SKRIFTLIG FRÅGA E-1590/03

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(8 maj 2003)

Ämne: Certifikatens roll i samband med ursprungsregler vid förmånstullar respektive icke-förmånstullar

1. Kan kommissionen förklara varför det enligt ursprungsreglerna för varor som är belagda med andra tullar än förmånstullar inte krävs att det skall uppvisas något ursprungscertifikat när en sådan vara deklareras för tullverket och varför det inte heller kan hänvisas till sådana certifikat?

2. Kan kommissionen ge mig besked om i vad mån företag stöter på hinder i form av eventuella misstag vid utfärdande av ursprungscertifikat från andra medlemsstater?

3. Kan kommissionen ge mig besked om hur man kommer till rätta med problemet med att företag och andra intressenter inte kan hänvisa till dessa certifikat?

4. Inser kommissionen att den omständigheten att ursprungscertifikat från något visst medlemsland inte erkänns i ett annat lägger hinder i vägen för en välfungerande inre marknad?

Svar från Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 juni 2003)

1. Kommissionen ber parlamentsledamoten att ta del av artiklarna 26, 62 och 68 i gemenskapens tullkodex(1) samt av all den särskilda gemenskapslagstiftning i vilken det fastställs särskilda åtgärder för eller särskild behandling av produkter med ursprung i vissa tredjeländer.

I viss särskild lagstiftning, där det föreskrivs tvingande åtgärder som förbjuder eller begränsar import av vissa produkter med ursprung i tredje land, fastställs att det måste uppvisas ett ursprungscertifikat för att denna typ av produkter skall kunna övergå till fri omsättning.

Om ett sådant dokument krävs kan den berörda parten hänvisa till det. Gemenskapens tullmyndigheter har emellertid möjlighet att kräva kompletterande handlingar som styrker ursprungsangivelsens riktighet.

I de fall där det inte föreskrivs i gemenskapslagstiftningen att ett ursprungscertifikat måste uppvisas har dokumentet endast ett kommersiellt värde, och den berörda parten kan inte hänvisa till det. Ursprungsangivelsen i deklarationen gäller i dessa fall och kan kontrolleras i enlighet med artikel 68 i gemenskapens tullkodex.

2. - 3. Kommissionen har inga uppgifter om att företag skulle ha haft svårigheter på grund av eventuella misstag av de myndigheter i medlemsstaterna som har till uppgift att utfärda ursprungscertifikat och har inte heller mottagit några uppgifter om att företag eller andra berörda parter till följd av sådana svårigheter inte skulle ha kunnat använda sig av dessa certifikat.

4. Kommissionen är fullt medveten om att det för den inre marknaden är av stor vikt att medlemsstaterna tillämpar ett enhetligt förfarande när det gäller beslut om godtagande respektive avslag av ursprungscertifikat. Förutsättningarna för en sådan enhetlighet föreligger, eftersom utfärdandet och godtagandet av sådana dokument fastställs i gemenskapslagstiftning som är direkt tillämplig i medlemsstaterna. Dessutom behandlas eventuella frågor i samband med tolkning och tillämpning av denna lagstiftning regelbundet i olika behöriga kommittéer med företrädare för medlemsstaterna och för kommissionen.

(1) Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, EGT L 302, 19.10.1992.