SKRIFTLIG FRÅGA P-2078/01

från Pat Gallagher (UEN) till kommissionen

(3 juli 2001)

Ämne: Bifångst av delfiner

Enligt en färsk BBC-rapport om bifångst av delfiner har 66 procent fler strandningar av delfiner rapporterats i år. I programmet hänvisade man till vissa bevis för att det kunde finnas en risk för utrotning av delfiner (springare) som ett direkt resultat av fiske med partrål.

Har kommissionen några bevis som stödjer sådana påståenden och, i så fall, vilka åtgärder för att avhjälpa detta skulle den kunna vidta? Känner kommissionen till att fiske med partrål redan är förbjudet i vissa stater och har den övervägt att föreslå en sådan åtgärd i samband med att miljöhänsyn skall integreras i den gemensamma fiskeripolitiken?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 september 2001)

Kommissionen har ingen egen statistik i den här frågan och kan alltså inte bedöma om den statistik BBC har presenterat är tillförlitlig och korrekt. Faktum är att det är medlemsstaternas ansvar att övervaka oavsiktlig fångst av valdjur och att se till att gemenskapens befintliga bestämmelser efterlevs(1).

Kommissionen har dessutom inte fått några uppgifter om vilka kriterier som har använts för att fastställa dödsorsaken hos de strandade djuren och således inte heller om ökningen av antalet strandade delfiner kan hänföras till fiske, särskilt fiske med partrål.

Kommissionen är medveten om att de flesta undersökningar om tillståndet för små valdjur visar på att det finns en risk för att bifångsten av en del arter blir så omfattande att en del populationers livsduglighet skulle kunna äventyras (dock ingen risk för utrotning). En bedömning av i vilken utsträckning de olika fiskemetoderna bidrar till detta problem, liksom av omfattningen av problemet, återstår dock fortfarande att göra.

Inte desto mindre har kommissionen gett sitt stöd till de flesta vetenskapliga undersökningar som gjorts beträffande detta problem. I synnerhet i den senaste studien om bifångst av valdjur i flyttrålar i nordvästra Atlanten, som publicerades i Fisheries Research 41(3), fastställs att det är ovanligt med oavsiktlig fångst av havsdäggdjur i samband med trålfiske.

Än så länge finns det inte så många teorier om hur bifångst av små valdjur i trålar sker och följaktligen få förslag till hur den ska minska. Förslag till forskning om valdjur är berättigade till ekonomiskt stöd från gemenskapen enligt gemenskapens femte ramprogram för forskning, både inom programmet för livskvalitet, nyckelåtgärd 5 och programmet för energi, miljö och varaktig utveckling, nyckelåtgärd 3 Varaktiga marina ekosystem.

Kommissionen har för närvarande inga intentioner att förbjuda partrålning eftersom det finns en mängd olika specifikationer för verktyg och verksamhet (t ex djup, hastighet, tid på dygnet, tiden trålen ligger i vattnet, säsong, område, inhalningshastighet, nätupptagning osv.) som kan påverka delfinernas dödlighet. Ett totalförbud mot dessa fiskemetoder verkar inte berättigat på det här stadiet.

Inte desto mindre är kommissionen beredd att överväga alla åtgärder som krävs för att minska antalet valdjur som oavsiktligt dödas i samband med fiskeaktiviteter eller om möjligt helt förhindra detta. Generaldirektoratet för fiske kommer därför tillsammans med generaldirektoratet för miljö i slutet av år 2001 att organisera ett möte mellan en underavdelning till Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen för en aktuell genomgång av vetenskapliga bevis och för att finna sätt att ta sig an problemet.

(1) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.