SKRIFTLIG FRÅGA E-1809/97 från Aldo Arroni (UPE), Roy Perry (PPE), Gian Boniperti (UPE), Gérard d'Aboville (UPE), Franco Malerba (UPE), Stefano De Luca (ELDR), Giles Chichester (PPE) och Graham Mather (PPE) till kommissionen (28 maj 1997)

Ämne: Förbud mot gränsöverskridande sponsring av alkoholhaltiga drycker

Kommissionen skall nyligen ha lagt ner ett klagomål mot det förbud som till skydd för folkhälsan införts mot den gränsöverskridande sponsring som Världscupskampanjen erhöll från en producent av alkoholhaltiga drycker i Frankrike.

Kan kommissionen förklara varför klagomålet lades ner, och samtidigt ge detaljerad information om följande:

1. Försökte kommissionen få information från idrotts- och kulturorgan om vilka följder detta sponsringsförbud får?

2. Hur motiverade kommissionen detta beslut genom gemenskapslagstiftningen, i synnerhet med tanke på principen om fri rörlighet för tjänster? Gjorde kommissionen en bedömning av proportionerna för en sådan restriktion, där man tog hänsyn till att a) affischreklam för alkoholhaltiga drycker är tillåtet utanför sport- och kulturarenor i Frankrike och b) stora idrottsevenemang uppmuntrar till sportaktiviteter och därför kan få positiva effekter för folkhälsan?

3. Om kommissionen inte gjorde någon sådan bedömning, kommer den att ta upp ärendet på nytt och undersöka restriktionens proportionalitet?

4. Om kommissionen anser att det inte finns anledning att ta upp ärendet på nytt, utan anser att restriktionen är proportionerlig, när kommer kommissionen då att föreslå en harmonisering av sponsringen av alkoholhaltiga drycker och hur kan detta förslag komma att se ut?

5. Slutligen är frågan om man kan förvänta sig att kommissionen i fortsättningen inte kommer att försvara restriktioner som införts genom nationella åtgärder som syftar till att skydda folkhälsan? Kommer kommissionen att ge medlemsstaterna sitt godkännande så snart de åberopar skyddet för folkhälsan för att sätta upp omotiverade hinder för den gemensamma marknaden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (1 augusti 1997)

Parlamentsledamöterna har bett om information om den rapporterade nedläggningen av ärendet om en överträdelse av ett förbud mot gränsöverskridande sponsring av världscupen 1998 i Frankrike för en tillverkare av alkoholhaltiga drycker, efter tillämpning av den franska Evin-lagen. Kommissionen är bunden av sekretessregler och kan inte avslöja namnen på målsägare eller detaljerna i enskilda klagomål, men hoppas att följande information kommer att mildra parlamentsledamöternas oro.

För det första undersöks varje fall utifrån dess egna förutsättningar och eftersom sekretessen måste upprätthållas är kommissionen hänvisad till den information den redan har, samt till information inlämnad av målsägaren. Inom det speciella området affärskommunikation har kommissionen i sin grönbok om affärskommunikation ((KOM (96) 192 slutlig. )) lämnat förslag för att förbättra sin information om affärskommunikationstjänsternas karaktär och effekt, inklusive sponsring inom gemenskapen.

För det andra var kommissionen vid just detta klagomål medveten om att de nationella myndigheterna förhandlade med målsägaren. Kommissionen ville inte undergräva dessa känsliga förhandlingar.

För det tredje vill kommissionen försäkra parlamentsledamöterna om att nedläggningen av det omnämnda fallet inte innebär att restriktionernas proportionalitet för gränsöverskridande sponsring inte kommer att undersökas för att bedöma om de är förenliga med artikel 59 i fördraget.

Kommissionen kommer vid bedömningen av en nationell åtgärd som begränsar gränsöverskridande tjänster att ta fullständiga hänsyn till i synnerhet parlamentets reaktioner på förslagen i grönboken om affärskommunikation från förra året om möjligheten att förbättra proportionalitetsbedömningen på det här området. Kommissionen kommer i sina framtida beslut att beakta de möjliga negativa effekterna av restriktioner för sponsring av kulturella evenemang och sportevenemang.

Slutligen bekräftar kommissionen att den kommer att fortsätta att i enlighet med vad som fastställs i fördraget, från fall till fall undersöka begränsningar av den fria rörligheten till följd av tillämpningen av nationella bestämmelser om folkhälsa. En sådan tillämpning av principerna för den inre marknaden är förenlig med ett folkhälsoskydd på hög nivå.