SKRIFTLIG FRÅGA E-3076/00

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(2 oktober 2000)

Ämne: Gemenskapsstöd till uppfödare av mjölkboskap

Följande omständigheter skall beaktas:

- Enligt förordning (EG) nr 1257/1999(1) beviljar Europeiska unionen finansiellt stöd om 190 000 ITL per hektar ängsmark till uppfödare som låter sina kor gå fria under åtminstone 180 dagar om året i stället för att hållas i stall.

- Vissa raser som den piemontesiska har stegvis ersatts av andra nötkreatursraser med hög mjölkproduktion.

- Dessa raser är inte lämpade för att gå på bete i hög värme, i synnerhet på ängar i Sydeuropa under långa sommardagar i tryckande hetta.

- Bestämmelserna i förordningen är däremot väl anpassade till länderna i Nordeuropa (exempelvis Frankrike, Nederländerna, Belgien och Tyskland), där nötkreaturen tack vare klimat- och miljöförhållandena kan gå på bete i det fria.

- Vissa förslag för att komma till rätta med denna obalans går ut på att gemenskapsbestämmelserna skall ändras så att uppfödare i samtliga medlemsstater kan komma i åtnjutande av stödet, även när gräset för utfodringen av djuren skördas och förs till stallen.

- För att kvaliteten på mjölk och härledda produkter skall kunna förbättras är det nödvändigt att i större utsträckning föda upp mjölkboskapen på fodergräs.

- Att kräva att kreaturen skall vara minst 180 dagar utanför stallen är alltför långtgående och kan leda till bedrägeriförsök.

Hur avser kommissionen att bedöma sagda förslag och vilka åtgärder avser den att vidta för att göra det möjligt för samtliga uppfödare inom gemenskapen att på lika villkor komma i åtnjutande av det finansiella stöd som avses i ovannämnda förordning, vilket dels gör det möjligt att bevara ängsmark, dels att erhålla härledda produkter av bättre kvalitet?

(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 november 2000)

Kommissionens önskar påpeka att det i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar(1) inte föreskrivs några åtgärder som syftar till att stödja mjölkproduktionen eller uppfödare av mjölkkor.

I samma förordning, särskilt i artiklarna 2224 som rör åtgärder för miljövänligt jordbruk, fastställs att stöd endast får beviljas de jordbrukare som åtar sig att under minst fem år använda produktionsmetoder inom jordbruket som är utformade för att skydda miljön och bevara landskapet. Det stöd som beviljas jordbrukare som idkar miljövänligt jordbruk grundas på de inkomstbortfall och extra kostnader som åtagandena medför.

Syftet med stödet för miljövänligt jordbruk är framförallt att främja förvaltning av lågintensiv betesmark. I vissa program för landsbygdens utveckling som utarbetats av medlemsstaterna och godkänts av kommissionen fastställs bidrag till miljöåtgärder inom jordbruket för bevarande av alpbete. I denna traditionella uppfödningsmetod ingår att boskapen (nötkreatur, får och hästar) går på bete i berglandskap under en viss period (mellan 80 och 180 dagar) som beror på var åtgärden tillämpas och på lokala förhållanden. Det anses allmänt att det här mycket extensiva betet är nödvändigt för att bevara miljöbalansen i bergsområden, vilka ur miljösynpunkt är mycket ömtåliga ekosystem. Bevarande av alpbete medför ytterligare kostnader för jordbrukare som därför får ett bidrag vars storlek beror på var åtgärden tillämpas och på lokala förhållanden.

Det bör påpekas att det ovan nämnda stödet inte på något sätt utgör produktionsstöd eller direkt stöd till nötkreaturssektorn såsom det föreskrivs i den gemensamma organisationen av marknaden i fråga.

Av ovanstående skäl anser kommissionen att den gällande förordningen inte behöver ändras för att ta hänsyn till de argument som framförs i parlamentsledamotens fråga.

(1) EGT L 160, 26.6.1999.