ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2076/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(7 juli 1998)

Angående: Buller i Via Val d'Ala i Rom

I närheten av Via Val d'Ala i Rom passerar många tåg (sträckan Rom-Orte och lokaltåget till Fiumicino). Detta medför en hög ljudnivå och buller i ett tättbefolkat område.

För ungefär ett år sedan lade myndigheterna fram en ansökan om åtgärder för att skydda livskvaliteten, varefter polisen undersökte området för att mäta bullernivån.

Kommissionen ombeds svara på följande:

1. Anser kommissionen inte att detta strider mot direktiv 85/337/EEG(1) om bedömning av inverkan på miljön?

2. Vore det inte lämpligt att anmoda de italienska myndigheterna att sätta upp bullerskydd?

3. Kan kommissionen ge ett allmänt omdöme i denna fråga?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(15 september 1998)

1. Direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(2) gäller för de projektkategorier som anges i bilagorna I och II (även järnvägslinjer för fjärrtrafik) före deras genomförande, eller under vissa villkor före deras ändring. Detta gäller inte för befintlig infrastruktur.

2. Denna fråga sorterar under medlemsstaternas behörighet.

3. Kommissionen offentliggjorde 1997 en grönbok om bullerpolitik(3). Efter att ha erhållit reaktioner på denna grönbok håller kommissionen nu på att utarbeta ett förslag till ett ramdirektiv om bullerbelastningen på omgivningen. Särskilda expertgrupper kommer att utarbeta ståndpunktsdokument och rapportera till kommissionen.

(1) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(3) KOM(96) 540 slutlig.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 096 , 08/04/1999 s. 0167



SKRIFTLIG FRÅGA E-3259/98 från Francisco Sanz Fernández (PSE) till kommissionen (28 oktober 1998) Angående: Kulturen och samarbetet med tredje land Kan kommissionen ange antalet samt arten och omfattningen av de bidrag som beviljats på området kultur, undervisning och utbildning inom ramen för samarbetsavtalen med länderna i Medelhavsområdet och i Latinamerika mellan 1994 och 1998? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Manuel Marín (24 november 1998) Kommissionen sänder de efterfrågade upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2057/98

från Felipe Camisón Asensio (PPE) till rådet

(6 juli 1998)

Angående: Diplomet "Europass-utbildning"

När och hur kommer de europeiska studeranden som går yrkesutbildningar att få tillgång till ovanstående program? Kommer detta att göras lika förmånligt som Erasmus-programmet?

Svar

(22 oktober 1998)

Främjandet av europeiska utbildningsavsnitt i varvad utbildning, däribland lärlingsutbildning, är inte ett gemenskapsprogram utan ett dokument som på gemenskapsnivå tjänar som intyg på utbildning som har genomgåtts i en annan medlemsstat. Användningen av Europass-utbildning ska säkerställa en större insyn i de kunskaper och den erfarenhet som har förvärvats under utbildningsperioden i utlandet. Det är således fråga om en strategi som skiljer sig helt och hållet från Erasmusprogrammet, vilket i sin tur har ersatts av Sokratesprogrammet och avser utbyte på universitetsnivå.

Vid sitt möte den 16 juli 1998 bekräftade Europaparlamentet mottagandet av en gemensam ståndpunkt från rådet om förslaget till rådets beslut om främjande av europeiska utbildningsavsnitt i varvad utbildning, däribland lärlingsutbildning. Europaparlamentets ordförande begärde en månads förlängning av Europaparlamentets tidsfrist för att avge sitt yttrande.

Rådet kommer att återuppta arbetet så snart Europaparlamentet har avgivit sitt yttrande och skulle kunna nå en politisk överenskommelse om texten vid rådets möte (arbetsmarknadsfrågor och sociala frågor) den 2 december 1998.

När beslutet väl har antagits förväntas det träda i kraft den 1 januari 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1123/98

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen

(8 april 1998)

Angående: Utredning om användningen av långa bussar inom EU

I transportdirektiv 96/53/EG(1), som berör harmoniseringen av högsta tillåtna vikter och största tillåtna dimensioner i internationell trafik, fastställs det att den största tillåtna längden för bussar är 12 meter. Undantagstillstånd för längre bussar har beviljats för vissa EU-länder, bl.a. Finland.

Användningen av längre, det vill säga över 12 meter långa, bussar i hela EU har också diskuterats. Då transportdirektivet behandlades 1996 upptogs det till protokollet för rådets sammanträde som fjärde inlägg en uppmaning som gick ut på att kommissionen borde göra en utredning av 15 meter långa bussars användningsmöjligheter inom EU.

Mot bakgrund av ovanstående undrar jag vilka åtgärder kommissionen vidtagit till följd av inlägget i rådet för att undersöka de långa bussarnas användningsmöjligheter i trafiken inom EU?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(29 maj 1998)

I rådets direktiv 96/53/EG av den 25 juli 1996 fastställs största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och högsta tillåtna vikter i internationell trafik(2) för vissa vägfordon som framförs inom gemenskapen, vilket i själva verket inte begränsar längden för långa bussar som används i internationell trafik till maximalt 12 meter. I direktivet fastställs att bussar med en längd upp till 12 meter kan användas fritt i hela gemenskapen. Bussar som är över 12 meter får användas men omfattas av nationell lagstiftning avseende högsta tillåtna längd.

Det huvudsakliga ändamålet med kommissionens förslag till lagstiftning, som resulterade i direktiv 96/53/EG, var att harmonisera högsta tillåtna vikter och största tillåtna dimensioner i hela gemenskapen. Den högsta tillåtna längden för långa bussar var en fråga som man emellertid inte kunde enas om och som inte fick majoritetsstöd för en gräns på 15 meter. Under dessa omständigheter åtog sig kommissionen inför rådet att lägga fram en rapport i frågan.

Det bör glädja parlamentsledamoten att kommissionens rapport om 15 meter långa bussar förväntas antas inom en snar framtid och sedan kommer att överlämnas till rådet och parlamentet för deras ställningstagande.

(1) EGT L 235, 17.9.1996, s. 59.

(2) EGT L 235, 17.9.1996, s. 59.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2152/98

från Ingo Friedrich (PPE) till kommissionen

(13 juli 1998)

Angående: Illegal förmedling av utländsk arbetskraft till den tyska byggnadsindustrin

Känner kommissionen till att nederländska företag illegalt förmedlar engelska byggnadsarbetare till tyska byggarbetsplatser?

Vilka åtgärder planerar kommissionen att vidta mot detta förhållande?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(13 oktober 1998)

Kommissionen känner inte till de problem som tas upp i frågan, att företag som är etablerade i Nederländerna illegalt förmedlar brittisk arbetskraft till tyska byggarbetsplatser.

Kommissionen kan meddela att det i artikel 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster(1) står att samarbetet mellan de olika medlemsstaternas offentliga förvaltningar "består särskilt i att besvara motiverade förfrågningar från dessa offentliga förvaltningar om information angående utsändande av arbetstagare till andra medlemsstater, inbegripet uppenbart missbruk eller gränsöverskridande verksamheter som antas vara olagliga".

I sitt meddelande om odeklarerat arbete(2) påpekade kommissionen att en effektiv strategi i kampen mot svart arbete måste vara övergripande i så måtto att den borde innefatta såväl sanktioner som förebyggande åtgärder.

Av ovanstående framgår att det åligger medlemsstaterna att kontrollera att förmedlingen av arbetskraft på deras territorium sker i enlighet med det som föreskrivs i artikel 59 i EG-fördraget, eftersom det rör sig om tillhandahållande av tjänster över gränserna.

(1) EGT L 18, 21.1.1997.

(2) KOM(98) 219 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2663/98

från Francis Decourrière (PPE) till kommissionen

(31 juli 1998)

Angående: Programmet Med-Media

Efter att kommissionen stoppat utbetalningen av anslag för åtgärder inom Med-Média har ett flertal ekonomiska aktörer som främjar projekt liksom också vissa samproduktioner av filmer drabbats av allvarliga svårigheter. Kommissionen har för övrigt underrättats om vilka svårigheter som dessa ekonomiska aktörer drabbats av (producenter av filmatiska verk) till följd av att anslagen inte utbetalas.

Kommissionen har tillkännagivit att ett flertal bolag beslutat sig för att på egen risk genomföra olika projekt inom filmproduktionen, trots att det varit fullt medvetna om den juridiska ram som kommissionen arbetar inom. En filminspelning kräver emellertid ett långvarigt förberedelsearbete. Kunde man inte således införa undantag eller nå fram till kompromisslösningar så att det kunde undvikas att vissa företag går i konkurs?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(28 september 1998)

Kommissionen fattade den 22 april 1998 beslut om att återuppta programmen för decentraliserat samarbete i medelhavsområdet på de villkor som fastställts vid de fördjupade diskussionerna med parlamentet.

I sin resolution från juli 1997 har parlamentet uttryckt en önskan om att Med-Media-programmet begränsas till att omfatta utbildningsåtgärder.

Som kommissionen redan klargjort känner den till de svårigheter som vissa produktionsbolag drabbats av. Kommissionen vill emellertid erinra om att urvalet av projekt gjordes på samfinansieringens grund och att frågan om samfinansiering för kommissionens vidkommande förfallit eftersom det inte förelegat några avtal med projektsamordnarna.

Det är avslutningsvis kommissionens förhoppning att det genom lanseringen av det regionala Europa-Medelhavsprogrammet på det audiovisuella området skall bli möjligt att uppfylla vissa av dessa aktörers förhoppningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3071/98

från Michael Elliott (PSE) till kommissionen

(9 oktober 1998)

Angående: Primater

Vilken statistik/information har Europeiska kommissionen om antalet primater som används i EU-finansierade forskningsprojekt, om syftet med att använda primater och om vilka summor EU bidrar med? Vilka är kommissionens närmare planer för övervakning och registrering av EU-stödd forskning inom detta område i framtiden?

Om sådan statistik och information finns,

- med vilka belopp stödde EU forskning om BSE/TSE där primater användes under vart och ett av åren 1996, 1997 och 1998 (fram till nu) och för hur många primater gäller dessa belopp?

- med vilka belopp stödde EU forskning om aids där primater användes under vart och ett av åren 1996, 1997 och 1998 (fram till nu) och för hur många primater gäller dessa belopp?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3069/98 och E-3071/98 ingivna av Edith Cresson för kommissionen

(16 november 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2383/98

från Anna Karamanou (PSE) till rådet

(27 juli 1998)

Angående: Ekonomiskt stöd till rehabiliteringscenter för tortyroffer

EG-domstolens dom nyligen om att det saknas rättslig grund för vissa budgetrubriker i gemenskapsbudgeten påverkar direkt ett stort antal rehabiliteringscenter för tortyroffer, bland dem centret i Aten som till 95 procent finansieras av EU. Rehabiliteringscentret för tortyroffer i Aten tar emot ett stort antal flyktingar från Balkan, Öst- och Centraleuropa och Mellanöstern och det är en mycket viktig bas för stödet till de offer som söker information, stöd och vård. På vilket sätt avser rådet att övervinna de hinder som EG-domstolens beslut skapar så att EU:s finansiering av dessa så betydelsefulla centra kan fortsätta?

Svar

(19 oktober 1998)

Vi ber den ärade parlamentsledamoten uppmärksamma att rådet vid rådets möte (budget) den 17 juli 1998 godkände kommissionens avsikt att under 1998 i enlighet med sina befogenheter enligt artikel 205 i fördraget använda vissa budgetposter för vilka förslag till rättslig grund har formulerats, men ännu inte antagits.

Rådet tror därför att genomförandet av åtgärder för vilka en rättslig grund har föreslagits och som anses politiskt angelägna, såsom den åtgärd som den ärade parlamentsledamoten avser, snarast kommer att kunna godkännas, förutsatt att det rör åtgärder som gäller de mänskliga rättigheterna.

Parlamentet och rådet har också åtagit sig att var för sig beträffande de budgetposter där de berörs bidra till att de rättsliga förfarandena påskyndas så att besluten om de grundläggande rättsakter som har föreslagits men ännu inte antagits skall kunna fattas snarast möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2789/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(17 september 1998)

Angående: Störande ljus

Störande ljus är ett växande problem både i städer och på landsbygden och det ger upphov till allvarliga psykologiska och ekologiska bekymmer. Denna form av miljöstörande verksamhet slösar också på elektricitet vilket betyder bortkastade pengar och, vad viktigare är, ett slöseri med jordens begränsade energiresurser.

Har kommissionen genomfört några studier om denna form av miljöförstöring och om så är fallet har man planerat några lämpliga EU-initiativ?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Pádraig Flynn

(28 oktober 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på de skriftliga frågorna E-1166/95(1) och E-2014/95 från Phillip Whitehead(2).

(1) EGT C 196, 31.7.1995.

(2) EGT C 277, 23.10.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3030/98

från Raimo Ilaskivi (PPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Undervisning i finska på Åland

Enligt aktuella tidningsuppgifter har en tjänsteman vid Ålands landskapsstyrelse förvägrat en annan tjänsteman rätten att under arbetstid studera finska, som är Finlands första officiella språk. Tjänstemannen skulle emellertid nog ha fått tillåtelse att studera andra språk under arbetstid. Som motivering uppgavs att det inte är nödvändigt att kunna finska, eftersom Åland är en enspråkig autonomi. De finska turisterna är dock en betydelsefull grupp på Åland. Förbudet mot att studera finska samtidigt som studier av andra språk tillåts är diskriminerande.

Anser kommissionen att detta förbud är förenligt med den status som EU beviljat Åland? Om inte, vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att tjänstemän vid Ålands landskapsstyrelse skall kunna studera finska i samma utsträckning som andra språk?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Marcelino Oreja

(24 november 1998)

Det ligger utanför kommissionens behörighet att behandla denna fråga, som handläggs uteslutande av berörda nationella myndigheter.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 096 , 08/04/1999 s. 0068



SKRIFTLIG FRÅGA E-2279/98 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (22 juli 1998) Angående: Förordningen om tropiska regnskogar Eftersom denna förordning upphör att gälla 1999 undrar jag om kommissionen planerar att lägga fram ett förslag till en ny förordning? Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (14 september 1998) Kommissionen kommer att ta beslut om ett förslag till en ny förordning om tropisk skog så snart den har lagt fram för Europaparlamentet och rådet det meddelande om utvecklingssamarbete på skogsområdet som för närvarande är under utarbetande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2717/98

från Leonie van Bladel (UPE) till rådet

(1 september 1998)

Angående: Stagnation i Europa-Medelhavsförhandlingarna med Egypten

1. Är rådets ordförande medveten om att kommissionen vid förhandlingarna om ett Europa-Medelhavsavtal med Egypten har nått gränsen för sitt förhandlingsmandat?

2. Delar rådet åsikten om att det är av stor betydelse för främjandet av fredsprocessen i Mellanöstern att det ingås ett avtal med Egypten, som var det första land som ingått ett fredsavtal med Israel?

3. Är rådet medvetet om att då man nu energiskt går till verket med att förbereda förhandlingarna med länderna i Central- och Östeuropa, då bör förhandlingarna med länderna i Medelhavsområdet, av omsorg om en balanserad utrikespolitik, hålla jämna steg därmed?

4. Är rådet berett att utvidga kommissionens mandat så att förhandlingarna med Egypten skall kunna slutföras redan i år och Europaparlamentet ge sitt godkännande till avtalet innan parlamentets valperiod löper ut i maj 1999?

Svar

(9 november 1998)

1. Vid Europeiska rådet på Korfu i juni 1994 erinrade Europeiska unionen om sin önskan att knyta banden till sina Medelhavspartner ännu fastare och uttryckte en önskan om att utveckla samarbetet med Mashrek-länderna med hänsyn till den specifika situationen i vart och ett av länderna. Härvidlag har rådet hela tiden i åtanke den roll som Egypten spelar i fredsprocessen i Mellanöstern.

2. Den 19 december 1994 gav rådet kommissionen mandat att förhandla om ett Europa-Medelhavsavtal med Egypten. Sedan dess har flera förhandlingsmöten ägt rum. Rådet följer regelbundet utvecklingen av dessa förhandlingar. Rådet har konstaterat att ett antal svårigheter fortfarande måste överbryggas, särskilt i jordbruksfrågor, men också när det gäller den traditionella klausulen om respekten för de mänskliga rättigheterna och klausulen om återtagande av olagliga invandrare. Rådet erinrar om att det i alla förhandlingar krävs smidighet från båda parter för att resultat skall uppnås, inte bara från unionens sida. Rådet uppmanar kommissionen att agera på sådant sätt att unionens målsättningar snabbt kan uppnås.

Det är under alla förhållanden kommissionen, som förhandlar om Europa-Medelhavsavtalet med Egypten, som skall förelägga rådet förslag om anpassningar av förhandlingsmandatet om kommissionen inte anser sig kunna slutföra förhandlingarna utifrån det mandat som den har fått. Rådet har för närvarande inte förelagts något sådant förslag.

3. Europeiska rådet i Luxemburg den 12-13 december 1997 förde fram den utvidgningsprocess som omfattar de tio central- och östeuropeiska länderna samt Cypern. För de Medelhavsländer som inte omfattas av några planer på anslutning är slutsatserna fortfarande aktuella från de Europeiska råden på Korfu och i Essen och Cannes om stärkta förbindelser med dessa länder. Europeiska rådet i Cardiff den 15 och 16 juni 1998 betonade vikten av Europa-Medelhavs-partnerskapet och ansåg att ministermötet i Palermo hade bekräftat livskraften i denna förbindelse.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2072/98

från Luigi Caligaris (ELDR) till kommissionen

(7 juli 1998)

Angående: VEU:s införlivande i EU

Eftersom Europeiska unionen skall främja närmare institutionella förbindelser med VEU inför möjligheten av VEU:s införlivande i unionen, om Europeiska rådet beslutar det, bör man på lämpligt sätt förbereda sig för denna möjlighet. I detta sammanhang verkar det vara lämpligast att inte endast inrätta tillfälliga delegationer mellan parterna som brukligt är, utan även göra det möjligt att kontinuerligt behandla problem av ömsesidigt intresse som sammanhänger med VEU:s införlivande i EU. För detta ändamål anser man att EU bör förses med ett organ för säkerhetsproblem liknande det som VEU förfogar över, inte endast för ovannämnda ändamål, utan även för att ge intellektuellt stöd till gemenskapsinstitutionerna på området gemensam utrikespolitik och säkerhet. Om VEU:s införlivande i EU förverkligas kommer de två organen att gå samman i ett.

Kan kommissionen avge ett yttrande i denna fråga?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(28 juli 1998)

Kommissionen har alltid tagit ställning för att Västeuropeiska unionen (VEU) integreras i Europeiska unionen.

Mot bakgrund av bestämmelserna i Amsterdamfördraget delar kommissionen parlamentsledamotens åsikt, nämligen att det är lämpligt att redan nu skapa en lämplig ram för att utreda de problem som är förknippade med en eventuell integration av VEU i unionen.

Med detta för ögonen har kommissionen tillsatt en särskild grupp som skall överväga och analysera säkerhetsfrågorna. Gruppen har ett nära samarbete med institutet för studier om säkerhetsfrågor inom VEU. Båda organisationerna medger de fördelar som ligger i detta nära samarbete, också inför möjligheten att VEU integreras i unionen. Det förefaller således inte för närvarande vara en prioriterad fråga att inom EU inrätta ett institut av det slag som finns inom VEU.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1240/98

från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen

(29 april 1998)

Angående: Brott mot barn

Barn är särskilt sårbara och har en begränsad förmåga att värja sig mot allt slags våld. När ett barn skadas, begås även ett avsiktligt brott mot mänskligheten. Världens befolkning består till hälften av barn.

Är kommissionen mot bakgrund av ovanstående beredd att verka för följande:

1. att barn inte betraktas som en minoritet i samhället, utan även åtnjuter ett fullständigt rättsligt skydd,

2. att detta allmänna rättsliga skydd omfattar alla barn oavsett nationalitet?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar

(19 juni 1998)

Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt om att barnens rättigheter i enlighet med 1989 års konvention om barns rättigheter alltid och överallt måste respekteras och skyddas. Barnen bör åtnjuta ett effektiv straffrättsligt skydd i alla länder oavsett nationalitet.

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på den gemensamma åtgärd som rådet (rättsliga och inrikes frågor) beslutade om den 24 februari 1997 för att bekämpa människohandel och sexuellt utnyttjande av barn. I denna föreskrivs att medlemsstaterna måste kriminalisera alla former av sexuellt utnyttjande av barn och införa lämpliga straffpåföljder.

Kommissionen lade dessutom nyligen fram ett meddelande om åtgärder för att bekämpa våld mot kvinnor och barn. I meddelandet ingår ett förslag till flerårigt handlingsprogram med stöd till projekt som drivs av icke-statliga organisationer. Inom utbildningsområdet startades initiativet "våld i skolan" 1997. Med detta initiativ stärker kommissionen samarbetet för att motverka våldsamt beteende i skolorna med hjälp av förebyggande åtgärder eller åtgärdsprogram i skolor. Det är särskilt de barn - även offren - som berörs av dessa företeelser som får sina behov uppmärksammade. Initiativet inriktas också närhelst tillfälle ges på heltäckande metoder, där alla som är involverade i undervisningen - både inom och utom skolan - dras in i aktiviteterna. Mer information om dessa initiativ finns tillgänglig genom Internet på följande adress: http://europa.eu/int/en/comm/dg22/violence/.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1765/98

från Bernd Posselt (PPE) till kommissionen

(5 juni 1998)

Angående: Skiljaktiga priser i associerade stater

Anser kommissionen att olika prisnivåer för inhemska respektive utländska medborgare för inträde i kultur-institutioner, evenemang eller när det gäller restaurangpriser, vilket förekommer i flera av de länder som ansökt om medlemsskap i EU är förenligt med ett sådant medlemsskap?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(14 juli 1998)

Om det gäller områden som omfattas av EG-fördraget är enligt kommissionens åsikt de skillnader i pris som parlamentsledamoten refererar inte förenliga med EG-fördragets bestämmelser, och kommer inte att kunna tillämpas i kandidatländerna efter anslutningen till Europeiska unionen. All diskriminering av medborgare från medlemsstaterna på grund av nationalitet är enligt fördraget förbjuden inom de områden som omfattas av detta.