SKRIFTLIG FRÅGA E-2024/02

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(9 juli 2002)

Ämne: Erkännande av meriter

Med anledning av en förfrågan från Trevor Stent, hemortsadress 18 rue de Pontadig, 29520 Châteauneuf-de-Faou i Frankrike, är kommissionen medveten om att mannen i fråga förvägrades rättvis behandling som lärare i Frankrike trots att han innehar ett examensbevis för gymnasielärare från Leicesteruniversitetet (England), vilket är i strid med rådets direktiv 89/48/EEG(1) av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier?

Eftersom de franska myndigheterna vägrade att erkänna hans examensbevis anställdes herr Stent som lärarvikarie med därav följande lön, och han var tvungen att förnya sitt kontrakt varje år. Det lyckades honom till slut att få fast anställning: efter fem års heltidsarbete fick han möjlighet att genomgå en kvalifikationskontroll vilken han klarade varefter han erbjöds fast anställning.

Då hans lön skulle fastställas informerades dock herr Stent av sin arbetsgivare (L'Académie de Rennes) att hänsyn inte skulle tas till hans arbetslivserfarenhet i England eftersom det inte rörde sig om ett franskt lycée. Detta trots att han har 25 års erfarenhet som lärare i samma ämne (historia på engelska) till studerande inom samma åldersgrupp.

Kommer kommissionen att undersöka detta fall och fastställa om Trevor Stents rättigheter enligt direktiv 89/48/EEG har åsidosatts?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att främja rörligheten och uppmuntra till att de återstående hindren för ömsesidigt erkännande av meriter och erfarenhet undanröjs?

(1) EGT L 19, 24.1.1989, s. 16.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 september 2002)

Trevor Stents ärende gäller två olika frågor, nämligen erkännande av kvalifikationer och erkännande av yrkeserfarenhet. Kommissionen står också i direktkontakt med Trevor Stent.

När det gäller erkännandet av Trevor Stents kvalifikationer och yrkeserfarenhet föreligger ingen överträdelse av rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier(1). I direktivet fastställs en generell ordning för erkännande av kvalifikationer som krävs för att få utöva yrken i de olika medlemsstaterna. Enligt direktivet är det myndigheterna i värdmedlemsstaten (i det här fallet Frankrike) som skall ge en migrerande arbetstagare tillstånd att utöva ett yrke på sitt territorium, om personen i fråga har det examensbevis som krävs för att få utöva yrket i en annan medlemsstat. Det är den berörda personen som skall lämna in en ansökan om erkännande i den medlemsstat där erkännande söks och därvid klart ange vilket yrke ansökan gäller. Om det finns avsevärda skillnader mellan yrkena eller utbildningarna som ger rätt att utöva yrkena, får värdmedlemsstaten kräva att arbetstagaren genomgår en anpassningstid eller ett lämplighetsprov (personen i fråga får själv välja). Vid tillämpningen av direktivet är värdmedlemsstaten också skyldig att ta hänsyn till den migrerande arbetstagarens yrkeserfarenhet.

Enligt föreliggande uppgifter har Trevor Stent erhållit det erkännande i Frankrike som behövs för att han skall kunna utöva sitt yrke som lärare. De franska myndigheterna har med andra ord inte vägrat att erkänna hans kvalifikationer.

När det gäller den sista frågan vill kommissionen hänvisa till sitt nyligen antagna förslag till ett nytt direktiv om erkännande av yrkeskvalifikationer(2). Förslaget är en omfattande omarbetning av alla direktiven om erkännande av yrkeskvalifikationer på ett sätt som gör att de grundläggande villkoren och garantierna bibehålls, samtidigt som strukturen förenklas och systemet kommer att fungera bättre. Förslaget innebär också att villkoren för att tillhandahålla tjänster över nationsgränserna blir enklare jämfört med de villkor som gäller för etableringsfriheten, för att ytterligare öka flexibiliteten på arbets- och tjänstemarknaderna.

Vad beträffar erkännandet av yrkeserfarenhet tycks de franska myndigheterna ha överträtt gemenskapslagstiftningen, eftersom de inte alls har tagit hänsyn till Trevor Stents yrkeserfarenhet som lärare i Storbritannien när hans lön skulle fastställas. I enlighet med domstolens rättspraxis(3) anser kommissionen att artikel 39 i EG-fördraget och artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen(4) skall tolkas så att de franska myndigheterna måste ta hänsyn till jämförbara anställningsperioder som gemenskapens arbetstagare haft tidigare i en annan medlemsstat när lönen skall sättas, på samma sätt som gäller för erfarenhet som förvärvats i Frankrike. De franska myndigheterna måste därför jämföra Trevor Stents yrkeserfarenhet med sådana anställningsperioder i Frankrike som skulle ha beaktats vid fastställandet av lönen. I den mån perioderna är jämförbara skall de beaktas på samma sätt.

Kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande mot Frankrike i denna fråga och undersöker för närvarande det franska lagförslaget som syftar till att anpassa de franska reglerna till gemenskapslagstiftningen.

Kommissionen arbetar för att undanröja hinder för erkännandet av yrkeserfarenhet och tjänsteår. Eftersom detta problem finns i många medlemsstater har kommissionen inlett överträdelseförfaranden mot ett antal länder. Kommissionen diskuterar också denna fråga med medlemsstaterna inom ramen för en arbetsgrupp bestående av generaldirektörer inom den offentliga sektorn (mellanstatligt samarbete). Dessutom hjälper kommissionen många medborgare med råd i dessa frågor.

För att främja rörligheten i allmänhet antog kommissionen nyligen sin handlingsplan för kompetens och rörlighet(5), som är en uppföljning av tidigare rapporter och texter om fri rörlighet(6).

(1) EGT L 19, 24.1.1989.

(2) KOM(2002) 119 slutlig.

(3) Mål C-15/96 (Schöning), REG 1998, s I-47, mål C-187/96 (kommissionen mot Grekland), REG 1998, s. I-1095 och mål C-195/98 (Österreichischer Gewerkschaftsbund), REG 2000, s. I-10497.

(4) EGT L 257, 19.10.1968.

(5) KOM(2002) 72 slutlig, 13.2.2002.

(6) Högnivågruppens rapport om fri rörlighet för personer (Veil-rapporten) från 1997, kommissionens handlingsplan för fri rörlighet för arbetstagare (KOM(1997) 586), meddelandet Nya europeiska arbetsmarknader, öppna och tillgängliga för alla (KOM(2001) 116).