SKRIFTLIG FRÅGA E-0276/02

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(8 februari 2002)

Ämne: Utsläpp av giftiga ämnen från ett av det grekiska elverkets kraftverk fara för folkhälsan

En olycka på ett av det grekiska elverkets kraftverk i Kozani har lett till utsläpp av kemiska gaser av kategorin polyklorerade bifenyler (PCB), bland vilka även clophen ingår. Elverket (DEI) har hållit olyckan hemlig och därför har än så länge inte någon vetenskaplig institution ombetts utreda vilka miljöföroreningar som olyckan förorsakat. Inte heller har man anlitat någon sjukvårdspersonal för att undersöka de anställda. Frågan om att ersätta vätskan i kondensatorerna med mindre farliga ämnen har varit aktuell sedan 1991. De dioxiner som bildas när clophen brinner är cancerframkallande.

Mot bakgrund av detta frågar jag kommissionen:

1. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att skydda folkhälsan, med anledning av ovannämnda olycka och dess konsekvenser, både med tanke på arbetstagarna och på invånarna i området, som varken informerats eller i tid fått genomgå någon läkarundersökning?

2. Har man iakttagit bestämmelserna om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (direktiv 96/82/EG)(1) samt om samordnande åtgärder för att förebygga och kontrollera föroreningar (direktiv 96/61/EG)(2)?

3. Har man i Grekland inrättat platser för lagring av giftigt avfall i enlighet med direktiv 78/319/EEG(3), och om så är fallet, var ligger dessa platser?

4. Har transport av farligt avfall från Grekland ägt rum i enlighet med direktiv 84/631/EEG(4) om övervakning och kontroll inom Europeiska gemenskapen av gränsöverskridande transporter av farligt avfall från industrier och andra företag inom Europeiska unionen och om så är fallet, existerar de obligatoriska fraktsedlar som skall innehålla tillräckligt med information om de åtgärder som bör vidtas på området för transportsäkerhet?

5. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att få Grekland att rätta sig efter direktiv 96/59/EG(5), med tanke på att polyklorerade bifenyler (PCB), anses vara giftigt och farligt avfall som avger dioxiner?

6. Har Grekland i enlighet med direktiv 91/689/EEG(6) vidtagit nödvändiga åtgärder för att förteckning och klassificering av farligt avfall skall ske på den plats där det deponerats?

7. Har Grekland följt bestämmelserna i direktiv 75/439/EEG(7) om omhändertagande av spilloljor?

(1) EGT L 10, 14.1.1997, s. 13.

(2) EGT L 257, 10.10.1996, s. 26.

(3) EGT L 84, 31.3.1978, s. 43.

(4) EGT L 326, 13.12.1984, s. 31.

(5) EGT L 243, 24.9.1996, s. 31.

(6) EGT L 377, 31.12.1991, s. 20.

(7) EGT L 194, 25.7.1975, s. 23.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 april 2002)

1. Följande gemenskapsdirektiv, som syftar till att skydda arbetstagarnas hälsa, är tillämpliga i detta särskilda fall: ramdirektivet, 89/391/EEG(1); direktivet om carcinogener, 90/394/EEG (i dess ändrade lydelse)(2); direktivet om kemiska agenser, 98/24/EG(3). I dessa direktiv klargörs tydligt arbetsgivarens ansvar när det gäller dels att tillhandahålla relevant information till arbetstagare, dels att fastställa vilka förebyggande åtgärder som skall vidtas för att man skall förhindra att denna typ av olyckor inträffar. Enligt direktiven om carcinogener och kemiska agenser skall hälsokontrollen för arbetstagare byggas ut. Det är de nationella myndigheternas uppgift att se till att direktiven införlivas med nationell lagstiftning genom nationella föreskrifter och att direktiven tillämpas i praktiken. Medlemsstaterna måste sedan reagera när de nationella föreskrifterna inte följs. Kommissionen får reagera om det finns tecken på att en medlemsstat inte garanterar den praktiska tillämpningen av genomförandebestämmelserna. Ytterligare bestämmelser, för att skydda i synnerhet de invånare som bor i närheten av anläggningar där det förekommer farliga ämnen, planeras inom ramen för rådets direktiv 96/82/EG (se nedan).

2. Rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 (om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår) gäller för anläggningar där mängden farliga ämnen överstiger vissa tröskelvärden. I själva verket definieras i direktivet två tröskelvärden för varje farligt ämne eller varje kategori av farliga ämnen. När mängden överskrider det övre tröskelvärdet gäller alla bestämmelser i direktivet (s.k. anläggning i övre skiktet). När mängden överskrider endast det lägre tröskelvärdet gäller vissa av bestämmelserna i direktivet (s.k. anläggning i undre skiktet). Under det lägre tröskelvärdet är direktiv 96/82/EG inte tillämpligt.

Om direktiv 96/82/EG är tillämpligt krävs även ytterligare åtgärder, t.ex. information till allmänheten eller fysisk planering, förutom de åtgärder som är särskilt inriktade på förebyggande av olyckor. För så kallade anläggningar i övre skiktet skulle externa beredskapsplaner behöva upprättas och testas med regelbundna mellanrum.

DEI-anläggningen i Kozani förefaller inte vara med på den lista över grekiska anläggningar i övre skiktet som meddelats av de grekiska myndigheterna. Kommissionen har ändå begärt ytterligare information från de grekiska myndigheterna, bland annat för att få sådan information om allvarliga olyckshändelser som avses i artikel 15 i direktiv 96/82/EG.

Rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996, om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar, omfattar förbränningsanläggningar med installerad tillförd effekt på mer än 50 MW (punkt 1.1 i bilaga I). Under förutsättning att anläggningen i fråga är en befintlig anläggning enligt definitionen i direktivet t.ex. en anläggning som är i drift eller en anläggning för vilken man åtminstone har lämnat in en komplett tillståndsansökan före utgången av oktober 1999 måste de grekiska myndigheterna garantera att den drivs i enlighet med direktivets krav senast i slutet av oktober 2007.

3. Enligt artikel 3 i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall, skall medlemsstaterna tillställa kommissionen en lista över företag som återvinner eller bortskaffar farligt avfall (däribland anläggningar där avfall lagras i avvaktan på senare bortskaffande eller återvinning). Kommissionen inledde i september 1998 ett överträdelseförfarande mot Grekland för underlåtenhet att tillställa kommissionen en lista över alla företag som hanterar farligt avfall i Grekland. Fallet har redan tagits upp i rätten (mål C-33/2001).

4. Vad gäller rådets förordning (EEG) nr 259/93 av den 1 februari 1993 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen(4) (transportförordningen), i dess ändrade lydelse har inga överträdelseförfaranden inletts mot Grekland enligt artikel 226 i EG-fördraget. Kommissionen har inte tillgång till någon information som bevisar att Grekland inte uppfyller förordningens procedurkrav. Kommissionen undersöker ändå två klagomål mot Grekland. Huvudfrågan i dessa fall är dock inte transportförordningen den är bara ett sekundärt element.

Om det skulle vara så att frågeställaren har tillgång till information som bevisar att Grekland inte uppfyller kraven i transportförordningen, uppmanas han att tillställa kommissionen denna information.

5. I april 2000 inledde kommissionen ett överträdelseförfarande mot Grekland för underlåtenhet att följa bestämmelserna i artiklarna 4.1 och 11 i rådets direktiv 96/59/EG av den 16 september 1996 om bortskaffande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler (PCB/PCT). Det gällde då i synnerhet underlåtenhet att lämna in följande information: en översikt över förteckningen över utrustning; en plan för bortskaffande av sådan utrustning; riktlinjer för insamling och bortskaffande av utrustning som inte förtecknats. Genom skriftväxling har de grekiska myndigheterna tillställt kommissionen viss information. Kommissionen har dock ansett att denna information inte är tillräcklig i enlighet med de skyldigheter som fastställs i direktivet. Därför har kommissionen beslutat (den 20 december 2001) att ta upp ärendet i domstolen.

6. De grekiska myndigheterna har lämnat in den nationella förvaltningsplanen för farligt och icke-farligt avfall (juli 2000). De har dock inte vidtagit nödvändiga åtgärder för att identifiera och registrera alla platser där farligt avfall deponeras i enlighet med artikel 2 i direktiv 91/689/EEG. På grundval av ett klagomål har kommissionen dessutom (i december 2001) skickat ut en formell underrättelse, i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget, eftersom Grekland har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artiklarna 2 och 6 i förutnämnda direktiv.

7. Kommissionen har i oktober 2001 inlett ett överträdelseförfarande mot Grekland för underlåtenhet att genomföra rådets direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975 om omhändertagande av spilloljor. Det gäller då i synnerhet för underlåtenhet att genomföra artiklarna 2, 3, 4, 5 och 11 avseende insamling och regenerering av spillolja.

(1) EGT L 183, 29.6.1989.

(2) EGT L 196, 26.7.1990, EGT L 138, 1.6.1999.

(3) EGT L 131, 5.5.1998.

(4) EGT L 30, 6.2.1993.