SKRIFTLIG FRÅGA E-3976/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(20 december 2000)

Ämne: Monopol inom sporten och erkännande av examensbevis som sporttekniker (tränare och instruktörer)

Genom dekret nr 115/92 och nr 319/94 har Italien införlivat direktiven 89/48/EEG(1) och 92/51/EEG,(2) som inrättat en generell ordning för erkännande av examensbevis i syfte att underlätta tillträde till reglerade yrken.

I artikel 22.13 i dekret nr 286/1998 anges att italienska arbetstagare och arbetstagare från tredje land kan ansöka om erkännande av intyg om yrkesutbildning som förvärvats utomlands, för såvitt det inte finns något specifikt avtal med ursprungslandet. Ministeriet för arbetsmarknaden och den sociala tryggheten fattar beslut om att erkänna kvalifikationerna efter att ha hört den centrala arbetsmarknadskommittén. I artikel 27 första stycket klargörs att inresa beviljas utlänningar som yrkesmässigt skall utöva sportverksamhet hos italienska sportklubbar i enlighet med lag nr 91 av den 23 mars 1981. Att liberalisera marknaden för sportanknutna yrken för tredjelandsmedborgare förefaller positivt men motsägelsefullt, eftersom den italienska olympiska kommittén fortfarande hindrar ordföranden för det italienska förbundet för sporttekniker (som inte tillhör kommittén) från att utöva sitt yrke i Italien och därigenom i Europeiska unionens övriga medlemsstater.

Kommissionen ombeds med hänsyn till det ovanstående att besvara följande frågor:

1. Anser inte kommissionen att italienska olympiska kommittén, som innehar monopol på yrken inom sporten, åsidosätter principen att pluralism är nödvändig på yrkesutbildningsområdet?

2. Är det fortfarande förenligt med gemenskapslagstiftningen att ha ett monopol på sportområdet med en egen rättsordning, hälsoregler (jfr användningen av olämpliga läkemedel) och en egen yrkesreglering som helt förhindrar icke-medlemmar från att utöva sitt yrke?

3. Hur motiverar kommissionen den diskriminering som i praktiken drabbar tredjelandsmedborgare som utomlands förvärvat examensbevis i förhållande till italienska medborgare som förvärvat examensbevisen genom att arbeta i Italien eller i andra av unionens medlemsstater?

4. Vilka initiativ avser kommissionen att ta för att garantera att reglerna för den inre marknaden verkligen tillämpas även på sportsektorn?

(1) EGT L 19, 24.1.1989, s. 16.

(2) EGT L 209, 24.7.1992, s. 25.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(27 februari 2001)

Enligt artikel 149 (f.d. artikel 126) i EG-fördraget är medlemsstaterna ansvariga för undervisningens innehåll och utbildningssystemens organisation. Kommissionen är alltså inte behörig att uttala sig i frågan eller ifrågasätta de italienska myndigheternas agerande på ett område där de har exklusiv behörighet.

Det förhållandet att ett företag har en dominerande ställning på en marknad strider inte i sig mot gemenskapsrätten. Det som är förbjudet är att missbruka en sådan dominerande ställning. Kommissionen uppmanar frågeställaren att lämna de uppgifter som krävs för att avgöra om Italienska olympiska kommittén kan anses utgöra ett företag, om den har en dominerande ställning och om den i så fall missbrukar denna ställning.

Gemenskapen har ingen behörighet i fråga om ansökningar om erkännande av examensbevis som lämnas av medborgare i andra länder än EU-länder eller av italienska medborgare som avlagt examen i Italien. De italienska myndigheterna har exklusiv behörighet i sådana ärenden.

Däremot äger gemenskapsrätten tillämpning när en italiensk medborgare erhållit ett examensbevis i en annan medlemsstat och vill få det erkänt i Italien. Dock har till dags dato inget klagomål lämnats till kommissionen om detta. Kommissionen har dock nyligen konstaterat att Italien inte genomfört rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG, med tanke på de yrken som omfattas av den italienska lagen nr 91 av den 23 mars 1981 om reglering av förhållandet mellan sportklubbar och professionella sportutövare. Kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande mot Italien.

Allmänt sett har inte kommissionen uppfattningen att den inre marknaden fungerar dåligt inom sportsektorn, och har därför inga planer på att ta initiativ på området.