SKRIFTLIG FRÅGA E-1052/00

från Brigitte Langenhagen (PPE-DE) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: Rådets förordning (EG) nr 850/98: Kontroll av efterlevnad av villkoren som fastställts i avdelning III artikel 29 (högsta maskineffekt 221 kW)

För att skydda plattfiskbestånden fastställs i rådets förordning (EG) nr 850/98(1) områden inom vilka fiske efter plattfisk endast får ske från fartyg med relativt låg maskineffekt (maximalt 221 kW). Tyska Lloyd har dock förklarat att motorer av alla motortyper och i synnerhet de med elektronisk insprutning går att manipulera så att prestandan ökar till utöver den maximalt tillåtna, trots kontroll och försegling av motorerna.

Mot denna bakgrund ber jag kommissionen besvara följande frågor:

1. Anser kommissionen att kontrollen av maskineffekten är tillräcklig, trots att det finns tecken på att det är möjligt med manipulationer trots försegling?

2. Håller kommissionen med om att tekniska föreskrifter (exempelvis om antalet kedjor före nätet) för det första skulle vara lättare och gå snabbare att kontrollera, och för det andra skulle vara svårare att manipulera och dessutom kunna skydda bestånden lika bra?

3. Hur och med vilket resultat granskar kommissionen kontrollåtgärderna och vilka åtgärder är föreskrivna för att undanröja brister?

(1) EGT L 318, 27.11.1998, s. 63.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 maj 2000)

1. Kommissionen är fullt medveten om att maskineffekten kan manipuleras på ett flertal sätt och att kontrollen av maskineffekten därför förmodligen aldrig kommer att vara helt tillräcklig. Det är emellertid nödvändigt att ha lagstiftning om en övre gräns för maskineffekten för bomtrålar och denna fastställs i artikel 29 i rådets förordning (EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer(1).

2. Tekniska föreskrifter skulle kanske vara lättare och gå snabbare att övervaka. Om gränsen för maskineffekten helt skulle ersättas med sådana föreskrifter skulle det emellertid inte finnas någon gräns för storleken på och maskineffekten hos fartyg som får färdas i den s.k. rödspätteboxen. Därmed skulle rödspätteboxen i praktiken upphöra att existera och bevarandeeffekterna för unga rödspättor antingen bli mycket urvattnade eller helt upphävas. Kommissionen skulle vara villig att överväga tekniska åtgärder av det slag som parlamentsledamoten föreslår som ett tillägg till begränsningarna av maskineffekten.

3. Det är medlemsstaternas ansvar att övervaka och genomdriva de åtgärder som fastställs i gemenskapslagstiftningen. Om en medlemsstat finner att ett fartyg strider mot de fastställda villkoren vilar det på den medlemsstaten att vidta lämpliga rättsliga åtgärder. Det är olyckligt att medlemsstaterna i en del fall inte har utnyttjat vissa möjligheter som finns tillgängliga för dem, t.ex. enskilda fartygs bränsleförbrukning, för att kontrollera eventuella avvikelser från de rättsliga kraven.

Kommissionens inspektorat har till uppgift att säkerställa att medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter på lämpligt sätt. Kommissionen har på senare år gjort flera utredningar i denna fråga, vilket har lett till att kommissionen misstänker, men inte med säkerhet kan bevisa, att det finns brister. För att avhjälpa dessa brister är det nödvändigt att överväga hur maskineffekten kan mätas på ett konsekvent sätt i alla medlemsstater och att även erinra om att det föreligger betydande skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller den rättsliga tolkningen av villkoren för definitionen av maskineffekt.

Kommissionen håller på att vidta åtgärder för att främja utvecklingen av en europeisk standard när det gäller mätning av fartygs maskineffekt och kan senare komma att föreslå att användningen av en sådan standard skall vara obligatorisk enligt gemenskapslagstiftningen.

(1) EGT L 125, 27.4.1998.