SKRIFTLIG FRÅGA P-2895/00

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(6 september 2000)

Ämne: Uppdykande på nytt av milisstyrkor i Östtimor och Europeiska unionens nya politik gentemot Indonesien

Under de senaste veckorna har läget förvärrats i Östtimor med nya offer som följd. Orsaken till detta är att de så kallade milisstyrkorna har intensifierat sin verksamhet. Det har bekräftats att tränade och beväpnade styrkor från det närliggande området Västtimor har infiltrerat Östtimor. Enligt FN-källor skulle antalet beväpnade personer av detta slag uppgå till fler än hundra. Enligt andra oberoende källor skulle de kunna uppgå till så många som 300. Uppgifter som grundar sig på några av dessa personer som har upptäckts visar på att det skulle röra sig om före detta indonesisk militär som använder sig av material och utrustning från de beväpnade styrkorna.

Medierna har spridit dessa uppgifter samt den djupa oro som dessa orsakar eftersom de påverkar livet och lugnet i området och äventyrar säkerheten och livet för såväl timorianerna som för FN:s civila och militära personal och olika humanitära organisationer.

Denna milis har kunnat återuppta sin verksamhet endast tack vare det samarbete och den träning de fortfarande får via Västtimor från inflytelserika grupper i Indonesien, som motarbetar freden och timorianernas frihet och som fortsätter att kunna röra sig med absolut frihet inom den indonesiska systemet, som fortfarande är föremål för stor osäkerhet. Sedan ett år tillbaka förekommer det uppgifter om den stora frihet med vilken de beväpnade milisstyrkorna kan röra sig i lägren för förvisade personer i Östtimor samt om det tvång de utövar mot många av de personer som flydde dit på grund av förra årets fruktansvärda våldsvåg från militär och paramilitär. Allt detta har mötts av likgiltighet eller har på sin höjd fått minimal uppmärksamhet på officiell nivå internationellt sett.

Även om rådande omständigheter väsentligen skiljer sig från de som rådde för ett år sedan har denna utveckling lett till att en gammal och tragisk fråga har rests på nytt, nämligen den om Indonesiens faktiska dubbelspel. Det kan till och med ifrågasättas om inte EU var för tidigt ute med att inleda en ny politik gentemot Indonesien eftersom den indonesiska regeringen inte har kunnat garantera att samtliga myndigheter i landet uppför sig korrekt, inbegripet de faktiska myndigheterna, gentemot den östtimorianska befolkningen och nationen. Den har i hela landet och i synnerhet i Västtimor inte heller effektivt kunnat förebygga och förhindra alla angrepp som utförs eller planeras mot denna nation och detta folk.

Är kommissionen medveten om detta allvarliga återupptagande av milisens verksamhet och har den intagit en tydlig ståndpunkt gentemot de indonesiska myndigheterna? Vilka garantier har kommissionen fått från dessa och hur effektiva bedömer den att dessa är mot bakgrund av vad som har hänt? Överväger kommissionen att vid behov vidta åtgärder för att inställa den verksamhet för ett närmare samarbete som under tiden har inletts inom ramen för den nya politiken gentemot Indonesien?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(21 september 2000)

Kommissionen känner till den situation som parlamentsledamoten tar upp och som framför allt handlar om de paramilitära enheternas verksamhet vid gränsen mot Östtimor.

Obstridligen kan problemet lösas endast genom ingripande av den indonesiska regeringen, som sannolikt bär det politiska ansvaret för situationen.

Kommissionen kommer att framhålla sin djupa oro för de indonesiska myndigheterna.

Förslaget att ompröva gemenskapens politik gentemot Indonesien och eventuellt avbryta samarbetet med landet är enligt kommissionen inget konstruktivt tillvägagångssätt och kan inte heller stärka reformkrafterna i Indonesien.