ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0969/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (30 mars 1998)

Ämne: Grekiska företag i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien

Det grekiska företaget ¨Kapniki Michailidis¨ (Leaf Tobacco A. Mihailidis SA) har byggt en tobaksfabrik i den före detta jugoslaviska republiken Makedonien. Företaget sysselsätter 278 fast anställda och 151 säsongsarbetare och investerar betydande belopp (5 miljoner dollar), efter ett avtal med regeringen. I juli 1997 utfärdade ansvarig minister ett partiellt tillstånd till detta företag - något som strider mot landets gällande lagstiftning - och företaget tvingades köpa tobak endast från den sydvästra delen av landet.

Vad avser Europeiska kommissionen att göra för att undersöka kritiken och för att landets gällande lagstiftning skall tillämpas?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (22 april 1998)

De ekonomiska förbindelserna mellan F d jugoslaviska republiken Makedonien (nedan kallat ¨Makedonien¨) och Grekland har förbättrats avsevärt sedan slutet av 1995. Kommissionen känner till de problem som flera grekiska investerare har i Makedonien, bland annat det särskilda fall som parlamentsledamoten tar upp.

Kommissionen har inte möjlighet att i detta speciella fall kontrollera om de makedoniska myndigheternas utfärdande av regionala tillstånd för tobaksköp är i enlighet med gällande nationell lagstiftning. Kommissionen har dock tagit upp fallet vid flera tillfällen, bland annat vid första mötet i det samarbetsråd som inrättats enligt samarbetsavtalet mellan gemenskapen och Makedonien, och som hölls i Skopje den 20-21 mars 1998.

Myndigheterna i Makedonien erinrades då om hur viktigt det är att skapa lämpliga ramar för de så väl behövda utländska direktinvesteringarna i landet och att främja industriellt samarbete med gemenskapen i enlighet med artiklarna 4 och 6 i samarbetsavtalet. Kommissionen fick en försäkran från myndigheterna om att man skulle finna en lösning i detta särskilda fall så att tobak skulle kunna inhandlas från tobaksförädlare i alla prefekturer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0445/98 från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Decentralisering av Interreg II-programmet

Interreg II-programmet syftar till att skapa effektiva mekanismer för att underlätta samarbete mellan gränsregioner.

Några stater, som till exempel Frankrike, har valt att decentralisera det organ som ansvarar för genomförandet av detta program genom att placera det i det område som berörs av programmet, som exempelvis kontoret i Toulouse för regionen Midi-Pyrénées.

Anser inte kommissionen att alla medlemsstater borde ombedjas att decentralisera de organ som ansvarar för genomförandet av detta program, för att man ska komma närmare verkligheten i dessa områden och på detta sätt kunna komma i mer direkt kontakt med programmets förmånstagare, och även genomföra programmet mer effektivt?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (2 april 1998)

I riktlinjerna för de operativa programmen inom Interreg II ((EGT C 180, 1.7.1994. )), understryker kommissionen att den när det gäller gränsområden fäster stor vikt vid skapandet och utvecklandet, i samarbete med berörda regionala och lokala myndigheter, av delade institutionella eller administrativa strukturer som också bör bemyndigas att genomföra projekt. Medlemsstaterna har anmodats att ta hänsyn till dessa aspekter i mesta möjliga mån.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1396/98 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (6 maj 1998)

Ämne: Frågor om avtal om överflyttning av EU-medborgare som hålls fängslade i Marocko

1. Kan rådet förklara hur det kan komma sig att endast en person är anställd en vecka per månad för att utföra arbetet med att bistå nära 100 nederländska interner fördelade på 7 fängelseanstalter i hela Marocko?

2. Anser inte rådet att en person på 100 interner fördelade på 7 fängelseanstalter i olika delar av Marocko är alldeles för litet, bland annat mot bakgrund av att Förenade kungarikets regering har sex fast anställda på heltid för att sköta motsvarande uppgifter för 35 interner?

3. Är rådet berett att uppmana medlemsstaterna att utan dröjsmål inleda förhandlingar med Marockos regering i syfte att snarast möjligt nå en överenskommelse som syftar till att göra det möjligt för interner från EU:s medlemsstater att avtjäna utdömda straff i det land från vilket de kommer?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1396/98 och E-1397/98 (6 juli 1998)

De ämnen som tas upp av den ärade parlamentsledamoten i den skriftliga frågan nr 1396/98 och under punkterna 4 och 5 i den skriftliga frågan nr 1397/98 ligger utanför rådets kompetensområde.

De frågor som tas upp under punkterna 1, 2 och 3 i den skriftliga frågan nr 1397/98 har inte diskuterats inom rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0799/98 från Nuala Ahern (V) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Spridning av radioaktivitet från Dounreay-anläggningen till Nordsjön

Ledningen i Förenta kungarikets atomenergikommission (Atomic Energy Authority) erkände den 2 februari 1998 att det finns ett andra hittills hemligt avfallsschakt/silo vid Dounreay-anläggningen. Kommer kommissionen nu att ändra sitt svar till fråga nr H-0706/96 ((Debatt 4-488 i Europaparlamentet (september 1996). )) av den 17 september 1996, i vilket det angavs att spridningen av radioaktivitet från Dounreay-anläggningen i Skottland till Nordsjön inte berör Skandinavien? När fick kommissionen reda på att detta schakt fanns?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (5 maj 1998)

Den tidningsartikel som parlamentsledamoten hänvisar till innehåller inga nya uppgifter vad gäller utsläpp från Dounreay. Den berör således inte kommissionens svar på den muntliga frågan H-706/96 från Marianne Eriksson under frågestunden vid parlamentets möte i september 1996 ((Parlamentsdebatt nr 4-488 (september 1996). )).

Det ¨hittills hemliga¨ schaktet är faktiskt en deponeringsplats känd under beteckningen ¨mellanlagringssilo för fast avfall¨. Den står i förbindelse med områdets system för bortskaffande av flytande avfall, så alla utsläpp från den ingår således i de godkända utsläppen från området. Kommissionen har känt till denna anläggnings existens sedan Förenade kungariket undertecknade Euratom-fördraget. Parlamentsledamoten hänvisas därför till kommissionens svar på den skriftliga frågan E-663/98 från Uta-Udine Bloch von Blottnitz ((Se s. 62. )).

Förenade kungarikets regering har dessutom meddelat att avfallet från både mellanlagringsschaktet och silon i Dounreay skall hämtas upp för behandling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0771/98 från Jan Sonneveld (PPE) och Bartho Pronk (PPE) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Medlemsstaternas användning av Pesca-medel

I Pescas informationsbulletin står att läsa att Pesca-medlen till största delen uttömts. I Nederländerna förefaller det emellertid som en del av de tillgängliga medlen ännu inte använts.

1. Kan kommissionen ge en övergripande redogörelse för hur Pesca-medlen använts i de olika medlemsstaterna?

2. Kan kommissionen redogöra för varför användningen av medel i vissa medlemsstater, bland annat Nederländerna, är lägre än planerat?

3. Kan kommissionen redogöra för hur stora outnyttjade anslag varje medlemsstat ännu förfogar över för de projekt som lämnades in under 1995 och för en andra utbetalning till projekten?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (22 april 1998)

1. Tabellen nedan ger en sammanfattning av genomförandet av budgeten för PESCA den 31 december 1997.

(i miljoner ecu)

>TABLE>

2. Ett av huvudsyftena med PESCA har varit att projekt skall skapas i regionerna av berörda parter. Denna nya inriktning tycks ha skapat vissa svårigheter i medlemsstaterna eftersom den har inneburit en ny typ av samarbete mellan olika parter, särskilt i Nederländerna.

PESCAs flerfondskaraktär med finansiellt deltagande från upp till tre strukturfonder (Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Fonden för fiskets utveckling) som också i medlemsstaterna innefattade deltagandet av olika myndigheter, kan också delvis förklara den ganska låga graden av genomförande.

Kommission har uttryckt sin oro över detta i en skrivelse som nyligen skickades till de medlemsstater med en låg grad av genomförande och bad dem om aktuell information om programmen. Mot bakgrund av resultaten av detta kommer kommissionen vid behov att lägga förslag om varje möjlig omfördelning mellan gemenskapsinitiativen på gemenskapsnivå i mitten av 1998.

3. Den 8 maj 1996 beslutade kommissionen att stärka det finansiella stödet till gemenskapsinitiativen, inbegripet PESCA. Ett flertal medlemsstater gavs ytterligare tilldelning för PESCA. Medlemsstaterna var följaktligen tvungna att ändra sina PESCA-program för att integrera denna extra finansiella tilldelning.

De medlemsstater som ännu inte har integrerat sin extratilldelning (i miljoner ecu till 1995 års priser) är:

>TABLE>
SKRIFTLIG FRÅGA E-0227/98 från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Projekt finansierade genom programmet Thermie

Nyhetsbyrån Agence Europe uppgav den 12 januari 1998 att Europeiska kommissionen hade finansierat 134 projekt inom ramen för programmet Thermie.

Kan kommissionen informera mig om vilka portugisiska projekt som ingår bland de 134 samt vilka belopp de portugisiska projekten beviljats?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (3 april 1998)

Under 1997 gav kommissionen gemenskapsstöd till tretton demonstrationsprojekt inom ramen för Thermie-programmet. I dessa tretton projekt deltar 22 portugisiska parter. Det sammanlagda gemenskapsstödet uppgår till 16,4 miljoner ecu för dessa tretton projekt, varav 2,7 miljoner ecu går till de portugisiska parterna.

För att ge frågeställaren möjlighet att bedöma det sammanlagda portugisiska deltagandet tillsänder kommissionen frågeställaren och Europaparlamentets generalsekretariat en förteckning över de tretton projekten, med deras titel, en innehållsbeskrivning, uppgifter om det sammanlagda stödet, de portugisiska parterna samt stödbeloppet för varje projekt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0471/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Samråd om utarbetande av riktlinjer för strukturfonderna i enlighet med beslutet från rådets informella möte i Irland (14-15 november 1996)

Vilka former av samråd förekom det med medlemsstaterna samt med lokala och regionala myndigheter, frivilligorganisationer och arbetsmarknadens parter i de bidragsberättigade områdena innan dessa riktlinjer för 1997-1999 utarbetades i maj 1997? Med beaktande av att riktlinjerna inte förelades Europaparlamentet för dess yttrande förrän i december 1997 undrar jag hur kommissionen säkerställer relevant samråd om denna fråga? Planerar kommissionen några ändringar i detta avseende för den nya programplaneringsperioden för strukturfonderna 1999-2006?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (6 april 1998)

Inget formellt samråd med lokala och regionala myndigheter, frivilligorganisationer eller arbetsmarknadens parter förekom innan riktlinjerna utarbetades. Stor hänsyn togs emellertid till såväl medlemsstaternas kommentarer som till ordförandeskapets slutsatser som framkom vid det informella möte för regionalpolitik och fysisk planering som hölls i Irland den 14-15 november 1996. Enligt dessa ombads kommissionen att ¨formulera riktlinjer som skulle fastställas i enlighet med subsidiaritetsprincipen för att anpassa de nuvarande programmen för mål 1 och 6 till en ökad arbetsintensitet under perioden fram till och med 1999¨. I detta hänseende återspeglar riktlinjerna de lokala förhållandena såväl som övervakningskommittéernas roll när det gäller att besluta om anpassningar av programmen (parlamentsledamoten hänvisas till sin egen fråga E-486/98 ((Se s. 40. ))).

Beträffande den nya programplaneringsperioden för strukturfonderna har kommissionen en liknande inställning. De motiveringar som medföljer de föreslagna förordningarna visar också gemenskapens prioriteringar för strukturpolitiken.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1023/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till rådet (3 april 1998)

Ämne: Schengenavtalet och större behov av personal vid Greklands gränser

I konventionen om tillämpningen av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 (artikel 1) ingår bestämmelser som gäller Schengenländernas inre och yttre gränser. Artiklarna 2 och 3 rör genomfart över inre och yttre gränser.

Tillämpningen av avtalet kräver en ökad personalstyrka för bevakningen av de yttre gränserna. Det här gäller i synnerhet länder som Grekland som efter att ha godkänt avtalet blir tvunget att bemanna ett hundratals ställen för Schengeninresor med personal. I detta sammanhang är det värt att påpeka att den grekiska kustlinjen utgör 80 % av den afrikanska och 150 % av den europeiska, och att fastlandsgränserna (samtliga till länder som inte undertecknat Schengenavtalet) överskrider 1500 kilometer.

Jag önskar fråga rådet om det har för avsikt att bevilja Grekland ekonomiskt stöd för att täcka landets ökade behov av personal vid platser för Schengen-inresor, eftersom det rör sig om kostnader som flera av de övriga länderna som deltar i Schengenavtalet inte ställs inför. Situationen för dessa länder är ofta den motsatta, eftersom de kan skära ner på gränsbevakningspersonalen vid sina gränser till länder som numera är Schengenländer.

Svar (29 juni 1998)

Den ärade parlamentsledamotens fråga har samband med tillämpningen av Schengenavtalet och omfattas inte av rådets behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0878/98 från Per Gahrton (V) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Fröer använda av fritidsodlare i Sverige

Efter Sveriges EU-inträde har svenska myndigheter (Statens Utsädeskontroll) med hänvisning till EU-regler skriftligen hotat svenska fröförsäljare med åtal om de inte slutar sälja fröer, som enligt myndigheterna är förbjudna enligt gällande EU-regler, t.ex. Easter Egg (rädisa), Buttercup (squash), Early Cascade f1 (tomat) och Feurio (mangold).

Mot denna bakgrund vill jag fråga: Anser kommissionen att det är rimligt att man i EU skall bestämma vilka fröer som fritidsodlare i Sverige får använda? Är detta i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen? Anser kommissionen att svenska myndigheter tillämpar EU-reglerna korrekt? Kan kommissionen tänka sig en ändring av reglerna alternativt att Sverige kan få tillåta marknadsföring av de fröer som befinns lämpliga för Sveriges biologiska, ekologiska och meteorologiska förhållande?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0851/98 och E-0878/98 ingivna av Franz Fischler för kommissionen (24 april 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-246/98 ställd av Hans Lindqvist under frågetiden vid parlamentets möte den mars 1998 ((Parlamentsdebatter (mars 1998) )).
SKRIFTLIG FRÅGA P-0759/98 från Christa Randzio-Plath (PSE) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: Information om EU-stöd till Hamburg från 1995 till dags dato

Från vilka program och fonder har medel från EU:s budget kommit Hamburg till del sedan 1995, och hur stora var dessa anslag?

1. För att främja sysselsättningen i Hamburg

a) från Europeiska regionala utvecklingsfonden

b) från Europeiska socialfonden

c) från Europeiska garanti- och utvecklingsfonden för jordbruket (EUGFJ) och andra EU-medel

d) särskilda initiativ för att främja kvinnors intressen,

2. för att bekämpa långtidsarbetslöshet,

3. för att främja FoU

a) till Hamburgs universitet

b) till Hamburgs tekniska högskola

c) till högskolan för ekonomi och politik

d) till företag i Hamburg,

4. för att främja relationer och handel med länderna i Central- och Östeuropa samt OSS-republikerna,

5. från program inom energi- och miljösektorn,

6. från ungdomsprogrammen (Youth for Europe och Voluntary Service),

7. från utbildningsprogrammen (Sokrates, Erasmus, Lingua, Leonardo, Tempus etc.),

8. för kvinnoprojekt,

9. för främjande av medie- och kulturprojekt.

Hur framgångsrika bedömer kommissionen att dessa åtgärder varit i Hamburg?

Kompletterande svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (4 juni 1998)

Som komplement till sitt svar av den 19 mars 1998 ((EGT C 304, 2.10.1998, s. 154. )) kan kommissionen nu ge följande information.

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0231/98 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Damm i floden Arachtos

Det finns planer på att bygga en kraftverksdamm i floden Arachtos i Agios Nikolaos-området i kommunen Dafnotis. Den här dammen kommer att skapa en konstgjord sjö på 5 km2.

Enligt klagomål framförda av miljöföreningar och invånare i området behövs inte det här projektet, eftersom det finns alternativa och mer ekonomiskt lönsamma lösningar (naturgaseldade kombikraftverk).Mot bakgrund av att; dammen och sjön kommer att leda till att grundvattennivån höjs och jordrasen blir flera, vilket kommer att utgöra en verklig fara för stora katastrofer; sjön kommer att täcka två minnesmärken av historiskt och kulturellt värde i området, bron över Plaka och tullbyggnaden; studien över miljökonsekvenser som regionen Epirus låtit utföra för sin räkning tar ställning mot projektet, och föreslår att flodbädden istället görs till en skyddad naturzon och att alla ingrepp avstyrs, vill jag fråga kommissionen om följande:

1. känner kommissionen till dessa klagomål?

2. har det gjorts någon studie över miljökonsekvenserna av projektet och har alternativa lösningar övervägts?

3. finns det något fullständigt förslag om skydd av det här området, eftersom det redan nu belastas hårt av andra liknande projekt?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (18 mars 1998)

1. Kommissionen har ingen information om den planerade vattenkraftsdammen vid floden Arachthos i Epirus eftersom detta projekt inte omfattas av gemenskapens finansiering.

2. Enligt förhandsuppgifter utförs en utvärdering av effekterna på miljön enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om utvärdering av effekterna av vissa offentliga och privata miljöprojekt ((EGT L 175, 5.7.1985. )). En undersökning om effekterna på miljön har utförts av projektets initiativtagare och kommer att överlämnas till miljödepartementets behöriga myndigheter för godkännande, som enligt den grekiska lagstiftningen ges i form av ett ministerbeslut vars villkor måste uppfyllas. Myndigheterna utvärderar alla element, inbegripet alternativa lösningar när det är tillämpligt, innan godkännandet beviljas. Dessutom ingår mynningen till floden Arachthos i ett speciellt skyddsområde (Amvrakikos kolpos), som är klassificerat enligt direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarandet av vilda fåglar ((EGT L 103, 25.4.1979. )). Kommissionen kommer därför att fästa de grekiska myndigheternas uppmärksamhet på behovet av en tillräcklig utvärdering av de sannolika ekologiska effekterna av en damm på detta område.

3. Kommissionen har ingen information om något omfattande förslag till skydd av regionen med tanke på denna typ av projekt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0403/98 från Lis Jensen (I-EDN) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Antalet rekommendationer från rådet sedan 1986

Finns det statistiska uppgifter om hur många rekommendationer som rådet har lagt fram? I så fall vill jag gärna få veta hur många som har lagts fram sedan 1986 samt i hur hög grad de har följts av de enskilda medlemsländerna.

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (24 mars 1998)

Under åren mellan 1986 och 1997 antog rådet 37 rekommendationer som var riktade till medlemsstaterna.

Kommissionen förfogar inte över någon statistik över hur medlemsstaterna följt rekommendationerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0614/98 från María Izquierdo Rojo (PSE) till rådet (16 mars 1998)

Ämne: Våld mot kvinnor

I Europaparlamentets senaste resolution om behovet att inleda en kampanj för att motarbeta våld mot kvinnor i hela EU ((EGT C 304, 6.10.1997, s. 25. )) uppmanas medlemsstaternas regeringar ¨att ta våldet mot kvinnor mer seriöst och prioritera problemet i högre grad på den politiska dagordningen¨.

Endast i Spanien mördades 61 kvinnor som offer för denna typ av våld under år 1997, vilket är en siffra som överstiger de våldshandlingar som utövas av terroristorganisationen ETA. Vilka åtgärder kommer rådet, mot denna bakgrund, att vidta och anta för att på europeisk nivå bekämpa detta våld mot kvinnor under år 1998?

Svar (28 maj 1998)

Våld mot kvinnor är ett ämne som medlemsstaterna i Europeiska unionen verkligen tar mycket allvarligt på. Vid det senaste mötet i rådet (arbetsmarknadsfrågor och sociala frågor) den 15 december 1997 var exempelvis ett av de tre teman som diskuterades, inom ramen för en debatt om uppföljningen av FN:s kvinnokonferens i Peking 1995, våld mot kvinnor. Rådet skaffade sig en uppfattning om de åtgärder som har vidtagits av medlemsstaterna och betonade det viktiga arbete som utförts genom Stop- och Daphneprogrammen för att bekämpa våld mot kvinnor och barn, i alla dess former.

I mars 1998 riktade FN:s kommission för kvinnors ställning sin uppmärksamhet på våldet mot kvinnor. Europeiska unionen var företrädd vid konferensen och antog ett uttalande, som fördömer alla former av våld mot kvinnor.

Ordförandeskapet granskar för närvarande tillsammans med kommissionen möjligheten för Europeiska unionen att 1999 ta initiativ när det gäller kampen mot våld mot kvinnor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0533/98 från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: Stöd till den mexikanska regeringen för att utreda massmordet i Acteal

I den mexikanska byn Acteal, som ligger i delstaten Chiapas, begicks den 22 december 1997 ett massmord som skakade hela världen. För att finna de skyldiga och utreda orsakerna till massakern har den mexikanska regeringen inlett omfattande undersökningar i hela delstaten. Regeringen har även strävat efter att organisera hjälpinsatser för att bistå invånarna i byn Acteal.

Kan kommissionen med beaktande av ovanstående uppge vilka åtgärder den har vidtagit för att ombesörja humanitärt bistånd till katastrofoffren och erbjuda den mexikanska regeringen experthjälp för att utreda brottet?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (31 mars 1998)

Efter de tragiska händelserna i Acteal i december 1997 och i linje med den resolution i frågan som antogs av parlamentet i januari 1998 har kommissionen undersökt vilka möjligheter som finns för att ge humanitärt bistånd till de människor som tvingats fly till följd av massakern. Den 19 februari 1998 godkände kommissionen humanitärt bistånd till ett värde av sammanlagt 1,45 miljoner ecu.

Biståndet kommer att kanaliseras via Röda korset i Tyskland och Spanien och genom den icke-statliga organisationen Medicos del Mundo, i samarbete med lokala icke-statliga organisationer (Röda korset i Mexiko och Caritas i Mexiko). Bland de insatser som föreskrivs i beslutet inbegrips livsmedelsbistånd, medicinskt bistånd samt provisoriskt tak över huvudet för den drabbade befolkningen.