SKRIFTLIG FRÅGA E-3408/00

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(7 november 2000)

Ämne: Utvisning från Tyskland av italienska medborgare

En italiensk familj, bosatt i delstaten Baden-Württemberg, utvisades förra våren från Tyskland på grund av att familjefadern hade förlorat sitt arbete.

Makarna hade med sina fyra barn flyttat till delstaten för lite mer än ett år sedan. De hade giltigt anställningskontrakt men efter en olycka tvingades fadern att lämna sitt arbete för att tillsammans med sin gravida hustru hitta ett tillfälligt jobb på en städfirma.

Trots det kommer polisen en morgon och griper hela familjen. Efter att de båda makarna kroppsvisiterats som om de vore de värsta brottslingar, sätts de på nästa plan till Italien utan att de ens får hämta sina personliga tillhörigheter och barnens nappflaskor.

1. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta i sin egenskap av fördragens väktare, med tanke på att denna händelse utgör ett brott mot artikel 2 i Fördraget om Europeiska unionen samt mot de andra lagar som reglerar den fria rörligheten för personer och arbetstagare?

2. Vad tänker kommissionen göra åt att händelser som den ovannämnda håller på att bli vardagsmat i Tyskland?

3. Anser inte kommissionen, som redan har påbörjat en undersökning av dessa barbariska förvisningsmetoder, att man bör agera mer kraftfullt för att liknande händelser inte skall upprepas?

4. Kan kommissionen upplysa om huruvida gemenskapslagarna om den fria rörligheten för personer och arbetstagare innefattar sanktioner mot de medlemsstater som inte åtlyder dem? Om det inte finns några sådana sanktioner, vill jag veta om kommissionen inte anser att det är nödvändigt att sätta in sådana sanktioner för att motverka de lagöverträdelser och rasistiska yttringar som tyvärr förekommer även bland myndigheter, i detta fall i Tyskland?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3404/00, E-3405/00, E-3406/00 och E-3408/00 ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(22 december 2000)

Kommissionen känner inte till det särskilda fallet med den sicilianska familjen som parlamentsledamöterna nämner. Om parlamentsledamöterna anför närmare uppgifter skulle kommissionen kunna undersöka ärendet närmare.

Kommissionen vill hänvisa parlamentsledamöterna till sitt svar på den skriftliga frågan P-3394/00 från Sebastiano Musumeci(1), där det finns en förklaring om den EG-lagstiftning som gäller förlängning och indragning av uppehållstillstånd samt en redogörelse för skriftväxlingen mellan kommissionen och de tyska myndigheterna om detta. De tyska myndigheterna har svarat på den skrivelse som nämns i svaret på den skriftliga frågan P-3394/00 och försäkrat kommissionen att de har skrivit till delstatsmyndigheterna som i sin tur underrättad sina myndigheter som ansvarar för utlänningsfrågor.

Kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande mot Tyskland i ett liknande ärende som gäller utvisning ur Tyskland av italienska medborgare anklagade för brott mot allmän ordning. Förutom överträdelseförfaranden har kommissionen ingen makt att vidta andra åtgärder för att ålägga en medlemsstat att följa gemenskapsrätten. Det finns inga särskilda sanktioner för brott mot bestämmelserna om fri rörlighet av arbetstagare förutom de regler som allmänt gäller när gemenskapsrätten inte efterlevs. EU-medborgare som ofrivilligt blivit arbetslösa har rätt till socialbidrag och får inte utvisats ur landet av detta skäl.

Rätten till fri rörlighet för arbetstagare är en grundläggande rättighet i gemenskapsrätten. Alla medborgare som anser att deras rättighet till fri rörlighet kränkts kan vända sig till kommissionen eller Europaparlamentet. Medborgarna kan också vända sig till nationell domstol och anföra att de nationella myndigheterna har kränkt deras rättigheter enligt gemenskapsrätten och därför måste gottgöra detta(2).

Kommissionen översänder till parlamentsledamöterna och till Europaparlamentets generalsekretariat rapporten om medlemsstaternas lagstiftning för att bekämpa diskriminering, för kännedom om de åtgärder som införts i Tyskland för att bekämpa rasism, intolerans och främlingsfientlighet.

(1) EGT C 136 E, 8.5.2001, s. 229.

(2) Se mål C-9/90 Francovich [1991] Rec. I-5357 & C-48/93 Brasserie du Pêcheur [1996] REG I-1029.