SKRIFTLIG FRÅGA E-3157/02

från Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) till kommissionen

(5 november 2002)

Ämne: Hälso- och miljökonsekvenserna av spridningen av Agent Orange i Vietnam

Mellan 1962 och 1970 spred den amerikanska armén ut tusentals liter av ett avlövningsmedel kallat Agent Orange som bland annat innehöll dioxin. Förutom omfattande negativa miljöeffekter har detta lett till att tusentals människor fortfarande lider av svåra sjukdomar (lymfom, cancer, Modgkins sjukdom, diabetes) som följd av dioxinexponering.

I mars 2002 ägde en konferens rum i Hanoi med epidemiologer, toxikologer och miljöspecialister som deltagare. Efter denna konferens undertecknade USA och Vietnam en överenskommelse om att inrätta ett gemensamt forskningsprogram om hälso- och miljöeffekterna av Agent Orange.

Anser inte kommissionen att Europeiska unionen skulle kunna delta i detta forskningsprogram och bidra till förbättrad patientvård?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(25 november 2002)

Kommissionen glädjer sig över Vietnams och Förenta staternas överenskommelse om att inrätta ett gemensamt forskningsprogram om hälso- och miljöeffekterna av agent orange i Vietnam.

Som kommissionen redan angivit i sitt svar på den skriftliga frågan E-2421/01 från Sarah Ludford(1) får människor som har utsatts för avlövningsmedlet agent orange i Vietnam huvudsakligen bistånd genom Agent orange-fonden för bistånd till och rehabilitering av funktionshindrade personer (The Agent Orange Fund: Assistance and rehabilitation for disabled people), vilken drivs av Internationella rödakorsförbundet i samarbete med vietnamesiska Röda korset. Programmet omfattar hela landet och syftar till att tillhandahålla tjänster på lokal nivå. Programmet stöds av amerikanska, tyska och schweiziska Röda korset. Kommissionen har inte mottagit någon begäran om bistånd.

Programmet för det bilaterala samarbetet mellan gemenskapen och Vietnam grundar sig på den strategi för perioden 20022006 som gemenskapen och den vietnamesiska regeringen har kommit överens om. Strategins syfte är att främja och påskynda nedbringandet av fattigdomen på ett hållbart sätt.

Samarbetet mellan gemenskapen och Vietnam inom ramen för strategin kommer huvudsakligen att inriktas

- på att främja mänsklig utveckling, särskilt genom integrerad landsbygdsutveckling med inriktning på några av de fattigaste provinserna och genom stöd inom utbildningssektorn, och

- på att integrera Vietnam i den internationella ekonomin, genom stöd till fortsatta ekonomiska reformer och för landets integration i globala och regionala ekonomiska strukturer.

Övergripande teman omfattar katastrofberedskap, miljöskydd, kultur, utbildning, jämställdhet, främjande av de mänskliga rättigheterna samt gott styre (good governance). Inom ramen för det nationella vägledande programmet för 20022004 har ett vägledande gemenskapsbidrag på 101 miljoner EUR satts av för genomförandet av specificerade förslag.

Kommissionens samlade budget för bistånd till Asien är relativt begränsad. Den är därför fast besluten att åstadkomma bästa möjliga resultat med de medel som står till förfogande. Detta har varit möjligt i Vietnam tack vare kommissionens strategiska tillvägagångssätt. Inom ramen för strategin för åren 19962000 för samarbetet fattades det bl.a. beslut om två stora program på hälso- och sjukvårdsområdet och ett på miljöområdet och dessa program håller för närvarande på att genomföras. Kommissionen är alltid beredd att ta ställning till andra frågor som kan tänkas uppkomma, bland annat bistånd till människor som utsatts för agent orange, men måste samtidigt se till att dess strategi förblir välbalanserad och fokuserad.

Utöver stöd från gemenskapens program för bilateralt samarbete kan Vietnam också komma i åtnjutande av stöd från kommissionens övergripande program (bland annat från de som specifikt rör miljön), från gemenskapens ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration och från program för samfinansiering av icke-statliga organisationers verksamhet i utvecklingsländer. Projektförslag kan läggas fram i samband med förslagsinfordringar inom ramen för dessa program.

(1) EGT C 134 E, 6.6.2002.