SKRIFTLIG FRÅGA E-3272/00

från Francesco Turchi (UEN) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: UMTS-licenser

Marknaden för telekommunikationer växer ständigt och utgör en sektor av stor ekonomisk betydelse. UMTS-licenserna är enormt viktiga för utvecklingen inom denna sektor, eftersom de utgör mobiltelefonins framtid.

De olika regeringarna inom EU har beviljat UMTS-licenser för mobiltelefoni genom offentliga auktioner som anordnats av dem själva, och inte genom något noggrant urval bland de handlingar som krävs.

Resultatet av detta är att UMTS-licenserna tenderat att tilldelas operatörer inom sektorn, vilka karakteriseras av stort statligt ägande, som i det italienska fallet där operatören Wind kontrolleras av det italienska elenergiföretaget ENEL som i sin tur kontrolleras av det italienska finansdepartementet.

Anser inte kommissionen att detta utgör en störning av marknaden och av den fria konkurrensen? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att avhjälpa detta?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 december 2000)

I artikel 295 (tidigare artikel 222) i EG-fördraget sägs att detta fördrag skall inte i något hänseende ingripa i medlemsstaternas egendomsordning. I artikel 86.1 (tidigare artikel 90.1) i EG-fördraget föreskrivs det att medlemsstaterna beträffande offentliga företag inte skall vidta och inte heller bibehålla någon åtgärd som strider mot reglerna i fördraget, i synnerhet reglerna i artiklarna 81-89 (tidigare artiklarna 85-94).

Vad beträffar tilldelning av tredje generationens mobiltelefonlicenser krävs det inte, enligt beslut nr 128/1999(1) eller enligt något av gemenskapsdirektiven om mobil telekommunikation(2) och licenstilldelning(3), att medlemsstaterna använder sig av något särskilt licenstilldelningsförfarande (till exempel jämförande urval skönhetstävling eller bud- och motbud auktion). Medlemsstaterna måste emellertid följa EG-fördraget och ett antal allmänna gemenskapsrättsliga principer när de tilldelar tredje generationens mobiltelefonlicenser. Antalet licenser för tredje generationens mobiltelekommunikation får bara begränsas när det finns en klart visad brist på frekvensspektrum, och licenser skall tilldelas på grundval av objektiva, icke-diskriminerande, detaljerade och proportionerliga villkor.

Följs bara ovan angivna principer och konkurrensreglerna i artiklarna 81-89 i fördraget, innebär det inte i sig snedvridning av konkurrensen om offentliga företag deltar i licenstilldelningen. Medlemsstaterna får inte behandla statsägda företag eller företag där statliga myndigheter har ett bestämmande inflytande annorlunda än privata företag. De får alltså inte utesluta dem från licenstilldelningen endast på den grunden att de är statsägda.

(1) Europaparlamentets och rådets beslut nr 128/1999/EG av den 14 december 1998 om samordnat införande av ett system för mobil och trådlös telekommunikation (UMTS) av tredje generationen inom gemenskapen, EGT L 17, 22.1.1999.

(2) Kommissionens direktiv 96/2/EG av den 16 januari 1996 om ändring av direktiv 90/388/EEG med avseende på mobil- och personkommunikation, EGT L 20, 26.1.1996.

(3) Europaparlamentets och rådets direktiv 97/13/EG av den 10 april 1997 om gemensamma ramar för allmän auktorisation och individuella tillstånd på teletjänstområdet, EGT L 117, 7.5.1997.