SKRIFTLIG FRÅGA P-4148/97 från Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) till kommissionen (5 januari 1998)

Ämne: Vallfoderstöd som kompensation för den stora prisskillnaden mellan spannmålsfoder och vallfoder som Agenda 2000 gett upphov till

EU:s reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken har lett till att vallfoder blivit dyrare än spannmålsfoder, vilket beror på att spannmålspriserna sjunkit. Om förslagen i Agenda 2000 förverkligas i den form som kommissionen lagt fram kommer det här ytterligare att förvärra prisskillnaderna mellan vallfoder och spannmål, i synnerhet i unionens bergsområden och nordliga regioner. Lönsamheten för vallfoderproduktionen försvagas av produktionsförhållandena, vilket är orsaken till att skördarna av fodersäd uttryckta i foderenheter i de bästa områdena i Centraleuropa är mycket större än skördarna av vallfoder i nordliga regionerna och bergsområden. Det gräsbaserade ensilagefodret är ett foder som används vid utfodring av kor. Om man inte förmår förbättra vallfodrets lönsamhet och konkurrenskraft i förhållande till spannmål kommer det i anmärkningsvärd grad att skada konkurrensen för gårdar som föder upp nötkreatur och som redan nu kämpar med svårigheter och problem. För att få ett slut på den snedvridna konkurrensen behövs nu ett tilläggsstöd. Vallfodret bör beviljas ett CAP-stöd som motsvarar det som nu utbetalas för spannmålsfoder.

Om vallodlingen skulle minska skulle också kvävebelastningen och den totala fosforbelastningen på vattendragen samt erosionen öka. Eutrofieringsrisken för vattendrag i områden som domineras av vallodling skulle öka i ansenlig grad. På kommissionens initiativ försöker man finna lösningar ur Agenda 2000 på det lönsamhetsproblem som den nordliga växtodlingen kommer att drabbas av. Vallproduktionen i EU behöver tilläggsstöd för att vi skall kunna bevara konkurrenskraften för bergsområdenas och de nordliga regionernas mjölkproduktion. Vallproduktionen är i behov av ett stöd, motsvarande ett CAP-stöd.

Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att säkerställa lönsamheten och konkurrenskraften på den gemensamma marknaden för vallodling i nordliga regioner och bergsområden? Är kommissionen redo att bilda en arbetsgrupp för att utreda även denna fråga?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (3 februari 1998)

Många av de frågor som ledamoten tar upp hänger samman med frågan om hur intensivt boskapsuppfödning bedrivs och mark utnyttjas. Dessa ämnen behandlas i kommissionens riktlinjer för den gemensamma jordbrukspolitiken som återfinns i dokumentet Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 slutlig. )) från juli 1997. I detta dokument föreslås olika åtgärder för att främja mer extensivt bete som skulle kunna omfatta grässlätter. Inom nötkreaturssektorn kommer det att bli ännu viktigare att iaktta lägsta djurtäthetsfaktor när djurbidragen ökar. Det kommer till och med att locka vissa producenter att bedriva mer extensiv verksamhet. Effektiviteten hos de olika åtgärderna för att främja en mer extensiv produktion, och särskilt nötkreaturssektorns ¨extensifieringsordning¨ kommer att förstärkas och förbättras. Stödsystemet för mindre gynnade områden kommer gradvis att förändras till ett grundläggande instrument för att bibehålla och främja resurssnåla uppfödningssystem. Målinriktade jordbruks- och miljöåtgärder (förordning (EEG) nr 2078/92 av den 30 juni 1992 om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven ((EGT L 215, 30.7.1992. ))) kommer att förstärkas genom ökade budgetmedel och, när så är nödvändigt, genom högre medfinansieringsnivåer. Extensifiering är ett centralt mål inom dessa åtgärder.

Däremot är mjölkavkastningen hos finska kor högre än gemenskapens genomsnitt, vilket tyder på större kraftfodergivor. Som en följd av detta kan finska jordbrukare förväntas gynnas mer om foderpriserna sjunker.

Stort utnyttjande av bete men å andra sidan jämförelsevis intensiva produktionssystem visar att frågan inte är helt okomplicerad. Efter det att riktlinjerna för den gemensamma jordbrukspolitiken efter år 2000 publicerades har kommissionen besökt alla medlemsstater och lyssnat till de åsikter som regeringar, industrin och andra icke-statliga organisationer har fört fram. Kommissionen lägger också ner stort arbete på att tillägna sig större kunskap i dessa frågor och är säker på att denna process kommer att fortsätta efter det att formella förslag har offentliggjorts.

Dessa formella förslag kommer inom kort att läggas fram av kommissionen och är ännu inte slutförda. De kommer emellertid att avspegla kommissionens önskan att stödet till boskapsuppfödning skall bli mer flexibelt och göra det möjligt för medlemsstaterna att bättre ta hänsyn till den typ av problem som ledamoten tar upp.