SKRIFTLIG FRÅGA P-3276/98

från Terence Wynn (PSE) till kommissionen

(22 oktober 1998)

Angående: Avgifter för hygienbesiktningar och kontroller av kött

Förordningarna från 1998 om hygienbesiktningar och kontroller genomförda i Storbritannien bestämmelserna om avgifter för hygienbesiktningar och kontroller i rådets direktiv 85/73/EEG(1) om finansieringen av veterinära besiktningar och kontroller i enlighet med direktiven 89/662/EEG(2), 90/425/EEG(3), 90/675/EEG(4) och 91/496/EEG(5), varav en ändrad och konsoliderad version bifogas rådets direktiv 96/43/EG(6). I enlighet med artikel 1 i rådets direktiv 85/73/EEG skall en avgift även tas ut för att täcka kostnaderna för hygienundersökningar och kontroller vid slakt av däggdjur och fjäderfän från tredje land för vilka ingen avgift specificeras. Avgifterna omfattar kontroller i slakterierna av djurens välbefinnande för de djur som slaktas för mänsklig konsumtion inom ramen för förordningarna om djurens välbefinnande från 1995 (S.I 1995/731).

1. Kan kommissionen ange detaljerna för berörda avgifter i samtliga medlemsstater?

2. Kan kommissionen bekräfta att samtliga medlemsstater tillämpar ovan nämnda direktiv?

3. Kan kommissionen definiera begreppet "veterinära" i direktivet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 december 1998)

1. Genom rådets direktiv 85/73/EEG av den 29 januari 1985 om finansiering av hygienundersökningar och kontroller av färskt kött och fjäderfäkött infördes principen om uttag av avgifter vid slakt av husdjur. Rådets beslut 88/408/EEG av den 15 juni 1988 om avgiftsnivåerna för hygienundersökningar och kontroller av färskt kött(7) har gett en harmonisering inom detta område. I det beslutet fastställs vilken avgift medlemsstaterna skall ta ut för de hygienundersökningar och kontroller av färskt kött som föreskrivs i direktiven 64/433/EEG(8), 71/118/EEG(9), 85/358/EEG(10) och 86/469/EEG(11).

2. På grundval av vissa uppgifter kunde kommissionen dock konstatera att tillämpningen av detta beslut verkade medföra problem och att harmoniseringen inom denna sektor var långt ifrån uppnådd. I syfte att kontrollera om beslutet tillämpades korrekt inledde kommissionen därför i mars 1992 en undersökning som berörde alla medlemsstater och omfattade granskning av hundratals dokument som dessa överlämnat. Undersökningen ledde till att överträdelseförfaranden inleddes mot medlemsstaterna, i vissa fall på grund av enstaka överträdelser, i andra fall på grund av systematiska fel. År 1993 antog rådet direktiv 93/118/EEG av den 31 december 1993 om ändring av direktiv 85/73/EEG om finansiering av hygienundersökningar och kontroller av färskt kött och fjäderfäkött(12) och om upphävande av beslut 88/408/EEG. För att kommissionen skulle kunna fullfölja pågående överträdelseförfaranden återgavs innehållet i beslut 88/408/EEG i kapitel 1 i bilagan till det nya direktivet.

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på två viktiga aspekter. Den första är den pågående harmoniseringen av uttaget av avgifter för hygienundersökningar och kontroller. De avgifter som skall tas ut vid undersökning och kontroll av färskt kött och fjäderfäkött fastställs i beslut 88/408/EEG och anges i kapitel I i bilagan till direktiv 93/118/EEG. Enligt kapitel II i bilagan skall dessutom en avgift tas ut vid import av dessa typer av kött.

Rådet har därefter antagit direktiv 96/43/EEG av den 26 juni 1996 om ännu en ändring av direktiv 85/73/EEG som innebär att avgifter införs också för hygienundersökningar och kontroller av fiskeriprodukter och levande djur. De avgifter parlamentsledamoten åsyftar är alltså de som ursprungligen fastställdes i beslut 88/408/EEG och som var föremål för kommissionens undersökning. Den andra viktiga aspekten är medlemsstaternas tillämpning av hygienavgifterna vid slakt. Enligt kommissionens undersökning och de överträdelseförfaranden som denna inledde beträffande tillämpningen av beslut 88/408/EEG, tillämpade de då 12 medlemsstaterna beslutet så som det återges i kapitel I till direktiv 93/118/EEG genom att genomföra fastställda hygienundersökningar och ta ut avgifter för dessa, antingen de fasta belopp som fastställs i direktivet eller ersättning för de faktiska kostnaderna, vilket är tillåtet enligt direktivet. Vissa problem, som dock snart kommer att vara lösta, kvarstår med de nya medlemsstaterna.

3. Termen "veterinär" används som bestämning endast på ett ställe i direktiv 85/73/EEG, i dess ändrade lydelse enligt rådets direktiv 96/43/EEG (i inledningsmeningen i punkt 5 i kapitel I i bilaga A). I detta fall används termen för att göra åtskillnad mellan olika personalkategorier som skall genomföra kontroller på vissa slakterier och styckningsanläggningar.

(1) EGT L 32, 5.2.1985, s. 14.

(2) EGT L 395, 30.12.1989, s. 13.

(3) EGT L 224, 18.8.1990, s. 29.

(4) EGT L 373, 31.12.1990, s. 1.

(5) EGT L 268, 24.9.1991, s. 56.

(6) EGT L 162, 1.7.1996, s. 1.

(7) EGT L 194, 22.7.1988.

(8) EGT L 121, 29.7.1964.

(9) EGT L 55, 8.3.1971.

(10) EGT L 191, 23.7.1985.

(11) EGT L 275, 26.9.1986.

(12) EGT L 340, 31.12.1993.