ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2724/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Bevarande av kulturminnesmärken i Kosovo

I Kosovo finns det ett stort antal både ortodoxa och muslimska kulturminnesmärken som allvarligt hotas att ödeläggas till följd av de väpnade sammanstötningarna i området. Eftersom bevarande av alla folks kulturarv är av största betydelse för Europeiska unionen, som på detta område har ett nära samarbete med Unesco och andra internationella organisationer, ombeds kommissionen upplysa om följande: Vilka initiativ ämnar kommissionen ta för att säkerställa att minnesmärkena i Kosovo klassas som en del av världens kulturarv och på så sätt omfattas av det skydd som följer av detta?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(15 oktober 1998)

Kommissionen är medveten om att kulturminnesmärken hotas på grund av den väpnade konflikten i Kosovo.

Kommissionen har inte befogenhet att sätta upp kulturminnesmärken på världsarvslistan utan ansvaret ligger helt hos FN:s organisation för utbildning, vetenskap och kultur (UNESCO). Parlamentsledamoten känner till att ett sådant initiativ måste tas av myndigheterna i det berörda landet via de diplomatiska förfaranden som har fastställts av UNESCO.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2922/98

från Pasqualina Napoletano (PSE) till kommissionen

(25 september 1998)

Angående: Allvarliga förseelser vid genomförande av uttagningsprov till gemenskapen

När det allmänna uttagningsprovet COM/A/8/9/10/11/12/98 för handläggare och biträdande handläggare genomfördes på hotell Ergife i Rom den 14 september 1998, visades prov på dålig organisation och dåligt handhavande under det fjärde och sista delprovet (språkdelen) i samband med att en låda innehållande proven i fråga hade förlagts.

Förutom denna obegripliga förseelse lämnades kandidaterna ensamma i skrivsalen utan någon som helst övervakning från personalens sida vid slutet av det tredje delprovet, i samband med att det uppdagades att ovanstående dokument saknades. Kandidaterna hade då kvar svarsformulären för det tredje delprovet vilket medförde en rad oegentligheter såsom att de jämförde svaren med varandra, använde sig av mobiltelefoner för att be om hjälp utifrån och så vidare.

Anser kommissionen, mot bakgrund av detta, att ett sådant uttagningsprov kan betraktas som giltigt i enlighet med kriterierna om insyn, enskilda kandidaters kompetens och korrekt genomförande av proven?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2215/98

från David Thomas (PSE) till kommissionen

(16 juli 1998)

Angående: Utbetalningar för interventionslagring

Hur stora utbetalningar görs av kommissionen till medlemsstater för interventionslagring av spannmål på ort och ställe? Dessutom, vilka ytterligare betalningar görs för hanteringen av spannmål som kommer till och lämnar interventionslagren?

Vilket samband är det mellan utbetalningar gjorda i medlemsstaterna och beloppen som fastställts av EU? Kan kommissionen publicera beloppen som utbetalats i medlemsstaterna?

Anser kommissionen att olika utbetalningsbelopp för lagring i EU-länderna förvrider konkurrensen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 september 1998)

Den ersättning som utgår till medlemsstaterna för deras kostnader för offentlig lagring av spannmål grundar sig på de schablonbelopp som med vissa mellanrum fastställs genom kommissionens beslut. Följande schablonbelopp gäller för budgetåret 1998: 1,76 ecu per ton(1) för inlagringskostnader; 1,71 ecu per ton1 för utlagringskostnader, om toleransnivån tillämpas(2) (1,98 ecu per ton om toleransnivån inte tillämpas); 1,11 ecu per ton och månad för lagringskostnader.

Dessa schablonbelopp gäller i hela gemenskapen, och beräkningsmetoden fastställs i kommissionens förordning (EEG) 1643/89 av den 12 juni 1989 om fastställande av de schablonbelopp som skall användas vid finansiering av materiella transaktioner i samband med offentlig lagring av jordbruksprodukter(3). Beloppet fastställs på grundval av det vägda medelvärdet av de faktiska kostnader som redovisats av de fyra medlemsstater som har de lägsta faktiska kostnaderna, under förutsättning att dessa medlemsstater innehar minst 33 % av kvantiterna av produkten i fråga. Det är inte kommissionens praxis att offentliggöra de faktiska kostnader som redovisats för att denna beräkning skall kunna göras.

Eftersom kommissionen har en enhetlig ersättningsnivå i hela gemenskapen är det inte relevant att hävda att olika ersättningsnivåer för lagring runt om i gemenskapen snedvrider konkurrensen. De faktiska beloppen kan visserligen variera från en medlemsstat till en annan, men detta är då endast en återspegling av marknadsläget i respektive medlemsstat.

(1) Om ingen materiell transaktion förekommer skall schablonbeloppet minskas med 0,72 ecu per ton.

(2) rtikel 4 i kommissionens förordning (EEG) 3597/90 av den 12 december 1990 om bokföringsregler för interventionsåtgärder som innefattar interventionsorganens uppköp, lagring och försäljning av jordbruksprodukter, EGT L 350, 14.12.1990.

(3) EGT L 162, 13.6.1989.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2453/98

från Riccardo Nencini (PSE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Statsstöd

Kooperativet Clad la Sartoria i Massa (Italien), vilket bildades den 31 december 1996, har ansökt om finansiering i enlighet med lag nr 49/85 (den så kallade Marcoralagen). Kommissionens generaldirektorat IV har protesterat mot denna lag eftersom det anser att den innebär statsstöd. I november 1997 fattade regeringen ett beslut om ändring av lag nr 49/85 i enlighet med de iakttagelser som gjorts av gemenskapsorganet. Det behöriga generaldirektoratets yttrande om detta regeringsbeslut har ännu inte bekantgjorts och man kan därför inte ta några snabba initiativ för att rädda arbetstillfällena.

Kan kommissionen snarast och via sina egna organ bekantgöra yttrandet om detta beslut?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(11 september 1998)

Kommissionen meddelar parlamentsledamoten att man vid sitt möte den 15 juli 1998 beslutade att inte göra med några invändningar mot den nya stödordning som föreskrivs i dekretet om ändring av lag 49/85.

De ärenden om tillämpningen av stödordningen enligt den äldre versionen av lag 49/85 som blivit liggande, i vilka kommissionen i juni fick ytterligare uppgifter, kommer att vara föremål för ett enda beslut vid ett senare tillfälle.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2811/98

från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen

(17 september 1998)

Angående: Lönen för Europeiska centralbankens ordförande

Enligt uppgifter i pressen vet varken Europeiska centralbankens (ECB) ordförande, Wim Duisenberg, eller de övriga ledamöterna i ECB:s direktion vad de kommer att få för lön.

1. Kan kommissionen uppge exakt vilka löner ECB:s direktionsledamöter kommer att erhålla?

2. Om så inte är fallet, vad finns det för skäl att undanhålla EU:s medborgare denna information och att bryta mot principen om öppenhet?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(14 oktober 1998)

Enligt protokoll nr 3 om stadgan för Europeiska centralbankssystemet (ECBS) och Europeiska centralbanken (ECB), skall anställningsvillkoren för direktionsledamöterna, särskilt deras löner, pensioner och andra sociala trygghetsförmåner, bestämmas i avtal med ECB. De fastställs av ECB-rådet på förslag av en kommitté som skall bestå av tre medlemmar utsedda av ECB-rådet och tre medlemmar utsedda av rådet. Direktionsledamöterna skall inte ha rösträtt i dessa frågor (artikel 11.3 i stadgan för ECBS). Vad gäller anställda vid ECB skall ECB-rådet på förslag av direktionen fastställa anställningsvillkoren, inbegripet löner, pensioner och andra sociala trygghetsförmåner (artikel 36.1).

Kommissionen kan inte uttala sig om lönerna för anställda och direktionsledamöter vid ECB, eftersom den inte är behörig att fastställa deras anställningsvillkor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2611/98

från Josep Pons Grau (PSE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Mänskliga rättigheter i Ekvatorialguinea

I Ekvatorialguinea hölls nyligen en massrättegång mot 117 medlemmar av bubifolket, varvid bland annat 15 dödsdomar avkunnades, utan att de minimala krav som kan ställas på en rättsstat uppfylldes. Förhållandena i det fängelse där de dömda fångarna förvaras är fullständigt omänskliga, enligt Amnesty Internationals källor, vilket antagligen ledde till döden för Martín Puye, aktiv i ön Biokos självständighetsrörelse.

Regeringen i Malabo har inga som helst ambitioner att gå framåt i fråga om demokratisering och respekt för mänskliga rättigheter.

Kommer kommissionen att ompröva sina samarbetsförbindelser med Ekvatorialguinea? Kommer den att tillgripa Lomékonventionens demokratiklausul?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(5 oktober 1998)

Kommissionen följer noga utvecklingen av situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i Ekvatorialguinea. Den har tillsammans med medlemsstaterna upprepade gånger ingripit via lämpliga kanaler till förmån för personer som arresterats och dömts efter de incidenter som ägde rum på ön Bioko i januari 1998.

Kommissionen har gjort det klart för de ekvatorialguineanska myndigheterna att det stegvisa återupptagandet av samarbetet är beroende av vilka framsteg som görs när det gäller respekten för de mänskliga rättigheterna, de demokratiska principerna och rättsstaten enligt artikel 5 i fjärde Lomékonventionen. I detta avseende är kommissionen beredd att stödja åtgärder som kan leda till reformer för att förbättra situationen och garantera rättsstaten samt för att få till stånd demokratiskt fungerande institutioner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2087/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: Skadliga effekter av tårgas

Med tanke på den ökande oron för skadliga effekter av tårgas, kommer kommissionen att påbörja en studie av riskerna med o-klorbensylidmalononitril för människors hälsa?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(1 oktober 1998)

Enligt gällande gemenskapslagstiftning skall användningen av vissa kemikalier kontrolleras för att skydda människor (bland annat arbetstagare och konsumenter) och miljö.

I rådets förordning (EEG) 793/93(1) fastställs en gemensam ram för systematisk bedömning och kontroll av risker med "existerande kemiska ämnen", dvs. ämnen som användes inom gemenskapen före september 1981 och som förtecknas i Einecs (European inventory of existing commercial chemical substances).

Eftersom Einecs omfattar ett stort antal ämnen (ca 100 000) införs med denna förordning ett tillvägagångssätt som innebär att vissa ämnen prioriteras. Tre prioriteringslistor med sammanlagt 109 ämnen har upprättats. Dessa ämnen kräver särskild uppmärksamhet eftersom det rör sig om kemikalier som utgör en stor risk både för människor och miljö och som bör genomgå en riskbedömning. De upptas i tre förordningar som utfärdades av kommissionen under perioden 1994-1997. O-klorbensylidenmalononitril upptas visserligen i Einecs, men ingår ännu så länge inte i någon av de tre prioriteringslistorna.

Kommissionen har emellertid nyligen i samverkan med medlemsstaterna inlett arbetet med att upprätta en ny lista över prioriterade ämnen som kräver omedelbar uppmärksamhet på grund av de effekter de kan ha på människor eller miljö. O-klorbensylidenmalononitril kan eventuellt komma att införas i denna fjärde prioriteringslista.

Det bör emellertid observeras att o-klorbensylidenmalononitril inte klassificeras som ett farligt ämne inom ramen för rådets direktiv 67/548/EEG(2) om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen.

Inom femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (FoTU) (1998-2002)(3) kommer det att vara möjligt att ansöka om bidrag för forskning om hälsoeffekter av tårgas, särskilt inom nyckelåtgärden "Hälsa, kost och miljö".

(1) EGT L 84, 5.4.1993.

(2) EGT L 196, 16.8.1967.

(3) KOM(98) 8.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2271/98

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: Punktskatter

Anser kommissionen att det nuvarande systemet för punktskatter i de olika medlemsstaterna är tillfredställande, eller anser man att ytterligare samordning behövs på detta område?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(2 oktober 1998)

När det gäller harmoniseringen av punktskattesatser och punktskattestrukturer hänvisas parlamentsledamoten till det första stycket i svaret på hans skriftliga fråga E-1898/98(1).

När det gäller frågan om samordning i fråga om kontroll av flöden av punktskattepliktiga varor, anser kommissionen att det krävs en ökad samordning och arbetar aktivt tillsammans med medlemsstaterna för att uppnå detta. I det här sammanhanget skulle kommissionen vilja hänvisa parlamentsledamoten till sitt arbetsprogram för 1998/1999 om kampen mot bedrägeri(2), i vilket flera åtgärder anges som kommissionen tänker föreslå i syfte att stärka samordningen.

(1) EGT C 50, 22.2.1999, s. 111.

(2) KOM(98) 278 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2504/98

från Astrid Lulling (PPE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Inre marknaden och distributionskontrakt med ensamrätt

Med hänvisning till Storhertigdömet Luxemburgs ringa storlek har luxemburgska detaljhandlare alltid varit tvungna att göra sin upphandling av belgiska leverantörer eftersom dessa enligt kontrakt har ensamrätt på distributionen mellan Belgien och Luxemburg.

I vissa fall står en producent eller grossist som inte är verksam i Belgien för den "fysiska" leveransen till den luxemburgske detaljhandlaren, medan den "bokförda" leveransen går via en belgisk mellanhand, vilket betyder att en provision på mellan 15 och 40 procent läggs på ursprungspriset.

Anser kommissonen att detta system, vilket får till följd att det pris som faktureras den luxemburgske detaljhandlaren ofta är högre än konsumentpriset för samma produkt i närliggande regioner, är förenligt med den inre marknaden och principen om lojal konkurrens?

Vilka åtgärder skulle kommissionen kunna vidta för att garantera att de luxemburgska detaljhandlarna har rätt att göra sin upphandling i vilka länder de vill där det finns distributionsnät för samma produkter, varigenom de slipper utnyttja lagstridiga distributionsnät?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(6 november 1998)

I kommissionens förordning (EEG) 1983/83 av den 22 juni 1983 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på grupper av ensamåterförsäljaravtal(1) undantas enligt EG-fördragets artikel 85.3 ensamåterförsäljaravtal, det vill säga avtal där den ena parten förbinder sig att endast till den andra leverera vissa varor för återförsäljning inom hela den gemensamma marknaden eller en viss del av den. Det är således förenligt med gemenskapens konkurrensbestämmelser att en enda återförsäljare förbehålls rätten att sälja vissa produkter inom en viss del av den gemensamma marknaden som till exempel inom Belgien och Luxemburg.

I samma förordning fastställs emellertid att gruppundantagen inte skall tillämpas för avtalen i fråga när varor som omfattas av avtalet varken kan säljas genom parallellimport på det område som tilldelats återförsäljaren eller anskaffas av konsumenter och mellanhänder som är etablerade inom området från företag som är belägna utanför detta och som tillämpar mer fördelaktiga villkor.

(1) EGT L 173, 30.6.1983 (svensk text i specialutgåva, område 17, volym 1, s. 48).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2792/98

från Viviane Reding (PPE) till rådet

(18 september 1998)

Angående: Förföljelser av bahaisamfundet i Iran

Den 21 juli 1998 avrättades i Mashhad i Iran en iransk medborgare som bekände sig till bahaireligonen, Ruhollah Rawhani, sedan han dömts för att ha omvänt en ung kvinna av muslimsk tro till bahai.

Den unga kvinnan har uppfostrats inom bahai alltsedan sin barndom och förnekar därför att hon skulle ha blivit omvänd. Ingen har fått meddela sig med den dömde och han har inte fritt fått välja advokat. Ruhollah Rawhani är den förste bahaimedlem som avrättats sedan 1992. Fyra andra samfundsmedlemmar arresterades och dömdes samtidigt som han. För deras del är det värsta att frukta.

Hur ställer sig rådet till den ostraffade förföljelsen av iranska medborgare i Iran enbart till följd av deras religiösa övertygelse? Vilka åtgärder avser rådet att vidta för att förhindra den förestående avrättningen av de fyra dömda bahaitroende, för att slå larm inom det internationella samfundet samt utöva påtryckningar på de iranska myndigheterna till förmån för en av de mest grundläggande mänskliga rättigheterna?
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 135 , 14/05/1999 s. 0150



SKRIFTLIG FRÅGA E-2998/98 från Renate Heinisch (PPE) till kommissionen (8 oktober 1998) Angående: Uppgifter om stödbelopp som EU beviljat högskolor och forskningsinstitut i delstaten Baden-Württemberg under 1996 Kommissionen ombeds besvara följande frågor: För vilka åtgärder beviljades gemenskapsstöd till högskolor och forskningsinstitut i Baden-Württemberg under 1997, och hur stora var beloppen från 1. Fjärde ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration, 2. gemenskapsprogrammen inom områdena energi och utveckling, 3. gemenskapsinitiativen, i synnerhet Interreg-programmet, 4. programmen Sokrates, Leonardo da Vinci och Ungdom för Europa, 5. övriga gemenskapsprogram? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Jacques Santer (23 oktober 1998) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2934/98

från José Pomés Ruiz (PPE) till rådet

(24 september 1998)

Angående: Krisen i Albanien

Det internationella samfundet har under senare år mestadels intagit en passiv hållning till situationen i Albanien. Oroligheterna kommer givetvis att ha återverkningar för EU:s medlemsstater och de framtida medlemmarna, och hotar stabiliteten i området.

Har rådet vidtagit några åtgärder som kan bidra till att förbättra säkerheten i området?

Har Europeiska unionen för avsikt att fatta beslut om något slags medling eller åtgärd för att lösa konflikten, med tanke på det ökande antalet sammanstötningar i landet?

Svar

(14 december 1998)

Rådet beklagar att den ärade ledamoten betraktar Romkonferensen 1997, de gemensamma OSSE-insatserna, insatserna från EU, Europarådet, Nato och VEU, bidragen på 70,4 miljoner ecu under 1997 och uppskattningsvis 105 miljoner ecu i Phare-stöd för 1998/99, expertgrupperna från kommissionen och EU:s trojka, närvaron av Europeiska gemenskapens observatörer (ECMM), samarbetsavtalet, det humanitära bistånd som ECHO lämnat, det inrättande som nyligen skett av gruppen "Albaniens vänner" och EU-deltagandet i den internationella konferensen om Albanien som en passiv hållning från det internationella samfundets sida.

Rådet är förvisso djupt engagerat i att vidmakthålla stabiliteten i området och vill erinra om att Europeiska unionen och dess enskilda medlemsstater som inga andra bidrar till att befästa stabiliteten i Albanien och sannolikt kommer att göra så under den närmaste framtiden.

Rådet vill fästa den ärade ledamotens uppmärksamhet vid rådets resolution av den 22 september 1998, antagen på grundval av artikel J 4.2 i Fördraget om Europeiska unionen, där man anmodar Västeuropeiska unionen att skyndsamt slutföra sin genomförbarhetsstudie av möjliga alternativ för internationella polisiära insatser i Albanien för att bistå de albanska myndigheterna i att återställa lag och ordning i landet. Vid sitt möte den 26 oktober 1998 välkomnade rådet överförandet av VEU:s tillägg till denna genomförbarhetsstudie.

Rådet ser fram mot samarbete med den nya regeringen i Tirana, särskild på området för ekonomiska och demokratiska reformer och förstärkt inre säkerhet. Rådet har klargjort det absoluta behovet av att framsteg görs i den nationella försoningsprocessen och av att en konstitution antas, och har enträget uppmanat alla politiska krafter, och då särskilt ledarskapet för Demokratiska partiet, att leva upp till sitt ansvar gentemot det albanska folket.

Rådet välkomnade det framgångsrika genomförandet av den internationella konferensen i Tirana den 30 oktober där samarbetet mellan det internationella samfundet och Albanien granskades och där man planerade samarbetet med den nya regeringen som har åtagit sig att återupprätta demokrati, säkerhet och politisk och ekonomisk stabilitet i landet.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 135 , 14/05/1999 s. 0187



SKRIFTLIG FRÅGA E-3425/98 från Dietrich Elchlepp (PSE) till kommissionen (24 november 1998) Angående: Fördelningen av EU-stödmedel som gått till delstaten Baden-Württemberg 1. Vilka stödmedel från EU-program gick till den tyska delstaten Baden-Württemberg under perioden 1995-1997? 2. Hur omfattande var medlen, och till vilka projekt och orter gick de? Kompletterande svar avgivet på kommissionens vägnar av Jacques Santer (25 februari 1999) Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1895/98

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Angående: A13 - M25; Wennington - Mardyke; vägförbättringsprojekt; betongbeläggning

Erkänner kommissionen att användningen av betongbeläggning på vägar framkallar mer damm och högre ljudnivåer än andra sorters vägbeläggningsmaterial? Instämmer kommissionen i att användningen av asfaltbeläggning eller annan beläggning som framkallar låga ljudnivåer borde vara standard över hela Europa vilket följaktligen i större utsträckning skulle skydda vår miljö och ge bättre livskvalitet åt människor som bor i omedelbar närhet av större vägsystem?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(3 september 1998)

Beslut om användningen av betong, asfalt eller andra vägbeläggningsmaterial för vägbyggnad beror på flera olika faktorer, t.ex. fundamentets stabilitet, de allmänna väderförhållandena, investeringskostnader, vägunderhållskostnader, trafiksäkerhetskrav, miljöskyddskrav och tillgången på material.

De nationella och lokala myndigheter som ansvarar för vägbyggnaden har det bästa utgångsläget för att avgöra vilket material som är lämpligast för särskilda förhållanden och krav.

Kommissionen kan därför inte hålla med om att användningen av porös asfalt borde vara norm överallt i Europa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3537/98

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Budgetpost 3029

Kan kommissionen offentliggöra en lista över de organisationer som erhållit bidrag under budgetpost 3029 under de senaste fem åren?

Hur svarar kommissionen på kritiken att det finns en tendens att dessa bidrag går till katolska organisationer, medan icke-religiösa organisationer eller vänsterinriktade organisationer har blivit mindre gynnade hittills, trots att de i vissa fall har stora medlemsantal?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar

(14 december 1998)

Kommissionen lämnar varje år en lista till parlamentet över de organisationer som erhåller stöd under rubriken "Stöd till internationella icke-statliga ungdomsorganisationer" (för närvarande budgetpost A-3029). Sedan 1995 skickas listorna över stödmottagarna direkt till Er, herr parlamentsledamot, och till parlamentets generalsekretariat.

Villkoren för stödberättigande och urval har offentliggjorts i EGT i meddelandet om ansökningsomgången för urvalet 1998(1). I villkoren nämns inget om att organisationerna skall vara konfessionella eller konfessionslösa. Man kan konstatera att det på listan över stödmottagande organisationer finns företrädare för många religioner samt att de konfessionella organisationerna endast utgör en liten del av stödmottagarna. Under 1998 var det mindre än 10 % av de stödmottagande organisationerna som definierade sig själva först och främst som konfessionella. Om de flesta av dem är katolska beror detta på att ett större antal ansökningar har lämnats in av katolska organisationer. Noteras bör att inte en enda ansökan från någon konfessionell icke-katolsk organisation har fått avslag under de senaste åren.

Ett av urvalskriterierna är organisationernas representativitet och detta kriterium har naturligtvis tillämpats även vid bedömningen av politiska organisationer.

Det framgår slutligen klart och tydligt av listan över stödmottagare att de flesta organisationerna varken är konfessionella eller politiska utan har andra syften, t.ex. organisationer för studerande eller organisationer som anordnar en viss sorts verksamhet för ungdomar.

(1) EGT C 374, 10.12.1997.