ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1556/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne: Förfaranden mot italienska företag och italienska staten enligt artiklarna 85 och 226 i EG-fördraget

Jag hänvisar till svaret på skriftlig fråga P-0770/03(1).

Enligt artikel 85 i EG-fördraget skall kommissionen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ och i samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter, som skall ge kommissionen sitt bistånd, undersöka fall av förmodade överträdelser.

Enligt artikel 226 i EG-fördraget skall kommissionen, om den anser att en medlemsstat har underlåtit att uppfylla en skyldighet enligt detta fördrag, () avge ett motiverat yttrande i ärendet efter att ha givit den berörda staten tillfälle att inkomma med sina synpunkter.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

- Har den i enlighet med artikel 85 i EG-föredraget under innevarande valperiod undersökt fall av förmodade överträdelser från italienska företags sida? Hur många fall och vilka förmodade överträdelser är det fråga om? Har undersökningen utförts på begäran av en medlemsstat eller på kommissionens eget initiativ? Vilka förfaranden är fortfarande oavslutade?

- Hur många, och vilka, fall av förmodad underlåtenhet att uppfylla en skyldighet enligt fördraget från italienska statens sida har kommissionen i enlighet med artikel 226 i EG-föredraget undersökt under innevarande valperiod? Vilka fall har avskrivits? Vilka fall har föranlett kommissionen att ge den italienska staten tillfälle att inkomma med sina synpunkter, och vilka fall har föranlett kommissionen att avge ett motiverat yttrande?

(1) EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 79.

Svar från Mario Monti på kommissionen vägnar

(12 juni 2003)

Kommissionen har ännu inte inlett några förfaranden mot italienska företag på grundval av artikel 85 i EG-fördraget under parlamentets innevarande mandatperiod, och det finns heller inte några pågående förfaranden. Artikel 85 har inte använts i någon stor utsträckning sedan rådets förordning nr 17, Första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 81 och 82, antogs den 6 februari 1962. När det gäller undersökningar enligt förordning nr 17 hänvisar kommissionen parlamentsledamoten till kommissionens årsrapport om tillämpningen av konkurrensreglerna i Europeiska unionen för åren 1999, 2000 och 2001. Dessa rapporter finns tillgängliga Internet: http://europa.eu.int/comm/competition/annual_reports/.

I fråga om överträdelseförfaranden på grundval av artikel 226 i EG-fördraget hänvisas parlamentsledamoten till årsrapporterna om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning för åren 1999(1), 2000(2) och 2001(3) som kommissionen utarbetat för parlamentet.

(1) EGT C 30, 30.1.2001.

(2) EGT C 263, 19.9.2001.

(3) EGT C 214, 10.9.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1338/03

från Maurizio Turco (NI) och Marco Cappato (NI) till rådet

(9 april 2003)

Ämne: Förföljelse av homosexuella på de palestinska områdena och utvisning av palestinska homosexuella från Israel

Enligt Aguda, den israeliska organisationen för sexuellt likaberättigande, och uppgifter i tidningen Haaretz blev två homosexuella palestinier den 6 mars 2003 åtalade för illegal vistelse i Israel, varpå de utvisades till den palestinska myndigheten. Den 16 mars 2003 dömdes en annan homosexuell palestinier som anklagades för samma sak. Efter avtjänat straff kommer han att utvisas till Gazaremsan. Organisationen Aguda uppger att man på de palestinska områdena utsätter homosexuella för förföljelser, arresteringar, oförrätter och tortyr. Tortyren slutar ibland med döden och många hotas sannolikt av avrättning. Fram till för en månad sedan varken häktade eller utvisade de israeliska myndigheterna de här människorna, men nu har politiken ändrats, så att dessa ungdomar häktas, åtalas och därefter automatiskt utlämnas till den palestinska myndigheten. Internationella människorättsorganisationer har försökt förhindra utvisningarna och bland annat vädjat till den israeliske inrikesministern Avraham Poraz om att han skall använda den auktoritet som israelisk lag ger honom för att stoppa utvisningarna, genom att bevilja tillfälliga uppehållsvisum, något som Poraz sagt nej till.

Kan rådet bekräfta att den här informationen är korrekt? Följer rådet med den här frågan? Kommer rådet att ta upp frågan med de israeliska myndigheterna och i synnerhet med den israeliske inrikesministern, och ge uttryck för EU:s oro för att de här utvisningarna försätter de palestinska homosexuellas liv i fara? Och kommer rådet att ta upp den här frågan med den palestinska myndigheten, för att försäkra sig om att grundläggande mänskliga rättigheter respekteras och att förföljelserna av homosexuella upphör?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1338/03 och E-1346/03

(7 oktober 2003)

Rådet kan inte bekräfta informationen och har inte uttryckligt diskuterat frågan.

Rådet bevakar uppmärksamt att de värderingar och principer försvaras särskilt frihet, demokrati, jämställdhet, respekt för mänskliga rättigheter, grundläggande friheter och rättsstatsprincipen som utgör grunden för Europeiska unionen och styr unionens förbindelser med dess partner i Barcelonaprocessen. I artikel 2 i både associeringsavtalet med Israel och interimsavtalet med PLO/den palestinska myndigheten anges att förbindelserna vilar på respekten för de demokratiska principerna och fundamentala mänskliga rättigheterna, som utgör en väsentlig beståndsdel av avtalen. Rådet har alltid betonat dessa frågor i sina förbindelser med Israel och den palestinska myndigheten och kommer att fortsätta att göra så.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1819/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(2 juni 2003)

Ämne: Ingredienser i korv

Kan kommissionen kortfattat redogöra för de förordningar som reglerar innehållet i korv? När sågs de senast över? Vilka nya fakta, om några, har tagits i beaktande till följd av galna kosjukan och andra hälsoproblem? Har kommissionen några planer eller förslag på att ändra förordningarna igen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(7 juli 2003)

Det finns för närvarande inga gemenskapsbestämmelser för ingredienser i korv och kommissionen hyser inga planer på att framlägga något förslag i detta avseende. Kommissionen är emellertid medveten om att vissa medlemsstater har nationella bestämmelser som avgör ingredienserna i den korv som saluförs inom deras territorium. Det bör emellertid framhållas att det inom ramen för den inre marknadens organisation av griskött i kommissionens förordning (EG) nr 2331/97 av den 25 november 1997 om särskilda villkor för beviljande av exportbidrag för vissa grisköttsprodukter(1) fastställts kvalitetskriterier för export av viss korv som berättigar till exportbidrag. Dessa kriterier gäller animaliskt protein per viktenhet, halten av främmande vatten per viktenhet och halten av kollagen/protein i de berörda produkter som faller under KN-nummer 1601.

När det gäller hygienisk produktion av korvkött och korv måste det kött som används i korvkött helt och hållet uppfylla nu gällande gemenskapsbestämmelser, i synnerhet bestämmelserna om kötthygien och bovin spongiform encefalopati (BSE). Färsk korv och färskt korvkött måste uppfylla relevanta harmoniserade bestämmelser om köttfärs och köttberedningar. Detta innebär kontroll av de råmaterial som inkommer till fabriken för att säkerställa att en viss sammansättning

(fetthalt, halt av kollagen och köttprotein) och mikrobiologiska kriterier efterlevs. Samtidigt som medlemsstaterna säkerställer att gemenskapens hälsokrav iakttas och att sådana produkter saluförs inom deras territorium, får de för att ta hänsyn till särskilda konsumtionsvanor behålla en viss flexibilitet när det gäller produktion och utsläppande på marknaden av dessa produkter. Den korv, som genomgått en sådan beredning att det av en snittyta framgår att produkten inte längre uppvisar det färska köttets särdrag, måste ha tillverkats i överensstämmelse med gemenskapsbestämmelserna om köttprodukter. S. k. särskilt BSE-riskmaterial som kranium och ryggmärg av nötboskap, får och getter har efter den 1 oktober 2000 inte tillåtits i livsmedel eller foder. För närvarande har hela uppsättningen av gemenskapsbestämmelser inom livsmedelshygienen omarbetats till ett begränsat antal förslag som är under översyn i parlamentet och rådet (första behandlingen).

(1) EGT L 323, 26.11.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2451/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(23 juli 2003)

Ämne: Områden enligt livsmiljödirektivet och Natura 2000

Kommissionen har enligt Nederlands Dagblad av den 9 juli 2003 accepterat de områden som Nederländerna anvisat. Men detta var bara det ena av de två problem som Nederländerna haft med genomförandet av livsmiljödirektivet.

För området Waddenzee är framför allt det andra problemet av intresse. Det handlar då om att artikel 6 i livsmiljödirektivet inte skall ha genomförts korrekt, vare sig i naturskyddslagen eller i grundplanebeslutet för Waddenzee. Detta innebär att beviljandet av tillstånd till olika former av verksamhet i de områden som anvisats, bland dem Waddenzee, inte heller skötts som sig bör.

Hurdan är situationen i fråga om detta problem mellan Nederländerna och kommissionen? Detta är av stort intresse, i en situation där det i Nederländernas regeringsavtal står att gasborrningar i Waddenzee är under övervägande.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

Frågan om genomförandet av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) (livsmiljödirektivet) i Nederländerna är föremål för ett pågående överträdelseförfarande. Förfarandet rör bland annat det faktum att Nederländerna inte klarat att skydda Natura 2000-områden på ett tillfredsställande sätt.

Kommissionen beslutade den 17 december 2002 att föra fallet vidare inför EG-domstolen(2).

I fråga om det centrala planeringsbeslutet för Waddenzee (key planning decision), hänvisar kommissionen parlamentsledamoten till kommissionens svar på den skriftliga frågan nr P-2375/03 från Alexander de Roo(3) som rör ejdrar som hotas av hjärtmusselfiske i Waddenzee.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) Se pressrelease IP/02/1923.

(3) EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 256.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1332/03

från Nicholas Clegg (ELDR) till rådet

(9 april 2003)

Ämne: Insyn i diskussioner om handelspolitik

Inom ramen för den ökade insynen i de handelspolitiska diskussionerna välkomnades allmänt det danska ordförandeskapets beslut att offentliggöra föredragningslistorna för 133-kommittén med ansvar för handelsfrågor.

Det grekiska ordförandeskapet har hittills inte följt detta exempel. Om detta är ett beslut som fattats av ett specifikt ordförandeland, vilka skäl finns det till att inte följa detta utomordentliga prejudikat?

Svar

(29 september 2003)

Rådet påminner den ärade parlamentsledamoten om att allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar regleras genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001(1).

Rådet har i sin arbetsordning(2) införlivat de nyheter som införs genom förordning nr 1049/2001.

Således kan generalsekretariatet på grundval av artikel 11.4 i bilaga II till rådets arbetsordning låta allmänheten få tillgång till de preliminära dagordningarna för rådets förberedande organ, kommittéer och arbetsgrupper, såvida dessa inte tydligt omfattas av något undantag enligt artikel 4 i förordning nr 1049/2001. Detta är i allmänhet fallet med de preliminära dagordningarna för Artikel 133-kommittén.

Dagordningarna i fråga är tillgängliga för allmänheten på rådets hemsida (http://ue.eu.int, under rubriken Öppenhet samt Dagordningar och möteskalendarium). De offentliggörs i förekommande fall på begäran.

(1) EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

(2) Rådets beslut 2002/682/EG, Euratom EGT L 230, 28.8.2002, s. 7.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1060/03

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne: Finansiering av svenska buffertfonder

I Sverige förs en diskussion kring upprättandet av så kallade buffertfonder, som vid ett svenskt deltagande i EMU skall bidra till anpassning vid perioder av ekonomisk instabilitet och oro, genom exempelvis sänkning av arbetsgivaravgifterna.

Buffertfonderna kräver omfattande resurser för att i framtiden kunna utgöra någon form av signifikant anpassningsmekanism. Vilken är kommissionens uppfattning kring möjligheten till finansiering av fonderna med hjälp av penningmässiga medel från den svenska centralbanken, Riksbanken?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(2 maj 2003)

I artikel 108 i EG-fördraget föreskrivs att nationella centralbanker skall vara oberoende, bland annat i förhållande till medlemsstaternas regeringar och varje annat organ. Finansiellt oberoende utgör en viktig del av en centralbanks totala självständighet, eftersom den självständigt bör kunna förfoga över de lämpliga ekonomiska medlen för att fullgöra sina uppgifter.

Även om finansiella överföringar från en centralbank till dess nationella regering, exempelvis i form av vinstfördelning eller utdelning, inte nödvändigtvis strider mot denna princip, krävs det att det finansiella oberoendet garanteras av detaljerad lagstiftning som fastställer reglerna och villkoren för sådana finansiella överföringar och garanterar att centralbanken behåller de nödvändiga finansiella medlen för genomförandet av alla sina ESCB-relaterade arbetsuppgifter.

Vad beträffar vissa extraordinära utbetalningar som gjorts till den svenska staten, påpekade kommissionen i sin senaste konvergensrapport(1) att riksbankens oberoende, och i synnerhet dess finansiella oberoende, för närvarande inte fullständigt garanteras. Det slutliga ändamålet med dessa betalningar (exempelvis att bygga upp s. k. buffertfonder) är i detta sammanhang inte ett relevant skäl.

(1) KOM(2002) 243 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1553/03 från Lord Inglewood (PPE-DE) till rådet. Export av kulturföremål.



Europeiska unionens officiella tidning nr 051 E , 26/02/2004 s. 0108 - 0108



SKRIFTLIG FRÅGA P-1553/03 från Lord Inglewood (PPE-DE) till rådet (2 maj 2003) Ämne: Export av kulturföremål När avser rådet att se över hur effektiv rådets förordning (EEG) nr 3911/92(1) om export av kulturföremål egentligen är? (1) EGT L 395, 31.12.1992, s. 1. Svar (2 oktober 2003) Enligt förordning (EEG) nr 3911/92 skall kommissionen lägga fram en rapport om tillämpningen av förordningen. Kommissionens senaste rapport lades fram i maj 2000 och nästa rapport skall således lämnas under 2003. Rådet kommer att studera rapporten om förordningens tillämpning när nästa rapport från kommissionen inkommit.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1968/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne: Hanteringen av farligt avfall i Irland

Den 19 maj 2003 offentliggjordes kommissionens rapport om genomförandet av gemenskapens avfallslagstiftning för perioden 19982000(1).

I tabell 3.2 (s. 31) visas hur farligt avfall behandlas och hanteras i respektive medlemsstat. I Irlands fall konstaterar kommissionen att den totala uppgiften för farligt avfall som den irländska regeringen lämnade 1999 (dvs. 415 632 ton) motsvarar ungefär 97 procent av det faktiska avfallet.

Innebär detta att den irländska regeringen inte kunde eller ville förklara vad som hände med resterande ca 12 500 ton farligt avfall i Irland under 1999? Vet kommissionen, utifrån den information som den irländska regeringen lämnade som svar i kommissionens frågeformulär och som kommissionen använde för att sammanställa rapporten, hur det farliga avfallet hanterades och vad det bestod av?

(1) KOM(2003) 250 slutlig.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1965/03, E-1966/03, E-1967/03 och E-1968/03ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(24 juli 2003)

Ledamotens samtliga fyra skriftliga frågor rör saker som ingår i kommissionens rapport om genomförandet av gemenskapens avfallslagstiftning under perioden 19982000(1). Därför besvaras de tillsammans.

Såsom anges i inledningen till rapporten bygger den på medlemsstaternas svar på frågeformulär som utarbetats i detta syfte. Det kan variera mellan olika medlemsstater hur detaljerade svaren är, och ofta innehåller de endast en uppdatering jämfört med den föregående rapportperioden. När viktiga uppgifter saknas, så att kommissionen inte kan fullgöra sitt rapporteringsuppdrag på ett tillfredsställande sätt, kan det tyda på att en medlemsstat brustit i sin rapporteringsskyldighet. De fall som ledamoten tar upp kan dock inte anses motivera att ett överträdelseförfarande skulle inledas.

När det gäller fråga E-1968/03 om behandlingen av farligt avfall i Irland härrör uppgiften om att den totala mängden avfall som rapporteras skulle motsvara ungefär 97 % av det faktiska avfallet från de irländska myndigheternas svar på frågeformuläret, och detta avsåg endast farligt avfall som behandlades utanför Irland. Det finns inga uppgifter om hur de resterande tre procenten behandlades.

(1) KOM(2003) 250 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2254/03

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2003)

Ämne: E-post: EU:s åtgärder mot skräppost

Under de senaste åren har skräpposten över hela världen blivit ett allt svårare problem. I dagens läge består redan över hälften av alla e-postförsändelser av skräppost och under ett enda dygn kan det välla in hela 9 miljarder sådana försändelser på Internet. Enligt uppskattningar från Finlands centralförbund för telekommunikation och informationsteknik, FiCom, förlorade de europeiska företagen i fjol 2,5 miljarder euro till följd av skräpposten. Det handlar alltså om ett problem som är både ekonomiskt betungande och mycket förargligt, framför allt för dem som använder trådlösa dataöverföringstjänster.

Vad gör kommissionen för att det så snabbt som möjligt skall gå att hitta effektiva lösningar på det ökande problemet med skräppost, så att skadeverkningarna av det kraftigt skall kunna minskas? Hur har kommissionen uppmärksammat det omfattande problemet med skräppost i sina projekt för gemenskapslagstiftning om informationsteknik och elektroniska kommunikationer? Har det till exempel vid det arbete som nu pågår med att förnya gemenskapens direktiv om dataskydd i tillräcklig grad tagits hänsyn till de utmaningar skräpposten för med sig? Har kommissionen något åtgärdsprogram mot skräppost? Anser kommissionen att detta problem kan åtgärdas med de medel som den nya tekniken erbjuder?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(22 augusti 2003)

Som svar på parlamentsledamotens fråga kan kommissionen bekräfta att oönskad kommersiell e-post, eller skräppost som den kallas, har nått en sådan omfattning att den utgör ett stort problem för enskilda personer och företag, och naturligtvis för utvecklingen av e-handel och e-tjänster.

I svaret på de skriftliga frågorna nr E-1997/03 från Mihail Papayannakis och E-2085/03 från Graham Watson(1), som gällde samma problem, anges vilka åtgärder som hittills vidtagits, särskilt inom ramen för Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation(2). Detta direktiv skall ha införlivats i slutet av oktober 2003.

Kommissionen planerar också att anta ett meddelande om skräppost under hösten 2003. Kommissionens ledamot med ansvar för näringsliv och informationssamhället har nyligen redovisat vilka konkreta åtgärder som planeras för att komma tillrätta med det här problemet, både på det rättsliga och tekniska området, och när det gäller medvetandehöjande åtgärder och internationellt samarbete(3). De föreslagna åtgärderna kommer först att diskuteras med medlemsstaterna och berörda parter vid ett seminarium i oktober 2003.

(1) Se s. 178.

(2) EGT L 201, 31.7.2002.

(3) Se IP/03/1015.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1172/03

från Rolf Linkohr (PSE) till kommissionen

(25 mars 2003)

Ämne: EU-rådgivning till medborgarna i medlemsstaterna

För att ge medborgarna möjlighet till rådgivning i konkreta gemenskapsrättsliga frågor har EU inrättat det så kallade Eurojus-nätverket (med rådgivningskontor för medborgarna i de enskilda medlemsstaterna). Detta erbjudande har mottagits mycket väl. I Europeiska unionens informationsbroschyrer hänvisas det uttryckligen till dessa rådgivningskontor för medborgarna. Trots detta positiva resultat har kontoren i vissa medlemsstater inte bemannats eller vilket inträffat i Tyskland stängts upprepade gånger och under flera månader på grund av administrativa och tekniska problem inom kommissionen. Detta har redan väckt stor irritation hos medborgarna.

1. Bekräftar kommissionen detta sakförhållande?

2. Om så är fallet: Hur förklarar kommissionen dessa förvaltningsinterna problem?

3. Vad avser kommissionen att göra för att se till att denna service, som allmänheten ju ändå informerats om, i framtiden tillhandahålls utan avbrott?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(23 maj 2003)

Inom ramen för sitt meddelande av den 27 juni 2001 om den nya informations- och kommunikationsstrategin(1), har kommissionen redan undertecknat nio kontrakt med juridiska samarbetspartner (Eurojus) i medlemsstaterna. Kontrakten löper ut under 2007. Meddelandena om upphandlingsförfarandena för de fem andra Eurojuskontrakten offentliggjordes den 24 och den 27 december 2002 i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Av dessa fem förfaranden har kontrakten med representationskontoren i London och Paris redan avslutats och förväntas undertecknas så snart som möjligt.

Kontraktet med samarbetspartnern (Eurojus) i Tyskland förväntas undertecknas inom kort, med tanke på att de juridiska osäkerheterna vad gäller tillämpningen av den nya budgetförordningen(2) och kommissionens förordning(3) nr 2342/2002 om genomförandebestämmelserna för budgetförordningen på dessa kontrakt till följd av att det offentliga upphandlingsförfarandet genomfördes innan de två förordningarna trädde i kraft nu har skingrats av institutionens behöriga avdelningar.

(1) Meddelande från kommissionen till rådet, parlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén angående en ny ram för samarbetet inom informations- och kommunikationspolitiken i Europeiska unionen.

(2) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 248, 16.9.2002.

(3) Kommissionens förordning (EG, Euratom) nr 2342/2002 av den 23 december 2002 om genomförandebestämmelser för rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 357, 31.12.2002.