ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0323/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Export av levande boskap till tredje länder

Hur många nötkreatur exporteras från EU till Mellanöstern och Nordafrika per år?

Hur stora är det totala kostnaderna för de EU-bidrag som utbetalas till denna handel?

Är man vid kommissionen medveten om att de långa transporterna och de brutala avlastnings- och slaktmetoder som används uppges åsamka djuren avsevärt lidande?

Planerar kommissionen att stoppa utbetalningarna av sådana bidrag eller vidta andra åtgärder för att minska djurens lidande?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(26 februari 2002)

Exporten av slaktboskap och renrasiga avelsdjur från EU till Mellanöstern och Nordafrika har under de tre senaste åren varit följande(1):

>Plats fÄHor tabell>

>Plats fÄHor tabell>

De sammanlagda exportbidragen för denna export beräknas uppgå till 96,6 miljoner euro 1999, 67,2 miljoner euro 2000 och 30,4 miljoner euro 2001. Under de senaste åren har subventionerna för slaktboskap sänkts avsevärt från 60,50 euro/100 kg (1999) till 41,00 euro/100 kg ( 32 %). Exportbidraget för avelsboskap har sänkts från 63,00 euro/100 kg till 53,00 euro/100 kg ( 16 %).

Kommissionen är medveten om klagomålen från djurskyddsorganisationer angående djur som behandlas illa under transport och i synnerhet efter ankomsten till tredjeland. I rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991 om skydd av djur vid transport, och ändring av direktiv 90/425/EEG och 91/496/EEG(2), anges ett antal regler. Medlemsstaterna har haft uppenbara svårigheter med att genomföra den nuvarande gemenskapslagstiftningen på detta område och kommissionen avser att under 2002 lägga fram ett lagförslag för att förbättra situationen. När det gäller djur som behandlas illa efter ankomst till destinationsländer utanför EU har gemenskapen ingen behörighet att lägga sig i hur djuren behandlas i dessa länder och hur slakt av nötkreatur går till vid ländernas egna slakterier.

Angående frågan om exportbidragens avskaffande anser kommissionen att man måste göra en riktig avvägning mellan flera olika aspekter av denna mycket komplicerade fråga. Det är inte lämpligt att avskaffa exportbidragen för levande nötkreatur och låta andra länder ta över exporten av nötkreatur. De länder som traditionellt köper nötkreatur kommer inte att förvandlas till köttimportörer. En sådan åtgärd skulle slå alltför hårt mot nötköttssektorn som helhet och mot producenterna som är mycket exportberoende. Kommissionen undersöker emellertid för närvarande möjligheten att införa strängare krav och hårdare kontroller i kommissionens förordning (EG) nr 615/98 av den 18 mars 1998 om särskilda tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag när det gäller levande nötkreaturs välbefinnande vid transport(3), där det föreskrivs att exportbidrag utbetalas endast under förutsättning att bestämmelserna i direktiv 91/628/EEG följs.

(1) Uppgifter hämtade från Comex.

(2) EGT L 340, 11.12.1991.

(3) EGT L 82, 19.3.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0171/02

från Roberto Bigliardo (UEN) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Säkerheten på flygplatserna

Kan kommissionen ange om styrelsen för den civila luftfartsmyndigheten i Italien, ENAC (Ente Nazionale per l'Aviazione Civile), har respekterat den europeiska lagstiftningen i fråga om flygplatssäkerhet? Till följd av olyckan på Linate den 8 oktober 2001 lades i början av 2002 ett förslag fram för rådet om en omorganisering av de instanser som ansvarar för luftfartssäkerheten ENAC och ENAV (Ente Nazionale di Assistenza al Volo). I det förslag som lagts fram stärks bland annat ställningen för flygplatsdirektören, som utses av ENAC och som för närvarande inte har någon mer framträdande roll.

Den 21 december 2001 satte ENAC:s styrelse emellertid en käpp i hjulet för detta förslag genom att samla flera flygplatser under en och samma direktör. Särskilt oroväckande är den lösning som valts av Neapels flygplats, där man har beslutat att den nuvarande direktören, som har trettio års erfarenhet, skall förflyttas och ersättas av en befattningshavare från ENAC med ansvar för den tekniska certifieringen av flygplanen. Detta innebär att man slagit samman organ vars befattningshavare tidigare haft distinkt åtskilda yrkesroller, på så sätt att ledarna för certifieringsorganen hittills i Italien varit flygingenjörer, medan flygplatsdirektörerna i regel har juridisk utbildning.

Vissa ledamöter av det italienska parlamentet ingav genast ett antal frågor där de begärde en förklaring till hur ENAC:s styrelse resonerat, särskilt med tanke på den planerade reformen av sektorn.

Kan kommissionen med anledning av ovanstående ange om den känner till detta initiativ, som inte bara förbryllat den politiska världen utan även väckt oro i det civila samhället när det gäller flygsäkerheten, en fråga som Europaparlamentet ju ägnar stor uppmärksamhet?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att dessa sammanslagningar inte ytterligare skall förvärra och skada det redan känsliga läget i Italien?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(8 mars 2002)

Beträffande det förslag som har lagts fram för ministerrådet i Italien, den så kallade Commissione Riggio-rapporten, har kommissionen uppfattat det som att den ännu inte har diskuterats och att inget datum har angivits för den eventuella debatten.

Kommissionen utarbetar rättsliga ramar för att stärka säkerheten för civilflyget, främst genom inrättandet av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet. För närvarande ingår inte säkerheten vid flygplatser i byråns ansvarsområde, men kommissionen har för avsikt att behandla denna fråga senare, genom en eventuell utvidgning av byråns verksamhetsområde.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0513/02

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(28 februari 2002)

Ämne: Brott mot direktiv 1999/22/EG i djurparken i Valencia

Jag har nyligen mottagit flera klagomål från medborgare angående djurhållningsförhållandena i djurparken i Valencia. Jag har nu själv bekräftat situationen, och anser att man klart och tydligt kan se att djurparken inte uppfyller bestämmelserna i direktiv 1999/22/EG(1) om hållande av vilda djur i djurparker, trots att anläggningarna har godkänts av behöriga myndigheter och förfogar över nödvändiga tillstånd. I artikel 3 tredje strecksatsen i nämnda direktiv fastställs nämligen följande:

Djurhållning under förhållanden som är ägnade att uppfylla de enskilda arternas biologiska behov och behov av bevarande, bland annat genom att djurens livsmiljöer berikas på ett artspecifikt sätt och att en hög djurskötselstandard upprätthålls med ett program som har utarbetats för preventiv och kurativ veterinärvård samt näringstillförsel.

Har kommissionen redan fått bekräftelse om huruvida Spanien har införlivat direktiv 1999/22/EG i sin nationella lagstiftning?

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att se till att detta direktiv tillämpas korrekt i djurparken i Valencia och för att på detta sätt garantera skyddet och välbefinnandet för de djur som hålls i parken?

(1) EGT L 94, 9.4.1999, s. 24.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 april 2002)

Kommissionen har ännu inte underrättats om vilka åtgärder som har vidtagits av de spanska myndigheterna för att införliva rådets direktiv 1999/22/EG av den 29 mars 1999 om hållande av vilda djur i djurparker med den nationella lagstiftningen. Det kan emellertid nämnas att tidsfristen för genomförandet enligt artikel 9 i direktivet löper ut i april 2002.

Kommissionen kommer under alla omständigheter att se till att gemenskapslagstiftningen följs i detta särskilda fall.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0640/02

från Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) till kommissionen

(4 mars 2002)

Ämne: EG-domstolen och embargot mot brittiskt nötkött

Det är nu två månader sedan Europeiska gemenskapens domstol beslutade att det franska embargot mot brittiskt nötkött var olagligt. Frankrike har trots beslutet hittills inte upphävt embargot. Vilka specifika åtgärder ämnar kommissionen vidta, mot bakgrund av detta, för att se till att lagen efterlevs, och när kommer åtgärderna att genomföras?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 april 2002)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro.

Kommissionen har redan anmodat Frankrike att ange vilka åtgärder det ämnar vidta för att följa domstolens dom av den 13 december 2001 i det berörda målet (Europeiska kommissionen mot Franska republiken, mål C-1/00).

Eftersom inget tillfredsställande svar har kommit in på denna anmodan, har kommissionen beslutat att använda sig av det förfarande som anges i artikel 228 i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0321/02

från Sir Robert Atkins (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: Förberedelser inför Europeiska rådets möte i Barcelona

Europeiska rådet i Lissabon 2000 uppmanade medlemsstaterna och, i förekommande fall, gemenskapen att säkerställa att frekvenskraven för framtida system för mobiltelefoni uppfylls i tid och på ett effektivt sätt; fullständigt integrerade och liberaliserade telemarknader bör vara fullbordade före utgången av 2001. Anser kommissionen att detta mål har uppnåtts?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(18 mars 2002)

Vid sitt möte i Lissabon (23 och 24 mars 2000) uppmanade Europeiska rådet Europaparlamentet och rådet att så snart som möjligt under 2001 slutföra de lagförslag som kommissionen anmält i samband med 1999 års översyn av den rättsliga ramen för telekommunikationssektorn. Europeiska rådet uppmanade dessutom medlemsstaterna och, där så behövs, kommissionen, att se till att frekvenskraven för framtida mobila kommunikationssystem uppfylls snabbt och effektivt. Till slutet av 2001 ville Europeiska rådet se fullständigt integrerade och avreglerade telekommunikationsmarknader.

Ministerrådet antog de nya rättsliga ramarna för elektroniska telekommunikationsnät och -tjänster den 14 februari 2002(1). Det nya lagstiftningspaketet syftar till att fullborda den inre marknaden för informationssamhället genom att införa en harmoniserad ram för regleringen av elektroniska kommunikationsnät och -tjänster. Inom ramen för detta paket antogs också ett beslut om de rättsliga ramarna för radiospektrumspolitiken i gemenskapen(2). Enligt detta beslut skall kommissionen regelbundet kunna diskutera frågor som rör radiospektrumspolitiken med medlemsstaterna och i samråd med berörda internationella organisationer. Samtidigt kan tekniska genomförandeåtgärder och rättsakter vid behov antas för att skapa harmoniserade villkor för tillgång till och effektiv användning av radiospektrumet.

När det gäller avregleringen av telekommunikationssektorn har kommissionen påpekat att telekommunikationsmarknaderna i de flesta medlemsstaterna öppnades för konkurrens den 1 januari 1998, och den sista marknaden öppnades den 1 januari 2001. I dag kan alla människor i tolv medlemsstater välja mellan minst fem operatörer för riks- och utlandssamtal, och i sex medlemsstater kan de även välja mellan olika operatörer för lokalsamtal. Konkurrensen kommer att förstärkas så snart den nyligen överenskomna lagstiftningen träder i kraft under våren 2003(3).

Slutligen, när det gäller frekvenskrav för framtida mobila kommunikationssystem, bör det påpekas att alla medlemsstater har reserverat frekvenser för tredje generationen mobila kommunikationer (inbegripet det universella systemet för mobil telekommunikation, UMTS), som förväntas spela en viktig roll för att den europeiska befolkningen skall bli del av ett verkligt informationssamhälle.

(1) 6111/02 (Press 29-G).

(2) Ännu inte offentliggjort.

(3) SEK(2002) 29/2.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0039/02

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(23 januari 2002)

Ämne: Cannabis i terapeutiskt syfte

Medlemsstaternas olika lagstiftning i fråga om användning av cannabis i terapeutiskt syfte tyder på brister i farmakopén, till exempel i fråga om smärtbehandling. Vilka upplysningar kan kommissionen ge i denna fråga?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(19 februari 2002)

Till dags datum innehåller inga läkemedel som godkänts av kommissionen i kraft av rådets förordning (EEG) nr 2309/93, av den 22 juli 1993 om gemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet(1), cannabis eller därur härledda ämnen.

Kommissionen har inte heltäckande information om alla läkemedel som medlemsstaterna har godkänt eller som ingår i kliniska prövningar. Därför går det inte att ange om cannabis finns i något läkemedel som är godkänt på nationell nivå. Ett eventuellt försäljningstillstånd måste dock vara förenligt med de krav på kvalitet, säkerhet och verkan som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG, av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel(2), och i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG, av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för veterinärmedicinska läkemedel(3).

Det finns inget generellt gemenskapsförbud mot att använda cannabis som verksamt ämne i ett läkemedel.

(1) EGT L 214, 24.8.1993.

(2) EGT L 311, 28.11.2001.

(3) EGT L 311, 28.11.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0041/02

från Dana Scallon (PPE-DE) till kommissionen

(23 januari 2002)

Ämne: Bidrag till pensionärer som deltar i utbildning, sociala och kulturella aktiviteter samt idrottsverksamhet

Finns det några EU-bidrag till förmån för pensionärer som aktivt deltar i utbildning, sociala och kulturella aktiviteter samt idrottsverksamhet?

Dessa pensionärer tar datalektioner som de själva betalar och de måste också betala transporten. Mycket ofta är pensionen, som är begränsad, deras enda finansieringskälla. Finns det några EU-bidrag för att uppfylla deras behov?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(11 februari 2002)

Den slags verksamhet som parlamentsledamoten nämner i sin fråga kan inte finansieras ur Europeiska socialfonden (ESF). Enligt artikel 2 i förordning (EG) nr 1784/1999(1) skall socialfonden stödja och komplettera medlemsstaternas verksamhet för att utveckla arbetsmarknaden och de mänskliga resurserna () särskilt inom ramen för de fleråriga nationella handlingsplanerna för sysselsättning. Följaktligen är ESF-bidrag avsedda att öka sysselsättningsmöjligheterna för arbetstagare på den inre marknaden, dvs. ESF är i grunden ett verktyg för arbetsmarknaden och kan därför inte användas till bidrag för pensionärer.

(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1784/1999 av den 12 juli 1999 om Europeiska socialfonden, EGT L 213, 13.8.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0679/02

från Marialiese Flemming (PPE-DE) till kommissionen

(12 mars 2002)

Ämne: Transport av döda inom EU

Transporten av personer som dött i ett annat land än sitt hemland regleras av Berlinavtalet från 1937 och Europarådets Strasburgkonvention från 1973. När de här bestämmelserna fastställdes fanns det fortfarande gränskontroller, och de beaktar inte heller att Europeiska ekonomiska samarbetsområdet inrättats.

Avsaknaden av enhetliga förfaranden samt vissa obligatoriska produkter (zinkkistor) gör att kostnaderna för att transportera döda är mycket höga.

Vilka åtgärder kan vidtas så att gränsöverskridande transporter av döda inte skall vara besvärligare än inom en medlemsstat?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0073/02, E-0087/02,E-0210/02, E-0344/02, E-0346/02, P-0407/02 och E-0679/02ingivet av Frederik Bolkestein för kommissionen

(25 mars 2002)

Kommissionen är medveten om att hemsändandet av avlidna från en medlemsstat till en annan är en känslig och svår fråga som kan vara mycket smärtsam för de efterlevande.

Kommissionen känner också till ett antal fall, som nyligen belysts genom skriftliga frågor, där detta har varit förenat med problem. Kommissionen har emellertid inte några uppgifter eller någon statistik som skulle kunna ge en överblick över hur omfattande detta problem eventuellt är.

I samband med detta ämne uppstår en rad frågor, varav vissa rör några av gemenskapens politikområden, t.ex. transport, hälsa, fri rörlighet osv. Det förefaller emellertid inte som om gemenskapen har någon klar behörighet som täcker alla dessa olika aspekter. De bestämmelser som styr hur avlidna personers kvarlevor skall transporteras fastställs i den internationella överenskommelsen i Berlin (1937, nr 4391 i Nationernas förbunds traktatsamling) och genom den överenskommelse om transport av avlidna som träffades i Europarådet i september 1973. Framhållas bör dock att medlemsstater som lagstiftar om transport av avlidna, i enlighet med domstolens rättspraxis, måste tillämpa alla krav på icke-diskriminerande basis. Alla undantag som medges av folkhälsoskäl måste också stå i överensstämmelse med domstolens rättspraxis.

Kommissionen kommer mot bakgrund av ovanstående att följa dessa frågor noggrant, men planerar för närvarande inte några specifika initiativ.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0339/02

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: Arbetstidsdirektiv

Det nuvarande arbetstidsdirektivet tillåter enskilda personer att välja bort kravet på en maximal tid på 48 timmar per vecka. Om denna möjlighet tas bort kommer många företag, särskilt inom säsongsbetingad affärsverksamhet, att tvingas anställa mer personal och höja sina kostnader.

Har kommissionen gjort en utförlig utvärdering av vad det skulle få för konsekvenser om denna bestämmelse avskaffades?

Har kommissionen på allvar övervägt följderna för säsongsarbetare, bland andra dem som arbetar med formel 1-bilar.

Kan kommissionen stå till tjänst med detaljer om denna studie och dess resultat?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(20 mars 2002)

I artikel 18.1 b i i arbetstidsdirektivet(1) föreskrivs att en medlemsstat skall ha möjlighet att inte tillämpa artikel 6 (veckoarbetstidens begränsning till 48 timmar) under förutsättning att arbetsgivaren först har fått arbetstagarens medgivande.

Förenade kungariket är den enda medlemsstat som har utnyttjat möjligheten att inte tillämpa artikel 6.

I artikel 18.1 b i föreskrivs även att bestämmelsen skall granskas på nytt under 2003:

Före utgången av en period om sju år från den dag som avses i a [23 november 1996] skall rådet på förslag från kommissionen, åtföljt av en utvärdering, på nytt granska bestämmelserna i punkt i och besluta om ett lämpligt förfarande.

En inbjudan att lämna anbud på en undersökning av effekterna av denna bestämmelse sändes nyligen till de oberoende nationella experterna. Undersökningen skall ge en översikt av hur artikel 18.1 b i tillämpas i Förenade kungariket. Undersökningen skall lägga stor vikt vid vad arbetsmarknadens partner anser, och den skall analysera rättspraxis hos de organ som ansvarar för verkställigheten av de nationella arbetstidsbestämmelserna.

Kommissionen kommer så småningom att göra en utvärdering av frågan med utgångspunkt i slutsatserna av undersökningen och kommissionens egna resultat.

(1) Rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, EGT L 307, 13.12.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0437/02

från Ozan Ceyhun (PSE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: Tyska medborgares resor genom Bulgarien specifik information och vittnesuppgifter

Angående min fråga H-0793/01 och kommissionens svar av den 13 november har kommissionen bett mig att lämna ytterligare information för att bättre kunna göra en bedömning av läget.

Jag översänder härmed specifik information och vittnesuppgifter till kommissionen med separat post. I detta sammanhang vill jag be kommissionen om ett svar på frågan om vad den med utgångspunkt från de nya uppgifterna avser att göra för att se till att Bulgarien uppfyller villkoren i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Köpenhamn.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Günter Verheugen

(5 mars 2002)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0327/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Affären med programmet Equal

Den 24 januari 2002 rapporterade tidningen Frankfurter Allgemeine Zeitung att man i Tysklands arbetsmarknadsministerium påstår sig inte längre kunna hitta vissa handlingar som rör affären med upphandling inom EU:s sysselsättningsprogram Equal. Det uppges att hela skriftväxlingen mellan kommissionen och ministeriet inte längre går att hitta bland handlingarna.

Kan kommissionen sända mig kopior av denna skriftväxling?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(12 mars 2002)

Parlamentsledamotens fråga är en begäran om tillgång till handlingar och kommer därför att behandlas av Generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik i enlighet med Europaparlamentets och rådet förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar(1).

(1) EGT L 145, 31.5.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0046/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(24 januari 2002)

Ämne: Gemenskapsfonder

Enligt uttalanden av korkarbetarnas fackförening i norra Portugal utövar företagsgruppen Corticeira Amorim SGPS AB, som är den största portugisiska företagsgruppen i korkbranschen med huvudsäte i Santa Maria da Feira, påtryckningar på arbetstagare i alla åldrar för att de skall gå med på att man upphäver deras anställningskontrakt. Detta trots att företagsgruppen mottagit omfattande ekonomiskt stöd från gemenskapen.

Jag är bekymrad över att arbetslösheten i Portugal förvärras och vill nu fråga kommissionen:

1. Vilket ekonomiskt stöd har den portugisiska gruppen Corticeira Amorim SGPS AB fått från gemenskapen, och vad var målet med detta stöd?

2. Vad tänker kommissionen göra för att stödja en bibehållen sysselsättningsnivå i de företag som ingår i gruppen?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(25 mars 2002)

Enligt subsidiaritetsprincipen är det i första hand medlemsstaterna som skall ha ansvar för de olika stödåtgärderna, i enlighet med artikel 8.3 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1) för programperioden 20002006.

Kommissionen kan därför inte informera parlamentsledamoten om vilka belopp det handlar om och enligt vilka villkor ett specifikt företag beviljats bidrag från gemenskapen. För att få tillgång till denna information uppmanas parlamentsledamoten istället att kontakta den ansvariga portugisiska myndigheten på adressen Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu Rua Castilho no 5, 7o/8o 1250-066 Lisboa.

Kommissionen har ingen rätt att stödja specifika företagsgrupper för att dessa inte skall behöva skära ner på antalet anställda. Företagsgrupperna måste följa de urvalsförfaranden som gäller för projekt som delfinansieras av strukturfonderna och som har fastställts av de nationella myndigheterna.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.