ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0928/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(5 april 2002)

Ämne: Prishöjningar med anledning av att euron införts

I Infeuro, ett informationsutskick från Europeiska kommissionen, tillkännager kommissionsledamoten Solbes i nr 20, 2001 s. 1, att han inte väntar sig några nämnvärda prishöjningar med anledning av att euron införs. Han framhåller att det måste garanteras en inflationsfri övergång med hjälp av å ena sidan en konkurrensframkallad prispress på industrin och handeln och å andra sidan lagstiftning i alla medlemsstater om hur penningbelopp skall omräknas till euro och bra kontroll på handeln från konsumentorganisationernas och massmediernas sida. Därefter tillade han att konsumentskyddet är en av de frågor som kommissionen och medlemsstaternas prioriterar högst. Nu, några månader efteråt, kommer det regelbundet från massmedierna och konsumentorganisationerna rapporter om prishöjningar.

Kan kommissionen ge mig besked om hur mycket priserna gått upp jämfört med hurdana de var innan euron infördes och om hur kommissionen tänker agera mot den inflation som blir en följd av detta?

Tycker kommissionen förresten att det passar sig att det är konsumentorganisationerna och massmedierna som skall ha ansvaret för att hålla kontroll på eventuella prishöjningar, i all synnerhet som en rad företrädare för de tryckta medierna själva höjt sina priser med anledning av att euron införts?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(5 juni 2002)

De uppgifter som offentliggjordes av Eurostat den 28 februari 2002 bekräftar att det inte varit frågan om någon allmän prishöjning i samband med övergången till euron; effekten på den månatliga utvecklingen av priserna i samband med övergången uppskattas till mellan 0 och 0,16 procent. Det fåtal höjningar som kopplas till euron anses allmänt har skett i tjänstesektorn. Den årliga inflationen har visserligen gått upp från 2 procent till 2,7 procent mellan december 2001 och januari 2002, men denna utveckling beror nästan helt på en kombination av höjda oljepriser, höjda priser på frukt och grönsaker (p.g.a. dåliga väderförhållanden) och en ökning av vissa skatter och avgifter.

Uppföljningen av prisutvecklingen åligger främst offentliga organ som har detta uppdrag, men konsumentorganisationerna kan också bidra till att konsumenterna uppmärksammas genom att man pekar på alltför höga priser.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0748/02

från Francesco Rutelli (ELDR) till rådet

(19 mars 2002)

Ämne: EU-fientliga uttalanden Lega Nords kongress

De uttalanden som Jörg Haider, som företrädde den österrikiska regerings majoriteten utan att för den skull ingå i regeringen, gjorde år 2000 uttalanden som väckte så starka reaktioner bland medlemsstaterna att den österrikiska statschefen och förbundskanslern tvingades att formellt bekräfta sitt åtagande i fråga om den europeiska integrationen och de värderingar som denna grundar sig på.

Nu har en medlem av den italienska regeringen, nämligen Bossi som är minister med ansvar för institutionella reformer, gjort uttalanden om Europeiska unionens stalinistiska karaktär. Han har redan tidigare uttalat sig förolämpande, exempelvis om att det skall ha varit en samling frimurare, fascister, nazister och kommunister som ville ha Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna, att EU utgör en ny form av fascism som tar makten från medborgarna, samt att de vill ha ett EU enligt den sovjetiska modellen, där folket berövas sina rättigheter.

De senaste uttalandena är desto allvarligare eftersom framfördes under regeringspartiet Lega Nords kongress, där den italienske premiärministern Silvio Berlusconi själv deltog utan att vare personligen eller å regeringens vägnar vilja ta avstånd från dessa uttalanden och åsikter, och därmed införde dem i sin koalitionspolitik.

Därmed kan man ställa sig tvivlande till om Italien vill underlätta att gemenskapens uppgifter fullgörs och avstå från varje åtgärd som kan äventyra att fördragets mål uppnås (artikel 10 i EG-fördraget). Enligt fördragen skall medlemsstaterna samarbeta solidariskt för att bygga upp gemenskapen, och detta åtagande är än mer bindande för de regeringsmedlemmar som i denna egenskap också ingår i Europeiska unionens råd.

Vilka åtgärder tänker rådet, mot bakgrund av dessa EU-fientliga uttalanden under Lega Nords kongress, vidta för att på lämpligt sätt reda ut den rådande situationen med den italienska regeringen, och för att förhindra en ytterligare negativ utveckling?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-0748/02, P-0756/02, P-0757/02 och P-0779/02

(26 juni 2002)

Rådet informerar parlamentsledamöterna om att det inte har för vana att kommentera politikers uttalanden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0454/02

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till rådet

(27 februari 2002)

Ämne: Handlingsplan för Marocko rörande invandring

Det är allmänt känt att rådet 1999 lade fram en handlingsplan för Marocko vad gäller invandringen av afrikanska medborgare till länder i Europeiska unionen. Denna plan innehöll samstämmiga och övergripande förslag och en rad åtgärder inriktade på att med tydlighet bemöta de sociala och ekonomiska problem som detta fenomen skulle kunna medföra.

Hur anser rådet att Marocko tillämpar denna handlingsplan vid en tidpunkt då ankomsten av ett stort antal immigranter kan noteras på Kanarieöarna, ett av unionens yttersta randområden som ligger mycket nära den afrikanska kontinenten?

Svar

(27 juni 2002)

Invandringen till Europeiska unionen via Marocko är ett ständigt problem för rådet som för övrigt redan vid ett flertal tillfällen har besvarat frågor från ledamöterna i Europaparlamentet om olaglig invandring sjövägen från den afrikanska kontinenten.

Rådet inrättade i december 1998 högnivågruppen för asyl och migration med uppgift att utarbeta handlingsplaner för vissa asylsökandes och/eller olagliga invandrares ursprungsländer med en global strategi. Bland de länder som valts för dessa handlingsplaner finns Marocko och i oktober 1999 antog rådet den handlingsplan som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till.

För att genomföra handlingsplanen, vars säkerhetsaspekter lett till vissa betänkligheter hos de marockanska myndigheterna, har rådet, i samråd med kommissionen, gjort stora ansträngningar för att inrätta ett partnerskap. Detta håller på att konkretiseras inom ramen för associeringsavtalet mellan gemenskapen och Marocko inom vilket har inrättats en arbetsgrupp för sociala frågor och migration. Denna arbetsgrupp har identifierat tre prioriterade områden för migrationssamarbetet: det socioekonomiska området, den lagliga invandringen till Europeiska unionen och kampen mot människosmuggling, inbegripet transiteringsmigration från områden söder om Sahara.

Vid associeringsrådets möte i oktober 2001 begärde den marockanska delegationen Europeiska unionen om bistånd i kampen mot olaglig invandring och förelade rådet ett förslag till nya bekämpningsmetoder för detta.

Europeiska unionen välkomnade denna begäran från de marockanska myndigheterna och kommissionen beslöt, samtidigt som den framhöll en sådan verksamhets övergripande karaktär, att inkludera den i det nationellt vägledande programmet Meda 20012002 för Marocko, ett program för gränskontroll, med en vägledande budget på 40 miljoner euro. Det nationellt vägledande programmet antogs av Med-kommittén i december 2001 och undertecknades av de marockanska myndigheterna i januari 2002. Samråd om hur detta projekt skall genomföras pågår i partnerskap med Marocko. För övrigt kan noteras att inom ramen för budgetpost B7-667 (särskilda samarbetsåtgärder med tredje land), avser ett visst antal projekt som valts ut för 2001 Marocko, avseende hantering av flyktingströmmar, frivilligt återvändande och kampen mot människosmuggling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0280/02 från Nicholas Clegg (ELDR) till rådet. Tullar och punktskatter.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 229 E , 26/09/2002 s. 0068 - 0068



SKRIFTLIG FRÅGA E-0280/02 från Nicholas Clegg (ELDR) till rådet (8 februari 2002) Ämne: Tullar och punktskatter Kan allmänheten och europaparlamentarikerna från rådet få kopior på den formella underrättelse som kommissionsledamot Bolkestein i slutet av oktober skickade till Förenade kungarikets finansdepartement? Underrättelsen gällde politiken avseende tullar och punktskatter och huruvida denna politik eventuellt har lett till att den fria rörligheten för varor över gränserna åsidosatts. Om kopior inte kan erhållas, varför? Svar (25 juni 2002) Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att rikta sin fråga direkt till den berörda institutionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1142/02

från Carlos Lage (PSE) till kommissionen

(24 april 2002)

Ämne: Livsmedelsprodukter som innehåller presenter

Ett flertal europeiska organisationer som arbetar med barnsäkerhetsfrågor är djupt oroade över olyckor som förorsakats av att barn sväljer icke ätbara föremål som de hittar i exempelvis chokladägg och frukostflingor. Statistiska uppgifter visar att det varje år sker 2 000 olyckor i Europa. Det har också registrerats flera dödsfall till följd av kvävning.

Kan kommissionen redogöra för om den har någon undersökning eller statistik som bekräftar dessa uppgifter?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 maj 2002)

Vad gäller insamlingen av uppgifter samfinansierar kommissionen inom ramen för programmet för förebyggande av skador insamling av nationella uppgifter om olyckor i hemmet och på fritiden. Uppgifterna samlas vanligen in i medlemsstaterna vid sjukhusens öppenvårdsmottagningar och omfattar en beskrivning av den produkt som medverkat till skadan och hur skadan tillkommit. Med hjälp av denna beskrivning kan sedan även farliga produkter identifieras.

En av uppdragstagarna under programmet för förebyggande av skador har utarbetat en egen översikt över studier och olyckor (Summary of studies and incidents), som kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och Europaparlamentets sekretariat tillsammans med en granskning av dessa och andra studier.

Vad beträffar säkerheten i samband med produkter som inte är livsmedel men som medföljer livsmedel i separat förpackning skulle kommissionen vilja hänvisa till sina svar på de skriftliga frågorna E-504/02 från Anna Karamanou(1), E-548/02 från Alexandros Alavanos(3) och E-2630/00 från Jorge Moreira Da Silva(2), E-2631/00 från Elisa Maria Damião(4) och E-2632/00 från Carlos Lage(5).

(1) EGT C 205 E, 29.8.2002, s. 153.

(2) EGT C 136 E, 8.5.2001.

(3) EGT C 205 E, 29.8.2002, s. 153.

(4) EGT C 136 E, 8.5.2001.

(5) EGT C 136 E, 8.5.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0333/02

från Nuala Ahern (Verts/ALE) till rådet

(12 februari 2002)

Ämne: Resurser för att genomföra besluten om kärnenergi från Laeken

Vilka ytterligare finansiella resurser och personalresurser kommer att beviljas, och över vilken tidsperiod, för att man i praktiken skall genomföra de beslut om kärnenergi som anges i punkt 59 i Europeiska rådets slutsatser från toppmötet som hölls i Laeken i december 2001? Besluten avsåg (1) bedömning av säkerheten och säkerhetsrapporter som medlemsstaternas experter på kärnenergi skall överlämna till kommissionen och (2) rapporter som kandidatländerna skall överlämna om säkerhetsnivån vad gäller deras respektive kärnprogram?

Svar

(25 juni 2002)

Som en inledande anmärkning önskar rådet påpeka att säkerheten vid kärnkraftverk inte ingår i gemenskapens behörighet utan faller inom det nationella behörighetsområdet, då Euratomfördraget inte innehåller några särskilda bestämmelser som ger gemenskapen befogenheter på detta område.

Den ärade parlamentsledamoten bör därför rikta frågan om genomförandet av punkt 59 i ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Laeken direkt till medlemsstaterna.

Särskilt beträffande andra delen av den ärade parlamentsledamotens fråga begär Europeiska rådet att medlemsstaternas experter på kärnenergi lämnar återkommande rapporter som utformas i nära kontakt med kommissionen. Kandidatländerna tillhör inte i detta skede kategorin medlemsstater.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0962/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(15 april 2002)

Ämne: Eventuella fall av favorisering i samband med EU-stöd i Schwerin

I svaret på min skriftliga fråga E-2806/01(1) av den 3 december 2001 berättade kommissionen att den i en skrivelse av den 30 augusti 2001 uppmanat delstatsregeringen i Schwerin att reda ut begreppen kring de påståenden som gjorts i nyhetstidskriften Der Spiegel. I tidskriften talades det om manipulation vid tilldelningen av kontrakt avseende förvaltningen av EU-stöd, och om favorisering som bland annat även skall ha kommit den tillförordnade premiärministern till del.

Har kommissionen fått ett svar från Schwerin nu?

Om så är fallet, kan kommissionen då skicka mig en kopia på skriftväxlingen med delstatsregeringen?

(1) EGT C 134 E, 6.6.2002, s. 110.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(31 maj 2002)

I ett brev av den 30 augusti 2001 riktat till Europeiska socialfondens förvaltningsmyndighet begärde kommissionen information om tilldelningen av kontrakt till företaget BBJ Servis GmbH i Schwerin, särskilt när det gäller hur man följt gemenskapens bestämmelser i fråga om offentlig upphandling. Kommissionen bad dessutom förvaltningsmyndigheten att skicka in eventuella revisionsrapporter som utarbetats i fråga om dessa kontrakt.

Efter flera telefonpåminnelser bekräftade socialfondens förvaltningsmyndighet i ett brev av den 4 december 2001 att en utredning inletts av Landesrechnungshof (revisionsrätt). Man lovade skicka in det första icke-bindande utkastet till Landesrechnungshofs rapport, som förväntades bli klar under andra halvan av december 2001.

Det icke-bindande utkastet till rapport (Unverbindlicher Entwurf) färdigställdes i slutet av januari 2002 och skickades till arbetsministeriet i början av februari 2002. Denna rapport och ett yttrande av arbetsministeriet diskuterades av ministeriet och Landesrechnungshof den 26 februari, varefter Landesrechnungshof drog tillbaka rapporten. Enligt Landesrechnungshof berodde detta på att nya uppgifter och nya rättsliga hänsyn måste granskas innan rapporten kunde omarbetas och offentliggöras.

Landesrechnungshof har ännu inte offentliggjort sin slutrapport.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0390/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till rådet

(22 februari 2002)

Ämne: Terroristhandlingar och om de bör omfattas av Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen

Artikel 7 (brott mot mänskligheten) i Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen tar upp ett antal gärningar, däribland mord, utrotning, tortyr, och andra omänskliga handlingar av liknande beskaffenhet som uppsåtligen förorsakar svårt lidande, svår kroppslig skada eller svårt själsligt eller fysiskt men, vilka alla innebär brott mot mänskligheten när de begås som en del av ett vidsträckt eller systematiskt angrepp riktat mot civilbefolkning med insikt om angreppet.

I artikel 8 (krigsförbrytelser) (e) hänvisas till:

andra allvarliga kränkningar av lag eller sedvanerätt som är tillämplig i icke-internationella väpnade konflikter inom den vedertagna folkrättsliga ramen, nämligen någon av följande gärningar:

(i) Uppsåtligt angrepp mot civilbefolkning som sådan eller mot enskilda civila som inte direkt deltar i fientligheter.

I artikel 8 (f) anges vidare att

punkt 2 (e) är tillämplig i icke-internationella väpnade konflikter och därför inte i situationer som har uppkommit till följd av interna störningar och spänningar, såsom upplopp, enstaka och sporadiska våldshandlingar och andra liknande handlingar. Den är tillämplig i väpnade konflikter som äger rum inom en stats territorium när det förekommer en långvarig väpnad konflikt mellan regeringsmyndigheter och organiserade väpnade grupper eller mellan sådana grupper.

Anser rådet att en naturlig tolkning av dessa artiklar skulle tillåta både terrorister (i de fall de är tillräckligt välorganiserade) och motståndsrörelser att omfattas av stadgans bestämmelser, eller instämmer rådet med uppfattningen, som tydligt meddelades i den franska regeringens deklaration vid ratificeringen av stadgan, och som delas av andra regeringar och likaledes är den dominerande rättsuppfattningen, att terroristhandlingar inte bör omfattas av Romstadgan?

Ett antal av EU:s medlemsstater har nu ratificerat Romstadgan. Med tanke på omfattningen av attackerna på Förenta staterna i september förra året, liksom de tusentals människor som dödats under åren i många av världens länder inklusive EU:s medlemsstater, anser rådet att man i fortsättningen kan acceptera att terroristhandlingar behandlas annorlunda än brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelser som begåtts av statliga myndigheter eller motståndsgrupper och att en ratificering av Romstadgan utan ändringar kommer att ge helt fel signaler beträffande världssamfundets vilja att bemöta terrorism?

Svar

(27 juni 2002)

Det åligger inte rådet att ta ställning till den ärade parlamentsledamotens fråga, som avser tolkningen av Romstadgan om Internationella brottmålsdomstolen. Europeiska unionen är inte avtalspart i Romstadgan, enligt vilken det åligger Internationella brottmålsdomstolen att vid sin tillämpning tolka stadgan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0357/02

från Michl Ebner (PPE-DE) till rådet

(22 februari 2002)

Ämne: Bergens år i Europa

2002 är Bergens år i Europa och bör därför ägnas åt den särart och skönhet som bergstrakterna har att uppvisa, men också åt de problem som uppträder där.

Kan rådet ge besked om vilka konkreta åtgärder som planeras inom områdena jordbruk och regionalpolitik för detta bergens år?

Kan rådet ytterligare ge besked om huruvida det avsatts en budget för dessa initiativ och, om så är fallet, hur stor den budgeten är?

Svar

(27 juni 2002)

En fråga av ständigt intresse och angelägenhet för gemenskapen har sedan länge varit stödet till jordbruk i bergsområden. Redan 1975 antog rådet ett direktiv om jordbruk i bergsområden och i vissa mindre gynnade områden som tillät medlemsstaterna att införa ett särskilt stödsystem, bl.a. för bergsområden, för att uppmuntra jordbruksverksamhet där. Sedan dess har bergsområdena integrerats i gemenskapslagstiftningen om mindre gynnade områden.

På senare tid i mars 1999 fastställde Europeiska rådet i Berlin budgetposterna och de politiska riktlinjerna för Agenda 2000 i vilken en andra pelare för den gemensamma jordbrukspolitiken avseende landsbygdsutveckling har införts. Målet för landsbygdsutvecklingspolitiken är att upprätta konsekventa och hållbara ramar för landsbygdsområdenas framtid. Principerna för den andra pelaren är mångfunktionalitet, effektivitet, decentralisering av ansvar och flexibilitet samt ett sektorsövergripande tillvägagångssätt.

Således ersatte förordning nr 1257/1999, antagen i maj 1999, de befintliga förordningarna om landsbygdsutveckling. Kapitel V ägnas bland annat åt de mindre gynnade områdena, däribland bergsområdena. Jordbrukarna i dessa områden kan erhålla kompensationsbidrag under vissa förutsättningar, t.ex. genom att iaktta god jordbrukssed som överensstämmer med skyddet av miljön.

I de program för landsbygdsutveckling som medlemsstaterna har upprättat har det varit möjligt att inbegripa åtgärder avseende bergsområdena.

Kommissionen har inte förelagt rådet några förslag till särskilda åtgärder avseende internationella bergsåret.

Naturligtvis är alla initiativ till åtgärder eller seminarier i frågan om bergsområdenas ekonomi möjliga och önskvärda men innebär inte att rådet som institution är inblandat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1608/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(5 juni 2002)

Ämne: Somliga medborgare i annan medlemsstat av EU eller EES har i Nederländerna vägrats Nationale Hypotheek-Garantie

1. Känner kommissionen till att egnahemsgarantistiftelsen Stichting Waarborgfonds Eigen Woningen, som i Nederländerna beviljar garantier av typ Nationale Hypotheek-Garantie och såsom efterträdare till det tidigare kommunala garantiorganet Gemeentegarantie skyddar bostadsköpare mot framtida risker och mot förhöjda boräntor till hypoteksbanken till följd av dessa risker, på sida 12 av de nya normer som stiftelsen införde 2002 kräver att en ansökare från Europeiska unionen eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet måste ha uppehållstillstånd i Nederländerna på obegränsad tid för att kunna komma i fråga för ett lån för bostadsköp eller ett lån för kvalitetsförbättring av en bostad i låntagarens ägo?

2. Känner kommissionen också till att Nederländerna inte beviljar rätten till sådana uppehållstillstånd förrän den berörda personen varit uppförd i befolkningsregistret i en nederländsk kommun under fem år, inte ens i sådana fall där personen i fråga med vittnens hjälp eller med stöd av arbetsavtal kan påvisa att han eller hon redan en längre tid vistats i Nederländerna?

3. Håller kommissionen med mig om att det är onödigt med krav på att en person skall kunna förete ett varaktigt uppehållstillstånd såsom ett sätt att undvika spekulation från personer som inte är bosatta i Nederländerna, eftersom det också står i normerna för hypoteksgarantier att garantierna gäller endast i de fall då garantitagaren själv använder bostaden som sin fasta huvudbostad och endast under den period då vederbörande faktiskt är bosatt där?

4. Anser kommissionen att det ovan anförda är ett exempel på diskriminering på grundval av nationalitet, med tanke på att det leder till att sådana personer, som för en längre tid önskar bosätta sig i Nederländerna, liksom också sådana som är gifta med nederländska medborgare men själva är medborgare i något annat land inom EU eller EES, missgynnas i fråga om möjligheterna att köpa en bostad att själva bo i?

5. Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att få slut på att folk på det här sättet behandlas olika utgående från sin nationalitet?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Frederik Bolkestein

(3 juli 2002)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0731/02

från Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2002)

Ämne: Gemenskapslagar

Hur många gemenskapslagar har upphävts under vart och ett av åren 1999, 2000 och 2001?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(8 maj 2002)

Uttrycket gemenskapslagar har tolkats så att det omfattar gemenskapslagstiftningens förordningar och direktiv. Utöver de upphävda rättsakterna har också de rättsakter som slutat gälla under ifrågavarande år tagits med i beräkningen.

I tabellen nedan ges svaret på frågan.

>Plats fÄHor tabell>

Uppgifterna är hämtade ur EU:s rättsdatabas Celex.