ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1651/01

från John Cushnahan (PPE-DE) till rådet

(12 juni 2001)

Ämne: Rysslands fortsatta underlåtande att uppfylla sina löften

Är rådet medvetet om att Ryssland underlåtit att inrätta en nationell undersökningskommitté, vilket man begärt i förra årets resolution om Tjetjenien? Vilka åtgärder avser det nu att vidta för att följa upp ärendet?

Svar

(8 oktober 2001)

Vid sitt 56:e möte antog Förenta nationernas kommission för de mänskliga rättigheterna (UNCHR) sin resolution nummer 2000/58. I denna uppmanas Ryska federationens regering att snarast och, i enlighet med erkända internationella normer, inrätta en nationell, brett baserad och oberoende undersökningskommission för att snabbt utreda påstådda brott mot de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär rätt som begåtts i Republiken Tjetjenien för att få fram sanningen och fastställa vilka som är ansvariga i syfte att dra dem inför rätta och förhindra att de undslipper straff.

Den 20 februari 2001 lämnade Förenta nationernas högkommissarie för mänskliga rättigheter en rapport om situationen i Republiken Tjetjenien i Ryska federationen. Ryska federationens regering lämnade skriftliga meddelanden till högkommissarien som bidrag till förberedelsen av denna rapport. I dessa rapporterades att en nationell offentlig kommission hade inrättats i Republiken Tjetjenien för att undersöka brott mot de mänskliga rättigheterna och respekten för de mänskliga rättigheterna, och dess ordförande var P. V. Krasheninnikov, medlem av statsduman i Ryska federationens parlament.

Vid sitt 57:e möte antog UNCHR sin resolution nummer 2001/24. I denna noterades inrättandet av den nationella offentliga kommissionen för undersökning av brott mot och respekt för de mänskliga rättigheterna i norra Kaukasus (Krasheninnikov-kommissionen).

Det är kanske värt att erinra om att det var EU som lade fram resolution 2000/58 för UNCHR. I år var det återigen EU som gav sitt stöd till resolution 2001/24. EU har verkligen bestämt tagit ställning mot alla typer av brott mot de mänskliga rättigheterna och den mänskliga värdigheten i Tjetjenien, vem som än utövat dem. Gång på gång har EU utnyttjat alla tillgängliga forum för att sätta denna punkt främst på dagordningen i kontakter med de ryska myndigheterna. EU förväntar sig att dessa myndigheter fullt ut kommer att leva upp till sina åtaganden. EU ser fram emot att motta denna första rapport från Krashninnikov-kommissionen som EU har hjälpt till att få till stånd.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3624/98

från Stanislaw Tillich (PPE) till kommissionen

(24 november 1998)

Angående: Anbudsinfordran från kommissionen av den 18 juli 1998: nr 98/S 137-92959, nr 98/S 137-92298, nr 98/S 137-92958 nr 98/S 138-91477

Kan kommissionen förklara varför ovannämnda anbudsinfordran utfärdades med extremt kort tidsfrist mitt i semesterperioden och även mitt under den tidsperiod då publiceringen av anbudsinfordran lades om från papper till cd-rom, vilket innebar att många personer och organisationer inte lyckades lämna in sina anbud i tid?

Anser sig kommissionen kunna förlänga tidsfristen för denna anbudsinfordran med tanke på att det redan lämnats in klagomål om detta och för att undvika att ge intryck av att enbart de redan invigda getts möjlighet att klara tidsfristen i detta fall som rör GD XXIII?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(15 januari 1999)

Anbudsinfordringarna 98/S137-92959, 98/S137-90298 och 98/S137-92958 publicerades i Europeiska gemenskapernas officiella tidning den 18 juli 1998 och var öppna till den 8 september 1998. 295 organisationer begärde handlingar rörande dessa anbudsinfordringar, trots att de innebar mycket specialiserat arbete.

Tidsfristen för inlämnande av anbud överensstämmer med artikel 18 i rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster(1). I denna artikel fastställs att tidsfristen för inlämnade av anbud inte får understiga femtiotvå dagar, räknat från dagen för tillkännagivande.

Anbudsinfordran 98/S138-91477 publicerades den 21 juli 1998 (förfallodag: 10 september 1998). Tjugofyra anbud inkom till kommissionen, vilket är ett betydande antal för denna typ av marknad.

Anbudsinfordringarna publicerades dessa datum för att klara tidsfristerna för att göra de finansiella åtagandena under 1998. Kommissionen är medveten om att datumen för publicering inte var idealiska, och därför sparades ingen möda på att publicera anbudsinfordringarna på andra sätt, t.ex. genom att ge informationen till euroinfocentrer för lokal spridning.

(1) EGT L 209, 24.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3272/98

från Kyösti Virrankoski (ELDR) till kommissionen

(30 oktober 1998)

Angående: Val om vilka områden som skall omfattas av Natura 2000 i Finland

Finlands regering har fattat beslut om vilka områden det skall framställas förslag till kommissionen att de skall ingå i programmet Natura 2000. Ett flertal av dessa områden är omstridda och därför är det att vänta att besvär mot statsrådets (= regeringens) beslut kommer att anföras hos högsta förvaltningsdomstolen.

Med anledning av det ovanstående ställer jag följande fråga: Tänker kommissionen behandla och stadfästa vilka områden i Finland som skall ingå i programmet Natura 2000 också om det anförts besvär angående vissa av dessa områden och högsta domstolen inte ännu givit något utslag i ärendet? Med andra ord: bryr sig kommissionen alls om ifall medborgarna i Finland fått sin sak prövad på lagstadgat sätt eller inte?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(7 december 1998)

Listan över områden som anses vara av betydelse för gemenskapen, och som skall omfattas av Natura 2000, upprättas steg för steg. Varje medlemsstat ger därvid förslag på områden i det egna landet på grundval av kriterier som anges i bilaga III till rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1). Denna lista skulle ha lämnats till kommissionen senast den 10 juni 1995. Kommissionen har därefter haft tre år på sig, dvs. fram till den 10 juni 1998, för att upprätta en lista för hela gemenskapen baserad på de nationella listorna. Enligt direktivet kan kommissionen anta den slutliga listan för hela gemenskapen endast efter det att man erhållit den slutliga versionen av den nationella listan från en medlemsstat.

Kommissionen kommer att beakta alla områden som Finland föreslår så snart dessa har tillkännagetts officiellt.

Det kan noteras att överträdelseförfaranden enligt artikel 169 i EG-fördraget har inletts mot flera medlemsstater, däribland Finland.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/251

(2004/C 88 E/0256)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0938/04

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(26 mars 2004)

Ämne: Religiösa minoriteter i Gujarat

Enligt kommissionens svar av den 15 maj 2003 på en fråga, daterad den 9 april 2003, från mig och vissa av mina kolleger (E-1417/03 (1)) har det knappast inträtt någon förbättring av situationen i Gujarat i fråga om lagföringen av dem som förövat massmorden i februari 2002 samt rehabiliteringen av offren och/eller deras anhöriga. I november 2003 rapporterade Amnesty International fortfarande om att muslimer olagligen hölls i fängsligt förvar i Gujarat och redan tidigare förelåg det en rapport från Human Rights Watch om hot mot människorättsaktivister i Gujarat. AWAAZ South Asia Watch framhöll nyligen i rapporten ”In Bad Faith? British Charity and Hindu Extremism” att paraplyorganisationer från det extremhinduiska RSS under falska förespeglingar samlat in flera miljoner pund bland den brittiska allmänheten och sedan slussat pengarna vidare till organisationer som är inblandade i omfattande våldshandlingar och anstiftan till hat mot minoriteter. Slutligen föreligger det olika rapporter om diskriminering av muslimer på arbetsmarknaden.

1. Har kommissionen tagit kännedom om de ovannämnda rapporterna från Amnesty International, Human Rights Watch och AWAAZ?

2. Har kommissionen gjort något åt saken?

3. Om så är fallet: med vilket resultat? Om inte: varför inte?

4. Har den nuvarande situationen i Gujarat några konsekvenser för den praktiska tillämpningen av principen om icke-diskriminering inom de europeiska företagens personalpolitik?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

Kommissionen känner till de rapporter som parlamentsledamoten nämner och fortsätter att uppmärksamt följa utvecklingen i Gujarat. Kommissionen instämmer fullständigt i att de som begått brotten bör ställas inför rätta, brottsoffren rehabiliteras och de religiösa minoriteternas rättigheter skyddas.

Kommissionen reagerade på våldet i Gujarat genom att skicka katastrofhjälp till de drabbade genom sitt kontor för humanitärt bistånd (ECHO).

EU har vidare enats om att ta upp samtliga frågor rörande demokrati och mänskliga rättigheter i Indien inom ramen för den löpande och konstruktiva dialogen med den indiska regeringen.

Indien och EU inledde nyligen ”Atenprocessen” — regelbundna samtal om mänskliga rättigheter med de indiska myndigheterna — i syfte att utväxla åsikter i bekymmersamma frågor. EU:s delegationschefer i New Delhi (däribland kommissionens delegationschef) följer uppmärksamt frågor om mänskliga rättigheter, särskilt när det gäller Gujarat och frågor som rör religionsfrihet.

Kommissionen är inte behörig att ge privata företag uttryckliga rekommendationer om hur de bör agera i tredjeländer. Kommissionen uppmuntrar emellertid företag att handla i enlighet med FN:s och EU:s riktlinjer för företagens sociala ansvar. I dessa riktlinjer framhålls tydligt nödvändigheten av att värna om och främja de anställdas mänskliga rättigheter och att undvika diskriminering av minoriteter.

(1) Se s. 30.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/911

(2004/C 84 E/1007)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0910/04

från Ingo Friedrich (PPE-DE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne: Stöd till oliver, marknadsordningen för oliver

I marknadsordningen för oliver sägs det att dessa i princip skall få stöd. Kan kommissionen ange hur stödet till olivodlingen fördelas, per träd, per hektar eller per liter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 april 2004)

Inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja beviljas stöd till produktion av olivolja. Olivodlare får stöd i förhållande till den faktiska mängden producerad olivolja. För regleringsåren 1998/1999-2003/2004 fastställdes schablonbeloppet för produktionsstödet till 132,25 euro per 100 kg. Den största mängd olivolja som berättigar till produktionsstöd är 1 777 261 ton per regleringsår. Denna maximala garanterade kvantitet fördelas mellan EU:s producentländer (Grekland, Spanien, Frankrike, Italien och Portugal). Om ett producentland överskrider den maximala garanterade kvantiteten minskas stödet proportionellt till den överskridna kvantiteten.

Varje medlemsstat får anslå en del av den nationella garanterade kvantiteten och produktionsstödet till produktion av bordsoliver.

De rättsliga bestämmelserna för tillämpning av systemet för begäran, utbetalning och kontroll av stöd till produktion av olivolja och bordsoliver anges i förordning (EG) nr 2366/1998 (1). De nationella bestämmelserna för beviljande av stöd till produktion av bordsoliver anges i beslut 2001/670/EG (2) för Portugal, beslut 2001/658/EG (3) för Italien, beslut 2001/650/EG (4) för Spanien och beslut 2001/649/EG (5) för Grekland.

(1) Kommissionens förordning (EG) nr 2366/98 av den 30 oktober 1998 om tillämpningsföreskrifter för systemet med produktionsstöd för olivolja för regleringsåren 1998/99-2000/01, EGT L 293, 31.10.1998.

(2) 2001/670/EG: Kommissionens beslut av den 10 augusti 2001 om beviljande av stöd till produktion av bordsoliver i Portugal, EGT L 235, 4.9.2001.

(3) 2001/658/EG: Kommissionens beslut av den 10 augusti 2001 om beviljande av stöd till produktion av bordsoliver i Italien, EGT L 231, 29.8.2001.

(4) 2001/650/EG: Kommissionens beslut av den 9 augusti 2001 om beviljande av stöd till produktion av bordsoliver i Spanien, EGT L 229, 25.8.2001.

(5) 2001/649/EG: Kommissionens beslut av den 9 augusti 2001 om beviljande av stöd till produktion av bordsoliver i Grekland, EGT L 229, 25.8.2001.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/870

(2004/C 84 E/0963)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0754/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne: Införandet av en eventuell europeisk rättsram för hedgefonder

Vad ämnar kommissionen företa sig i anledning av betänkandet från Purvis (A5-0476/2003) om hedgefonder och framför allt beträffande möjligheten att utarbeta en europeisk rättsram för dessa?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 april 2004)

Med anledning av parlamentets omröstning om betänkandet om hedgefonder som lades fram av John Purvis vill José García-Margallo y Marfil veta hur kommissionen avser följa upp detta betänkande och särskilt om det finns möjlighet att utarbeta en rättslig ram inom EU inom vilken dessa hedgefonder skulle rymmas.

Kommissionen vill först erinra om att den under det informella möte som ägde rum mellan ekonomi- och finansministrarna i Oviedo i april 2002 åtog sig att undersöka hedgefondernas roll. Detta åtagande skall ses mot bakgrund av den situation som rådde vid den tidpunkten i efterdyningarna av Enronskandalen.

Parallellt lanserades flera initiativ på internationell nivå i samma fråga. Man kan exempelvis lyfta fram arbetet inom ramen för Forum för ekonomisk stabilitet (FSF), den internationella organisationen för värdepapperskommittéer (OICV) och de nationella regleringsorganen, som amerikanska Securities and Exchange Commission.

Det betänkande som lades fram av John Purvis utgör ett viktigt bidrag i ämnet. Kommissionens generaldirektorat för den inre marknaden inrättade i oktober 2003 fyra expertgrupper för att undersöka framför allt de strategiska prioriteringarna vad gäller de åtgärder som kommissionen skall vidta under de kommande åren. En av dessa grupper är särskilt inriktad på förmögenhetsförvaltning, en annan arbetar med värdepapper. Kommissionen kommer givetvis att ta hänsyn till dessa expertgruppers resultat, som kommer att offentliggöras före april månads utgång 2004. Dessa resultat kommer att bli föremål för offentligt samråd under maj och juni 2004. En högnivåkonferens kommer att hållas under denna period (den 22 och 23 juni 2004). Först efter det att resultatet av det offentliga samrådet och slutsatserna från konferensen har analyserats kommer kommissionen att ta officiell ställning i frågan om derivatinstrument och alternativa investeringsfonder.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/911

(2004/C 84 E/1006)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0909/04

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(24 mars 2004)

Ämne: To serve and protect- nederländska järnvägen

Den nederländska dagstidningen Het Parool uppgav den 11 mars 2004 att säkerhetsföretaget To serve and protect riskerar att förlora sitt uppdrag från och med den 1 april till förmån för ett konkurrerande företag. To serve and protect har med hjälp av okonventionella metoder uppnått utmärkta resultat när det gäller att göra tågstationerna i Amsterdam säkrare på ett sätt som tillfredsställt samtliga parter.

Den nederländska järnvägen (NS), som är uppdragsgivare har meddelat att To serve and protect inte fick ordern eftersom företaget inte uppfyller EU:s kriterier för allmän upphandling. I synnerhet utgör företagets blygsamma storlek ett problem menar NS. Dess talesman uppger att omsättningen måste uppgå minst till 4,5 miljoner euro per år och att minst fyrahundra personer skall vara sysselsatta i företaget.

1. Om ett bra arbete utförs och företaget är konkurrenskraftigt - men för litet kan den sistnämnda faktorn knappast utgöra en anledning till att inte få delta i ett anbudsförfarande? Vad anser kommissionen om denna sak?

2. Kan kommissionen upplysa om hur det verkligen förhåller sig?

3. Kan kommissionen föreställa sig att en dylik redogörelse kan ge tidningsläsarna en negativ bild av EU och skapa ovilja mot EU?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2004)

I EU:s bestämmelser om offentlig upphandling finns ingen skyldighet att utesluta företag från anbudsförfaranden på grund av deras storlek. Dock har de upphandlande enheterna rätt att kräva att anbudsgivarna vid ett upphandlingsförfarande har den tekniska, ekonomiska och finansiella kapacitet sin anses nödvändig för att kunna utföra uppdraget i fråga. Det kan t.ex. röra sig om en minimiomsättning eller ett minsta antal anställda. För att undvika att små företag påverkas negativt fastställs i EG-rätten att grupper av företag har rätt att lämna gemensamma anbud. I det fall som parlamentsledamoten tar upp är det således den nederländska järnvägen som har ansett att det krävs en årsomsättning på 4,5 miljoner euro och minst 400 anställda för att utföra uppdraget.

Kommissionen är medveten om de negativa effekterna av information som inte är tillräckligt fullständig för att kunna tolkas och uppfattas rätt. Den beklagar således de vinklade uppgifter som allmänheten fått ta del av i denna fråga.
2.

Kan kommissionen bekräfta att de tre tidigare sovjetrepublikerna accepterar efterkommande till ryska kolonister under den tsarryska perioden fram till 1917 såsom medborgare, men däremot inte sådana som flyttat in under den sovjetiska perioden 1939-1991 eller deras efterkommande, eftersom de anses som utländska ockupanter och hålls ansvariga för den dåvarande regeringspolitiken?
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/760

(2004/C 84 E/0856)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0081/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(20 januari 2004)

Ämne: Genomförande av IPPC-direktivet på Irland

Vilket svar, om något, har kommissionen fått från den irländska regeringen på den slutliga skriftliga varning som skickades till Irland i juli 2003 (enligt uppgifter i IP/03/1049) gällande den irländska regeringens underlåtenhet att på tillbörligt sätt genomföra direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (rådets direktiv 96/61/EG (1))? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser den att vidta i denna fråga?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen avgav ett motiverat yttrande till Irland den 11 juli 2003 med anledning av bristerna i den nationella lagstiftningen med avseende på tillämpningen av rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (2). Den 29 juli 2003 meddelade Irland att man antagit ny lagstiftning i form av en ny miljöskyddslag under 2003 (Protection of the Environment Act), som enligt Irland införlivar direktivet korrekt. Det krävs dock ytterligare sekundärlagstiftning för överensstämmelse med artikel 6 i direktivet. Dessutom måste kraven i den nya lagen formellt träda i kraft. Bristerna har ännu inte åtgärdats och kommissionen överväger vilka åtgärder man skall vidta härnäst.

(1) EGT L 257, 10.10.1996, s. 26.

(2) EGT L 257, 10.10.1996.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/930

(2004/C 84 E/1028)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1024/04

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(5 april 2004)

Ämne: Olympic Airways

Enligt uppgifter i grekisk press kommer kommissionen under de närmaste dagarna att inleda ett överträdelseförfarande i EG-domstolen mot Grekland som anklagas för att olagligt ha beviljat statligt stöd till Olympic Airways (ΟΑ). Enligt pressen har kommissionen ansett att det finns skäl att anta att Olympic Airways erhållit olagligt statsstöd inte bara under den process som spjälkte upp flygbolaget i två bolag och försöken att privatisera det, utan även under processen då det så kallade ”spatosimo” uppfördes.

På min fråga (E-2837/03 (1)) om hur rättigheterna för arbetstagarna vid Olympic Airways kommer att säkras efter bildandet av det nya bolaget Olympic Airlines svarade kommissionen att den utreder frågan och sedan meddelar oss resultaten av sin utredning.

Kan kommissionen, mot bakgrund av ovanstående, redogöra för sina juridiska argument angående de olagliga stöden? Vilka resultat gav utredningen (svaret på min fråga E-2837/03) om bevarandet av de arbetstagares rättigheter som flyttas över till det nya bolaget och om de arbetstagares rättigheter som blir kvar i det nya bolaget med hänvisning till artiklarna 3 och 4 i direktiv 98/50/EG (2)?

Svar från Stavros Dimas på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till sitt kompletterande svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2837/03 (3).

(1) EUT C 58 E, 6.3.2004, s. 206.

(2) EGT L 201, 17.7.1998, s. 88.

(3) EUT C 58 E, 6.3.2004.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 33/170

(2004/C 33 E/171)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1798/03

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(21 maj 2003)

Ämne: Stöd till företag inom sockerförädlingssektorn

Företaget Agrar Invest Tatschl importerar socker från Serbien och Kroatien i enlighet med överenskommelsen från Bryssel i meddelande 2002/C 152/05 (1). Sockret som importerats från Serbien och Kroatien förädlas av företaget Tatschls kunder i Österrike till bl.a. safter och choklad. Dessa exporterar sedan de färdiga produkterna till tredje land.

Interventionspriset för socker uppgår för närvarande till ungefär 699 euro per ton. Världsmarknadspriset uppgår dock endast till ungefär 250 euro per ton. Företagen inom sockerförädlingssektorn borde därför få ett stöd på ungefär 450 euro per ton socker från Serbien och Kroatien som skall förädlas, om färdigvarorna (safter, choklad) sedan exporteras till tredje land. (Ansökan om exportbidrag för export av varor som inte är upptecknade i bilaga I och som är ämnade för fri omsättning i gemenskapen).

Utbetalningen av det ovannämnda stödet fungerar problemfritt i Tyskland och Italien. Jag förstår inte varför österrikiska företag inom sockerförädlingssektorn fortfarande missgynnas och varför de inte skall få något stöd.

Det österrikiska finansministeriet vidtog åtgärder redan i fjol (den 28 mars 2002) och skickade en förfrågan till kommissionen för att få veta om de österrikiska företagen i det här fallet är berättigade till stöd. Kommissionen har fortfarande inte svarat på förfrågan.

Därför ber jag kommissionen besvara följande frågor:

1. Kan de österrikiska företagen inom sockerförädlingssektorn få stöd?

2. Kan stödet i så fall utbetalas även retroaktivt?

3. Vilket förfarande måste tillämpas för retroaktivt stöd?

4. Om stöd inte kan utbetalas ber jag kommissionen meddela enligt vilka direktiv utbetalandet av stöd inte är möjligt.

Kompletterande svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(22 augusti 2003)

Det åvilar de nationella behöriga myndigheterna att avgöra om exportbidrag kan beviljas enligt gemenskapslagstiftningen. Det är således dem som näringsidkarna skall vända sig till vid eventuella problem.

I föreliggande fall anser kommissionen att det enligt artikel 27.3 och 27.12 i rådets förordning (EG) nr 1260/2001 av den 19 juni 2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (2) ej bör beviljas exportbidrag för socker som importeras från Kroatien och Serbien och som används vid framställningen av bearbetade produkter som förtecknas i bilaga V till den förordningen. Kommissionen kommer snarast att vidta åtgärder för att garantera en enhetlig tolkning av bestämmelserna.

(1) EGT C 152, 26.6.2002, s. 14.

(2) EGT L 178, 30.6.2001.
3.

Kommissionen har ett nära samarbete med andra konkurrensmyndigheter, särskilt de båda amerikanska (Federal Trade Commission och Department of Justice). Frågan om kreditvärderingsinstituten har dock aldrig kommit upp i de bilaterala kontakterna med dessa. American Securities and Exchange Commission utgav i januari 2003 en rapport om kreditupplysnings- och kreditvärderingsinstitutens roll för värdepappersmarknadens funktion. Man kommer fram till att Securities and Exchange Commission ska undersöka i vilken mån påståenden om konkurrensskadligt eller illojalt beteende från kreditvärderingsinstitutens sida har fog för sig och vad som i så fall bör göras, samt om det finns möjlighet att minska eventuella lagstiftnings- och regelmässiga hinder för marknadstillträde. Kommissionen kommer att övervaka hur den granskningen fortlöper.