SKRIFTLIG FRÅGA P-0655/02

från Daniela Raschhofer (NI) till rådet

(1 mars 2002)

Ämne: Enhetliga kärnsäkerhetsstandarder på europeisk nivå

I min skriftliga fråga (P-3449/01(1)) från december 2001 påpekade jag med hänvisning till revisionsrättens årsrapport 2000 vissa problem för kommissionen angående bedömningen av verksamheten inom Phare- och Tacis-programmet, och bristen på enhetliga kärnsäkerhetsstandarder på europeisk nivå.

I det svar av den 1 februari 2002 som gavs av kommissionsledamoten Christopher Patten hänvisas till att avsaknaden av ett regelverk eller enhetliga normer för kärnsäkerhet försvårar en definition av indikatorer för specifika förbättringar av kärnsäkerheten i ett land som erhåller stöd. Och att en uppmaning till kommissionen om att införa standarder för kärnsäkerhet måste ses mot bakgrund av de påtagliga problemen inom rådet att anta sådana standarder och bidra till en förberedelse av dessa.

Jag skulle därför vilja ha svar på följande frågor:

- I vilken mån är rådet villigt att bidra till utarbetande och förberedelse av enhetliga kärnsäkerhetsstandarder på europeisk nivå?

- När avser rådet att vidta konkreta åtgärder för att inrätta enhetliga kärnsäkerhetsstandarder på europeisk nivå?

- Om rådet inte har för avsikt att vidta åtgärder i detta hänseende, hur motiverar man då detta, trots att ett status quo i atomhänseende i Europa nu gör enhetliga kärnsäkerhetsstandarder på europeisk nivå nödvändigare än någonsin och revisionsrätten i sin årsrapport 2000 konstaterar att det i slutet av år 2000 fortfarande saknas en definition för sådana europeiska säkerhetsstandarder?

(1) EGT C 160 E, 4.7.2002, s. 114.

Svar

(22 juli 2002)

Rådet vill först och främst betona att en klar åtskillnad måste göras mellan de regler som styr säkerheten vid kärnenergianläggningar, inbegripet kärnkraftverk, och dem som styr säkerhetskrav som gäller dessa, särskilt enligt kapitel 7 i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen.

I punkt 59 i slutsatserna från Europeiska rådet i Laeken slås fast att Europeiska rådet förbinder sig att bibehålla en hög kärnsäkerhetsnivå i unionen. Europeiska rådet betonar starkt nödvändigheten av att man övervakar säkerheten och skyddet i kärnkraftverken. Det begär att medlemsstaternas experter på kärnenergi lämnar återkommande rapporter som utformas i nära kontakt med kommissionen.

Rådet vill påpeka att säkerheten för kärnkraftverk inte faller under gemenskapens behörighet utan under den nationella behörigheten, eftersom Euratomfördraget inte innehåller särskilda bestämmelser som ger gemenskapen behörighet på detta område.

Därför har ingen specifik lagstiftning om gemensamma säkerhetsnormer för kärnenergianläggningar utarbetats på EU-nivå. Behörighet och ansvar för kärnenergianläggningars säkerhet ligger hos den stat som har behörighet för anläggningen i fråga. Inom ramen för detta internationella ansvar har man inom EU uppnått en hög grad av samstämmighet om innehållet i tekniska och organisatoriska krav och om god praxis.

När det gäller IAEA, som utfärdar säkerhetsrekommendationer och konventionen om kärnsäkerhet i vilken alla medlemsstater och Euratom är parter, är säkerhetsbestämmelserna i medlemsstaterna dessutom redan föremål för en djupgående inbördes utvärdering.

Därutöver har rådet vid flera tillfällen betonat vikten av att kandidatländerna når en hög kärnsäkerhetsnivå. Av den anledningen har rådet antagit en rapport med ett antal detaljerade rekommendationer. Kandidatländerna uppmanades att godta dessa och ange tidtabellen för deras genomförande.

Rådet önskar slutligen påpeka att det inte kommenterar uttalanden från Europeiska kommissionens ledamöter.