SKRIFTLIG FRÅGA E-2249/97 från Luigi Caligaris (ELDR) till kommissionen (2 juli 1997)

Ämne: System för direkt upphandling mellan oljebolag och bensinstationsägare för köp med ensamrätt i Italien

Oljebolagen har sammanställt ensidiga ekonomiska årsavtal (direkt upphandling) med enskilda bensinstationsägare för köp med ensamrätt av bränsle och andra ¨non oil¨ produkter. Dessa avtal är i stort sett likalydande.

Legitimiteten för detta system har redan behandlats av tillsynsmyndigheten för konkurrens och marknad (såväl den inre som den gemensamma marknaden) i enlighet med förordning nr (EEG)1984/83 ((EGT L 173, 30.6.1983, s. 1. )) av den 22 juni 1983 och italiensk lag nr. 287/90 av den 10 oktober 1990.

1. Kan kommissionen svara på om oljebolagens beteende och de enskilda avtalsvillkoren för upphandling mellan oljebolag och bensinstationsägare överensstämmer med konkurrenslagen?

2. Kan kommissionen svara på om avtalsvillkor för s k ¨non oil¨ produkter är förenliga med gemenskapsrätten?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (4 september 1997)

Kommissionen har mottagit ett klagomål om de avtal som ingåtts i Italien mellan oljebolag och bensinåterförsäljare i detaljistledet.

Kommissionens gängse tillvägagångssätt är att göra en preliminär undersökning av ett klagomål innan den yttrar sig om de fortsatta åtgärder den avser att vidta.

Vid denna undersökning tar kommissionen hänsyn till såväl gemenskapsintresset som till möjligheten av alternativa lösningar för de klagande.

I föreliggande ärende har kommissionen gjort en noggrann undersökning av klagomålet och bjudit in de klagande att lägga fram sina synpunkter vid ett möte som hållits i Bryssel. Efter undersökningen konstaterar kommissionen att avtalen i fråga huvudsakligen har effekter i Italien och att deras förenlighet med gemenskapsrätten bör granskas mot bakgrund av förordningen ((Kommissionens förordning (EEG) nr 1984/83 av den 22 juni 1983 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på grupper av exklusiva inköpsavtal, EGT L 173, 30.6.1983, rättad i EGT L 79, 23.3.1984. )).

Den 23 december 1996 skrev kommissionen till de klagande och uppmanade dem att inkomma med synpunkter på dess preliminära ståndpunkt, vilken sammanfattas nedan:

Kommissionen påminde de klagande om att de nationella domstolarna är behöriga att undersöka avtal enligt artikel 85.1 i EG-fördraget och enligt förordningen om gruppundantag (EEG) nr 1984/83. I förekommande fall får den nationella domstolen förklara avtalen ogiltiga enligt artikel 85.2 i EG-fördraget.

Kommissionen har meddelat de klagande att dess uppfattning är att klagomålet inte har ett tillräckligt gemenskapsintresse för att motivera att kommissionen ingriper.

Kommissionen konstaterar vidare att endast den nationella domstolen kan bevilja de klagande eventuell ersättning och ränta för att kompensera den skada de lidit på grund av tillämpningen av avtalen i fråga.

Slutligen konstaterar kommissionen att förekomsten av en förordning om gruppundantag som omfattar avtalen i fråga kan tas till intäkt för att inte undersöka ett klagomål eftersom själva syftet med en förordning om gruppundantag just är att begränsa individuella anmälningar och undersökningar av avtal i den berörda sektorn. Dessutom underlättas genom en sådan gruppundantagsförordning den nationella domstolens tillämpning av konkurrensrätten.

I enlighet med sin praxis på området har kommissionen inte genomfört en fördjupad undersökning av de berörda avtalen, bl.a. i syfte att inte föregripa de nationella domstolarnas ståndpunkt om frågan skulle hänskjutas till dem.