ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3038/01 från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen. Historieböcker.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 115 E , 16/05/2002 s. 0217 - 0217



SKRIFTLIG FRÅGA E-3038/01 från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen (30 oktober 2001) Ämne: Historieböcker Kan kommissionen med hänsyn till de läroböcker i historia som finns säga om det finns något förslag på ett gemensamt innehåll för medlemsländernas historieböcker för skolan? Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar (3 december 2001) Kommissionen känner inte till något sådant initiativ.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2793/01

från Manuel Medina Ortega (PSE) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: Subventioner till sjötransporter på Kanarieöarna

Kan kommissionen ange vilka kriterier och villkor som gäller för subventioner till sjötransporter på Kanarieöarna, och mellan dessa öar och Europa? Förekommer det diskriminering när det gäller beviljandet av subventioner till sjötransportföretag, beroende på om företagen är offentliga eller privata?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 november 2001)

Kriterierna och villkoren för de subventioner som beviljas sjöfartssektorn och som frågeställaren avser fastställs i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till sjötransport(1), och gäller både för förbindelserna mellan Kanarieöarna och resten av Iberiska halvön, och för förbindelserna mellan de enskilda öarna i ögruppen.

I dessa riktlinjer fastställs villkoren för när offentliga, statliga eller regionala stöd till sjöfartsföretag kan anses vara förenliga med den inre marknaden. Kommissionen skiljer i detta sammanhang inte mellan offentliga och privata företag när det handlar om huruvida de har rätt att erhålla stöd. Alla former av diskriminering vore naturligtvis oförenliga med principen om att inte ingripa i medlemsstaternas egendomsordning, så som den fastställs i artikel 295 (f.d. artikel 222) i EG-fördraget.

(1) EGT C 205, 5.7.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3260/01

från Jan Wiersma (PSE) till rådet

(23 november 2001)

Ämne: Den romske aktivisten Rudko Kawczynski

Har rådet fått kännedom om de tyska myndigheternas avsikt att gripa den romske aktivisten Rudko Kawczynski den 19 november på grund av att han 1990 deltog i en demonstration för mänskliga rättigheter?

Är rådet berett att hos de tyska myndigheterna verka för att dessa avstår från detta gripande?

Svar

(14 februari 2002)

Rådet vill informera den ärade parlamentsledamoten om att rådet inte är behörigt att ingripa i rättskipningen på medlemsstatsnivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2877/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(22 oktober 2001)

Ämne: Stöd ur allmänna medel till flygbolaget Ryanair på flygplatsen Charleroi

I sitt svar på fråga P-1767/01(1) meddelade kommissionen att den med beaktande av det som nyligen stått i pressen (om att myndigheterna i Vallonien givit stöd till den verksamhet som flygbolaget Ryanair bedriver på flygplatsen Charleroi/frågeställarens kommentar) har för avsikt att undersöka om de upplysningar som tillhandahållits fortfarande äger sin giltighet. Andra regionala flygplatser har ju satt kraftiga frågetecken i marginalen för det stöd som regionen Vallonien beviljat. Enligt dem har stödet inneburit en markant överträdelse av gemenskapens konkurrensregler.

Det handlar om att det givits stöd ur allmänna medel till följande verksamhet som flygbolaget Ryanair bedrivit på flygplatsen Charleroi:

- utbildningen av kabin- och incheckningspersonal har bekostats,

- det har uppburits en förlustbringande expeditionsavgift på 5 000 BEF för varje flygplan (för sortering av bagage, eskort av passagerare etc.) från detta flygbolag medan andra flygbolag fått betala 60 000 BEF,

- för den tredje dagliga flygningen till Dublin har det inte behövt betalas någon expeditionsavgift; dessutom har personal från den driftsansvariga flygplatsmyndigheten BSCA:s (Brussels South Charleroi Airport) ställts till Ryanairs förfogande på det allmännas bekostnad och

- det har betalats dolda subventioner från regionen Vallonien så att Ryanair kunnat erbjuda gratisbiljetter åt passagerare.

Anser kommissionen, efter att ha undersökt de uppgifter som tidigare inkommit (om att regionen Vallonien givit stöd till den verksamhet som flygbolaget Ryanair bedriver på flygplatsen Charleroi) att detta stöd från regionen Vallonien fortfarande står i överensstämmelse med gemenskapens konkurrensrätt? Om så är fallet: med vilka argument vill kommissionen motivera detta? Om så inte är fallet: vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att se till att regionen Vallonien och flygbolaget Ryanair med det snaraste skall börja efterleva gemenskapens konkurrensrätt?

(1) EGT C 350 E, 11.12.2001, s. 222.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2877/01 och E-2941/01ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(20 december 2001)

På grundval av information i pressen i början av sommaren om eventuella fördelar för Ryanairs flyg från flygplatsen i Charleroi, begärde kommissionen i september 2001 upplysningar från de belgiska myndigheterna för att kunna bedöma arten av dessa eventuella fördelar för Ryanair i förhållande till reglerna i EG-fördraget om staligt stöd. När kommissionen får dessa svar kommer den att bedöma hur den skall gå vidare i denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3531/01

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Uppgifter om arbetslösheten

Eurostat sänder via e-post bland annat ut uppgifter om arbetslöshetsnivåer i unionens medlemsstater till ledamöterna i Europaparlamentets utskott för ekonomi och valutafrågor. Det är med förvåning mottagarna av dessa statistiska uppgifter konstaterar att uppgifter om Grekland systematiskt saknas, trots att ministrar ur den grekiska regeringen ofta i sina offentliga uttalanden anför procenttal beträffande arbetslösheten. Vad är orsaken till att EU:s statistiska tjänst inte på minst två år har uppgett några som helst uppgifter om sysselsättningsnivån i Grekland? Sänder de grekiska myndigheterna in uppgifter av det här slaget? I enlighet med den information jag har fått borde svaret vara ja. Varför offentliggörs inte dessa uppgifter?

Svar av Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(12 februari 2002)

De månatliga arbetslöshetssiffror (rensade för säsongsvariationer) som sprids av Eurostat beräknas genom att kombinera uppgifter från två olika källor:

a) Resultaten från arbetskraftsundersökningarna (normalt en gång per kvartal) som lämnas av medlemsstaterna i enlighet med rådets förordning (EG) nr 577/98 av den 9 mars 1998 om anordnande av statistiska urvalsundersökningar av arbetskraften i gemenskapen(1).

b) En månadsindikator (i allmänhet det antal personer som är inskrivna på de offentliga arbetsförmedlingarna en viss månad).

För Grekland finns nu resultaten från de kvartalsvisa arbetskraftsundersökningarna tillgängliga för perioden första kvartalet 1998 till andra kvartalet 2000. Antalet observationer (färre än 13 kvartal) är för litet för att tillåta en säsongsrensning.

Antalet inskrivna på de offentliga arbetsförmedlingarna förefaller inte vara en lämplig indikator på hur arbetslösheten förändras i Grekland. Ingen annan månadsindikator finns heller att tillgå.

Arbetslöshetssiffrorna i Grekland (endast per kvartal) kommer att spridas av Eurostat så snart som resultaten från arbetskraftsundersökningarna är tillgängliga för det sista kvartalet 2000 och för första kvartalet 2001.

(1) EGT L 77, 14.3.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3115/01

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Stöd till venusmusslor i Languedoc (Frankrike)

Företrädare för odlare av venusmusslor i regionen Languedoc-Roussillon (Frankrike) har meddelat sin oro för att de inte kan erhålla stöd ur FFU till följd av en strikt tolkning av artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 2792/1999(1) av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskesektorn.

Kan kommissionen uppge om denna sektor kan uppbära stöd ur FFU för att genomföra sådd av venusmusslor?

(1) EGT L 337, 30.12.1999, s. 10.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 november 2001)

I den fråga som ställs av parlamentsledamoten, som hänvisar till artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn(1), antyds att det aktuella problemet gäller odling av venusmusslor snarare än havsfiske. I varje fall kan kommissionen bekräfta att varken återutsättning (fiske) eller ens nyutsättning (vattenbruk) betraktas som strukturåtgärder, vilket innebär att de inte är berättigande till gemenskapens strukturstöd.

(1) EGT L 337, 30.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2865/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Att en ledamot av Europeiska kommissionen i samband med FN-konferensen i Durban gått till attack mot Islam, de fattiga i tredje världen och de asylsökande

1. Känner kommissionen till yttrandet från kommissionsledamoten Bolkestein av den 29 september 2001 i den nederländska dagstidningen de Volkskrant i vilket han påstod att de ursäkter angående slaveriet som framförts vid FN-konferensen i Durban enbart innebär ett meningslöst utseende av offer, att islamisterna vill besegra sina rika och mäktiga fiender, att västvärlden måste skydda sig mot en ondskefull och avundsam omvärld, att den personliga integriteten i Europa måste ge vika för kampen mot terrorismen och FN:s flyktingkonvention inte längre är hållbar utan måste revideras i grunden?

2. Håller kommissionen med mig om att dessa privata åsikter som yttrats av kommissionsledamoten Bolkestein starkt avviker från vad kommissionen vid andra tillfällen givit uttryck för, och strider mot de klagomål med brett stöd som framförts angående de nyligen gjorda uttalandena om islam av den italienske premiärministern Berlusconi, samt mot det ställningstagande som i kommissionens namn avgavs vid Europaparlamentets debatt den 2 oktober 2001 om det gemenskapliga asylförfarandet?

3. Håller kommissionen med mig om att de ovan i punkt 1 refererade uttalandena av kommissionsledamoten Bolkestein utgör en fara när det gäller relationer mellan olika befolkningsgrupper i EU:s medlemsstater och ett hot mot de internationella strävandena att undanröja grogrunden för hopplöshet och terrorism genom att globalt främja förståelsen mellan olika kulturer och religioner?

4. Anser kommissionen att kommissionsledamoten Bolkesteins uppträdande är förenligt med att han fortsatt innehar samma ansvar, vilket inte är detsamma som hos en politisk slagskämpe som för att göra politiska vinster kan frammana primitiva känslor och spela på dessa?

5. Hur avser kommissionen att offentligt distansera sig från kommissionsledamoten Bolkesteins uttalanden och klargöra vilka värden man vill försvara istället för primitiva känslor som syftar till en isolering gentemot omvärlden?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(13 december 2001)

Kommissionen tycker att det är viktigt att dess ledamöter yttrar sig i politiska frågor. Såsom kommissionen påpekat i svaren på parlamentsledamöternas muntliga och skriftliga frågor, utövar ledamöterna politiska ämbeten. Med beaktande av de skyldigheter som ämbetet medför står det ledamöterna fritt att framföra sina politiska uppfattningar, utan inskränkningar och på eget ansvar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2147/01

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(10 juli 2001)

Ämne: Likabehandling av pensionärer i EU

Under ett besök som avlades av lobbygruppen forumet för irländska pensionärer i London betonades återigen behovet av en viss harmonisering av pensionärers reseförmåner i EU. I en översyn förkastade det irländska ministeriet för sociala frågor, lokalsamhälle och familjefrågor i april 2000 en begäran från irländska pensionärer i Förenade kungariket om rätt till gratis resor. Fallet visar återigen behovet av ett resekort inom EU för pensionärer. Redan 1989 begärde kommissionen att medlemsstaterna skulle införa ett sådan kort senast den 1 januari 1991. I studier som genomfördes för kommissionens räkning av en dansk pensionärsorganisation 1993 och av en engelsk pensionärsorganisation 1997 fick inrättandet av ett sådant kort ytterligare stöd.

Alla EU-länder ger pensionärer någon form av förmåner men villkoren för att man skall beviljas reseförmåner och kulturella förmåner varierar kraftigt från en medlemsstat till en annan.

Studenter garanteras förmåner i hela EU tack vare ID-kortet för studenter. Anser kommissionen fortfarande att pensionärer som liksom studenter utgör en ekonomiskt missgynnad grupp har rätt till ett europeiskt resekort som skulle ge dem reseförmåner i hela EU?

Vilka framsteg gör kommissionen när det gäller att harmonisera medlemsstaternas mycket varierande förmånssystem för pensionärer?

Ett av de största problemen som kommissionen stötte på 1998 var problemet med fördelningen av befogenheter inom medlemsstaterna. I Tyskland fördelas till exempel befogenheterna mellan delstaterna, kommunerna och den federala regeringen. Vad har kommissionen gjort sedan 1998 för att lösa detta problem?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(17 september 2001)

Som parlamentsledamoten påpekar så är det inte bara stora skillnader mellan medlemsstaternas system för reseförmåner, utan dessa system hör också till medlemsstaternas befogenheter. De rättsliga bestämmelserna i respektive land måste emellertid följa förbudet mot diskriminering enligt artikel 12 (f.d. artikel 6) i EG-fördraget.

Kommissionen planerar inga harmoniseringsåtgärder på detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2363/01

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(6 augusti 2001)

Ämne: Kärnavfall från EU:s medlemsstater lagras i Ryssland

Kan kommissionen bekräfta att Ryssland genom en speciallag som godkänts av duman den 6 juni har skapat möjligheter till att kärnavfall från EU:s medlemsstater lagras i Ryssland?

Hur ställer sig kommissionen till denna fråga?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(24 oktober 2001)

De ändringar av den ryska lagen som duman antog den 6 juni 2001 innebär en lättnad av 1991 års lag om miljöskydd (artikel 50.3), där det föreskrivs att importen av radioaktivt avfall och material från andra stater avsett att lagras eller dumpas skall förbjudas. Ändringen innebär att det blir möjligt att importera utbränt kärnavfall för teknisk lagring och upparbetning.

De närmare bestämmelserna för sådan import kommer att fastställas i särskilda avtal som kommer att förhandlas fram mellan Ryssland och berörda länder. Dessa avtal kommer i den utsträckning som krävs att omfatta tidsplanen för upparbetning och återförandet av det upparbetade materialet.

Lagen har ändrats i syfte att öka Rysslands intäkter. Det uttalade målet är att använda en stor del av de ökade intäkterna ca 70 % för att återställa områden som kontaminerats genom tidigare bristfällig hantering av radioaktivt material.

Enligt Euratoms lagstiftning måste sådan export godkännas av kommissionen. Kommissionen måste då se till att internationella avtal följs, kontrollera leveransbehov och förvissa sig om att gemenskapens allmänna intressen kommer att skyddas. Om avtalet endast gäller upparbetning måste kommissionen informeras för att kunna kontrollera att alla skyldigheter när det gäller det aktuella materialet fullgörs.

När det gäller radioaktivt avfall finns det gemenskapslagstiftning som omfattar transporter från gemenskapen till tredje land(1). Där anges tydligt att en medlemsstat inte får tillåta transporter till ett tredje land som inte har tekniska, rättsliga eller administrativa resurser för att kunna hantera radioaktivt avfall på ett säkert sätt. Denna lagstiftning omfattar inte utbränt bränsle för upparbetning (såvida inte bränslet definieras som avfall av medlemsstaten). Konventionen om säkerheten vid hantering av använt kärnbränsle och om säkerheten vid hantering av radioaktivt avfall innehåller dock liknande villkor för både utbränt bränsle och avfall. Medlemsstaterna måste uppfylla ovannämnda skyldigheter, och kommissionen kommer noggrant att övervaka tillämpningen.

(1) Rådets direktiv 92/3/Euratom av den 3 februari 1992 om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen, EGT L 35, 12.2.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2782/01

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: Skadliga effekter av vin gjort på druvor från hybridstockar

Gemenskapens bestämmelser förbjuder försäljningen, men inte konsumtionen, av vin gjort på hybriddruvorna Clinton, Jacquez, Noah, Isabelle och Herbemont.

I en artikel i Ardèche parisienne nr 1016 skriver Jean-Claude Bouvier att det inte finns någon grund för anklagelserna mot vin gjort på dessa druvsorter som uppenbarligen har utvecklats av det nationella institutet för jordbruksforskning (INRA) i Montpellier i nästan sex år.

Anser kommissionen att det finns avgörande bevis för att vin gjort på dessa druvor har negativa effekter på folkhälsan? Kan kommissionen i så fall ange exakt vilka källor den grundar sig på?

Om det finns avgörande bevis för riskerna för folkhälsan av konsumtion av sådant vin, anser då inte kommissionen det vara obegripligt att bara försäljningen och inte konsumtionen av det är förbjuden?

Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att ge allmänheten fullständig och entydig information om de eventuella skadliga effekterna (eller avsaknaden av sådana) på folkhälsan av konsumtion av vin av detta slag?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(23 november 2001)

Kommissionen känner inte till den artikel parlamentsledamoten hänvisar till.

Enligt rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin(1) får det för framställning av vin endast användas de vinstockssorter som anges i den klassificering som medlemsstaterna upprättat (artikel 19 i förordningen), såvida inte produktionen är avsedd att konsumeras av vinproducentens familj. Denna bestämmelse återfinns i gemenskapslagstiftningen sedan 1987.

De sex sorter hybriddruvor parlamentsledamoten nämner ingår sedan 1979 inte i klassificeringen av de sorter som godkänns eller rekommenderas, och sedan dess är det således förbjudet att plantera dem i gemenskapen.

I Frankrike är det förbjudet att plantera dem sedan 1935, vin av dessa druvsorter får sedan 1953 inte bjudas ut till konsumtion och sedan 1957 skall vinstockarna vara uppryckta i samma land.

Att dessa hybriddruvor inte ingår i klassificeringen motiveras främst av att det vin som framställs av dem håller låg hygienkvalitet och har bristfälliga smakegenskaper, särskilt har de en ej önskvärd rävsmak och hög metanolhalt.

Ett av de främsta motiven för upprättandet av en gemensam organisation av marknaden för vin är att förbättra vinernas kvalitet, främst genom förbättrat druvbestånd och fastställande av strikta regler för saluföring.

Såvitt kommissionen känner till har det inte nyligen gjorts någon vetenskaplig studie av hälsoeffekterna av konsumtion av denna typ av vin, vilket beror på att dessa viner sedan ett tjugotal år inte produceras.

(1) EGT L 179, 14.7.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1883/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Spanien)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Spanien som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Spanien som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt kompletterande svarpå de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(18 september 2001)

Databasen för informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter (ISJR) används som källa vid fastställandet av antalet jordbruksföretag vars areal för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor är över respektive under 50 hektar. Även om denna databas består av resultaten av en utredning av jordbruksföretagens strukturer (Eurostat), är det allmänt känt att de stora företagen är överrepresenterade. Siffrorna nedan kan därför betraktas som maximital. Uppgifterna är från 1997, det senaste året för vilket det finns uppgifter från alla medlemsstaterna i databasen ISJR.

I kolumnerna A och C i tabellen nedan anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksföretagen som brukar en jordbruksareal för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som är över respektive under 50 hektar.

I kolumnerna B och D i tabellen nedan anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksarealen för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som drivs av jordbruksföretag som brukar en jordbruksareal som överskrider respektive underskrider 50 hektar.

I kolumn F anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksarealen för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som skulle uteslutas, om alla andra faktorer förblev oförändrade, och om ett tak på 50 hektar skulle tillämpas.

I kolumn I anges vilka summor uttryckta i miljoner euro som skulle sparas in per medlemsstat om ett tak på 50 hektar spannmål, oljehaltiga växter och proteingrödor tillämpades. Den angivna avkastningen är den referensavkastning som medlemsstaterna uppgivit. Gemenskapens totala utgiftsbesparingar skulle uppgå till 4 miljarder euro.

>Plats fÄHor tabell>