SKRIFTLIG FRÅGA E-0028/00

från Nelly Maes (Verts/ALE) och Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(20 januari 2000)

Ämne: Mänskliga rättigheter i Turkiet

Världen har inte blivit fredligare under tiden efter det kalla kriget. Trots att nya aktörer har gjort sitt inträde på scenen bär staterna ansvaret för det stora flertalet offer för tortyr. Den Londonbaserade stiftelsen Medical Foundation for the Care of Victims of Torture har redan en längre tid ägnat sig åt att ta hand om offer för tortyr och (krigs)våld.

Den utan varje jämförelse största gruppen patienter hos Medical Foundation for the Care of Victims of Torture kommer från Kurdistan i Turkiet. Stiftelsemedarbetaren Alex Sklan beskriver fredagen den 24 december 1999 i tidningen De Morgen Turkiet som en tortyrstat. Tortyren bildar ett endemiskt och rutinmässigt inslag i vad som kallas ordningens upprätthållande.

1. Känner rådet till den verksamhet som bedrivs av den Londonbaserade stiftelsen Medical Foundation for the Care of Victims of Torture till förmån för offer för tortyr och (krigs)våld? a) Om så inte är fallet, tänker rådet då införskaffa ingående upplysningar om denna verksamhet, med tanke på hur viktigt detta vore för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och utvidgningen av Europeiska unionen? b) Om så är fallet, kan rådet då bekräfta vad stiftelsemedarbetaren Alex Sklan skrev om att den utan varje jämförelse största gruppen patienter hos Medical Foundation for the Care of Victims of Torture kommer från Kurdistan i Turkiet?

2. Är beskrivningen tortyrstat, som användes av stiftelsemedarbetaren Alex Sklan enligt rådet tillämplig på Turkiet? Om så inte är fallet: anser rådet då att en medarbetare vid ett centrum som specialiserat sig på offer för tortyr och (krigs)våld i oträngt mål beskrivit Turkiet på detta sätt? Hur vill rådet då förklara vad stiftelsemedarbetaren Alex Sklan skrev om att den utan varje jämförelse största gruppen patienter hos Medical Foundation for the Care of Victims of Torture kommer från Kurdistan i Turkiet?

3. Är rådet av samma åsikt som stiftelsemedarbetaren Alex Sklan att tortyren i Turkiet bildar ett endemiskt och rutinmässigt inslag i vad som kallas ordningens upprätthållande? Om inte: varför delar rådet inte denna åsikt och hur kan i så fall rådets ståndpunkt förenas med det faktum den utan varje jämförelse största gruppen patienter hos Medical Foundation for the Care of Victims of Torture kommer från Kurdistan i Turkiet, såsom det konstaterats av stiftelsemedarbetaren?

Svar

(28 mars 2000)

Rådet välkomnar alla insatser från medlemsstaterna till förmån för tortyr- och våldsoffer, inbegripet de av de ärade parlamentsledamöterna nämnda. Rådet känner inte till de uttalanden om Turkiet från herr Sklan som dessa åberopar. Det är inte dess vana att utvärdera arbetet av icke-statliga organisationer, utan det anser att detta faller inom de nationella myndigheternas kompetensområde.

Rådet är fortfarande bekymrat över läget för de mänskliga rättigheterna i Turkiet. I linje med vad EU-parlamentet begärde av rådet då det samtyckte till att sätta slutfasen av tullunionen i verket fortsätter vi att nära följa utvecklingen i fråga om mänskliga rättigheter och demokratisk utveckling i Turkiet.

Dessutom tror rådet att de beslut som fattades av Europeiska rådet i Helsingfors uppmuntrar Turkiet till att gå vidare i fråga om mänskliga rättigheter och demokrati. Vid detta tillfälle beslöts att Turkiet är ett kandidatland som skall anslutas till unionen utifrån samma kriterier som övriga kandidatländer. Uppfyllande av de politiska kriterierna från Köpenhamn är en förutsättning för att anslutningsförhandlingar skall kunna inledas. Rådet understryker att stabila institutioner som garanterar mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter är ett av dessa kriterier.

Enligt slutsatserna från Europeiska rådet i Helsingfors, som bygger på den existerande europeiska strategin, kommer Turkiet liksom övriga kandidatländer att komma i åtnjutande av en föranslutningsstrategi som skall stimulera och stödja dess reformer. Däri ingår en utvidgad politisk dialog, med tonvikt på framsteg i fråga om att uppfylla de politiska kriterierna för anslutning, med särskild hänvisning till bl.a. frågan om mänskliga rättigheter. I praktiken inriktar sig rådet på frågor om mänskliga rättigheter i alla sina möten för politisk dialog med de turkiska myndigheterna på nivån utrikesministrar och politiska direktörer.