ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3376/00

från Ursula Schleicher (PPE-DE) till kommissionen

(3 november 2000)

Ämne: Positivlista för läkemedel i Tyskland

Enligt vad som sägs håller man för närvarande på att i Tyskland utarbeta en positivlista för läkemedel. Tyska läkemedelstillverkare anser på grundval av direktivet om insyn i de

åtgärder som reglerar prissättningen på humanläkemedel och deras inordnande i de nationella sjukförsäkringssystemen (89/105/EEG)(1) att det rättsliga skydd som detta direktiv ställer krav på inte längre är garanterat i Tyskland.

1. Delar kommissionen denna uppfattning?

2. Stämmer det att kommissionen på grund av ett liknande fall under hösten 1999 inledde ett fördragsbrottsförfarande mot Österrike?

3. Har kommissionen erhållit meddelande om de tyska planerna, och vad avser kommissionen att företa sig?

(1) EGT L 40, 11.2.1989, s. 8.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(18 december 2000)

Det har till kommissionen inkommit två anmälningar mot Tyskland för överträdelse av rådets direktiv 89/105/EEG av den 21 december 1988 om insyn i de åtgärder som reglerar prissättningen på humanläkemedel och deras inordnande i de nationella sjukförsäkringssystemen. En ingående utredning av de båda amälningarna görs för närvarande och kommissionen har därför inte tagit ställning till om den tyska lagen om återbetalning av läkemedelskostnader strider mot direktivet.

Det stämmer att kommissionen i oktober 1999 inledde ett överträdelseförfarande mot Österrike enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget. I förfarandet, som nu har överlämnats till domstolen, görs gällande att Österrike inte har respekterat bestämmelserna i direktiv 89/105/EEG.

Hittills har Tyskland inte meddelat vare sig de ändringar som gjorts i den berörda lagstiftningen eller innehållet i den s.k. positiva förteckningen. De båda anmälningarna mot Tyskland innehåller emellertid de gällande bestämmelserna, som kommer att undersökas inom ramen för överträdelseförfarandena.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2814/00

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(5 september 2000)

Ämne: Kooperativa företag

Kommissionen fäster stor vikt vid kooperativa företag. Vad ämnar kommissionen göra för att främja utvecklingen av kooperativa företag via sociala och regionala fonder?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 oktober 2000)

I sitt meddelande(1) om inriktningen på programmet för strukturfonderna under perioden 20002006, lägger kommissionen stor vikt vid den roll som sektorn för social ekonomi (kooperativ, ömsesidiga bolag, föreningar) spelar när det gäller att skapa arbetstillfällen.

I en av riktlinjerna för år 2000 (riktlinje 12) uppmanas medlemsstaterna att främja åtgärder för att till fullo utnyttja de möjligheter som erbjuds genom sysselsättningsskapande på lokal nivå och inom den sociala ekonomin, särskilt inom nya verksamheter kopplade till behov som marknaden inte ännu tillfredsställt, och undersöka vilka svårigheter sådana åtgärder riskerar att stöta på, i syfte att minska dessa hinder.

I enlighet med principen om partnerskap ansvarar kommissionen för att medlemsstaterna tar hänsyn till de inriktningar som överenskommits i programdokumenten för mål 1- och mål 2-regioner under perioden 20002006.

Vad Europeiska regionala utvecklingsfonden beträffar, är kooperativ berättigade till samfinansiering, liksom alla andra företag oavsett vilken juridisk form de har.

Europeiska socialfonden bidrar till de åtgärder som vidtas i enlighet med den europeiska sysselsättningsstrategin och de årliga riktlinjerna för sysselsättning. Dess verksamhet är därför särskilt tillämplig på den kooperativa sektorn.

De ovannämnda fondernas verksamhet styrs av de nationella myndigheterna och utan att företagens juridiska form undersöks (d.v.s. efter genomförandeinstrument). Det är därför omöjligt att förse frågeställaren med några exakta statistiska uppgifter om antalet kooperativa företag som deltar i socialt och regionalt finansierade projekt.

Kommissionen har regelbundna kontakter med de kooperativa sektorernas representativa organisationer på europeisk nivå och är ständigt öppen för de önskemål de framställer på sina medlemmars vägnar om information angående de europeiska sociala och regionala fonderna.

(1) EGT C 267, 22.9.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2549/00

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(28 juli 2000)

Ämne: Fastställande av Kanarieöarna som exklusiv ekonomisk zon

Kommissionens generalsekreterare ger på kommissionens webbplats om regioner i det yttersta randområdet en allmän beskrivning av dessa regioner (franska utomeuropeiska departement, Kanarieöarna (Spanien) och de portugisiska ögrupperna Azorerna och Madeira), och anger att EU har det största kustområdet i världen tack vare sina regioner i det yttersta randområdet, med 25 miljoner km2 som utgör en ekonomisk zon som kommer att ha avgörande betydelse under 2000-talet tack vare dess rikliga resurser och möjligheter.

Kan kommissionen ange hur man tänker gå till väga för att fastställa den ekonomiska zon som Kanarieöarna utgör, och informera om de handlingar som kommer att ligga till grund för detta fastställande?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(27 oktober 2000)

Kommissionen vill påminna parlamentsledamoten om att kommissionen inte har behörighet att fastställa havsgränserna för exklusiva ekonomiska zoner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0545/00 från William Newton Dunn (PPE-DE) till kommissionen. Brittisk stämpelavgift som diskriminerar brittiska företag.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 136 E , 08/05/2001 s. 0002 - 0002



SKRIFTLIG FRÅGA E-0545/00 från William Newton Dunn (PPE-DE) till kommissionen (28 februari 2000) Ämne: Brittisk stämpelavgift som diskriminerar brittiska företag Med tanke på en av principerna i fördragen, dvs att det inte får finnas någon diskriminering mellan EU:s medborgare, är det lagligt att den brittiska regeringen lägger på en stämpelavgift på enskilda aktietransaktioner i brittiska företag medan den låter aktietransaktioner i icke-brittiska företag vara undantagna från stämpelavgift? Kompletterande svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar (14 september 2000) Bestämmelser om den brittiska stämpelskatten stamp duty reserve tax finns i del IV av Finance Act från 1986 (section 86 ff.). Enligt dessa bestämmelser utgår denna skatt (oavsett köparens hemvist) endast vid överlåtelse av aktier i brittiska företag eller aktier avseende vilka ett register förs i Förenade kungariket. Denna begränsning av jurisdiktionen i skattehänseende överensstämmer med den allmänna folkrättsliga principen om att en lag endast är tillämplig på den lagstiftande statens territorium. Eftersom denna stämpelskatt inte är harmoniserad inom gemenskapen kan Förenade kungariket utforma skatten efter eget gottfinnande under förutsättning av EG-fördragets principer, och i synnerhet principen om icke-diskriminering, iakttas. Det ligger i sakens natur att en skatt som förekommer i en medlemsstat men inte i andra i första hand kommer att bäras av medborgarna och andra bofasta personer i medlemsstaten i fråga. Denna effekt utgör dock självfallet inte sådan diskriminering som är förbjuden enligt EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3877/00

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(4 december 2000)

Ämne: Elektriskt drivna cyklar

Kan kommissionen bekräfta att det enligt den europeiska lagstiftningen snart kommer att krävas att man även använder pedalerna på elektriskt drivna cyklar, dvs. att motorn kommer att stanna när man slutar att trampa? Om så är fallet kommer Förenade kungarikets lagstiftning att ändras eftersom det enligt denna för närvarande är tillåtet att använda motorn som enda drivkraft.

Anser inte kommissionen att de befintliga begränsningarna vad avser tyngd, motorkraft och maximihastighet för dessa fordon gott och väl räcker för att de skall kunna behandlas som cyklar?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 januari 2001)

I rådets arbetsgrupp för motorfordon diskuteras för närvarande ett förslag till parlamentets och rådets direktiv(1) om ändring av rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om två- och trehjuliga motorfordon(2). I kommissionens ursprungliga förslag, som parlamentet antog utan ändringsförslag då det första gången behandlades den 27 oktober 1999, undantas vissa fordon från direktivets räckvidd.

Bortsett från andra fordon skall enligt kommissionens förslag undantag göras för Pedalassisterade cyklar som är utrustade med en elektrisk hjälpmotor med en maximal effekt på högst 0,25 kilowatt, där pedalassistansen minskar gradvis när fordonets hastighet ökar och upphör vid 25 km/h, och som inte kan drivas enbart med denna motor.

Flera ändringar som medlemsstaterna vill göra i kommissionens förslag har diskuterats, men något beslut har ännu inte fattats. Därför har kommissionen i nuvarande stund ingen uppfattning om i vilken utsträckning ordalydelsen kommer att ändras i rådets gemensamma ståndpunkt och om t.ex. samtidig pedalassistans kommer att krävas eller inte.

(1) EGT C 337 E, 28.11.2000.

(2) EGT L 225, 10.8.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2406/00

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(7 juli 2000)

Ämne: Utvidgning: Polens ståndpunkt i fråga om kvinnors rättigheter och lika möjligheter

Under FN:s extraordinarie möte på temat Kvinnor 2000: jämställdhet mellan könen, utveckling och fred under det tjugoförsta århundradet den 5-9 juni 2000 företrädde den portugisiska jämställdhetsministern, i egenskap av Europeiska unionens ordförande, inte bara EU:s 15 medlemsstater utan också samtliga kandidatländer, med undantag för Polen.

På initiativ av parlamentets utskott för kvinnors rättigheter och jämställdhetsfrågor och med rådets och kommissionens stöd har det hållits möten i New York mellan nuvarande kvinnliga europaparlamentsledamöter samt de nationella ledamöterna i unionens 15 medlemsstater samt i kandidatländerna. Syftet med mötena har varit att försöka förstå situationen i Polen och uppmärksamma detta land på det nödvändiga i att acceptera alla delar av gemenskapens regelverk, inklusive de delar som behandlar jämställdhet och kvinnors rättigheter. Svaren var mycket negativa och oroväckande.

Jag skulle vilja veta om man under anslutningsförhandlingarna med Polen tog upp frågan om gemenskapens regelverk avseende kvinnors rättigheter, liksom de perspektiv som öppnas genom Amsterdamfördraget, och vilken ståndpunkt Polen intagit under dessa förhandlingar med kommissionen.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Kommissionen kan bekräfta att gemenskapens regelverk när det gäller kvinnors rättigheter och lika möjligheter diskuteras i samband med anslutningsförhandlingarna med kandidatländerna, däribland Polen. Lika behandling av män och kvinnor är i själva verket ett viktigt område som täcks av förhandlingar rörande kapitel 13, socialpolitik och sysselsättning. Polen godtar gemenskapens regelverk och har inte begärt att få några övergångsperioder på detta område. Polen förväntas följaktligen vara i stånd att uppfylla sitt uttalade mål att ha genomfört de delar av regelverket det gäller fram till den 31 december 2002. Kommissionen har inte fått några uppgifter från Polen som tyder på några förändringar i detta avseende.

Gemenskapen understryker principiellt i förhandlingarna betydelsen av den sociala dimensionen sådan den förstärkts genom Amsterdamfördraget, och betonar att det från och med dagen för anslutningen kommer att krävas ett fullständigt införlivande och genomförande i rätt tid av regelverket inom området socialpolitik och sysselsättning. Beträffande lika behandling av män och kvinnor bör det också noteras att praktiska aspekter av efterlevnaden av bestämmelserna om dessa rättigheter särskilt uppmärksammas, t.ex. den faktiska tillgången till information om lagliga rättigheter och antalet diskrimineringsärenden som anmäls till domstolen.

Kommissionen fortsätter att följa framstegen när det gäller införlivandet och genomförandet av gemenskapens regelverk på detta område, liksom utvecklingen och förstärkningen av institutionerna på området. Denna uppföljning kommer att fortsätta under hela förhandlingsprocessen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2995/00

från John Cushnahan (PPE-DE) till rådet

(25 september 2000)

Ämne: Ngawang Sangdrol

Är rådet medvetet om omständigheterna kring arresteringen av Ngawang Sangdrol, som dömts för att hon fredligt utövat sin rätt till religions- och yttrandefrihet?

Hur tänker rådet garantera att hon inte utsätts för ytterligare orätt behandling och att hon får den sjukvård hon behöver?

Svar

(30 november 2000)

Rådet har underrättats om att Ngawang Sangdrol arresterades 1992 och att anhållandet av henne förlängts flera gånger därefter.

Europeiska unionen har i sina kontakter med de kinesiska myndigheterna tagit upp fallet Ngawang Sangdrol liksom andra personer som har straffats för att de har utövat sina grundläggande rättigheter, t.ex. samvetsfrihet, yttrandefrihet, föreningsfrihet eller religionsfrihet.

Vid det senaste mötet i dialogen om de mänskliga rättigheterna mellan EU och Kina i Peking den 29 september 2000 uttryckte trojkan sin oro över Ngawang Sangdrols hälsa och begärde att barmhärtighet skulle visas i hennes fall.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3297/00

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Tobaksreklam/sponsring

Vilka medlemsstater förbjuder nu cigarrettreklam

a) i TV,

b) på biografer,

c) i tidningar och tidskrifter,

d) på reklamtavlor längs vägarna?

Vilka andra medlemsstater har meddelat att de kommer att införa sådana förbud och från vilket datum?

Vilka medlemsstater har förbjudit sponsring från tobaksföretagens sida vid sport och kulturevenemang eller har meddelat att ett sådant förbud kommer att införas?

Vilka medlemsstater har infört förbud eller har meddelat att de kommer att införa förbud för bidrag till politiska partier från

a) tobaksföretag,

b) kommersiella organisationer i hemlighet.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 december 2000)

I artikel 6.2 i Europaparlamentets och rådets nu upphävda direktiv 98/43/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror(1) föreskrivs att medlemsstaterna skall meddela kommissionen om de viktigaste inhemska bestämmelserna som antas på det område som direktivet gäller.

Ingen medlemsstat har emellertid sänt ett sådant meddelande. Detta innebär inte någon överträdelse av gemenskapslagstiftningen, eftersom tidsfristen för att efterleva direktivet går ut den 30 juli 2001. Under dessa omständigheter kan kommissionen inte lämna de uppgifter som parlamentsledamoten eftersöker.

Efter att domstolen den 5 oktober 2000 har annulerat direktiv 98/43/EG är medlemsstaterna inte längre skyldiga att meddela kommissionen om sin lagstiftning på området för annonsering och sponsring av tobaksprodukter.

I rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989(2) ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television(3) fastställs den rättsliga ramen för sändningsverksamhet för television i gemenskapen. Enligt direktivet är all slags tevereklam för cigaretter och andra tobaksprodukter förbjuden. Teveprogram får inte heller sponsras av företag vilkas huvudsakliga verksamhet bygger på tillverkning eller försäljning av cigaretter och andra tobaksprodukter. Alla medlemsstater har genomfört dessa bestämmelser.

(1) EGT L 213, 30.7.1998.

(2) EGT L 298, 17.10.1989.

(3) EGT L 202, 30.7.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3262/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: Systembolagets inköp och upphandling

Kommissionen skickade I början av 2000 en skrivelse till den svenska regeringen om att det svenska Systembolaget måste följa EU:s regler om offentlig upphandling när man köper in alkohol?

Men Systembolaget anser att exempelvis de bästa vinerna inte går att köpa via en upphandling då säljarens marknad råder inom detta varuområde.

Har kommissionen diskuterat frågan vidare med den svenska regeringen och Systembolaget och möjligtvis ändrat åsikt i frågan eller vidhåller kommissionen sin ståndpunkt enligt nämnda skrivelse?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(8 december 2000)

Frågeställaren syftar på en skrivelse som berör det svenska Systembolaget och tillämpningen av direktiven om offentlig upphandling på inköp av alkoholhaltiga drycker men också på Systembolagets andra inköp av varor, tjänster och entreprenadarbeten (rådets direktiv 93/36/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandet vid offentlig upphandling av varor(1), rådets direktiv 93/37/EEG (Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts(3), svensk version finns inte tillgänglig) samt rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster(2)).

Vad gäller de alkoholhaltiga dryckerna kan bara konstateras att domstolens rättspraxis inte ger utrymme för några undantag från direktiv 93/36/EEG (eller från gemenskapsrätten i övrigt) för dessa varor. Systembolaget har därför skyldighet att tillämpa reglerna i nämnda direktiv när det köper in alkoholhaltiga drycker.

Ärendet har diskuterats åtskilliga gånger med de svenska myndigheterna, bl.a. vid ett möte i juni 2000. Kommissionen begärde då in ytterligare upplysningar från svenska myndigheter om hur monopolet fungerar och vilken rättslig ställning det har.

Denna information går kommissionen nu noggrant igenom för att kunna bedöma om det svenska monopolets inköpsförfaranden följer gemenskapsreglerna för offentlig upphandling.

(1) EGT L 199, 9.8.1993.

(2) EGT L 209, 24.7.1992.

(3) EGT L 199, 9.8.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3619/00

från Gianfranco Dell'Alba (TDI) till kommissionen

(15 november 2000)

Ämne: Framtiden för Gemensamma forskningscentret

Undertecknad vill fråga om följande: Det gemensamma forskningscentret är ett mycket värdefullt vetenskapligt instrument för gemenskapen. Där möts erfarenheter från forskning i olika skolor i Europa, men där granskas också de eventuella tillämpningar som forskningen i de olika medlemsstaterna har inom olika ämnesområden (miljö, ekonomi, samhällsforskning osv).

Enligt uppgift föreligger det nu en avsikt att skära ner personalen med 200 personer, trots att rådet 1998 enades om att behålla 2080 tjänster under den tid femte ramprogrammet pågick.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

- Skall personalstyrkan skäras ner med 200?

- Föreligger det en avsikt att rationalisera forskningscentret (nya synergier mellan Generaldirektoratet för forskning och forskningscentret osv)?

- Anser inte kommissionen att denna nedskärning allvarligt hotar funktionen och kompetensnivån vid centret i Ispra?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(7 december 2000)

En av slutsatserna i rapporten från högnivågruppen under ordförandeskap av Etienne Davignon var att Gemensamma forskningscentrets verksamhet bör inriktas på de områden där det har mest kompetens. På rekommendation av arbetsgruppen med ansvar för överensstämmelse mellan personalresurser och kommissionens uppgifter beslöt kommissionen därför att undersöka möjligheten att avveckla ett institut eller skära ned Gemensamma forskningscentrets personalstyrka med 200 tjänster.

Kommissionen har därför redan undersökt möjligheten att avveckla ett institut. Kommissionen kommer i detta hänseende att undersöka samtliga av Gemensamma forskningscentrets institut. I enlighet med sin ändringsskrivelse nr 1 till det preliminära budgetförslaget för 2001 kommer kommissionen att undersöka läget på nytt och föreslå de ändringar i fråga om forskningspersonalen som krävs.

Till följd av initiativet till ett europeiskt område för forskningsverksamhet håller forskningen i gemenskapen på att förändras i grunden. Detta kommer att leda till ökad samverkan mellan generaldirektoratet för forskning och Gemensamma forskningscentret, och även andra forskningscentrum i medlemsstaterna.

Kommissionen tänker inte ifrågasätta Gemensamma forskningscentrets arbete och behörighet som helhet, utan vill i stället säkra centrets framtid genom att inrikta dess verksamhet på centrets viktigaste kompetensområden inom ramen för dess uppdrag i unionspolitikens tjänst.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2880/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(14 september 2000)

Ämne: Planer på att integrera Galicien med de centrala delarna av Europeiska unionen genom en snabbtågslinje

Galiciens autonoma regering meddelade att ett avtal skulle undertecknas med den spanska regeringen för att säkerställa att en snabbtågslinje skulle konstrueras under perioden 20002007. Genom att utgå från Madrid via Valladolid, skulle linjen dras genom Galicien från Orense via städerna La Coruña, Ferrol, Santiago, Lugo, Vigo och Pontevedra. Knutpunkten i Valladolid skulle tjäna som förbindelse från Galicien med linjen Madrid-franska gränsen genom Baskien. I den information som släpptes till media, sades det att järnvägen skulle ha europeiskt bredspår för snabbtåg, trots att det inte på någon sträcka får överskrida 200 kilometer i timmen. I meddelandet klargjordes att järnvägen kunde räkna med medfinansiering från Europeiska unionen från Sammanhållningsfonden.

Har kommissionen kännedom om detta åtagande? Har kommissionen tagit några beslut, på samma sätt som den spanska statens regering, om tillämpningen av investeringar som kommer från Sammanhållningsfonden i denna järnvägsförbindelse från Galicien till unionens centrala delar? Kan kommissionen för egen del bekräfta att järnvägen inte under någon sträcka som löper genom Galicien kommer att komma upp till högre fart än 200 kilometer i timmen?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(31 oktober 2000)

Kommissionen har under sina sedvanliga kontakter med de regionala europeiska myndigheterna informerats om avtalen mellan den spanska regeringen och Xunta de Galicia när det gäller infrastrukturer.

I samband med översynen av riktlinjerna för det transeuropeiska nätet, som enligt planerna skall genomföras i år, har kommissionen kontakt med den spanska regeringen och kommer att undersöka frågan närmare för att göra en bedömning av hur den påverkar det transeuropeiska höghastighetsnätet.

Kommissionen har inte mottagit någon ansökan om finansiering av sådana projekt genom Sammanhållningsfonden.

I beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för det transeuropeiska transportnätet(1) fastställs att höghastighetsnätet utgörs av de banor som anges i bilaga I i beslutet:

- Banor särskilt konstruerade för höghastighet och utrustade med ny eller befintlig teknik för hastigheter på i allmänhet 250 km/tim eller däröver.

- Banor särskilt anpassade för höghastighet och utrustade för hastigheter på cirka 200 km/tim.

- Banor särskilt anpassade för höghastighet och av specifik karaktär på grund av topografiska förhållanden, terräng eller stadsbebyggelse, där hastigheten måste anpassas från fall till fall.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.