ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0805/98 från Florus Wijsenbeek (ELDR) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Diskriminerande skattebestämmelser för internationella transportörer i Central- och Östeuropa

Internationella transportörer på väg drabbas av oberättigade och diskriminerande skattebestämmelser, som varierar från land till land och berör alltifrån drivmedelsbeskattning, tullavgifter, miljöskatter till ¨skatt på sanitetstjänster och för godstransport¨, ¨underhållsskatt för gränspassage¨ och ¨skatt för kontroll av radioaktiva ämnen¨ i tio stater i Central- och Östeuropa, som samtidigt är kandidatländer för anslutning till Europeiska unionen (jfr Agence Europe, 29 januari 1998, s. 15.).

I Tjeckien och Makedonien tillämpas olika pålägg beroende på fordonets ursprungsland, varigenom utländska transportörer diskrimineras. Är kommissionen medveten om detta?

Har kommissionen för avsikt att uppmana regeringarna i dessa central- och östeuropeiska länder att upphöra med dessa transitskatter och lokala skatter samt all diskriminering vid tillämpning av skattebestämmelser för att inrätta ett skattesystem mer anpassat till EU:s och för att införa en realistisk skattenivå?

Avser kommissionen att behandla denna problematik under anslutningsförhandlingarna? Om ja, i vilken form? Om nej, varför inte?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (27 april 1998)

Kommissionen är fullt medveten om att internationella transportföretag inom gemenskapen berörs av ett antal diskriminerande skattebestämmelser som varierar från land till land i Central- och Östeuropa. I ett nyligen genomfört Phare-projekt med en analys av villkoren för en gradvis integration av marknaderna för landtransporter påvisades de främsta hindren för marknadstillträde inom alla sektorer för landtransporter.

Kommissionen är därför medveten om att vägskatten är mycket lägre för inhemska aktörer i de central- och östeuropeiska länderna än inom gemenskapen och att det, förutom när bilaterala avtal gäller, i samband med uttaget görs en åtskillnad mellan inhemska och utländska aktörer.

De tio kandidatländerna i Central- och Östeuropa är bundna av sina respektive Europaavtal att gradvis anpassa sina respektive transportlagstiftningar till gemenskapens lagstiftning för att underlätta det ömsesidiga tillträdet till marknaderna och underlätta rörligheten för passagerare och varor. Denna process pågår och följs upp av de bilaterala underkommittéer som tillsatts för att övervaka genomförandet av Europaavtalen. Det är i detta forum som kommissionen diskuterar och trycker på för att få till stånd de ändringar av Central- och Östeuropas lagstiftning som kommer att krävas innan kandidatländerna kan bli medlemmar i gemenskapen.

Kommissionen står också i begrepp att sätta igång ett särskilt projekt om vägtransportavgifter i syfte att ge beslutsfattarna i de 13 Phare-läderna riktlinjer för hur de skall anpassa sina nuvarande system för vägtransportavgifter för motorfordon till gemenskapssystemen. Den undersökningen kommer även att omfatta Makedonien som inte har undertecknat något Europaavtal med gemenskapen och som inte har lämnat in någon ansökan till gemenskapen om medlemskap.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0544/98 från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Utbetalande av belgisk pension

Många pensionärer som återvänder till Italien från Belgien lyckas inte kvittera ut den pension de är berättigade till på grund av att den belgiska Office National des Pensions inte tillåter att den betalas ut på ett lönekonto eller via ombud, inte ens till nära släktingar, trots att dekretet av den 15 maj 1996 föreskriver möjligheten att betala ut pensioner på lönekonton i bank eller post i samtliga EU-länder, med undantag för i Italien och i ytterligare någon medlemsstat, där det inte finns något avtal med bankinstituten.

Kan kommissionen ingripa för att förmå de italienska myndigheterna att utan dröjsmål upprätta avtal med bankerna för att omedelbart verkställa dekretet?

Kan kommissionen även inleda nödvändiga förfaranden, mot bakgrund av Italienska bankförbundets samarbetsvilja, i syfte att så snart som möjligt lösa en situation som drabbar de italienare som har intjänat sin pension i utlandet hårt?

Svar av Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (15 april 1998)

Kommissionen vill dra parlamentsledamotens uppmärksamhet till artikel 53.1 i förordning (EEG) nr 574/72, som gäller metoden för utbetalning av de förmåner som skall betalas i enlighet med reglerna i förordning (EEG) nr 1408/71 ((Förordningarna nr 1408/71 och nr 574/72 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, ändrade och uppdaterade genom förordning nr118/97 av den 30 januari 1997 (EGT L 28, 30.1.1997). )). Artikeln hänvisar till bilaga 6, i vilken förfarandena för löpande och diverse utbetalningar anges för varje medlemsstat. Under punkt ¨A. Belgien¨ och punkt ¨H. Italien¨ anges att utbetalningen sker direkt till personen i fråga.

Enligt den information kommissionen har tillgång till utbetalas pensionerna för närvarande direkt till respektive berörd person genom internationell postanvisning, check eller inom ramen för ett avtal direkt mellan den betalningsskyldiga institutionen i ett land och bankerna i ett annat land.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0838/98 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Förmodade oegentligheter begångna av Enfap UIL i samband med förvaltningen av anslag för yrkesutbildning från Europeiska socialfonden

Det har nyligen framkommit nya misstänkta uppgifter om förvaltningen av medel avsatta för yrkesutbildning i regionen Latium. Den 7 februari skickade generaldirektören för INPS (Nationella socialförsäkringsinstitutet), Penna, en skrivelse till landstingsrådet med ansvar för budgetfrågor, Angiolo Marroni, i vilken han hävdade att ett av de företag som förvaltar yrkesutbildningen, Enfap UIL, undanhållit 13 miljarder lire i socialförsäkringar till företagets anställda sedan 1992. Från mars till december 1997 överförde regionen Latium icke desto mindre omkring 10 miljarder lire till Enfap i enlighet med gällande yrkesutbildningsavtal.

Redan tidigare har det förekommit oklarheter i samband med yrkesutbildningen i Latium. Ett fall gällde ett granskningsförfarande som inleddes till följd av frågor som jag tidigare ställt, vilket ledde till att förvaltningsföretag anklagades för bedrägerier och annan brottslig verksamhet. Bland de företag som granskades den gången fanns även Enfap, som trots detta har fortsatt att anlitas. Vid den senaste fördelningen av medel ur Europeiska socialfonden fick företaget anslag till 40 kurser.

Kan kommissionen, mot bakgrund av ovanstående, besvara följande frågor:

1. Kände den redan till det som har beskrivits ovan?

2. Är det inte lämpligt att inleda en ny granskning av förvaltningen av medel från Europeiska socialfonden som är avsatta för yrkesutbildning i regionen Latium?

3. Vore det inte lämpligt att avtal inte ingicks med företag som är föremål för granskning, åtminstone till dess att deras ställning har klargjorts i italiensk domstol?

4. Vilken är kommissionens allmänna åsikt i frågan?

Svar avgivet av Padraig Flynn på kommissionens vägnar (3 april 1998)

Kommissionen har ingen kännedom om de förhållanden som påtalas av ledamoten. Den har uppmanat den berörda medlemsstaten att inkomma med uppgifter i frågan och avser att vidarebefordra dessa till ledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0554/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Det regionala operativa programmet för Attika - delprogram 2, åtgärd 2

Åtgärd 2 i delprogram 2 i det regionala operativa programmet för Attika handlar om att främja utveckling och bättre trafik och avser biologiska parker och biologiska områden (BIOPA, BIPA). I enlighet med delprogrammets tidsschema borde 5 990 miljoner ecu ha utnyttjats som offentliga medel före 1997.

1. Hur har delprogrammet framskridit och vilka åtgärder har lett någon vart?

2. Har förseningar förekommit, i så fall i fråga om vad, och vad beror de huvudsakligen på?

3. Har några ändringar gjorts i samband med revideringen av gemenskapsstödramen? Vad motsvaras de av procentuellt, i förhållande till budgeten?

4. Hur mycket hade utnyttjats fram till den 31 december 1997?

5. Har ministeriet för miljö, fysisk planering och offentliga arbeten och utvecklingsministeriet vidtagit de åtgärder som krävs för inrättandet av BIOPA, BIPA?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (7 maj 1998)

Enligt den finansiella översikt som ändrades den 21 oktober 1997 uppgår de offentliga medlen för åtgärd 2.2 i det operativa programmet ¨Attika¨ (industriområden) som programplanerades till 1997, till 1 miljon ecu.

Denna åtgärd har ännu inte startat, främst på grund av problem i samband med juridiska bestämmelser i fråga om industriområden. Det pågår endast vissa studier. Det kan inte uteslutas att en översyn av situationen inom en nära framtid leder till en ändring av denna åtgärd, för att ta hänsyn till denna försening.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0436/98 från Mark Killilea (UPE) till kommissionen (16 februari 1998)

Ämne: Utnyttjande av stödåtgärder för miljövänligt jordbruk

Kan kommissionen säga hur stort belopp Irland till dags dato har fått av de stimulansåtgärder som kommissionen lanserade genom förordning (EEG) nr 2078/92 ((EGT L 215, 30.7.1992, s. 85. )) för produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven, och hur stor procent detta utgör av det totala belopp som EU ställt till förfogande? Är det möjligt att få uppgifterna uppdelade per rubrik, dvs. miljövänligt jordbruk, skötsel av icke-produktiv mark, utbildning och demonstrationsprojekt?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (27 februari 1998)

Irland har lanserat ett samlat program för att genomföra rådets förordning (EEG) nr 2078/92 av den 30 juni 1992 om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven och med bevarandet av landsbygden ((EGT L 215, 30.7.1992. )). Det kallas programmet för skyddet av landsbygdsmiljön (REPS, rural environment protection scheme) och vänder sig till alla jordbrukare i landet som accepterar att bedriva sin verksamhet på ett miljövänligt sätt och att iaktta vissa restriktioner vad gäller produktionsmetoder under minst fem år. De första utbetalningarna för REPS-programmet gjordes 1995 och bidraget från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) under de första tre åren uppgick till 19 miljoner ecu 1995, 43 miljoner ecu 1996 och 98 miljoner ecu 1997.

Bidraget från EUGFJ uppgår till 75% av alla utgifter eftersom Irland omfattas av mål 1. I andra regioner är gemenskapens bidrag begränsat till 50 %.

Av EUGFJ:s totala utgifter för program för miljövänligt jordbruk utgjorde bidraget till REPS 4% år 1995, 3% år 1996 och drygt 6% år 1997. Detta kan jämföras med att Irland står för 3,3% av den utnyttjade jordbruksarealen (UJA) i gemenskapen.

I frågan om hur gemenskapsfinansieringen fördelas på de olika typerna av åtgärder har kommissionen ännu inte mottagit Irlands rapport om programmets genomförande. De uppgifter som hittills har lämnats gäller enbart totalbelopp.

Kommissionen vill fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på kommissionens rapport ((KOM(97) 620 slutlig. )) om tillämpningen av förordning (EEG) nr 2078/92 som förelagts parlamentet den 4 december 1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0404/98 från Katerina Daskalaki (UPE) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Problem i samband med produktionen av olivolja, bomull och citrusfrukter

De grekiska jordbrukarna anser att deras problem i anslutning till produktion av olivolja, bomull och citrusfrukter beror på de beslut som fattats i Bryssel, som de tycker att är mycket ogynnsamma. De talar om press och påtryckning riktad mot den grekiska bomullsproduktionen, och betonar att situationen för odling och produktion av citrusfrukter försämras av WHO-avtalet om begränsning av den subventionerade exportmängden. Producenterna av olivolja befinner sig i svårigheter, inte bara på grund av den spanska överproduktionen, utan också på grund av kommissionsledamotens vägran att gå med på vissa åtgärder. Gemenskapsfinansieringen av grekisk olivolja har minskat med 30 procent, men i stället för att skynda på ett ingripande från gemenskapens sida har kommissionen begärt att man på privat håll, med stöd av finansiering från gemenskapen, skall lagra olivolja.

Jag undrar om kommissionen känner till att det inte finns någon lämplig infrastruktur för detta i Grekland, och om kommissionen alls har för avsikt att vidta några åtgärder, eftersom jordbrukarnas situation i Grekland blir allt mera problematisk, och det finns risk för en ny våg av massmobiliseringar.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (19 mars 1998)

Kommissionen instämmer inte i analysen av de grekiska jordbrukarna, som enligt parlamentsledamoten har problem på marknaderna för olivolja, bomull och citrusfrukter.

Vad konkret gäller olivoljan vill kommissionen påpeka att prisfallet på marknaden beror på en överproduktion under två odlingssäsonger i rad i samtliga producerande medlemsstater, samt på att oljeodlarnas förvaltning har föredragit att innehålla betydande kvantiteter av olivolja, i stället för att saluföra dem under föregående odlingssäsong. Det minskade produktionsstödet i Grekland berör inte mer än omkring 25 procent av olivodlarna. De övriga 75 procenten har inte berörts av att budgetstabilisatorn tillämpats, då de betraktas som småproducenter enligt förordning (EEG) 136/66 av den 22 september 1966 om den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter ((EGT L 172, 30.9. 1966. )).

Som svar på detta svåra marknadsläge har kommissionen redan vidtagit åtgärder som stöd till privatlagring och bemyndigat lagring av 30 000 ton olivolja i Grekland. Dessutom har den tydliggjort förordningarnas bestämmelser så att producentorganisationerna skall kunna dra större nytta av denna åtgärd. Innan kommissionen vidtar ytterligare interventioner på marknaden, vill den veta utfallet av stödåtgärderna för privat lagring.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0890/98 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (11 mars 1998)

Ämne: Det irländska flygbolaget Ryanairs vägran att erkänna fackföreningar

Det irländska flygbolaget Ryanair har varit inblandat i en utdragen tvist med sin bagageavdelning. Tvisten grundas på bolagets vägran att erkänna eller förhandla med den fackförening som företräder personalen på denna avdelning. Bolaget har också vägrat att gå igenom det vanliga tvistlösningsförfarandet för arbetstvister och kommer inte att delta i något skiljedomsförfarande som inleds av Irlands arbetsdomstol.

Ryanairs ledning har i mycket stor utsträckning dragit fördel av avregleringen av lufttransporterna inom Europeiska unionen.

Artiklarna 11-13 i Europeiska sociala stadgan behandlar arbetstagarnas rätt att organisera sig i en fackförening och rätten att sluta kollektivavtal. Kommer kommissionen att undersöka de olika frågorna bakom Ryanairs tvist och utarbeta en rapport om denna? Vilka andra åtgärder föreslår kommissionen att man vidtar för att lösa denna tvist?

När kommer kommissionen att offentliggöra sin utlovade bedömning av konsekvenserna på det sociala planet av avregleringen av lufttransporterna?

Har kommissionen några förslag till hur arbetstagarnas rätt till att organisera sig i en fackförening och rätten att sluta kollektivavtal kan upprätthållas i de fall då bolagen söker förneka dessa rättigheter?

Svar avgivet av Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (23 april 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela henne resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0742/98 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: ¨Västra vägaxeln¨

Kan kommissionen redogöra för på vilket stadium den s.k. Västra vägaxeln befinner sig? Har det gjorts någon miljökonsekvensbeskrivning och exakt vad innehåller den? Enligt upplysning har man redan satt igång med att bygga vägen och expropriera egendom, vilket framkallat omfattande protester.

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (16 april 1998)

I det operativa programmet ¨trafikleder¨ inom den grekiska gemenskapsstödramen (CCA) för perioden 1994*1999 föreskrivs endast medfinansiering av anläggningen av de två delarna av ¨västra leden¨, det vill säga Agrinioringen och Prevezaringen. De grekiska myndigheterna bör ha för avsikt att för perioden 2000*2006 föreslå att resten av denna led medfinansieras genom CCA. Vid den senaste ändringen av den nuvarande gemenskapsstödramen föreslog de grekiska myndigheterna medfinansiering av studier rörande denna led, vilka också skulle innehålla miljökonsekvensanalyser. Förslaget godtogs av kommissionen. Enligt den information som kommissionen har tillgång till har dessa studier ännu inte inletts.

Miljöstudierna och de tekniska studierna av Agrinioringen och Pervezaringen har däremot avslutats och miljöförhållandena har godkänts i enlighet med gällande lagstiftning.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 310 , 09/10/1998 s. 0070



SKRIFTLIG FRÅGA E-0468/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998) Ämne: Genomförande av strukturfondsprogrammen 1994-1999 Hur stora belopp och hur många procent av strukturfondsmedlen betalades ut för varje enskilt mål och till varje enskild medlemsstat efter slutet av den föregående programplaneringsperioden den 31 december 1993? Kan kommissionen mot bakgrund av nuvarande uppskattningar lägga fram en liknande översikt över de medel som sannolikt kommer att vara utestående den 31 december 1999? Vilka förfaranden föreslår kommissionen att man skall tillämpa för att säkerställa att de nuvarande programmen avslutas effektivt utan att de slutliga betalningarna försenas otillbörligt och utan att projektens kvalitet försämras? Svar avgivet av Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (7 maj 1998) På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0564/98 från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Industrikoncernen Elektrolux-Zanussi

Genom att industrikoncernen Elektrolux-Zanussi har anläggningar i flera olika länder i Europeiska unionen kan koncernen tillämpa ett slags Europaomfattande auktionssystem; beställningar som kommer in till koncernen går till tillverkning i de fabriker som ger själva koncernen lägsta möjliga tillverkningskostnader. Allt oftare reduceras kostnaderna genom personalminskningar och ökat arbetstempo som sedan inte kompenseras som sig bör.

När det gäller Italien hotar man till och med att inte lägga några fler tillverkningsorder dit om man inför den föreslagna lagen om 35 timmars arbetsvecka. Anser inte kommissionen att detta är ett exempel på att Elektrolux-Zanussi ägnar sig åt oacceptabel social dumpning? Vad tänker kommissionen göra för att harmonisera behandlingen av arbetstagare inom gemenskapens territorium och inom en och samma bolagskoncern, för att förhindra att företag beter sig på det här sättet? Hur tänker kommissionen agera gentemot Elektrolux-Zanussi för att få ett slut på den här typen av ¨Europaauktioner¨?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (14 april 1998)

Genomförandet av den inre marknaden innebär frihet för de europeiska företagen, särskilt för dem som är verksamma i flera medlemsstater, att fritt välja produktionsställe för sina varor och tjänster, utan att omotiverade hinder kan resas som hindrar deras fria rörlighet och saluföring på den gemensamma marknaden.

För att minska eventuella sociala konsekvenser av genomförandet av detta centrala mål för gemenskapen har ett antal åtgärder under de senaste åren vidtagits på gemenskapsnivå i syfte att minska möjligheterna till missbruk på grund av alltför stora skillnader mellan de nationella systemen för social trygghet (arbetsvillkor, information till och samråd med arbetstagarna, hälsa och säkerhet). Dessa utgör en kärna av minimikrav som skall följas överallt inom gemenskapen.

Bland de direktiv som har antagits i samband med detta kan nämnas direktiv 93/104/EEG ((EGT L 307, 13.12.1993. )) om vissa aspekter av organisationen av arbetstiden, i vilket fastställs en rad minimikrav som alla medlemsstater skall uppfylla. Detta direktiv (och alla andra direktiv på området) påverkar dock inte de mer förmånliga nationella systemen.

Det är i detta sammanhang medlemsstaternas uppgift att bedöma eventuella konsekvenser av initiativ som kan påverka tillverkningskostnaderna och att vidta de åtgärder som de anser vara lämpliga, med beaktande av den fria rörligheten och rätten att saluföra varor och tjänster enligt ovan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0731/98 från Sören Wibe (PSE) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Förhandlingarna angående transportstödet till Volvo i Norrland

Under en längre tid har förhandlingar ägt rum mellan kommissionen och den svenska regeringen angående reglerna för statligt transportstöd. Framför allt har transportstödet till Volvofabriken i Umeå ifrågasatts av kommissionen.

Många i Umeå är beroende av ett positivt svar från förhandlingarna. Min fråga är helt enkelt: När kan vi förvänta oss ett förhandlingsresultat?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (16 april 1998)

Parlamentsledamoten hänvisar till förhandlingar mellan kommissionen och den svenska regeringen beträffande regionalt transportstöd och i synnerhet till det transportstöd som beviljats Volvos anläggning i Umeå.

Kommissionen inledde i september 1997 ett formellt granskningsförfarande i enlighet med artikel 93.2 i EG-fördraget om transportstödet till Volvos anläggning i Umeå. Den svenska regeringen meddelades om kommissionens granskning i en skrivelse av den 30 september 1997.

Under förfarandets gång drog kommissionen slutsatsen att det aktuella stödet kan betraktas som befintligt stöd. Förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget är följaktligen inte tillämpligt, utan i stället borde förfarandet enligt artikel 93.1 ha tillämpats och lämpliga åtgärder ha vidtagits. Sverige godtog genom en skrivelse av den 3 mars 1998 att vidta vissa åtgärder som hade föreslagits och som utgör villkoren i ansökan om transportstödet till Volvo Truck Corporation i Umeå. Den 25 mars 1998 beslöt kommissionen därför att avsluta förfarandet enligt artikel 93.2 och godta att de åtgärder som Sverige skall vidta utgör de lämpliga åtgärder som krävs enligt artikel 93 januari.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1270/98 från Freddy Blak (PSE) till kommissionen (29 april 1998)

Ämne: Prostitution i Ukraina

Har kommissionen någon överblick över hur utbrett prostitutionsproblemet är i Ukraina?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (20 maj 1998)

Kommissionen är medveten om problemet med den organiserade prostitutionen i Ukraina och har med tillfredsställelse noterat att Ukrainas parlament den 13 april 1998 antog en lag om att bekämpa de nätverk som bedriver handel med prostituerade ukrainska kvinnor i Europa och Mellanöstern.

Kampen mot denna typ av handel är målet för ett gemensamt program mellan gemenskapen och Förenta staterna som omfattar både Ukraina och Polen. Programmet genomförs av den internationella organisationen för in- och utvandring (IOM). De första resultaten väntas i mitten av 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0837/98 från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: TV-programinnehåll och yttrandefrihet

I Finland finns det fyra självständiga TV-kanaler som är journalistiskt oberoende av den finska staten. En av dessa (Oy Yleisradio Ab) har - med journalistiska målsättningar och utan sponsring - producerat en programserie som syftar till att främja försäljningen av finska produkter. Kommissionen har översänt en skrivelse till det finska trafikministeriet, i vilken produktion av sådana program förbjuds.

Med detta kränker kommissionen journalisternas yttrandefrihet och blandar sig i TV-programmens innehåll. Anser kommissionen att dess tjänstemän har handlat korrekt i denna fråga och på vilket fördrag grundar den i så fall sin motivering?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (5 juni 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.