ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3045/01

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(5 november 2001)

Ämne: Badvakter

Känner kommissionen till en nyligen utförd brittisk studie som visar det antal barn som årligen drunknar i simbassänger och i havet i EU:s medlemsstater?

Skulle kommissionen med anledning av denna studie kunna tänka sig att ta initiativ till en systematisk sammanställning av antalet drunkningsepisoder i alla EU:s medlemsstater?

Planerar kommissionen att utarbeta en förordning om badvakter vid offentliga simbassänger och stränder?

Kompletterande svarfrån David Byrne på kommissionens vägnar

(24 januari 2002)

Kommissionen har gjort efterforskningar för att få fatt i den studie som parlamentsledamoten nämner. De brittiska behöriga myndigheterna har översänt två färska studier som genomförts för brittiska handels- och industriministeriet (Department of Trade and Industry, DTI), om drunkningsolyckor(1). Dessa rapporter berör dock endast olyckor som inträffat i hemmiljö (i bostäder och trädgårdar) och deras räckvidd är begränsad till situationen i Förenade kungariket.

En av dessa studier koncentreras på de olyckor med barn under fem år som inträffat i trädgårdar, medan den andra mer generellt behandlar problemet med drunkningsolyckor, i bostäder såväl som i trädgårdar.

Mot bakgrund av de fakta som samlats in beskrivs i dessa studier de vanligaste olycksscenarierna och rekommendationer ges för att begränsa risken för drunkningsolyckor i hemmen. Det framgår av dessa studier att det oftast är bristande uppsikt som ligger bakom olyckorna när det gäller de yngsta barnen.

Kommissionen har inte, vare sig i Förenade kungariket eller någon annanstans, kunnat finna någon studie med mer omfattande räckvidd, liknande den som parlamentsledamoten nämner, angående fall där barn drunknat i simbassänger eller i havet.

Kommissionen har inga planer på något specifikt gemenskapsinitiativ för vare sig insamling av information om drunkningsolyckor med barn i medlemsstaterna, eller regler gällande badvakter vid offentliga simbassänger och stränder. Kommissionen anser att ansvaret för dessa frågor ligger hos medlemsstaterna och deras lokala myndigheter. Vissa aspekter på frågan,

som mer generellt avser säkerheten vid anläggningar för turister, kan dock komma att behandlas inom ramen för de övergripande initiativ för säkra anläggningar, om vilka Europaparlamentet nyligen uppmanat kommissionen att lägga fram en rapport och lämpliga förslag under 2003.

(1) Drowning accidents in the garden involving children under five July 2000 URN 00/906, Drowning in the home & garden June 2001 URN 01/903.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3323/01

från Eurig Wyn (Verts/ALE) till kommissionen

(30 november 2001)

Ämne: Förslag till förändringar i förordningen om veterinärmedicinska produkter

Förslagen till förändringar i förordningen om veterinärmedicinska produkter i Europeiska unionen (översyn 2001 artikel 67.b) kommer att innebära betydande förändringar för de människor som arbetar inom jordbruksindustrin. En särskild bestämmelse skulle innebära att alla veterinärmedicinska läkemedel för husdjur och hästar endast skulle finnas tillgängliga på recept av veterinär.

Jag håller med om att sådana mediciner bör regleras, men skulle kommissionen kunna erkänna att ett sådant förslag samtidigt skulle innebära slutet för majoriteten av handlarna på jordbruksområdet i Förenade kungariket, och innebära ökande kostnader för jordbrukarna, som skulle vara tvungna att enbart vända sig till veterinärer? Anser kommissionen att förverkligandet av detta förslag skulle kunna leda till en svart marknad för veterinärmedicinska produkter?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 januari 2002)

Kommissionen hänvisar frågeställaren till svaret på den skriftliga frågan E-2913/01 från David Bowe(1).

När det gäller tillgängligheten till veterinärläkemedel vill kommissionen framhålla att förslagen till ändring av läkemedelslagstiftningen bara gäller bestämmelserna om recept. Kommissionen anser inte att det föreslagna kravet på att det skall vara veterinärer som förskriver veterinärmedicinska läkemedel för djur inom livsmedelsproduktionen skulle innebära någon större förändring mot vad som nu är fallet inom EU. I själva verket krävs det redan nu recept för ett avsevärt antal kategorier av

veterinärläkemedel, och tanken med förslaget är att ersätta det nuvarande kravet på recept för läkemedel som kräver särskild försiktighet från veterinärens sida för att undvika all onödig risk för () konsumenten av livsmedel som härrör från det behandlade djuret.

Några förändringar av gällande gemenskapsregler om detaljhandelsförsäljningen av veterinärläkemedel har inte föreslagits. Alla återförsäljare måste ha tillstånd. Distributionssystemet styrs dock av medlemsstaternas lagstiftning. Beroende på vilka nationella regler som gäller får veterinärläkemedel även säljas av farmaceuter eller andra personer med tillstånd mot uppvisande av ett härför utställt recept.

Kommissionen delar därför inte åsikten att förslaget med nödvändighet skulle betyda slutet för någon kategori av återförsäljare eller att det skulle uppstå några extrakostnader för lantbrukarna. Dessutom bör det finnas adekvata kontroller och påföljder för att förebygga en svart marknad för veterinärmedicinska produkter.

(1) EGT C 93 E, 18.4.2002, s. 209.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1911/01

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(28 juni 2001)

Ämne: Brott mot de mänskliga rättigheterna på Moluckerna

Kristna på Moluckerna har utsatts för tvångsomskärelse och under dödshot tvingats konvertera till islam. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att garantera att dessa kristnas mänskliga och religiösa rättigheter skyddas och för att hindra fortsatt förföljelse?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro när det gäller kränkningarna av de mänskliga rättigheterna på Moluckerna.

Vad kommissionens åtgärder beträffar har kommissionens delegation i Jakarta beordrats att noggrant övervaka läget och att lägga fram regelbundna rapporter. Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd (ECHO) har sedan 1999 lämnat ett betydande humanitärt bistånd till dem som drabbats av konflikten oavsett deras religiösa övertygelse. I det nu aktuella utkastet till utvecklingsprogram för Indonesien planeras stöd till återuppbyggnad och till försoning mellan olika samhällsgrupper på Moluckerna.

Varje lämpligt tillfälle tas till vara för att till de indonesiska myndigheterna framföra unionens oro och kommissionen och medlemsstaterna fortsätter att samråda i denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1870/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Belgien)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Belgien som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Belgien som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt kompletterande svarpå de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(18 september 2001)

Databasen för informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter (ISJR) används som källa vid fastställandet av antalet jordbruksföretag vars areal för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor är över respektive under 50 hektar. Även om denna databas består av resultaten av en utredning av jordbruksföretagens strukturer (Eurostat), är det allmänt känt att de stora företagen är överrepresenterade. Siffrorna nedan kan därför betraktas som maximital. Uppgifterna är från 1997, det senaste året för vilket det finns uppgifter från alla medlemsstaterna i databasen ISJR.

I kolumnerna A och C i tabellen nedan anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksföretagen som brukar en jordbruksareal för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som är över respektive under 50 hektar.

I kolumnerna B och D i tabellen nedan anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksarealen för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som drivs av jordbruksföretag som brukar en jordbruksareal som överskrider respektive underskrider 50 hektar.

I kolumn F anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksarealen för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som skulle uteslutas, om alla andra faktorer förblev oförändrade, och om ett tak på 50 hektar skulle tillämpas.

I kolumn I anges vilka summor uttryckta i miljoner euro som skulle sparas in per medlemsstat om ett tak på 50 hektar spannmål, oljehaltiga växter och proteingrödor tillämpades. Den angivna avkastningen är den referensavkastning som medlemsstaterna uppgivit. Gemenskapens totala utgiftsbesparingar skulle uppgå till 4 miljarder euro.

>Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA P-2012/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(3 juli 2001)

Ämne: Vitbok om styrelseformer i Europeiska unionen

När tänker kommissionen offentliggöra vitboken om styrelseformer i Europeiska unionen?

Vilka har stått för de huvudsakliga bidragen till denna vitbok och avser kommissionen stå till tjänst med fullständiga detaljer om vilken budget som fanns att tillgå för sammanställandet av denna vitbok, med uppgifter om till exempel kostnaderna för att arrangera seminarier, arvoden till sakkunniga och utomstående konsulter och alla andra hithörande kostnader?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(8 oktober 2001)

Vitboken antogs av kommissionen den 25 juli 2001.(1) Den finns tillgänglig via Europa-servern (http://europa.eu.int/comm/governance/white_paper/index_sv.htm) och kommer snart att publiceras i broschyrform av publikationsbyrån.

Vitboken har utarbetats av kommissionen. De flesta av kommissionens avdelningar deltog i förarbetet, vilket utfördes av tolv arbetsgrupper som inrättats och samordnades av kommissionens generalsekretariat. Vitbokens huvudsakliga innehåll och arbetsformerna bestämdes av kommissionen den 11 oktober 2000.(2)

I förarbetet ingick seminarier, enkätundersökningar, samråd och offentliga utfrågningar med personer utanför kommissionen. En utförlig rapport om dessa aktiviteter har utarbetats och kommer snart att publiceras tillsammans med andra förberedande dokument för vitboken. Ett exemplar av rapporten kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

Det fanns inga särskilda anslag för vitboken. Den personal och de ekonomiska medel som använts för vitboken har tagits från de administrativa anslag som budgetmyndigheten normalt beviljar kommissionen för dess verksamhet.

(1) KOM(2001) 428 slutlig.

(2) SEK(2000) 1547/7 slutlig, offentliggjord på följande adress: http://europa.eu.int/comm/governance/work/sv.pdf.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2329/01

från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Utnämningen av Euratom-inspektörer

Kommer kommissionen att förklara varför bestämmelserna för utnämningen av Euratom-inspektörer ändrats?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(21 september 2001)

Kommissionen har hittills utnämnt ungefär 430 Euratom-inspektörer. Dessa utnämningar är alltså av rutinmässig art, och inom ramen för en administrativ reform för att förenkla förfarandena tycks det förnuftigt att delegera undertecknandet av dessa formella utnämnanden till den generaldirektör som har ansvaret för Euratoms säkerhetskontroll.

Kommissionens beslut av den 27 juni 2001 ger således generaldirektören för transport och energi (GD TREN) befogenhet att utnämna inspektörer i kommissionens namn (artiklarna 81 och 82 i Euratomfördraget).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2446/01

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(11 september 2001)

Ämne: Nationalparkerna Gran Paradiso och Vanoise

I alpregionen, i regionerna Valle d'Aosta, Piemonte och Savoie, sträcker sig det största naturskyddsområdet i Västeuropa över den stora italienska nationalparken Gran Paradiso (Italiens första, invigd 1922) och den franska nationalparken Vanoise (Frankrikes första, invigd 1963). De båda nationalparkerna har ett helt identiskt växt- och djurliv och liknande territoriella problem på grund av precis samma bergsklimat, och man har sedan 1972 utvecklat ett tvilling- och samarbetsförhållande mellan de båda parkerna. Det skulle emellertid behövas en gemenskapslagstiftning som, med fullständig hänsyn till naturen liksom till subsidiaritetsprincipen och de lokala invånarnas rättigheter, gör det möjligt att skapa ett europeiskt naturskyddsområde i verklig mening.

Vilka instrument anser kommissionen att man kan eller kommer att kunna tillämpa för att skapa ett enda stort naturskyddsområde som omfattar både Gran Paradiso och Vanoise?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(26 oktober 2001)

Kommissionen anser att rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) innebär ett sådant gemensamt tillvägagångssätt beträffande naturskydd som frågeställaren anser behövs. Genom det inrättas nämligen ett sammanhängande europeiskt ekologiskt nät av särskilda skyddsområden, Natura 2000-nätet. Samma skyldigheter gäller på båda sidorna av gränsen beträffande förvaltningen av området i naturskyddshänseende.

Även om kommissionen stöder gränsöverskridande samarbete mellan de två nationalparkernas förvaltningsstrukturer, kan den enligt EG-fördraget inte inrätta en rättslig ram för överstatliga markförvaltningsstrukturer av den typ frågeställaren föreslår. Interreg-programmet är till för att stödja gränsöverskridande samarbete och kan användas för gemenskapsstöd till utvecklingen av ett gemensamt förvaltningssystem för nationalparker som angränsar till varandra men ligger i olika medlemsstater.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2126/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(17 juli 2001)

Ämne: Utnyttjande av barn i Rumänien

Det är numera välkänt att tusentals barn i Rumänien befinner sig i händerna på kriminella organisationer som tvingar dem till prostitution och utsätter dem för allt slags våld. Kommissionens Emma Nicholson har nyligen protesterat mot detta och påpekat hur detta problem, åtminstone på den senaste tiden, har blivit ett prioriterat problem för unionens institutioner.

Kommissionen ombeds i det avseendet att besvara följande frågor:

1. Är kommissionen medveten om att sådana brott begås i andra kandidatländer?

2. Har kommissionen kontaktat Europol, så att den inleder en undersökning med deltagande från samtliga unionens medlemsstater för att försöka upptäcka eventuellt samarbete mellan kriminella organisationer och myndigheterna i dessa stater?

3. Anser kommissionen inte att det är nödvändigt att ta reda på lagstiftningen i dessa länder i fråga om skydd för barn och familjen i allmänhet?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(8 oktober 2001)

1. och 3. Kommissionen vill påminna parlamentsledamoten om innehållet i de återkommande rapporter om kandidatländernas framsteg på vägen mot anslutning som kommissionen varje år överlämnar till Europaparlamentet och rådet. Särskilt av rapporterna från 2000 framgick det att den typ av problem som parlamentsledamoten nämner förekom i flera av kandidatländerna och att åtgärder vidtogs eller skulle vidtas för att komma tillrätta med dem. Det rapporterades även om ländernas lagstiftning i fråga om skydd av barn. Problemen togs särskilt upp i rapporterna om Bulgarien, Cypern, Lettland, Litauen, Slovakien och Tjeckien. Nästa omgång av de återkommande rapporterna läggs fram i november 2001.

När det gäller skydd av barn påminner kommissionen också om att det framtida rambeslutet om bekämpning av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi är ett rättsligt instrument som kommer att införlivas med gemenskapens regelverk och följaktligen genomföras även i kandidatländerna. Vidare samlar man inom ramen för anslutningsprocessen regelbundet in uppgifter om hur regelverket genomförs eller kan genomföras i kandidatländerna.

2. Kommissionen påminner om att Europol har behörighet när det gäller bekämpning av människohandel, även barnpornografi, om det finns faktiska tecken på organiserad brottslighet och om två eller flera medlemsstater berörs av problemet. Enligt Europols arbetsprogram för 2001 och 2002 är bekämpningen av denna typ av brottslighet en av organisationens huvudprioriteringar. Europol är för närvarande aktivt engagerat i två omfattande undersökningar på området som nyligen inletts. För att förbättra samarbetet med kandidatländerna på detta område har rådet bemyndigat Europol att förhandla fram samarbetsavtal med samtliga kandidatländer.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2486/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(5 september 2001)

Ämne: Fonder för fred och försoning

Enligt nya rapporter har Europeiska unionen finansierat välkända IRA-terrorister genom sina fonder för fred och försoning.

Har kommissionen inlett någon formell undersökning om tänkbar förskingring av EU-fonderna?

Har kommissionen frusit utbetalningarna till dessa organisationer tills en ordentlig undersökning har genomförts?

Vilka steg kommer kommissionen att ta för att försäkra sig om att skattebetalarnas pengar används på ett riktigt sätt? Om det bekräftas att pengar har anslagits olämpligt, vilka steg kommer kommissionen att ta för att kräva tillbaka pengarna?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(8 oktober 2001)

Kommissionen antar att parlamentsledamoten hänvisar till den artikel som publiserades i den brittiska upplagan av Sunday Times den 26 augusti 2001 med rubriken IRA-misstänkta finansierade med EU-bidrag.

Artikeln namnger personer som är misstänkta för inblandning i terroristverksamhet och som påstås räknas till de förmånstagare som stödjs av europeiska strukturfonder via projekt rörande två grupper av före detta fångar: Tar Isteach och Coiste Na n-larchimí.

Även om de berörda personerna inte har blivit fällda för terroristbrott så har Europeiska kommissionen bett förvaltningsmyndigheten på fältet det särskilda organet för EU-program att undersöka de berörda projekten. Denna undersökning har inte fört fram något bevis som tyder på att det finns oegentligheter inom administrationen av EU-bidrag. För närvarande finns det därför inga orsaker varken till att upphäva utbetalningar eller till att begära en återbetalning av EU-medel.

Fastän Peace I-programmet och dess efterföljare, Peace II, är unika bland EU-åtgärder inom ramen för strukturfonderna är de föremål för samma stränga regler i fråga om förvaltning och kontroll. Kommissionen har redan tidigare visat att den inte kommer att tveka att upphäva utbetalningar där det finns bevis på missbruk av EU-medel. I detta avseende samverkar den fullt ut med det särskilda organet för EU-program.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2254/01

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(26 juli 2001)

Ämne: Vattenkraftverk i floden Alfeios

Miljöenheten inom det grekiska ministeriet för miljö, fysisk planering och offentliga arbeten har nyligen gett ett preliminärt godkännande av ett projekt som kallas ett mindre vattenkraftverk vid Theisoa, med effekt 5 mw och beläget i floden Alfeios. EU finansierade för två år sedan utveckling av alternativa former för turism i detta område, inom ramen för utvecklingsprogrammet Leader II. Själva grunden för detta tidigare projekt var floden och dess rinnande lopp. Även om jag visserligen förstår hur betydelsefullt anläggandet av vattenkraftverk är för det grekiska samhället, skulle jag ändå vilja understryka att om detta nya projekt genomförs så kommer det att få allvarliga konsekvenser både för en livskraftig utveckling av turismen i området (som fått EU-stöd) och för miljön.

Skulle kommissionen mot bakgrund av detta och av platsens och landskapets säregenhet, som är mycket intressant ur miljösynpunkt, kunna informera mig om detta projekt är förenligt med de projekt som redan tidigare fått finansiering och om gemenskapens miljölagstiftning respekteras?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(24 oktober 2001)

Enligt den information som kommissionen förfogar över, stöder utvecklingsministeriet privata initiativ till energiproduktion inom ramen för liberaliseringen av energimarknaden. Detta stöd genomförs inom ramen för det operativa programmet för konkurrenskraft. En ansökingsomgång har utlysts och de utvalda projekten kommer att samfinansieras av det nämnda programmet inom den nationella stödordningen. Projektet i fråga är ett av de förslag som lagts fram.

Vid första anblicken strider projektet om vattenkraftverket inte mot gemenskapslagstiftningen. Före genomförandet av projektet kommer ändå en komplett miljökonsekvensbedömning att utföras. Dessutom måste miljövillkoren godkännas. Hänsyn måste tas till utvecklingen av turismen i området och om det visar sig att ett vattenkraftverk skulle riskera att hindra utvecklingen av alternativa former av turism, som parlamentsledamoten påstår, kommer man att vara tvungen att ta hänsyn till det i miljövillkoren. Åtgärder för ersättning/återställning kommer att krävas om det skulle behövas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2761/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: Korn som korn

Sverige fick i juli 1997 tillstånd att fortsätta att kalla korn för korn ännu ett år framåt. Det mesta korn som odlas i det kalla Sverige är egentligen för litet för att nå upp till EU:s krav på korn.

Kan kommissionen redogöra för vad som har hänt vad gäller Sveriges kornsort gentemot EU:s kravspecifikation för korn sedan 1997?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 november 2001)

Den särskilda mätningsdefinitionen (genom en sikt med slitsbredden 2 millimeter (mm) i stället för 2,2 mm) för små kärnor av korn som erbjuds till intervention i Sverige och Finland har införts slutgiltigt i reglerna för definition av orenheter bestående av kärnor i bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 824/2000 av den 19 april 2000 om fastställande av förfarandet och villkoren för interventionsorganens övertagande av spannmål samt analysmetoderna för kvalitetsbestämning.(1)

(1) EGT L 100, 20.4.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2369/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(8 augusti 2001)

Ämne: Uppfyllande av fleråriga utvecklingsprogram (FUP)

Kommissionsledamot F. Fischler påpekade i sitt inlägg under parlamentets plenarsammanträde i Strasbourg den 5 juli 2001 att Europeiska gemenskapernas domstol redan håller på att förbereda rättsliga förfaranden mot några av medlemsstaterna för att inte ha uppfyllt FUP.

Kan Europeiska kommissionen upplysa om mot vilka medlemsstater man förbereder eller planerar att påbörja rättsliga förfaranden, samt när dessa kommer att inledas?

Kan kommissionen lämna de upplysningar den till dags datum har om i vilken utsträckning varje medlemsstat har uppfyllt FUP IV?

Svar från Franz Fischler på komissionens vägnar

(8 oktober 2001)

Kommissionen förbereder för närvarande att inleda överträdelseförfaranden mot flera medlemsstater för brist i uppfyllandet av målsättningarna i det fleråriga utvecklingsprogrammet (FUP). Beträffande den begärda informationen(1), måste konfidentialitet för dessa överträdelseförfaranden respekteras till dess att kommissionen har fattat ett slutgiltigt beslut.

Enligt artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn(2), ges i årsrapporten till rådet och parlamentet uppgifter om i vilken utsträckning varje enskild medlemsstat har uppnått målen enligt FUP IV. Rapporten om resultaten av FUP IV som kommissionen utarbetade i slutet av år 2000 skall presenteras för rådet och parlamentet under de kommande veckorna.

(1) EGT C 121, 24.4.2001.

(2) EGT L 337, 30.12.1999.