ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0297/00

från Hartmut Nassauer (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Situationen vad gäller minoriteterna i Tjeckien

I kommissionens rapporter om Tjeckiens framsteg på vägen mot anslutning (1998 och 1999) förklaras att minoriteternas situation är tillfredsställande, förutom i fallet med romerna.

Känner kommissionen till att den expropriering och fördrivning som de infödda tyska befolkningsgrupperna utsattes för utgör en alltjämt bestående överträdelse av de tvingande bestämmelserna i folkrätten, vilket avsevärt inskränker rättigheterna för den tyska befolkningsgruppens anhöriga som bor i Tjeckien idag?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0293/00, E-0294/00, E-0295/00, E-0296/00, E-0297/00, E-0298/00, E-0299/00, E-0300/00, E-0301/00, E-0302/00, E-0303/00 och E-0398/00 ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(20 mars 2000)

Anslutningsförhandlingarna med Tjeckien rör främst dess godtagande av och anpassning till Europeiska unionens regelverk och dess förmåga att uppfylla de av Europeiska rådet fastställda villkoren för medlemskap. Tjeckien måste som medlemsstat anta och tillämpa alla delar av gemenskapslagstiftningen och gemenskapspolitiken, inklusive principerna om fri rörlighet för personer och fri etableringsrätt. Den fråga som togs upp av parlamentsledamoten måste i första hand ses mot bakgrund av detta, men de politiska kriterierna från Köpenhamn spelar givetvis också en roll, eftersom skyddet av de mänskliga rättigheterna och av minoriteternas rättigheter ingår i dessa. Kommissionen följer uppmärksamt utvecklingen när det gäller dessa frågor i samtliga kandidatländer.

Det är emellertid viktigt att observera att det problem som läggs fram i dessa frågor rör händelser som inträffade innan EG-fördraget trädde i kraft. De så kallade Benesch-dekreten kommer därför inte att ha någon betydelse i samband med anslutningsförhandlingarna. Dessutom anges det i artikel 295 (tidigare artikel 222) i EG-fördraget att fördraget inte i något hänseende skall ingripa i medlemsstaternas egendomsordning. Kommissionen har därför inte möjlighet att ingripa när det gäller frågor som rör återlämnande av egendom i en nuvarande eller framtida medlemsstat.

Tjeckien är dock ansluten till Europakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna sedan 1992. Genomförandet av konventionen är Europarådets ansvarsområde. Frågor med anknytning till denna konvention bör därför ställas till Europarådet.

Kommissionen ber dessutom att få hänvisa parlamentsledamoten till de relevanta bestämmelserna i den tjeckisk-tyska förklaring om ömsesidiga förbindelser som antogs den 21 januari 1997.

Av de olika skäl som anförts ovan finner kommissionen det svårt att inta en ståndpunkt beträffande de särskilda fall som parlamentsledamoten tar upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0795/00

från Stephen Hughes (PSE) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: Lucent Technologies

I mitten av 1999 avskedades Angela Elliot Mathis, brittisk medborgare i chefsställning och styrelsemedlem vid Lucent Technologies i Belgien. Uppsägningen skedde utan föregående varning och ingen motivering gavs. Hon hade utanför Belgien rekryterats till bolaget bara 13 månader tidigare på basis av sina utmärkta meriter inom IT-sektorn och hennes insatser under tjänstgöringen i företaget ger heller ingen förklaring till varför hon sades upp. Under belgisk lag hade hon under de villkor som gällde inget skydd och inga som helst rättigheter vad uppsägningen beträffar.

Håller kommissionen med om att det är troligt att allt färre personer i framtiden kommer att utnyttja möjligheten att flytta vart de vill och arbeta var de vill i Europa om inte ett visst minimum av sociala garantier, som till exempel när det gäller individuella uppsägningar, införs i hela EU?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(11 april 2000)

När det gäller skyddet mot individuella uppsägningar i anknytning till fri rörlighet för arbetstagare föreskrivs i artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av

den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen(1) följande: En arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat får inom en annan medlemsstats territorium inte på grund av sin nationalitet behandlas annorlunda än landets egna arbetstagare i fråga om anställnings- och arbetsvillkor, speciellt vad avser lön, avskedande och, om han eller hon skulle bli arbetslös, återinsättande i arbete eller återanställning.

Enligt de uppgifter kommissionen har till sitt förfogande beror skyddet mot individuella uppsägningar i Belgien i vissa fall på den anställdes lön. När det gäller anställda som tjänar över ett visst belopp fastställs skyddet mot uppsägning i det individuella anställningsavtalet.

(1) EGT L 257, 19.10.1968.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0655/00

från Michel Rocard (PSE) till rådet

(13 mars 2000)

Ämne: Internationella arbetsorganisationens (ILO) konvention om de värsta formerna av barnarbete (nr 182)

ILO antog i juni 1999 en ny konvention om de värsta formerna av barnarbete (nr 182).

Vilka medlemsstater har ratificerat denna konvention?

Har rådets nuvarande ordförandeland för avsikt att vidta åtgärder för att uppmana samtliga medlemsstater att ratificera denna konvention och detta så snart som möjligt?

Svar

(10 juli 2000)

I slutet av mars 2000 hade Förenade kungariket, Finland och Irland ratificerat konventionen i fråga. Dessutom hade den ratificerats av två andra europeiska stater och av sju icke-europeiska stater. I Spanien är ratificeringsinstrumentet under behandling i parlamentet.

Ordförandeskapet understryker vikten av att denna konvention ratificeras av så många stater som möjligt och erinrar om det unika enhälliga antagandet av den vid Internationella arbetsorganisationens konferens 1999 och dess stora betydelse i strävandena att förbättra förhållandena för världens barn.

Följaktligen kommer ordförandeskapet att använda alla de medel det har till sitt förfogande för att för medlemsstaterna betona nödvändigheten och betydelsen av att denna viktiga konvention ratificeras så snart som möjligt, även om det är medvetet om skillnaderna mellan medlemsstaterna när det gäller ratificeringsförfarande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0527/00 från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen. Avskaffande av taxfreeförsäljning och skatteförmåner för diplomater.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 046 E , 13/02/2001 s. 0011 - 0011



SKRIFTLIG FRÅGA E-0527/00 från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen (28 februari 2000) Ämne: Avskaffande av taxfreeförsäljning och skatteförmåner för diplomater Med hänvisning till den skriftliga frågan E-1996/99(1) och kommissionens svar på denna fråga där man bl.a. förklarar att det inte längre kan motiveras att på den inre marknaden bibehålla de skatteprivilegier som fastställdes i 1961 års Wienkonvention, utan att dessa egentligen bör upphävas ombes kommissionen att meddela om den, parallellt med sin konsekventa linje i fråga om att avskaffa taxfreeförsäljningen för alla EU-medborgare, inte också har för avsikt att för rättviseprincipens och den politiska hederns skull sätta stopp för de liknande särskilda privilegierna för EU:s anställda i diplomatisk tjänst. (1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 63. Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar (14 april 2000) När det gäller frågan om privilegier som diplomater beviljas enligt Wien-konventionen har kommissionen inget ytterligare att lägga till sitt svar på ledamotens föregående skriftliga fråga E-1996/99.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0921/00 från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen. Den särskilda skattebedrägeriarbetsgruppen.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 026 E , 26/01/2001 s. 0132 - 0132



SKRIFTLIG FRÅGA E-0921/00 från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen (25 mars 2000) Ämne: Den särskilda skattebedrägeriarbetsgruppen Kan kommissionen ange vilka sammanträden som har hållits under det senaste halvåret av den särskilda skattebedrägeriarbetsgrupp som tillsattes på grundval av ett förslag från Spaniens regering, vilka slutsatser som har dragits och när arbetsgruppens slutrapport förväntas föreligga? Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar (12 maj 2000) Kommissionen deltar i de möten och bidrar aktivt till arbetet i den särskilda arbetsgrupp mot skattebedrägerier som parlamentsledamoten nämner. Eftersom gruppens arbete bedrivs i rådets regi och under dess ordförandeskap anser kommissionen att frågan bör behandlas av rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1517/00

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Vietnam

Den 6 april redogjorde Vietnamkommittén för skyddet av de mänskliga rättigheterna inför kommissionen för de mänskliga rättigheterna i Geneve för de frihetsberövande åtgärder som den vietnamesiska regeringen infört. Dessa omfattar till exempel förbud mot religiösa publikationer, konfiskering och förstörelse av en bok av författaren Bui Ngoc Tan, Berättelse om år 2000, som beskriver förhållandena i fängelser och den vietnamesiska återanpassningspolitiken samt utfärdande av en lag om pressen i syfte att stärka den statliga kontrollen över ungefär 500 officiella publikationer. Denna lag kommer att göra det möjligt för personer som skadas av publicerade uppgifter att stämma tidningar och journalister och få dem dömda till böter även om de publicerade uppgifterna är korrekta. Thich Huyen Quang, patriarken i förenade buddistiska rörelsen i Vietnam, hålls sedan 18 år fängslad utan att någon rättegång ägt rum. Man bevittnar också en ökning av antalet dödsdomar som bara under 1999 uppgick till 194 (113 avrättningar 1996, 150 under 1997 och 170 under 1998). Känner kommissionen till denna allvarliga försämring av situationen för de mänskliga rättigheterna i Vietnam? Om så är fallet, vilka åtgärder har den vidtagit, eller avser den att vidta, för att förmå myndigheterna i Vietnam att garantera åsikts- och yttrandefriheten, befria Thich Huyen Quang, upphöra med avrättningarna och rent allmänt påbörja en verklig demokratisering av landet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 juni 2000)

Kommissionens delegation och medlemsstaternas diplomatiska beskickningar i Hanoi följer noga ärenden i fråga om mänskliga rättigheter och deltar fullt ut i alla åtgärder som vidtas för att förmedla unionens synpunkter till de vietnamesiska myndigheterna.

Kommissionen känner till restriktionerna vad gäller utgivning av skrifter i Vietnam, även om rapporten om konfiskering och förstörelse av boken Récit de l'An 2000 (Berättelse om år 2000) ännu inte har kunnat bekräftas. Det har ännu inte heller varit möjligt att få av oberoende källor bekräftade uppgifter om antalet avrättningar under 1999. Kommissionen känner naturligtvis till att Thich Huyen Quang, patriarken i förenade buddistiska rörelsen, hålls i husarrest. Vad som däremot inte är helt säkert är att denna utveckling sammantaget innebär en allvarlig försämring av situationen för de mänskliga rättigheterna i Vietnam.

I själva verket tyder de observationer som gjorts under de senaste två åren i stället på vissa framsteg. Förhållandet till den katolska kyrkan har förbättrats något. Det bekräftade antalet politiska fångar har minskat avsevärt. Kommissionen kommer ändå att fortsätta att noga följa utvecklingen, däribland de särskilda ärenden som tas upp i denna fråga. Kommissionen kommer också att vidta de åtgärder man kan enas om med medlemsstaterna för att förmedla dessa synpunkter till de vietnamesiska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0988/00

från Neil MacCormick (Verts/ALE) till kommissionen

(22 mars 2000)

Ämne: Avloppsvatten och små mejerier

Små mejerier i perifera områden i unionen kommer att på kort sikt möta svårigheter vid omställningen av produktionsmetoderna för att uppfylla kraven enligt gemenskapsförordningar och direktiv om reglering av avloppsvatten. Det finns tekniska lösningar på problemet med att omvandla överskottsvassla till återanvändbart protein men det kommer att dröja innan dessa kommer att leda till lönsamma processer som småskaliga producenter kan använda sig av. Om mejerier tvingas stänga kommer det att leda till att betydande skador åsamkas små och medelstora företag, jordbruk och sysselsättningstillfällen i perifera områden. Detta kommer nästan med säkerhet att hända om de omedelbart måste uppfylla nya normer.

Kommer kommissionen att se positivt på ansökningar om att skjuta upp lagens fulla tillämpning i fall då den berörda anläggningens avlägsna belägenhet garanterar att förseningen kommer att leda till ett minimum av miljöförstöring och då produktionen kommer att bli oöverkomligt dyr om det begärs att lagen omedelbart skall tillämpas?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(25 april 2000)

På gemenskapsnivå regleras utsläppen av industrispillvatten från bearbetning av mjölk genom rådets direktiv 91/271/EEG om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse(1).

Enligt artikel 13 i detta direktiv, som antogs 1991, skall utsläpp av biologiskt nedbrytbart spillvatten från anläggningar inom vissa industrisektorer, inklusive mejeriindustrin och om spillvattnet inte leds till reningsverk för avloppsvatten från tätbebyggelse före utsläpp i recipienten, senast den 31 december 2000 omfattas av villkor som fastställts av den behöriga myndigheten eller annat behörigt organ i medlemsstaten. Detta krav gäller utsläpp från anläggningar som motsvarar en biologiskt nedbrytbart spillvattenförorening på 4 000 pe eller mer (personekvivalent, måttenheten för den genomsnittliga mängd som motsvarar den organiska förorening av avloppsvattnet som en person ger upphov till per dag).

Villkoren för utsläpp av industrispillvatten skall fastställas av den behöriga myndigheten eller ett annat behörigt organ senast den 31 december 1993. De ansvariga för de berörda anläggningarna kommer att ha haft en tidsfrist på sju år för att uppfylla dessa villkor. I direktivet ges inget utrymme för en förlängning av denna tidsfrist.

Det finns ingen gemenskapslagstiftning för utsläpp av industrispillvatten från de sektorer som avses i direktivet och som ger upphov till en förorening på mindre än 4000 pe. Enligt kommissionens förslag till rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik av den 15 april 1997(2) skall även sådana typer av utsläpp omfattas av krav på förhandsbemyndigande i de fall där det är troligt att de kan inverka negativt på recipienten.

(1) EGT L 135, 30.5.1991.

(2) EGT C 184, 17.6.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0382/00

från Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) till kommissionen

(14 februari 2000)

Ämne: Informations- och vägskyltar med hänsyn till den internationella vägtrafiken inom ramen för det transeuropeiska vägnätet

Ett av de viktigaste kännetecknen för det transeuropeiska vägnätet är principen om samverkan. Europeiska kommissionen har i detta sammanhang tillsammans med medlemsstaterna gjort avsevärda ansträngningar genom att med stöd av Maastrichtfördraget inrätta arbetsgruppen Motorway Working Group och dess undergrupp Action Start. Avsikten är att främja gemenskapsförordningar som harmoniserar bl.a. sådana tekniska aspekter som informativ vägskyltning inom ramen för det transeuropeiska vägnätet och som sålunda garanterar samverkan inom detta nät.

Trots resultaten från undergruppen Start är bristen på enhetlighet och på harmonisering av informations- och vägskyltar fortfarande ett faktum inom det transeuropeiska vägnätet.

Har kommissionen för avsikt att utarbeta någon gemenskapsförordning i vilken slutsatserna från arbetsgruppen Action Start kunde inbegripas?

Vilka övriga åtgärder kommer kommissionen slutligen att vidta med stöd av rapporten från undergruppen Start för att garantera samverkan inom det transeuropeiska vägnätet och maximalt minska den osäkerhet som den nuvarande bristen på harmonisering av informations- och vägskyltning skapar för den internationella trafiken?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(17 mars 2000)

I Wienkonventionen om vägskyltar och signaler(1) fastställs ett gemensamt system för vägskyltar för varning, företräde, förbud och påbud, men konventionen omfattar endast mycket allmänna regler om riktningsvisare.

I den s.k. Start-aktionen år 1994, som syftade till en utvärdering av behoven i fråga om samtrafikförmåga i samband med inrättandet av det transeuropeiska vägnätet, rekommenderades dels att medlemsstat skulle tillämpa denna konvention, och dels att gemenskapen skulle komplettera den med ytterligare krav. Kommissionen är medveten om allmänheten skulle uppfatta harmoniserade vägskyltar som en tydlig symbol för europeisk integration, men har hittills ansett att det inte är lämpligt att lagstifta om detta med tanke på att två medlemsstater inte har undertecknat Wienkonventionen (Irland, Nederländerna) och tre andra ännu inte har ratificerat den (Spanien, Portugal, Förenade kungariket), även om de i stort tillämpar den.

Den pågående översynen av gemenskapens riktlinjer för utvecklingen av det transeuropeiska transportnätet ger dock tillfälle att se över detta ställningstagande. Kommissionen kommer i sin rapport om översynen av gemenskapens riktlinjer att granska hur man bäst kan uppnå största möjliga samtrafikförmåga och högsta kvalitet på de transeuropeiska transportnäten. Denna rapport skall läggas fram inför Europaparlamentet och rådet i mitten av år 2000.

(1) Konventionen om vägskyltar och signaler, antagen av Förenta nationernas ekonomiska kommissionen för Europa, av den 8 november 1968, reviderad 1993 och 1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1455/00

från Béatrice Patrie (PSE) till kommissionen

(10 maj 2000)

Ämne: Direktiv om kosttillskott i livsmedel som aviseras i vitboken om livsmedelssäkerhet

I punkt 105 i vitboken om livsmedelssäkerhet som kommissionen lade fram den 12 januari 2000 (KOM(1999) 719) meddelade kommissionen att den för rådet och Europaparlamentet kommer att lägga fram ett direktiv om kosttillskott. Kommissionen fastställde tidsfristen till mars 2000.

Det föreslagna direktivet ingår i den livsmedelspolitik gemenskapen avser utarbeta med sikte på det franska ordförandeskapet som prioriterar bland annat livsmedelsfrågor. Direktivet har inte ännu antagits av kommissionen.

Har kommissionen för avsikt att snabbt anta och översända denna text till gemenskapens lagstiftande myndigheter?

Avser kommissionen följa de vetenskapliga kommittéernas yttrande om dagliga maximimängder för intaget av olika näringsämnen?

Backar kommissionen ur inför trycket från läkemedelsindustrin som motsätter sig denna text?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 juni 2000)

Kommissionen antog den 8 maj 2000 förslaget till parlamentets och rådets direktiv om kosttillskott(1), som inom en mycket snar framtid kommer att överlämnas till parlamentet och rådet.

Enligt förslaget kommer maximiintaget av näringsämnen att fastställas utifrån en rad olika kriterier. Ett av dessa är de övre gränser för intag av vitaminer och mineraler som fastställts som säkra genom vetenskaplig riskbedömning baserad på allmänt godtagbara vetenskapliga uppgifter. Kommissionen har bett Vetenskapliga kommittén för livsmedel att informera om vilka mängder det rör sig om. Kommissionen kommer som alltid att ge den information som tillhandahålls av Vetenskapliga kommittén för livsmedel sin fulla uppmärksamhet.

(1) KOM(2000) 222 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0559/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(29 februari 2000)

Ämne: Direkta utländska investeringar

Vilken var slutsumman för direkta utländska investeringar i var och en av medlemsstaterna under vart och ett av de senaste fem åren? Hur stor andel av de direkta utländska investeringarna kom från andra medlemsstater i Europeiska unionen och från tredje länder, och vilka belopp stod Japan och Förenta staterna för i vart och ett av fallen?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(19 april 2000)

Svaren på parlamentsledamotens frågor lämnas i tre statistiska tabeller som sänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

I tabell 1 presenteras de direkta utländska investeringar som gjordes i alla medlemsstaterna mellan 1994 och 1999, samt de direkta investeringar i utlandet som de olika medlemsstaterna gjorde under samma period.

I tabell 2 presenteras de direkta utländska investeringar som gjordes i varje medlemsstat under 1998 av (a) de övriga medlemsstaterna (totalt belopp), och (b) samtliga tredje länder (totalt belopp). Beträffande tredje land anges också de specifika värdena av de direkta utländska investeringar som Japan och Förenta staterna gjorde i varje medlemsstat.

I tabell 3 detaljeras de direkta utländska investeringar som gjordes i varje medlemsstat av varje annan medlemsstat.

Med hänsyn till det intresse som parlamentsledamoten visar för direkta utländska investeringar i gemenskapen, framstår det som lämpligt att rekommendera den bok som Eurostat nyligen publicerade som innehåller de senaste statistiska uppgifterna på området: (European Union direct investment yearbook 1999 Data 19881998.Theme 2: Economy and Finance)(1).

(1) ISBN 92-828-8310-8.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1339/00 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen. Lagstiftning om samråd med de anställda.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 374 E , 28/12/2000 s. 0217 - 0217



SKRIFTLIG FRÅGA E-1339/00 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (4 maj 2000) Ämne: Lagstiftning om samråd med de anställda Anser kommissionen att det uttalande som företaget Commercial Hydraulics Ultra Division gjorde den 6 mars stämmer överens med andan i lagstiftningen om samråd med de anställda? Företaget meddelade då att fabriken i Cheltenham (Förenade kungariket) skulle stängas, varvid 252 arbetstillfällen skulle gå förlorade, samt att samråd skulle inledas (med andra ord efter att uttalandet gjorts). Svar avgivet på kommissionens vägnar av Anna Diamantopoulou (5 juni 2000) Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans skriftliga fråga E-0883/00(1). (1) Se s. 178.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1105/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(7 april 2000)

Ämne: Följderna av exponering för asbest

I Västeuropa förbjöds asbest under 1970-talet. Ändå har en italiensk epidemiolog kunnat konstatera att följdverkningarna av exponering för asbest har blivit alltmer omfattande för flera olika grupper av arbetstagare under de senaste årtiondena. Det tar många år innan cancertumörer på grund av asbest utvecklas så mycket att de kan påvisas kliniskt. I USA, där asbest förbjöds cirka 20 år tidigare än här, är toppen redan nådd när det gäller tumörer. I Europa håller samma epidemi däremot på att utveckla sig, och man förutspår att de dödsfall som orsakas av denna sorts tumör kommer att fördubblas under de närmaste tjugo åren.

Vilka initiativ tänker kommissionen ta för att hantera den utveckling som förutspås och för att hjälpa de drabbade arbetstagarnas anhöriga?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(15 juni 2000)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro över asbestens hälsoeffekter. Det finns redan en rad olika rättsakter som syftar till att skydda arbetstagarna och allmänheten mot asbestens hälsoeffekter. Det gäller särskilt rådets direktiv 83/477/EEG av den 19 september 1983 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet (andra särdirektivet enligt artikel 8 i direktiv 80/1107/EEG)(1), ändrat genom rådets direktiv 91/382/EEG av den 25 juni 1991(2), som omfattar skydd av arbetstagare som utsätts för asbest i arbetet.

Som reaktion på rådets slutsatser av den 7 april 1998 i denna fråga(3) utarbetar kommissionen ett förslag om ändring av det ovannämnda direktivet. Syftet är särskilt att inrikta skyddsåtgärderna på särskilda riskgrupper, förbättra utbildning och information till berörda arbetstagare, sänka den tillåtna asbesthalten i luften på arbetsplatsen och att se till att bedömningen av asbestfibrer ses över.

Kommissionens rekommendation 90/326/EEG av den 22 maj 1990 till medlemsstaterna om antagande av en europeisk förteckning över yrkessjukdomar(4) avser alla sjukdomar som orsakas av exponering för asbest. Det är dock medlemsstaterna själva som fattar beslut om kompensation för yrkessjukdomar och eventuell hjälp till berörda arbetstagares familjer.

(1) EGT L 263, 24.9.1983.

(2) EGT L 206, 29.7.1991.

(3) EGT C 142, 7.5.1998.

(4) EGT L 160, 26.6.1990.