ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2445/01

från Carlos Carnero González (PSE) till kommissionen

(11 september 2001)

Ämne: Bestämmelser beträffande användandet av vattenmopeder och hur badgästernas säkerhet skall garanteras

Åtskilliga allvarliga olyckor med tragisk utgång har inträffat i Spanien under sommaren i samband med användandet av vattenmopeder längs stränderna och vid kusterna, varvid flera personer har dödats och åtskilliga skadats.

Kan kommissionen informera om huruvida det finns några gemenskapsbestämmelser beträffande dessa frågor, eftersom allmänheten naturligtvis känner stor oro efter dessa olyckor, och eftersom det är mycket oklart om det finns någon nationell lagstiftning som klart och tydligt garanterar badgästernas och vattenmopedåkarnas säkerhet? Det är dessutom vanligt att hyra och begagna sig av vattenmopeder i samtliga länder inom EU, i synnerhet vid de kuster där turistindustrin är omfattande under sommaren.

Om svaret är ja, vilka bestämmelser finns och hur tillämpas de?

Om svaret är nej, har kommissionen då för avsikt att så snart som möjligt införa sådana bestämmelser för att de skall kunna träda i kraft före nästa turistsäsong, i syfte att undvika den situation som uppstod i år och garantera säkerheten för alla de medborgare som riskfritt vill kunna njuta av havet.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(17 oktober 2001)

Användning av vattenskotrar i gemenskapen regleras i nationell lag. Det finns ingen gemenskapslagstiftning på området och det finns inga planer på att införa det.

När det däremot gäller konstruktion av vattenskotrar lade kommissionen i oktober 2000 fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 94/25/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar i fråga om fritidsbåtar(1). Förslaget bereds för närvarande av parlamentet och rådet. I förslaget anges väsentliga säkerhetskrav för vattenskotrars konstruktion tillsammans med utsläpps- och bullerkrav för alla slags fritidsbåtmotorer, vilket ju inbegriper vattenskotermotorer. Syftet med förslaget är att förbättra den inre marknadens funktion och sörja för en hög nivå på miljöskydd och säkerhet.

(1) EGT C 62 E, 27.2.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2033/01

från Alejandro Cercas (PSE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Situationen för spanska pensionärer som tidigare arbetat i Gibraltar

Sedan en tid tillbaka utövar de brittiska myndigheterna grov diskriminering mot de pensionärer av spansk nationalitet som under sitt yrkesverksamma liv arbetade i kolonin Gibraltar.

I själva verket utsätts ungefär 10 000 spanska medborgare sedan 1990 för att deras pensioner legalt och konventionellt värdejusteras på samma sätt som pensioner vilka utbetalas till pensionärer som fortfarande bor kvar på Gibraltarklippan.

Denna situation har förvärrats och blivit allt mer obegriplig sedan stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen proklamerades.

Eftersom det är ett ärende som tydligt strider mot fördragens anda och mening, vänder jag mig till kommissionen med en fråga om vilka initiativ som har tagits och vilka initiativ som kommer att tas gentemot de brittiska myndigheterna för att omgående rätta till en situation som är oförenlig med den europeiska sociala modellen.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-1962/01, E-1979/01 och E-2033/01 ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(4 september 2001)

Parlamentsledamoten ville veta kommissionens hållning till de problem som uppstått för många pensionerade f.d. anställda i Gibraltar som klagar över att de utbetalade pensionsbeloppen har varit desamma sedan 1990 och att de inte har räknats upp.

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på att den för närvarande undersöker frågan mot bakgrund av gemenskapslagstiftningen, i synnerhet mot bakgrund av principen om likabehandling i artikel 3 i förordning (EEG) nr 1408/71(1) och mot bakgrund av förordningens artikel 10 om bortseende från kravet på bosättning för utbetalning och beräkning av pensioner.

För att kunna undersöka klagomålen har kommissionen bett de brittiska myndigheterna om detaljerade uppgifter om systemet för uppräkning av pensioner i Gibraltar samt deras synpunkter på systemets förenlighet med gemenskapslagstiftningen.

Kommissionen kommer att hålla parlamentsledamoten underrättad om de åtgärder den avser att vidta.

(1) Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen, EGT L 149, 5.7.1971, och rådets förordning (EEG) nr 574/72 av den 21 mars 1972 om tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71, EGT L 74, 27.3.1972 (uppdaterade genom rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996, EGT L 28, 30.1.1997).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1983/01

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(6 juli 2001)

Ämne: Genomförande av miljölagstiftningen

Europeiska kommissionen betonar med rätta betydelsen av att miljölagstiftningen genomförs väl. Miljölagstiftningen är ofta teknisk och komplicerad.

1. Har GD Miljö tillräckligt med personal för att noggrant följa genomförandet av den europeiska miljölagstiftningen och vid behov vidta åtgärder mot medlemsstater som inte uppfyller den?

2. Hur ofta förekommer det i GD Miljö att ett överträdelseförfarande inleds mot en medlemsstat av en tjänsteman som avlönas av samma medlemsstat?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 september 2001)

En av kommissionens uppgifter, enligt artikel 211 (fd. artikel 155) i EG-fördraget, är att övervaka tillämpningen av bestämmelserna i fördraget och av bestämmelser som antagits av institutionerna med stöd av fördraget. Genomförandet av gemenskapens miljölagstiftning är därför en av kommissionens högsta prioriteter.

Vid generaldirektoratet för miljö har antalet nya klagomål om påstådda brott mot gemenskapens miljölagstiftning ökat stadigt de senaste åren. 162 nya klagomål registrerades 1996 medan 534 nya klagomål lämnades in till kommissionen år 2000.

Den 25 juli 2001 pågick sammanlagt 1161 undersökningar av påstådda brott mot gemenskapens miljölagstiftning, vilket motsvarar 34 % av det totala antalet fall som kommissionen behandlade vid det tillfället.

Under samma period har den enhet som ansvarar för övervakningen av genomförandet av gemenskapens miljölagstiftning fått en kraftig personalförstärkning (både genom intern omfördelning av befintlig personal och nya tjänster) med nästan 20 %. Denna förstärkning har emellertid inte skett i samma takt som den ökande arbetsbelastningen och enheten prioriteras för ytterligare resurser om de blir tillgängliga, vilket kommissionen har begärt i det preliminära budgetförslaget för 2002.

I den förberedande fasen använder kommissionen fullt ut den sakkunskap medlemsstaternas myndigheterna erbjuder i form av utsända nationella experter. Övervakningen av genomförandet av kommissionens uppgifter enligt artikel 211 i EG-fördraget, och i synnerhet förberedandet och genomförandet av kommissionens beslut i samband med överträdelseförfaranden enligt artiklarna 226 (fd. artikel 169) och 228 (fd. artikel 171) i EG-fördraget, sköts emellertid av kommissionens egen personal.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0887/01

från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen

(27 mars 2001)

Ämne: De årliga kvantiteter utarmat uran som importeras till och exporteras från EU:s medlemsstater

Ämnar kommissionen offentliggöra en tabell över de årliga kvantiteter utarmat uran som importeras till och exporteras från EU:s medlemsstater, med uppgifter per år sedan 1991?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(23 maj 2001)

Sedan 1988 samlar kommissionen (Europeiska gemenskapernas statistikbyrå Eurostat) in uppgifter och ger ut statistik över gemenskapsintern och -extern handel. Källan till uppgifterna är tulldeklarationer när det gäller den gemenskapsexterna handeln och Intrastat-deklarationer när det gäller den gemenskapsinterna handeln. Uppgifter om handel med utarmat uran samlas in på grundval av produktdefinitioner enligt följande KN-nummer:

KN-nr 2844 30 11:

- Kermeter innehållande uran utarmat på U 235 eller föreningar av sådant uran.

KN-nr 2844 30 19:

- Uran utarmat på U 235; legeringar, dispersioner, keramiska produkter samt blandningar innehållande uran utarmat på U 235 eller föreningar av sådant uran (med undantag av kermeter).

KN-nr 2844 30 91:

- Föreningar av uran utarmat på U 235 eller av torium, även blandade med varandra (Euratom), med undantag av toriumsalter.

Separata uppgifter för uran utarmat på U 235 går inte att få.

Märk: I vissa medlemsstater är handeln med varor enligt nummer 2844 30 19 och 2844 30 91 sekretessbelagd och offentliggörs följaktligen inte.

I åskådliggörande syfte översänds direkt till frågeställaren och till parlamentets generalsekretariat en bilaga med uppgifter om ovannämnda produkter.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0224/01

från Cristina García-Orcoyen Tormo (PPE-DE) till rådet

(1 februari 2001)

Ämne: Ekonomiklassyndromet

Med jämna mellanrum påtalas i massmedia det så kallade ekonomiklassyndromet. Det förefaller inträffa betydligt fler dödsfall på grund av ekonomiklassyndromet än som når massmedia.

Sjukdomen består i att det bildas blodproppar i benen eller höften under flygningar som är längre än två timmar. Eftersom passagerarna inte kan röra sig kan, blodpropparna nå hjärnan och leda till döden.

Eftersom denna fråga och möjligheterna att vidta förebyggande åtgärder för att minska riskerna är viktiga, vill jag ställa följande fråga: Avser rådet att vidta någon åtgärd för att få de europeiska flygbolagen att vidta förebyggande åtgärder i syfte att minimera de risker för passagerarnas hälsa som ekonomiklassyndromet utgör?

Svar

(30 maj 2001)

Rådet har inte tagit emot något förslag från kommissionen rörande denna fråga, men kommer, när ett sådant förslag läggs fram, att ägna det största uppmärksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0569/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2001)

Ämne: Revisionsförklaring för generaldirektoratet för handel

Vid budgetkontrollutskottets möte den 7 februari 2001 meddelade kommissionsledamot Fischler att den exakta felfrekvensen 1999 för de ekonomiska transaktionerna inom generaldirektoratet för jordbruk uppgick till 3,06 procent.

I den anda av samarbete och öppenhet som råder mellan de europeiska institutionerna skulle jag vilja be den kommissionsledamot som har ansvaret för handel att ta fram motsvarande siffra för de ekonomiska transaktionerna inom detta generaldirektorat? Om det inte kan göras, vad är orsaken till detta?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 och E-0570/01 ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(11 april 2001)

Kommissionen vill erinra ledamoten om att revisionsrätten inte anger någon felmarginal i sin revisionsförklaring till den allmänna budgeten, eftersom rätten anser att det skulle ge en alltför förenklad bild av kommissionens ekonomiska förvaltning om man grundade sig endast på denna indikator.

Därför beslutade revisionsrätten för tre år sedan att inte ange någon allmän felmarginal och att ändra revisionsförklaringens innehåll för att därmed ge den myndighet som beviljar ansvarsfrihet en mer utförlig, beskrivande framställning.

Revisionsrätten har vid flera tillfällen påpekat att angivande av en eventuell felmarginal på lägre nivå (till exempel per sektor eller generaldirektorat), framräknad från en allmän felmarginal, skulle vara helt missvisande. De transaktioner som revideras av rätten är alltför fåtaliga och det vore inte möjligt att fastställa en korrekt felmarginal på lägre nivå.

Följaktligen kan kommissionen inte lämna de begärda uppgifterna till parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1798/01

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(19 juni 2001)

Ämne: Undersökning av samriskföretaget bestående av TUI, Neckermann och T-Online (Internet Dutch Telecom)

Det är allmänt känt att kommissionen har inlett en undersökning av det samriskföretag som upprättats av två tyska turismföretag, TUI och Neckermann, och företaget T-Online, som är en filial till Internet Dutch Telecom i syfte att sälja organiserade resor via Internet.

TUI och Neckermann spelar en viktig roll för EU:s turismnäring, i synnerhet i Spanien och Tyskland. Skulle kommissionen därför kunna uttala sig om de undersökta förhållandena och om effekterna av det nya företagets verksamhet?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(30 juli 2001)

Företagskoncentrationen anmäldes till kommissionen den 19 mars 2001. Den gällde bildandet av en samägd resebyrå på Internet av T-Online International AG (T-Online) och de tyska reseföretagen TUI Group GmbH (TUI) och C&N Touristic AG (C&N).

Kommissionen inledde en andra undersökningsfas den 8 maj 2001, främst därför att den vertikala kombinationen av T-Onlines stora marknadsandelar på marknaderna för Internetleverantörer och Internetportaler och TUI och C&N:s starka ställning på chartermarknaden skulle leda till att Newco blev dominerande på den tyska marknaden för Internetresebyråer.

Anmälan drogs tillbaka den 5 juni 2001. T-Online tänker istället bilda en av företaget helt kontrollerad Internetresebyrå, där TUI och C&N kommer att förvärva en icke-kontrollerande andel på 12,45 procent. Transaktionen kommer därför inte att anses utgöra en koncentration enligt koncentrationsförordningen (rådets förordning (EG) nr 1310/97 av den 30 juni 1997 om ändring av förordning (EEG) nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer(1)). Den kommer emellertid att granskas enligt artiklarna 81 och 82 (tidigare artiklarna 85 och 86) i EG-fördraget och motsvarande bestämmelser i tysk konkurrenslagstiftning.

(1) EGT L 180, 9.7.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1834/01

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(18 juni 2001)

Ämne: Giftiga ämnen i båtfärg

I undersökningar som Greenpeace nyligen har gjort i hamnarna i Pireus och Thessaloniki har det visat sig att de gränsvärden som satts i internationella konventioner för tribetyltenn (TBT, ett giftigt ämnen som ingår i bottenfärg) har överträtts.

Med anledning av att detta ämne är mycket giftigt har den tyska regeringen tidigare begärt att kommissionen skall slå fast en gemensam europeisk strategi för att begränsa användningen av TBT. Men då detta inte skedde inom den tidsfrist som Tyskland hade satt upp, beslöt den tyska regeringen i januari 2001 att genom nationell lagstiftning förbjuda användning av TBT, och därför kommer denna typ av färg inte att finnas att tillgå i Tyskland fr.o.m. den 1 januari 2003.

I Grekland, precis som i de andra EU-medlemsstaterna, är användning av TBT förbjudet endast för båtar på under 25 meter och på anordningar eller utrustning som fullständigt eller till viss del ligger under vattnet. Har kommissionen mot bakgrund av detta för avsikt att införa ett generellt förbud mot detta ämne med tanke på att det finns ersättningsprodukter som är mindre giftiga?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(16 juli 2001)

De medlemsstater som är medlemmar i Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) håller på att tillsammans med kommissionen förhandla fram en internationell konvention om skadliga antifoulingsystem, bl.a. tributyltenn. I samband med diskussionerna 1999 om kommissionens direktiv 1999/51/EG av den 26 maj 1999 om anpassning till tekniska framsteg för femte gången av bilaga I till rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) (tenn, pentaklorfenol och kadmium)(1) enades medlemsstaterna och kommissionen om att vänta på resultaten av arbetet inom IMO om ett internationellt förbud mot tributyltenn innan ett förbud infördes på gemenskapsnivå.

Kommissionen stöder fullständigt ett internationellt förbud senast den 1 januari 2003 mot användning av organiska tennföreningar som fungerar som biocider på fartyg, enligt förslaget från IMO:s kommitté för skydd av havsmiljön. Att döma av förhandlingarnas nuvarande läge kommer en konvention att diskuteras vid en diplomatkonferens inom IMO i oktober 2001, och då kommer man antagligen att föreslå ett generellt förbud mot tributyltenn med verkan från det föreslagna datumet.

Efter diplomatkonferensen kommer kommissionen omedelbart att utarbeta ett kommissionsdirektiv om anpassning till tekniska framsteg av rådets direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)(2). Ett sådant direktiv skall beredas enligt kommittéförfarandet och kan bli färdigt på tre till sex månader. Detta skulle ge medlemsstaterna tillräckligt med tid före den 1 januari 2003 för att införliva bestämmelserna i nationell rätt.

(1) EGT L 142, 5.6.1999.

(2) EGT L 262, 27.9.1976.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1312/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Informationsfrihet i Italien och artikel 11 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna

I artikel 11 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna fastställs följande:

1. Var och en har rätt till yttrandefrihet. Denna rätt innefattar åsiktsfrihet samt frihet att ta emot och sprida uppgifter och tankar utan offentlig myndighets inblandning och oberoende av territoriella gränser.

2. Mediernas frihet och mångfald skall respekteras.

I italiensk lag nr 62 av den 7 mars 2001 fastställs nya lagar för förlagsverksamheten, förlagsprodukter samt ändringar av lag nr 416 av den 5 augusti 1981. Anser inte kommissionen att Italien genom denna nya lag - som offentliggjordes i italiensk författningssamling nr 67 av den 21 mars 2001 - tydligt kränker Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(28 juni 2001)

Kommissionen saknar underlag för att kunna svara på parlamentsledamotens fråga. Kommissionen har vänt sig till de italienska myndigheterna för att få tillgång till ytterligare information och innehållet i de aktuella bestämmelserna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0446/01

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(16 februari 2001)

Ämne: Ingredienser av animaliskt ursprung i läkemedel

Ingredienser av animaliskt ursprung spelar en mycket viktig roll vid tillverkningen av många läkemedel. Eftersom detta oroar en del vegetarianer undrar jag vilka planer EU:s farmaceutiska kommitté har på att på läkemedelsprodukternas etikett ange om de innehåller ingredienser av animaliskt ursprung?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(25 april 2001)

Ett läkemedel är en produkt som tillförs en människa antingen för att förebygga eller behandla sjukdomar eller för att ställa en medicinsk diagnos(1).

Reglerna på gemenskapsnivå skall garantera att säkra och verksamma läkemedel släpps på marknaden samt ge information till patienterna.

Därför skall läkemedel märkas dels med uppgifter om art och mängd av aktiva beståndsdelar, dels med en förteckning över hjälpämnen som har känd verkan, dvs. som antingen kan påverka ämnesomsättningen eller vara allegiframkallande.

För att patienterna skall ha tillgång till fullständig information skall bipacksedeln för användaren ha en fullständig innehållsförteckning över aktiva beståndsdelar och hjälpämnen(2). Av övrig information på bipacksedeln eller förpackningen, som också måste vara fullständig, skall det klart och tydligt framgå hur läkemedlet skall användas. Patienterna får alltså utförlig information om vad läkemedlet innehåller.

Enligt gällande gemenskapsregler krävs ingen särskild upplysning om eventuella beståndsdelar med animaliskt ursprung. Det finns inga planer på att ändra reglerna.

Patienter som önskar ytterligare upplysningar kan dock vända sig till yrkesfolk inom sjukvården.

(1) Rådets direktiv 65/65/EEG av den 30 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställs genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter, EGT B 22, 9.2.1965.

(2) Rådets direktiv 92/27/EEG av den 31 mars 1992 om märkning av humanläkemedel och om bipacksedlar, EGT L 113, 30.4.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1304/01

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Sjukdomslindrande läkemedel

Kan kommissionen undersöka kostnaderna för och utbudet av betainterferon och glatiramer-acetat för personer med Multipel skleros i varje enskild medlemsstat? Är kommissionen medveten om att detta är en mycket viktig fråga för MS-patienter?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(28 juni 2001)

Kommissionen har med verkan från maj 2001 beviljat godkännande för försäljning inom gemenskapen för tre betainterferoner som immunstimulerande medel och för behandling av multipel skleros (MS). Läkemedlet glatirameracetat har inte lämnats in via det centraliserade förfarandet och produkten är ännu inte godkänd i alla medlemsstater. Tanken är att det genom rådets förordning (EEG) nr 2309/93, av den 22 juli 1993 om gemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet(1) och införandet av ett centraliserat förfarande för godkännande för försäljning skall bli enklare att få tillgång till innovativa läkemedel och läkemedel som tagits fram med hjälp av bioteknik. En gemensam vetenskaplig utvärdering görs och sedan utfärdas ett enda godkännande för försäljning som gäller för hela EU, så att läkemedlet får säljas i alla medlemsstaterna.

Prissättning och socialförsäkringsrelaterade åtgärder hör till medlemsstaternas kompetensområden och omfattas därför inte av tillämpningsområdet för rådets förordning (EEG) nr 2309/93/EG. Kommissionen bevakar dock huruvida de läkemedel som har blivit godkända för försäljning inom EU finns tillgängliga för att se till att produkterna verkligen finns i alla medlemsstater. Kommissionen har kontrollerat att så är fallet för de betainterferoner som godkänts som behandling för MS-patienter.

(1) EGT L 214, 24.8.1993.