SKRIFTLIG FRÅGA E-2321/01

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till rådet

(3 augusti 2001)

Ämne: Människohandel i EU: Greklands exempel

En färsk rapport från USA:s utrikesdepartement om människohandel påpekar att några EU-länder och kandidatländer saknar den lagstiftning och infrastruktur som krävs för bekämpa handel med människor.

Rapporten är särskilt kritisk mot Grekland, som enligt rapporten tar emot kvinnor från Balkan och f.d. Sovjetunionen som antingen stannar i Grekland eller slussas vidare till Västeuropa.

Grekland är det enda EU-landet som i rapporten klassas som ett av de värsta länderna tillsammans med länder i tredje världen.

Anser rådet att de åtgärder det vidtar är tillräckliga för att säkerställa trygghet och värdighet för människor som hotas av detta gissel? Vilka initiativ avser det att ta för att effektiv hantera fenomenet?

Avser det att ta praktiska initiativ för att stödja samverkan mellan Europol, Interpol och polismyndigheterna i medlemsstaterna när det gäller detta problem?

Hur bedömer det den särskilt svåra situationen i Grekland vad gäller rättslig ram, förebyggande verksamhet, bekämpning och hjälp till offren? Hur avser det att hantera situationen?

Svar

(12 februari 2002)

Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att det vid mötet den 2728 september 2001 uppnådde en politisk överenskommelse om utkastet till rambeslut om åtgärder för att bekämpa människohandel med förbehåll för reservationerna för parlamentsbehandling och behandlingen av Europaparlamentets yttrande. Detta rambeslut syftar till att garantera att varje medlemsstat vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att se till att följande handlingar är straffbara: Rekrytering, transport, överföring, hysande, senare mottagande av en person, inbegripet utbyte eller överföring av kontroll över denna person, i syfte att exploatera den personens arbetskraft eller tjänster, inbegripet åtminstone tvångsarbete eller obligatoriska tjänster, slaveri eller sådana förhållanden som kan liknas vid slaveri eller träldom, eller i syfte att utnyttja honom eller henne i prostitution eller andra former av sexuell exploatering, inbegripet pornografi. Vid samma möte utformade rådet riktlinjer i syfte att uppnå en politisk överenskommelse om utkastet till rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi och gav sina förberedande organ i uppgift att noggrant fortsätta sitt arbete.

Alla Europeiska unionens medlemsstater har infrastrukturer som lämpar sig för att ta emot olagliga invandrare under värdiga omständigheter som uppfyller de krav som ställs i olika internationella konventioner så som Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna från 1950.

Dessa infrastrukturer kan dock tidvis visa sig otillräckliga, särskilt när det under en kort period sker en massiv tillströmning av olagliga invandrare. Flera stater som berörs av dessa tillfälliga situationer har gjort stora insatser för att på bästa sätt hantera detta problem.

Den ärade parlamentsledamoten bör dock uppmärksamma att det faller under medlemsstaternas behörighetsområde att vidta åtgärder för att säkerställa mottagandet av olagliga invandrare, och när det gäller de åtgärder som EU har vidtagit för att bekämpa människohandel och sexuellt utnyttjande av dessa människor vill rådet hänvisa till det svar som gavs under Europaparlamentets sammanträdesperiod i Strasbourg i maj på muntlig fråga H-0431/01 om handel med barn i Afrika (gemensamt svar på denna fråga och fråga H-396/01 från Manual Perez Alvarez Båten Etireno).