SKRIFTLIG FRÅGA E-0195/99

från Christof Tannert (PSE) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: EU-program i Namibia

Kan kommissionen informera om när, med vilka ekonomiska insatser, i vilken omfattning, i vilket område och med vilka partner följande program i Namibia genomfördes/genomförs?

a) Programmet för att bekämpa sjukdomar hos djur (Animal Disease Control Programme).

b) Det av kommissionen understödda projektet för att saluföra boskap (Livestock-Marketing-Project).

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(18 mars 1999)

Stödet till boskapsuppfödningssektorn i Namibia lämnas inom ramen för en sektorpolitik som fastställts och genomförts av Namibia och vars huvudmål är att uppnå hållbar utveckling, varaktiga investeringar, säkerställande och igångsättande av åtgärder genom nationella resurser och överförande av ansvaret till de nationella veterinärtjänsterna. Denna politik syftar till att säkerställa ökade inkomster för de små jordbruken och skyddet mot endemiska sjukdomar (djursjukdomar) samt att öka köttexportkapaciteten.

Det är mot bakgrund av detta som Namibia kommit i åtnjutande av det regionala programmet "SADC - Southern African animal disease control programme", till ett belopp av mer än 1,4 miljoner euro. Detta program håller just på att avslutas. De nationella veterinärtjänsterna har fått till uppgift att genomföra programmet. Målet är framför allt att skydda det namibiska djurbeståndet mot elakartad lungsjuka hos nötkreatur (CBPP) och mul- och klövsjuka (FMD). Programmet vänder sig nästan uteslutande till de små jordbruken i kommunerna i de områden som ligger norr om de spärrade områdena. Finansieringen gäller huvudsakligen anskaffning av vaccin. Genom programmet har det blivit möjligt att undersöka boskapsmarknaden och boskapsutvecklingen i kommunerna i landets norra delar. Programmet har också möjliggjort en dialog om en nationell politik i syfte att direkt eller indirekt finansiera vaccinationskampanjer (införande av slaktavgifter för att täcka dessa kostnader).

Även om Namibia inte deltog från första början i det regionala tsetse- och trypanosomiasis-programmet har ett vägledande belopp på 200 000 euro avsatts speciellt för detta ändamål, vilket gjort att landet kunnat komma i fråga för det regionala programmet. De nationella veterinärtjänsterna ansvarar för genomförandet av detta program. Landet har självt finansierat det mesta av den utrustning och de flesta av de arbetslag som deltar i verksamheten inom det nationella territoriet. Projektet håller på att avslutas. De fortsatta åtgärderna kommer att finansieras med medel från den nationella budgeten.

Det nationella projektet "Livestock marketing project" på 3,75 miljoner euro var föremål för ett finansieringsavtal som undertecknades den 20 december 1995. Projektet genomförs i kommunerna i norra Namibia (norr om de spärrade områdena) och dess övergripande syfte är att, i reella termer och till förmån för de småjordbrukare som lever i dessa områden, öka intäkterna från försäljningen av boskapen. Projektet, som genomförs av de nationella veterinärtjänsterna, går i huvudsak ut på att förbättra eller inrätta sju karantänstationer för boskapen, från väst (Kunene) till öst (Caprivi) längs hela avspärrningsbältet. Arbetet består i att förbättra infrastrukturen, bostäderna och kontoren, ordna vattenförsörjningen och köpa in utrustning till de olika enheterna. Veterinärtjänsterna är ansvariga för förvaltningen av dessa enheter. Projektet är förenligt med den nationella utvecklingspolitiken för denna sektor och utgör ett komplement till gemenskapens övriga insatser, eftersom det bidrar till att de små jordbrukarna i de norra delarna av landet får ökade resurser, varvid genomförandet av programmen för landsbygdsutveckling underlättas och programmens varaktighet säkerställs (stöd till informationscentra, kooperativ och mikroprojekt), eftersom det utgör en förstärkning till de regionala kampanjerna för att bekämpa djursjukdomar genom att förhindra att djursjukdomar sprids till de delar som ligger söder om de spärrade områdena och, eftersom det innebär en garanti för att kött kan exporteras från handelsområdena till gemenskapen (inom ramen för protokollet om nötkött i Lomé-konventionen) och till Sydafrika och återinförseln av valuta till landet därmed kan säkerställas.