SKRIFTLIG FRÅGA E-3865/02

från Jules Maaten (ELDR)och Lousewies van der Laan (ELDR) till rådet

(10 januari 2003)

Ämne: Indonesiens särskilda domstolar för Östtimor

Anser rådet, i likhet med FN:s höge kommissionär för mänskliga rättigheter, att rättegångarna om Östtimor visar att Indonesien inte har tagit ansvar för brotten mot de mänskliga rättigheterna på Östtimor?

Är rådet medvetet om hur lite samarbetsvilja Indonesien visade i samband med utredningarna av den nederländske medborgaren Sander Thoenes död i september 1999 och de brittiska medborgarna Brian Peters och Malcolm Rennies död 1975?

Kommer rådet att uppmana FN att inrätta en internationell domstol för Östtimor?

Kommer rådet att delta i inrättandet av en sådan internationell domstol om Östtimor?

Svar

(21 juli 2003)

1. Rådet delar de ärade parlamentsledamöternas oro över förfarandena vid den särskilda domstolen i Indonesien, som inrättades för att ställa dem som begick de allvarliga kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Östtimor 1999 inför rätta, och också över hur utredningarna av Sander Thoenes, Brian Peters och Malcolm Rennies död hanteras.

2. EU har på nära håll följt den särskilda domstolens förhandlingar sedan den inrättades. EU beklagar att domstolen, med sin begränsade behörighet i tid och omfattning, endast är i stånd att åtala ett begränsat antal gärningsmän och hittills inte har kunnat avslöja de systematiska och utbredda kränkningarna av de mänskliga rättigheterna. EU har dessutom vid ett flertal tillfällen till de indonesiska myndigheterna sagt sig vara allvarligt oroat över att kvaliteten på åtals- och domstolsförfarandena inte uppfyller internationella normer. När de första domarna avkunnades i augusti 2002, delgav EU de indonesiska myndigheterna sin oro över att domstolsförhandlingarna inte resulterade i någon dokumenterad redovisning av våldet i Östtimor. EU noterade även det begränsade antalet offer som kallats som vittnen, samt avsaknaden av vittnesmål från FN-gruppen för stöd till Östtimor (Unamet) och oberoende observatörer. EU framhöll att viktiga bevis inte hade åberopats för att underbygga fallen inför rätta, och uttryckte farhågor för att underlåtenheten att skaffa fram relevanta vittnen och bevis skulle äventyra trovärdigheten i domstolens utslag. EU uttalade slutligen förhoppningar att domstolsförhandlingarna under de följande månaderna skulle uppfylla internationella rättsnormer. EU kommer att noga följa dessa förhandlingar och kommer att ta upp frågan igen på lämpligt sätt med den indonesiska regeringen under samtal i den politiska dialogen.

3. Mordet på den nederländske journalisten Sander Thoenes är ett av de bäst dokumenterade brotten mot de mänskliga rättigheterna efter folkomröstningen i Östtimor. Trots påtryckningar från EU och andra internationella aktörer ställer behöriga myndigheter sig alltjämt avvisande till att pröva ärendet inför domstol. EU kommer att fortsätta att uppmana de indonesiska myndigheterna att göra allt för att slutföra utredningen av Sander Thoenes och snarast möjligt ställa de ansvariga inför rätta, samt att samarbeta med FN:s utredning av Malcom Rennies och Brian Peters död i Balibo 1975.

4. Rådet har varken diskuterat frågan att uppmana Förenta nationerna att inrätta en internationell domstol i Östtimor eller ett eventuellt deltagande i en sådan domstol.