ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2864/99

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Brott mot TV-direktivet i Spanien

Den spanska konsumentorganisationen (OCU) har nyligen fördömt det faktum att de flesta spanska TV-kanaler inom ramen för julens reklamkampanj sänder i genomsnitt 1 000 reklaminslag per dag under programtid avsedd för barn och att dessutom 5 procent av dessa reklamsnuttar inte uppfyller gällande bestämmelser.

I den översyn av direktivet television utan gränser som medlemsstaterna borde ha genomfört senast den 30 december 1998 ingår bl.a. följande bestämmelser:

- TV-reklam och -försäljning skall lätt kunna särskiljas i förhållande till övriga program.

- Förbud mot att använda subliminal reklamteknik och vilseledande försäljningstaktik.

- Reklaminslag i samband med nyheter, sport, dokumentärprogram och andra program får endast sändas under naturliga avbrott i dessa program.

- Den tid som avslås för reklam får inte överstiga 20 procent av en viss programtid.

- Reklaminslagen får inte grunda sig på ett innehåll som diskriminerar kön, ras m.m.

För närvarande verkar det som om den spanska televisionen inte skulle respektera en enda av ovannämnda bestämmelser, vilket bevisas av de uppgifter som OCU har offentliggjort och av en enkel översikt över vilken spansk TV-kanals programutbud som helst. Mot denna bakgrund ställs kommissionen följande frågor:

Känner kommissionen till de spanska konsumenternas offentliga protest?

Förfogar kommissionen över uppgifter som ger den möjlighet att fastställa om TV-bolagen i Spanien följer gemenskapsdirektivets bestämmelser?

Anser kommissionen att man i väntan på datumet den 31 december 2000, då det enligt TV-direktivet skall utarbetas en rapport om hur medlemsstaterna uppfyllt direktivet, borde påskynda undersökningen av hur detta direktiv tillämpas?

Skulle kommissionen vara beredd att ingripa inför de spanska myndigheterna och uppmana dessa att uppfylla gemenskapslagstiftningen på området för radio- och TV-sändningar?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(22 februari 2000)

Kommissionen har fått flera klagomål på att bestämmelserna om reklam inte följs i vissa medlemsstater. Kommissionen håller på att skaffa sig de uppgifter som behövs för att kunna bedöma i vilken utsträckning som de påstådda oegentligheterna utgör lagbrott i de berörda medlemsstaterna för att kunna vidta lämpliga korrigeringsåtgärder.

I Spanien orsakar framförallt verksamheten i vissa programföretag problem. Ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget har inletts mot Spanien för att landet inte har följt bestämmelserna om reklam i direktivet om television utan gränser (rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television(1), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997(2)).

(1) EGT L 298, 17.10.1989.

(2) EGT L 202, 30.7.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2029/99

från Béatrice Patrie (PSE) till kommissionen

(3 november 1999)

Ämne: Gemenskapsbidrag till mjölk i skolan

Pressen och ett antal olika organisationer tar för tillfället upp reduceringen och den på sikt programmerade neddragningen av gemenskapsbidraget till mjölk i skolan som kommissionen beslutat.

Enligt barnnutritionister utgör mjölken ett ytterst viktigt födoämne för barnens tillväxt och skolmjölken gör det ännu idag möjligt att nå ut till vissa kategorier av befolkningen som inte har tillgång till en tillräckligt näringsrik och balanserad kost.

Följande förklaringar behövs beträffande detta projekt som är alarmerande både ur jordbrukssynpunkt och ur folkhälsosynpunkt:

1. Vid rådets (jordbruk) sammanträde den 14-15 juni 1999 ansåg man att barn och ungdomar borde uppmuntras att dricka mjölk på grund av dess höga näringsvärde.

Varför fattar kommissionen ett beslut som går emot medlemsstaternas allmänna uppfattning och som gör att skolmjölken riskerar att ifrågasättas?

2. Hur kan kommissionen på grund av strama budgetramar riskera de europeiska barnens hälsa nu när folkhälsan enligt Amsterdamfördraget skall ingå i den övergripande gemenskapspolitiken och då skolmjölken utgör en viktig näringskälla för barnen?

3. Ur finansieringssynpunkt, och med tanke på de tillgängliga medlen i den allmänna budgeten, vilka kostnadseffektiva åtgärder skulle kunna vidtas för att uppmuntra mjölkkonsumtionen? Skulle man här kunna överföra bidragen i fråga från budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken till budgeten för hälsopolitiken för att programmet skall kunna fortsätta samtidigt som budgetramen respekteras?

Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-2029/99 och E-2054/99 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(11 januari 2000)

I samband med sina budgetförslag för år 2000 föreslog kommissionen en sänkning av anslagen till gemenskapens skolmjölksstöd. Förslaget utgick ifrån att detta gemenskapsstöd skulle upphöra från och med år 2000, sedan man i en utvärdering föreslagit att denna stödordning skulle avskaffas.

Budgetförslaget gav dock upphov till en mer djupgående diskussion om stödordningens framtid, något som framgår av slutsatserna från rådsmötet (jordbruk) av den 14 och 15 juni 1999, citerade av parlamentsledamoten. Efter denna diskussion och de framförda argumenten har kommissionen på nytt gått igenom ärendet och föreslår nu att skolmjölksstödet skall fortsätta. Den menar dock att det bör medfinansieras.

Det främsta motivet till denna nya hållning är att man bör respektera den strama budgeten för jordbruket, som kräver att man prioriterar mindre kostsamma marknadsstöd än stödet för skolmjölk. Kommissionen vill dessutom framhålla att en nationell medfinansiering kan öka insatsens synergieffekter dvs. dess totala effektivitet. Parlamentsledamotens alternativa förslag, nämligen en finansiering över hälsopolitiken, verkar intressant och bör tas upp i den framtida diskussionen. Sammanfattningsvis menar kommissionen att en nationell medfinansiering är en förutsättning om man vill inbegripa mål som går utanför jordbruksområdet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2746/99

från Ioannis Marínos (PPE-DE) och Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Tillsättande av en grekisk generaldirektör vid Europeiska kommissionen

Europeiska kommissionen ansvarar för 36 generaldirektorat och enheter. Efter de senaste ommöbleringarna har följande antal personer av olika nationaliteter tillsatts som chefer: åtta britter, sju fransmän, sex tyskar, fyra italienare, tre danskar, två spanjorer samt en holländare, en svensk, en finländare, en belgare och en luxemburgare. Grekland och två av de andra små länderna kommer från och med den 1 januari 2000 inte att ha någon generaldirektör eller chef vid någon av dessa 36 viktiga enheter. Grekland har dock haft en chef till dess den enda grekiska generaldirektören, Spyros Pappas, förflyttades, något som visat sig vara ganska oförsvarligt.

Kan kommissionen förklara denna orättvisa behandling som missgynnar Grekland, Portugal och Irland, och gynnar vissa stora länder, framför allt Storbritannien? Kan den säga om det inom den närmaste framtiden kommer att finnas en generaldirektör eller chef av grekisk nationalitet vid något av generaldirektoraten eller någon av enheterna, och om så är fallet, vid vilken av dessa som denna kommer att tillsättas?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(24 februari 2000)

Kommissionen har noterat Era synpunkter, men anser inte att någon diskriminering eller några andra oegentligheter har ägt rum.

Kommissionen kan samtidigt bekräfta den målsättning som formulerades i ett beslut av den 8 december 1999, nämligen att tillsättningen av högre chefer i kommissionen skall grunda sig på de sökandes meriter, samtidigt som man skall sträva efter att samtliga medlemsländer finns representerade på de olika nivåerna inom institutionen. På så sätt kan den kulturella mångfalden och sammanhållningen garanteras. För att uppfylla detta mål har kommissionen särskilt framhållit att A1-tjänster som generaldirektörer och avdelningschefer etc. bör besättas med lämpligt kvalificerade tjänstemän från samtliga medlemsländer.

Tillsättningsmetoderna för tjänstemän inom de olika institutionerna gör att kommissionen aldrig på förhand kan veta vilken person från vilket land som kommer att få en viss topptjänst. I dessa fall kan man bara avvakta tillsättningsförfarandet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2755/99

från Enrique Barón Crespo (PSE), Miguel Martínez Martínez (PSE) och Carlos Carnero González (PSE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Bevarade arbetstillfällen i det multinationella företaget Carrier i Guadalajara (Spanien)

En delegation bestående av ordföranden för det regionala parlamentet i Kastilien-La Mancha, generalsekreterarna för fackföreningarna CC.OO och UGT i regionen, samt ombud för företagskommittén för Carriers anläggningar i Guadalajara har besökt Bryssel för att för olika företrädare för gemenskapsinstitutionerna (kommissionen, rådet och parlamentet) förklara sitt motstånd mot de det multinationella företagets styrelses planer att stänga de ovannämnda produktionsanläggningarna.

Mot bakgrund av att Carrier idag är ett av de största företagen i Kastilien-La Mancha kommer dessa planer, om de verkställs, att medföra att fler än 700 direkta arbetstillfällen och flera tusen indirekta

arbetstillfällen går förlorade (ett folkmord mot sysselsättningen), med enorma sociala och ekonomiska återverkningar i de närliggande regionerna. Dessutom ter sig företagsledningens planer att utlokalisera verksamheten fullkomligt omotiverade med tanke på att företaget har en stor marknadsandel och nyligen har gjort stora årsvinster.

Institutionerna i Kastilien-La Mancha (framför allt den regionala regeringen och det regionala parlamentet) och Spaniens nationella parlament har genom talrika uttalanden, och Guadalajaras invånare genom massiva demonstrationer, krävt att företagsledningen upphäver dessa nedläggningsplaner och i stället upprätthåller produktionen och arbetstillfällena.

Mot denna bakgrund tillfrågas kommissionen följande:

- Anser kommissionen att Carrier bör ta hänsyn till samtliga socioekonomiska faktorer som rör anläggningarna i Guadalajara och beakta kraven från de anställda, fackföreningarna, invånarna i allmänhet och institutionerna, om att upphäva nedläggningsplanerna?

- Kommer kommissionen att vidta lämpliga åtgärder gentemot Carrier i detta avseende?

- Känner kommissionen till om Carrier har erhållit offentligt stöd, framför allt gemenskapsstöd, genom vilket företaget förbundit sig att agera på ett sätt som främjar sysselsättningen?

- Vet kommissionen om Carrier i detta sammanhang har följt direktiven om information till och samråd med de organ som företräder arbetstagarna, och arbetstagarorganisationerna?

- Anser kommissionen att det aktuella fallet, eller Michelin-fallet på sin tid, talar för Europaparlamentets förslag om utlokaliseringar, för att hindra företagare från att fatta beslut utan att ta något som helst socialt ansvar?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Anna Diamantopoulou

(2 mars 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2675/99

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Kommissionens politik för övertaganden

Kommissionsledamot Mario Monti citerades i en brittisk tidning efter det att Vodaphone hade lagt ett bud på Mannesmann. Monti menade att debatten om budet tydligt visade att det behövs en överenskommelse om förslaget till direktiv om övertagande (förslaget till ett trettonde direktiv från Europaparlamentet och rådet om bolagsrätt vad avser övertagandebud).

Det brittiska näringslivet har satt sig emot direktivet eftersom det skulle ge företagen en rättslig börda förknippad med stora kostnader. Dessutom skulle det åsidosätta Förenade kungarikets panel för övertaganden som har stor erfarenhet av att framgångsrikt hantera dessa frågor, även om den inte har någon lagstadgad roll.

Hur kommer kommissionens förslag att lösa dessa problem och säkerställa en effektiv politik för övertaganden på nationell och europeisk nivå?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(17 februari 2000)

Det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets trettonde direktiv om bolagsrätt vad avser övertagandebud(1) syftar till att upprätta ett likvärdigt skydd för minoritetsaktieägare vid övertagande av kontrollen av företag.

Enligt förslaget till direktiv måste medlemsstaterna utse en eller flera tillsynsmyndigheter som skall ansvara för översynen av budet. På grund av skillnader i rättsliga traditioner är det upp till

medlemsstaterna att fastställa i vilken utsträckning en tillsynsmyndighets beslut kan överklagas inför domstol. Förslaget till direktiv innehåller dock vägledning om hur tillsynen beträffande gränsöverskridande övertagandebud som omfattar tillsynsmyndigheter i mer än en medlemsstat bör gå till.

(1) EGT C 378, 13.12.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2418/99

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: EU-stöd till inrättandet av en latinamerikansk börs

Inrättandet av en latinamerikansk börs, där man skall handla i euro, har skapat juridiska och administrativa förutsättningar för en ny verksamhet som sponsras av ledande finansaktörer i Spanien och Latinamerika.

Den nyligen inrättade börsen är viktig i och med att den latinamerikanska värdepappersmarknaden kommer att möjliggöra en diversifiering av många europeiska aktieportföljer, vilket är önskvärt av finansiella skäl, med hänsyn till att de ekonomiska konjunkturerna i de latinamerikanska länderna inte följer samma cykler som i Europa och dessutom varierar från ett land till ett annat.

Kan kommissionen, mot bakgrund av den latinamerikanska börsens betydelse för de finansiella förbindelserna mellan EU och Latinamerika, redogöra för sin ståndpunkt och ange i vilken utsträckning kommissionen kommer att bidra till att befästa och utvidga detta initiativ?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(3 februari 2000)

Kommissionen välkomnar den nya latinamerikanska börsen. Dess inrättande kan ge Latinamerika tillgång till nytt kapital i form av investeringar utifrån, och underlätta diversifiering av europeiska investerares värdepappersportföljer genom att erbjuda nya områden för investeringar och öka eurons närvaro på de internationella finansmarknaderna.

Kommissionen följer uppmärksamt händelser av detta slag. Eftersom det rör sig om en affärstransaktion inom den privata sektorn kan kommissionen emellertid inte stödja eller direkt blanda sig i initiativets utvidgning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2432/99

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Nyinplantering av varg, björn och lodjur

Kan kommissionen ange om det i unionen för närvarande vidtas konkreta åtgärder (samfinansierade eller ej) för att på nytt inplantera varg, björn och lodjur, om initiativ på detta område tidigare har finansierats eller samfinansierats och om det inom den närmaste framtiden kommer att vidtas särskilda åtgärder i detta syfte?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 januari 2000)

Sedan 1988 har många projekt som varit direkt eller indirekt inriktade på att bevara varg, björn eller lodjur finansierats genom det finansiella instrumentet Life-natur och dess föregångare.

Varg har varit en av målarterna i 21 projekt, lodjur i 14 och björn i 17.

Dessa projekt motsvarar den största delen av den summa gemenskapen lagt på att skydda dessa arter.

Utöver detta kan liknande eller kompletterande åtgärder inom ramen för annan gemenskapsfinansiering.

Ytterligare projekt om bevarande av dessa arter kan finansieras genom Life-III, under förutsättning att det finns bra projekt på området.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2416/99

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Toppmöte mellan Europeiska unionen och Marocko

Kröningen av Marockos kronprins Mohamed VI har på bara några dagar inneburit en omvälvande mental förändring i hela riket, där det nu råder en euforisk stämning och hopp om genomgripande reformer.

EU bör utnyttja detta historiska tillfälle att ompröva sin inställning till Marocko i syfte att främja utveckling och fortsatta framsteg, minska skillnaderna och öka stabiliteten vid EU:s södra gräns.

Har kommissionen för avsikt att utnyttja sin initiativrätt och föreslå ett toppmöte mellan passande instanser i EU och Marocko för att undersöka vilka möjligheter som det nuvarande läget i Marocko erbjuder?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 januari 2000)

Kommissionen delar frågeställarens bedömning av den senaste tidens politiska utveckling i Marocko och utsikterna för förbindelserna mellan Marocko och gemenskapen.

I detta sammanhang kan framhållas att Marockos premiärminister Abderrahmane Youssoufi besökte Bryssel den 21 oktober 1999 i samband med ett seminarium på temat Europa och Marocko, en gemensam framtid som organiserades av Vänskapsförbundet Europa-Marocko med stöd av Europaparlamentets talman.

I samband med detta fick Abderrahmane Youssoufi tillfälle att träffa kommissionens ordförande och kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser. Dessa tog tillfället i akt att diskutera utvecklingen av förbindelserna mellan Europa och Marocko inför associeringsavtalets ikraftträdande.

Kommissionen har för avsikt att utveckla och fördjupa sina förbindelser med Marocko inom ramen för partnerskapet mellan Europa och länderna i Medelhavsområdet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1738/99

från Umberto Bossi (TDI) till kommissionen

(1 oktober 1999)

Ämne: Brist på övervakning från Italiens sida vid gränsövergångar mellan Italien och Slovenien

Situationen med avseende på de oövervakade gränsövergångarna mellan Italien och Slovenien är oroväckande.

Förutom några internationella gränsövergångar som övervakas dygnet runt och där identitetshandlingar skall visas upp, finns det andra som är oövervakade från kl. 8.00 till kl. 20.00, medan gränsområden där lantbruk bedrivs bara övervakas på morgnarna.

I provinsen Gorizia övervakas endast 5 av 22 gränsövergångar.

1. Känner kommissionen till att Italien brister i övervakningen av unionens yttre gränser?

2. Anser den att Italien därmed bryter mot Schengenavtalet?

3. Anser den att medborgare i tredje land lätt kan ta sig in i EU via de oövervakade yttre gränsövergångarna?

4. Anser kommissionen att den bör ingripa för att förplikta Italien att kontrollera sina yttre gränser?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(17 november 1999)

De tio medlemsstater som tillämpar Schengenregelverket är bland annat skyldiga att följa bestämmelserna om kontroll och övervakning av de yttre gränserna i artikel 3 och följande artiklar i tillämpningskonventionen till Schengenavtalet, och de beslut som antagits av verkställande kommittén i samma frågor och som har införlivats inom unionens ramar.

Bestämmelserna omfattar bland annat följande: att personer endast får passera yttre gränser vid gränsövergångarna under dessas fasta öppettider, att respektive medlemsstat i princip själv får bestämma vilka gränsövergångar som är godkända och när dessa skall vara öppna, att särskilda föreskrifter får utfärdas för lokal gränstrafik, att kontrollen av de yttre gränserna skall ske enligt enhetliga principer, att medlemsstaterna förbundit sig att med mobila enheter övervaka dels gränsavsnitten mellan gränsövergångarna, dels själva gränsövergångarna utanför normala öppettider, att medlemsstaterna

även förbundit sig att avsätta tillräckliga personalresurser för kontroll och övervakning av de yttre gränserna, att medlemsstaterna skall bistå varandra och samarbeta nära och på permanent basis för att effektivt kontrollera och övervaka gränserna.

Av parlamentsledamotens uppgifter kan kommissionen inte sluta sig till att Italien inte uppfyller de åtaganden som angivits ovan och som åligger landet enligt Schengenregelverket, införlivat inom unionens ramar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1855/99

från Mikko Pesälä (ELDR) och Samuli Pohjamo (ELDR) till kommissionen

(14 oktober 1999)

Ämne: Avfallsslam i foder

Då kommissionsledamot Fischler och rådets ordförande Kalevi Hemilä besökte parlamentets jordbruksutskott den 28 september 1999 hade jag tillfälle att ställa dem en fråga om användning av avfallsslam i foderindustrin. På grund av att det var många frågor som diskuterades och på grund av tidsbrist hann man inte ge något tillräckligt uttömmande svar. Därför vill jag ställa samma fråga skriftligen.

Vad ämnar kommissionen göra för att man i unionen inte skall kunna blanda avfall i foder? I mitt hemland Finland skulle något sådant betraktas som helt oerhört och medföra att fabriken omedelbart stängdes på grund av allvarliga hälsorisker. Hur ämnar kommissionen definiera begreppet avfallsslam om somliga länder ändå vill använda vissa ämnen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 november 1999)

Under senare tid har användningen av avloppsslam i foder fått stor uppmärksamhet i massmedia.

Kommissionens reaktion var omedelbar. Man krävde förklaringar från de berörda medlemsstaterna samt vidtog brådskande inspektionsresor för att kontrollera att relevant gemenskapslagstiftning följdes.

I kommissionens beslut 91/516/EEG av den 9 september 1991 om upprättande av en förteckning över råvaror vilkas användning är förbjuden i foderblandningar(1), förbjuds uttryckligen användningen av slam från reningsverk som behandlar avloppsvatten. Det kan emellertid hända att vissa medlemsstaters tolkning av beslutet har varit avvikande. För att undvika otydlighet överväger kommissionen därför en ändring av beslutet i syfte att tydliggöra förbudets omfattning.

Om det visar sig att en medlemsstat underlåter att uppfylla sina skyldigheter enligt gemenskapslagstiftningen kommer kommissionen inte att tveka att vid behov inleda förfaranden med stöd av artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget.

(1) EGT L 281, 9.10.1991.