ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3045/02

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(24 oktober 2002)

Ämne: Privatisering av sjukhus i Portugal

Enligt tidningen Diário Económico av den 15 oktober 2002 innehåller den portugisiska statens budgetproposition för 2003 ett belopp på 662,1 miljoner euro för privatisering av offentliga sjukhus.

Det har numera kommit till allmänhetens kännedom att kommissionen avseende offentliga transportföretag avvisade redovisningen av kapitalöverföringar som sådana med argumentet att dessa överföringar är avsedda att täcka sociala kostnader och inte skall användas för ekonomiskt lönsamma investeringar.

Godkände kommissionen bokföringen i form av finansiella tillgångar av de överföringar som gjordes för privatisering av sjukhus 2002 och avser den att agera likadant under 2003?

Kan kommissionen i så fall motivera sitt tillvägagångssätt med utgångspunkt i utsikterna för företagsekonomisk lönsamhet för de offentliga sjukhusen i Portugal, till skillnad från den bristande ekonomiska lönsamhet som förutsågs för transportföretagen med statligt delägande?

Svar av Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

Våren 2002 gjorde Eurostat en analys av kapitaltillförseln till de offentliga transportföretagen i Portugal och beslutade att dessa betalningar skall behandlas som kapitalöverföringar istället för som kapitaltransaktioner, eftersom betalningarna gjordes för att täcka upprepade förluster i dessa företag.

Eurostat blandar sig emellertid inte i förberedelserna av nationella budgetar. Eurostat analyserar faktiska underskotts- och skulduppgifter. Betalningar planerade för 2002 avseende den nya modellen för att administrera sjukhusen kommer att analyseras i samband med att anmälan om skulder och underskott görs av Portugal i mars 2003.

Eurostat kommer också att undersöka om sektorklassificeringen av sjukhus i enlighet med det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (ENS 95) är lämplig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3822/02

från Pasqualina Napoletano (PSE) till rådet

(20 december 2002)

Ämne: Rätt till asyl i unionen

Den 28 november 2002 skickade de italienska myndigheterna Muhammad al Shari och hans familj från Malpensa till Syrien trots att han hade dömts till döden där.

Enligt den italienska författningen skall personer som dömts till döden i länder där dödsstraff förekommer inte utlämnas.

I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna anges det att ingen får dömas till döden eller avrättas och rätten till asyl garanteras med iakttagande av reglerna i Genèvekonventionen och protokollet av den 31 januari 1967.

Förhandlingar om associeringsavtal pågår för närvarande mellan Europeiska unionen och Syrien.

Anser inte rådet mot bakgrund av ovanstående att det är nödvändigt att ingripa för att se till att domen inte verkställs och för att garantera Muhammad al Sharis och hans familjs säkerhet.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-3822/02 och E-3843/02

(56 maj 2003)

Rådet har inte någon information om det fall som de ärade parlamentsledamöterna väckt fråga om.

I denna sak fortsätter rådet sin behandling av förslagen till direktiv om villkor för när tredjelandsmedborgare och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning.

Dessa förslag syftar till att fastställa miniminormer för vissa av de ärenden som de ärade parlamentsledamöterna väckt fråga om.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3840/02

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(9 januari 2003)

Ämne: Bevis för att det finns koncentrationsläger i Nordkorea

Nyligen har det framlagts bevis för att det finns koncentrationsläger tvångsarbetsläger i Nordkorea. Det här är något som det länge talats om, men som aldrig bekräftats av icke-nordkoreanska vittnen. Bevisen har formen av satellitbilder som tidskriften Far Eastern Economic Review har skaffat sig genom förmedling av en kommersiell tillhandahållare av sådana bilder.

En före detta fångvaktare, Ahn Myong Chol, som flydde till Sydkorea 1994, har känt igen bilderna och sagt att de är från koncentrations- och arbetslägret Haengyong.

Sydkoreanerna och den amerikanska underrättelsetjänsten har sedan länge underblåst rykten om att de innehar satellitfotografier av lägren, men de bevis som de ansetts sitta inne med har aldrig offentliggjorts.

Förfogar kommissionen över några satellitbilder av samma slag eller har kommissionen av någon medlemsstat som innehar liknande bevis underrättats om att det finns koncentrationsläger i Nordkorea? Känner kommissionen till om det finns några andra koncentrationsläger i Nordkorea, vilkas existens kunde bevisas med hjälp av satellitbilder? När ämnar kommissionen till Europaparlamentets behöriga utskott översända satellitbilderna eller några andra bevis för att det finns koncentrationsläger i Nordkorea och vilka politiska initiativ ämnar kommissionen ta gentemot Pyongyang för att utverka en omedelbar stängning av alla koncentrationsläger och en frigivning utan dröjsmål av alla som sitter inspärrade i dem?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(29 januari 2003)

Kommissionen har tagit emot rapporter från olika internationella människorättsorganisationer, i synnerhet Amnesty International, i vilka det görs gällande att det finns koncentrationsläger i Nordkorea. Trots detta har kommissionen inte fått till sitt förfogande några satellitbilder som skulle bevisa förekomsten av sådana läger.

Situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i Nordkorea är alltfort en angelägenhet av största vikt för EU och följs därför mycket noga. Frågor om mänskliga rättigheter, inklusive den möjliga förekomsten av koncentrationsläger, tas systematiskt upp i regelbundna politiska kontakter med de nordkoreanska myndigheterna. Detta skedde senast i juni 2002 i Pyongyang.

Kommissionen kan försäkra parlamentsledamoten om att den kommer att fortsätta att mycket noggrant följa situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i Nordkorea och ta upp frågor gällande mänskliga rättigheter i sina kontakter med de nordkoreanska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3017/02

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Beteckning på hantverksprodukter

Sedan tio år finns det gemenskapsbestämmelser som ger konsumenten möjlighet att utan svårighet känna igen olika jordbruksprodukter försedda med ursprungsbeteckning, med hjälp av ett övervaknings- och kontrollsystem. Något sådant finns emellertid inte i fråga om typiska hantverksprodukter, vilka emellertid har stor betydelse för gemenskapens ekonomi och för vilka man bör införa ett effektivt system för hela Europa som kan förhindra imitationer och förfalskningar. Vad anser kommissionen om detta?

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(14 november 2002)

Kommissionen delar den uppfattning som uttryckts av parlamentsledamoten enligt vilken hantverket spelar en viktig roll i unionen.

Det är emellertid ofta svårt att på ett uttömmande sätt bedöma hantverksföretagens betydelse för den europeiska ekonomin då det på europeisk nivå ej föreligger någon definition av hantverk och då de definitioner av hantverksföretag som finns på nationell nivå avspeglar skilda verkligheter. Med desto större anledning finns det på gemenskapsnivå ingen definition av typisk hantverksprodukt. I detta syfte har en undersökning genomförts för att fastställa en metod för den statistiska definition av ett litet företag av hantverkskaraktär, vilken skulle göra det möjligt för kommissionen att få tillgång till jämförbara och exaktare statistiska uppgifter.

Parlamentsledamoten kan finna ytterligare uppgifter om undersökningen på Internet: http://europa.eu.int/comm/enterprise/entrepreneurship/craft/craft-studies/methodology-craftstatistics.htm

Då kommissionen dessutom är medveten om erforderligheten av att uppvärdera kvaliteten på hantverksprodukter och yrkesskicklighet i Europa, har den genomfört en undersökning i syfte att räkna hantverksyrkena i Europa och sätten att överföra yrkesskicklighet och kunskaper inom hantverkssektorerna.

Slutrapporten från undersökningen kan återfinnas på Internet: http://europa.eu.int/comm/enterprise/ entrepreneurship/craft/craft-studies/rarecrafts.htm

Kommissionen fullföljer således sina överväganden i detta viktiga ämne, då den är medveten om att typiska lokala hantverksprodukter ingår i det kulturella och ekonomiska livet för människor och regioner i Europa och att de får sin kvalitet genom sitt traditionella tillverkningssätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3335/02

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(26 november 2002)

Ämne: Vaccinationer och säkerhet

Husdjur inom lantbruket injiceras hela livet igenom många gånger av olika anledningar med farmaceutiska preparat och vacciner.

I Nederländerna är det gängse praxis bland veterinärer och bönder att så många injektioner som möjligt görs med bara en enda nål. Den nålen ersätts inte förrän den gått av eller av andra orsaker inte kan föras genom huden på ett djur.

Enligt WHO-Unicef-UNFPA Joint Statement (WHO/V&B/99.25) får detta inte göras på människor, eftersom smittorisken är stor, framför allt vid massvaccineringskampanjer. Riskerna för (kors)smitta är alltför stora vid dagens veterinärmedicinska praxis.

Anser Europeiska kommissionen att försiktighetsprincipen i en nära framtid bör tillämpas också vid (preventiva) massvaccineringar?

Anser Europeiska kommissionen som jag att husdjur inom lantbruket bör vaccineras med nålar som helt och hållet smittrenats eller desinficerats?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 januari 2003)

Kommissionen delar till stor del parlamentsledamotens åsikter.

Försiktighetsprincipen kommer alltid att tillgripas om potentiellt farliga effekter orsakade av ett fenomen, en produkt eller process har upptäckts och om man inte med tillräckligt stor säkerhet kan bedöma risken genom vetenskaplig analys.

Att använda sterila eller desinficerade nålar när djur injiceras med läkemedel eller vacciner, eller i samband med andra veterinära åtgärder, är en god veterinär praxis för att förebygga överföring av smitta mellan djur.

Att vidta de hygienåtgärder som är nödvändiga vid massvaccinering är emellertid i första hand ett ansvar för den veterinär eller annan utbildad personal som genomför vaccineringen. Åtgärderna måste vara väl avvägda och vidtas med hänsyn till kostnad och nytta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1906/02

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(2 juli 2002)

Ämne: Permanent uppehållstillstånd bedömningsgrund för att erhålla studielån i Förenade kungariket

Anser komissionen att det är förenligt med fördragen att använda sig av permanent uppehållstillstånd som bedömningsgrund för att avgöra om en studerande är berättigad till studielån, vilket de brittiska myndigheterna gör?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(3 september 2002)

Enligt den information som finns på Internet(1) måste en sökande, för att vara berättigad till studielån i Förenade kungariket, bl.a. uppfylla kravet på permanent uppehållstillstånd i Förenade kungariket, vilket betyder att sökande bör vara bosatt i Förenade kungariket i enlighet med Immigration Act från 1971 utan tidsbegränsningar enligt utlänningslagstiftningen.

Kommissionen kommer att be Förenade kungariket om ytterligare information för att bedöma om kravet på permanent uppehållstillstånd och om Förenade kungarikets studiestödssystem i allmänhet är förenliga med EU-lagstiftningen, särskilt med artikel 12 i EG-fördraget, rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen(2) och Council Directive 93/96/EEC of the 29 October 1993 on the right of residence for students(3) och kommer att informera parlamentsledamoten.

(1) För ytterligare information om ekonomiskt stöd för studerande inom högre utbildning i Förenade kungariket, se följande webbplatser:http://www.dfee.gov.uk/support/support2000/ch01.htm och http://www.dfee.gov.uk/loan2000/.

(2) EGT L 257, 19.10.1968.

(3) EGT L 317, 18.12.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3870/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(10 januari 2003)

Ämne: Stängning av allmänhetens tillgång till Eurodicautom

Kan kommissionen ange om Eurodicautom, Europeiska kommissionens termdatabas, kommer att stängas för allmänheten i enlighet med uppgifter i vissa europeiska tidningar?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(21 februari 2003)

Kommissionen har inte fattat något beslut om att stänga denna databas för allmänheten. Den tar dock tillfället i akt att informera parlamentsledamoten om att Eurodicautom snart kommer att ingå i en ny interinstitutionell termdatabas som skall samla innehållet i de databaser som redan finns inom EU:s olika institutioner och organ.

Syftet med projektet är att klara av utmaningarna i samband med den kommande utvidgningen och problemen med termuppgifter på ungefär 20 språk.

I samband med projektet kommer kommissionen i samråd med andra institutioner och partner i projektet att undersöka frågan om tillgång till den nya databasen i beaktande av behovet av en sund förvaltning av offentliga medel. Användarna kommer naturligtvis att hållas informerade om utvecklingen av projektet via lämpliga kanaler, bland annat de befintliga webbplatserna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3218/02

från Marianne Eriksson (GUE/NGL) till rådet

(7 november 2002)

Ämne: Visum för ryska medborgare för att komma in i EU

I september i år bjöd jag in tre kvinnor som arbetar på ett kriscenter för kvinnor i Murmansk. Det var meningen att de skulle medverka i en konferens i EU-parlamentet den 910 oktober om trafficking och prostitution. När jag talade med de belgiska ambassaderna i Moskva och St. Petersburg om möjligheten att skaffa visum för de tre, gav alla jag talade med olika svar, men det tycktes klart att ryskorna måste åka till Moskva med min inbjudan i original och att det inte ens då var säkert att de skulle få något visum. Jag talade även med svenska visumenheter för att de tre ändå skulle flyga via Sverige, men fick beskedet att det inte räckte med att de fick ett visum för

Sverige och sedan reste vidare till Belgien (Schengen-avtalet) utan att de skulle behöva olika visa för varje enskilt EU-land. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att man lätt kan föra in 500 000 personer om året illegalt för att exploateras sexuellt men att det är helt omöjligt att bjuda in tre personer för att tala om nämnda fenomen.

Min fråga är således: Ska jag behöva kontakta en trafficker för att kunna bjuda in ryska medborgare till EU-parlamentet och varför gäller inte Schengen-avtalet ryska medborgare?

Svar

(56 maj 2003)

Rådet vill upplysa den ärade parlamentsledamoten om att det inte yttrar sig om enskilda fall av viseringsansökningar genom medlemsstaternas representationer i utlandet.

Beslut om enskilda viseringar för kortvariga vistelser fattas av medlemsstaterna, som är bundna av föreskrifter härom i Schengenregelverket och gemensamma konsulära instruktioner. Enligt dessa bestämmelser är alltid den behöriga representationen på vars territorium resans huvudändamål skall genomföras. En sålunda beviljad visering ger vederbörande rätt att röra sig fritt, så länge den gäller, på alla de medlemsstaters territorium som till fullo tillämpar Schengenkonventionen om det inte är en så kallad visering med territoriellt begränsad giltighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3306/02 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen. Ökat intag av folinsyra i syfte att förebygga ryggmärgsbråck.



Europeiska unionens officiella tidning nr 222 E , 18/09/2003 s. 0058 - 0058



SKRIFTLIG FRÅGA E-3306/02 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (21 november 2002) Ämne: Ökat intag av folinsyra i syfte att förebygga ryggmärgsbråck Undersökningar som utförts av det brittiska forskningscentret Medical Research Council har visat att en daglig dos på 400 mg folinsyra under graviditeten skulle kunna minska fallen av ryggmärgsbråck hos spädbarn med 75 procent. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att skapa medvetenhet om denna fråga hos medborgarna och få dem att inta mer folinsyra? Svar från David Byrne på kommissionens vägnar (17 december 2002) Kommissionen känner inte till den forskning som omnämns. Initiativ som rör kost och näringstillförsel får emellertid stöd genom EU:s hälsofrämjande program. Dessutom kommer en rapport från kommissionen om kost- och hälsofrågor i EU:s politik att publiceras i december 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3236/02

från Jens-Peter Bonde (EDD) till kommissionen

(15 november 2002)

Ämne: Budgeten

1. Var i budgeten tar man upp inkomster i form av böter från företag som dömts för brott mot bestämmelserna för den inre marknaden?

2. Vem förvaltar de konton där beloppen tas upp?

3. Hur mycket pengar har kommissionen årligen sedan 1990 tagit emot i form av böter från företag som dömts för brott mot bestämmelserna för den inre marknaden?

4. Hur mycket pengar har kommissionen årligen sedan 1990 fört över till andra konton från de konton där man tagit upp böter från företag som dömts för brott mot bestämmelserna för den inre marknaden?

5. Hur stort är totalbeloppet per den 1 november 2002 på de konton som används för inkomster i form av böter från företag som dömts för brott mot bestämmelserna för den inre marknaden?

6. Viken är den rättsliga grunden för nämnda konton, inbetalningar och utbetalningar?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(21 januari 2003)

1. När böter som ålagts företag som brutit mot konkurrensreglerna slutbetalts, införs motsvarande inkomster i artikel 710 i den allmänna budgetens inkomstdel.

För böter som de berörda företagen inte överklagat hos laga domstol skall en säkerhet ställas, antingen genom en banksäkerhet eller genom en tillfällig insättning som bokförs på ett konto i balansräkningen.

2. Budget- och bokföringsmässigt är det Generaldirektorat Konkurrens som är utanordnare och ställer betalningskrav till de berörda företagen.

Finansiellt sett skall böterna betalas till kommissionens konto hos en affärsbank, som valts genom offentligt anbud. Kontot förvaltas av räkenskapsföraren.

3. De slutliga inkasserade bötesbeloppen anges som följer:

>Plats fÄHor tabell>

4. Beloppen ovan har kommissionens kassaförvaltning använt för genomförandet av budgetens betalningsbemyndiganden och har alltså använts för utbetalningar.

De medel som införs i artikel 710 i inkomstdelen ingår budgetmässigt i årets budgetsaldo och minskar implicit utnyttjandet av de egna medlen i bruttonationalinkomsten (BNI) under år n+1.

5. Kommissionen offentliggör bötesbeloppen i sin årliga inkomst-och utgiftsredovisning. Den 31 december 2001 uppgick de bötesbelopp som ännu inte fastställts av laga domstol eller ännu inte förfallit till betalning till 2 914 miljoner euro.

6. Den rättsliga grunden är följande:

- Artiklarna 73 och 74 i den nya budgetförordning som gäller från och med den 1 januari 2003. Tidigare tillämpades artiklarna 28 och 28a i budgetförordningen från 1977.

- Interna procedurregler för inkassering av fordringar från den direkta förvaltningen fastställda av kommissionen den 17 december 2002(1). Före omarbetningen av dessa interna regler för inkassering av fordringar från den direkta förvaltningen gällde de kommissionsböter och kommissionsviten enligt EG-fördraget som kommissionen fastställde den 29 oktober 1986.

(1) SEK(1986) 1748.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3715/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2002)

Ämne: Somalia

Kan kommissionen avseende Somalia sammanställa en rapport över de projekt som godkänts för finansiering ur unionens budget år 2001, och ange det totala investeringsbeloppet för detta år?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 och E-3725/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(11 februari 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till nedanstående tabell som visar det sammanlagda beviljade biståndet till följande länder:

>Plats fÄHor tabell>

Kommissionen sänder en mer detaljerad tabell liksom årsrapporten 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av biståndet till tredje land direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3549/02

från Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(4 december 2002)

Ämne: Frågan om huruvida lag nr 69 av den 3 februari 1963 är förenlig med den i EG-fördraget garanterade principen om fri rörlighet för arbetstagare inom Europeiska gemenskapen

Den 25 juli 2002 översände journalistkåren i Lombardiet en skrivelse till ordföranden för Milanos domstol med en begäran om ett hävande av det beslut genom vilket Claude Marie Jeancolas, fransk medborgare, registrerats som ansvarig utgivare för tidskrifterna Gente Casa och Spazio Casa, vilka utges av Hachette-Rusconi.

Lombardiets journalistkår ansåg att Claude Jeancolas inte kunde inneha posten som ansvarig utgivare eftersom han, trots att han verkat som journalist i flera decennier, inte var inskriven i journalistregistret. Enligt artikel 46 i lag nr 69 av den 3 februari 1963 (den lag som instiftar journalistkåren) måste ansvarig och biträdande utgivare för en dagstidning, en tidskrift eller pressbyrå vara inskrivna i registret över yrkesjournalister (den italienska regeringsrätten fastställde senare i en dom att även personer inskrivna i registret för frilansjournalister, vilket är avsett för journalister som bedriver frilansverksamhet på regelbunden och betald basis, får inneha en sådan post).

Lombardiets journalistkår verkar ha för avsikt att lösa frågan på ett allt annat än öppet sätt genom att föreslå att Claude Jeancolas skall skriva in sig i registret för frilansjournalister. Detta register är som nämnts ovan emellertid avsett för journalister som bedriver frilansverksamhet på regelbunden och betald basis, och det täcker därmed inte Claude Jeancolas fall eftersom han uteslutande ägnar sig åt journalistik på heltid. Det är i detta sammanhang även lämpligt att betona att det beslut som journalistkårens råd fattade den 11 november 2002 och genom vilket Claude Jeancolas skrevs in i

registret över frilansjournalister framstår som lagvidrigt, då det enligt artikel 35 i lag nr 69/1963 krävs att personer som skrivs in skall ha arbetat som frilansjournalister i minst två år. Denna erfarenhet måste styrkas av ett minsta antal publicerade artiklar för vilka ersättning har utgått och intygas genom ett utlåtande av den ansvarige utgivaren för den italienska tidning som publicerade dem.

Anser inte kommissionen att denna artikel 46 i lag nr 69 av den 3 februari 1963 är oförenlig med artikel 39 i EG-fördraget som garanterar fri rörlighet för arbetstagare inom gemenskapen?

Kompletterande svarfrån Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(9 april 2003)

Kommissionen begärde i en skrivelse till de italienska myndigheterna av den 16 januari 2003 förklaringar till hur den gällande lagstiftningen fungerar, särskilt vad gäller journalisters skyldighet att vara inskrivna i yrkesregister och villkoren för registrering av journalister från andra medlemsstater.

Kommissionen har ännu inte fått något svar från de italienska myndigheterna.

Kommissionen kan upplysa parlamentsledamoten om att ärendet har registrerats som en misstänkt överträdelse av gemenskapsrätten.