SKRIFTLIG FRÅGA E-0586/99

från Nuala Ahern (V) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Fjärde rapporten om nuläget och framtidsutsikterna för hanteringen av radioaktivt avfall inom Europeiska unionen (KOM(98) 799 slutlig)

I kommissionens meddelande och fjärde rapport om nuläget och framtidsutsikterna för hanteringen av radioaktivt avfall inom Europeiska unionen (KOM(98) 799 slutlig) av den 11 januari 1999 hänvisar kommissionen till flera tidigare rådsresolutioner från 1989, som strategin är baserad på, exempelvis i avsnitt 1.8. Varför har kommissionen överhuvudtaget inte gjort någon hänvisning till parlamentets betänkande (av Llewellyn Smith) om transport och lagring av radioaktivt avfall, A3-0220/93(1), som antogs med ändringar av parlamentet den 16 juli 1993? Varför har inte kommissionen reagerat på rekommendation 19 i betänkandet, i vilken kommissionen uppmanas att upprätta en komplett databas över placeringen av alla kategorier av radioaktivt avfall i gemenskapen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(31 mars 1999)

Den huvudsakliga hänvisningen i fjärde rapporten handlar om rådets resolution av den 15 juni 1992 i vilken åtgärdsplanen inom området hantering av radioaktivt avfall(2) godkändes. Den första punkten i denna planen - kravet att tillhandahålla rådet en analys av läget och framtidsutsikterna inom området hantering av radioaktivt avfall i medlemsstaterna - är grundvalet för den fjärde rapporten. I denna analys efterfrågas särskilt information om ett antal ämnen, inbegripet "de administrativa, regelmässiga och rättsliga strukturer och ramar" som handlar om hantering av radioaktivt avfall i gemenskapen. De övriga hänvisningarna till direktiv, resolutioner och meddelanden i det avsnitt (avsnitt 1.8) som parlamentsledamoten hänvisar till svarar särskilt mot det kravet på information.

I rekommendation nr 17 i parlamentets resolution om miljö- och folkhälsoaspekter på lagring, transport och upparbetning av använt kärnbränsle(3) uppmanades kommissionen att upprätta en fullständig databas för alla kategorier av radioaktivt avfall uppdelat per plats i gemenskapen. Detta ligger utöver kraven i åtgärdsplanen i vilken det endast krävs att kommissionen utarbetar en förteckning av lagringsinstallationer med hänsyn tagen till arten av den produkt som skall lagras. Man skulle kunna lägga till att det minst sagt skulle bli opraktiskt att skapa den typ av databas som föreslås i parlamentets rapport. En fullständig databas för en medlemsstat, till exempel databasen för Förenade kungariket vilken skapades av NIREX (DOE/RAS/96.001) innehåller 444 sidor, förutom flera hundra sidor i bilagor. Den rapport som upprättades för Frankrike för ANDRA innehåller ett liknande antal sidor. Att på nytt offentliggöra sådan information, som redan är allmänt tillgänglig, kan ses som en olämplig användning av knappa resurser. Dessutom anser kommissionen att den koncentrerade sammanfattningen av de data som finns i dess fjärde rapport skulle vara till nytta för en mycket bredare publik.

Som ett mera positivt inslag kan det nämnas att kommissionen snart kan komma att anta en rekommendation för ett gemenskapsklassificeringssystem för radioaktivt avfall som i framtiden kan medverka till att förbättra insamlingen och förmedlingen av information om alla former av radioaktivt avfall.

(1) EGT C 255, 20.9.1993, s. 255.

(2) EGT C 158, 25.6.1992.

(3) EGT C 255, 20.9.1993.