ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-2971/98

från Franz Linser (NI) till rådet

(28 september 1998)

Angående: Finansieringen och genomförandet av en tunnel i anslutning till Brennerpasset

Rådets ordförande (kommunikation), Dr Einem, underströk vid ett möte den 1 september 1998 med Europaparlamentets utskotts för transport och turism att det för närvarande inte finns något behov av att bygga en bastunnel (tunnel på lägre höjd men med längre sträckning) vid Brenner.

1. Vilka argument stödjer sig rådet på när det gäller detta ställningstagande?

2. Hur tänker sig rådet en framtida finansiering av projektet?

3. a) Hur långt har man kommit i projektet vad gäller tillfartsvägar på den italienska sidan?

b) Har man genomfört projekteringsåtgärder i Italien?

c) Om det förhåller sig så, har då geologiska undersökningar, provborrning eller liknande åtgärder genomförts?

d) Om det inte förhåller sig så, när beräknas då projekteringen inledas?

4. a) Hur långt har man kommit i projektet vad gäller tillfartsvägar på den tyska sidan?

b) Har man genomfört projekteringsåtgärder i Tyskland?

c) Om det förhåller sig så, har då geologiska undersökningar, provborrning eller liknande åtgärder genomförts?

d) Om det inte förhåller sig så, när beräknas då projekteringen inledas?

Svar

(7 december 1998)

Vi erinrar om att projektet "Höghastighetståg/kombinerad transport norr söder, Nürnberg-Erfurt-Halle/Leipzig-Berlin, Brennerleden: Verona-München" återfinns bland de projekt som identifieras i bilaga i till beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om de gemenskapsriktlinjer för utvecklingen av transeuropeiska transportnät(1) som Europeiska rådet i Essen tillmätte särskild betydelse. Att följa upp genomförandet av det transeuropeiska nätet och av dessa projekt ligger inom kommissionens kompetensområde.

(1) EGT L 228, 9.9.1996, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1592/98

från Klaus Lukas (NI) till kommissionen

(25 maj 1998)

Angående: Taurus-bankens konkurs

Jag har fått kännedom om att medel som tillhörde Europeiska unionen gick förlorade vid den litauiska banken Taurus konkurs 1995/1997.

1. Hur mycket EU-medel fanns deponerade i denna bank? I vilken utsträckning har EU-medel med framgång kunnat krävas tillbaka? Hur stort belopp kan sannolikt inte återfås?

2. Varför valdes denna bank som EU:s bankförbindelse? Vem ansvarar för detta beslut? Vilka konsekvenser kommer kommissionen att dra av den här händelsen? Enligt vilket förfarande utses banker till EU:s bankförbindelser?

3. Har kommissionen även i andra fall varit tvungen att konstatera att den bank som valts ut som bankförbindelse för EU råkat i ekonomisk knipa? Om svaret är ja, vilka fall rör det sig om och vilka ekonomiska förluster ledde dessa till?

4. Kontrolleras banker som kan fungera som bankförbindelse för EU på något särskilt sätt? Om svaret är ja, hur sker denna kontroll? Om svaret är nej, varför inte?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(12 juni 1998)

Kommissionen valde inte Tauras-banken till korrespondentbank och deponerade inga gemenskapsmedel i den banken. Följaktligen kommer inga gemenskapsmedel att gå förlorade till följd av Tauras-bankens konkurs.

Parlamentsledamöten kanske tänker på användningen av det makroekonomiska stöd som gemenskapen beviljade Litauen i november 1992. En ingående analys av genomförandet av denna operation ingår i den årliga rapporten från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om genomförandet av makroekonomiskt stöd till tredje land(1).

Det makroekonomiska stödet till Litauen inom ramen för landets överenskommelse med Internationella valutafonden (IMF) beviljades i form av ett gemenskapslån till Litauens centralbanken. Det var fråga om en suverän lånetransaktion garanterad av republiken Litauen.

På grund av de särskilda omständigheter som rådde när stödet genomfördes tilläts de litauiska myndigheterna låna vidare en del av medlen via ett antal utvalda lokala banker. Det är fråga om finansiella transaktioner mellan litauiska enheter, och litauiska staten bär hela den risk vidareutlåningen innebär. Det är mot den bakgrunden de litauiska myndigheterna den 29 augusti 1995 beslutade att låna ut 17 miljoner ecu till Tauras-banken. Transaktionerna har dock inget samband med gemenskapens fordringar gentemot Litauen. Gemenskapens lån till Litauen har hittills skötts samvetsgrant och kommissionen väntar sig inga svårigheter med betalningarna av räntor och amorteringar i framtiden.

(1) KOM(98) 3 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3054/98

från John Cushnahan (PPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Manchester United

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att säkerställa att BSkyB:s planerade uppköp av Manchester United inte strider mot EU:s konkurrensbestämmelser?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(4 november 1998)

BSkyB:s planerade uppköp av Manchester United Football Club omfattas inte av gemenskapens lagstiftning om koncentrationskontroll (rådets förordning (EEG) 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1), ändrad genom rådets förordning (EG) 1310/97 av den 30 juni 1997(2)) då det inte utgör en koncentration med gemenskapsdimension. Dessutom når inte det planerade uppköpet upp till de tröskelvärden för omsättningen som anges i artikel 1 i förordningen.

Som följd härav skall i princip nationella konkurrenslagar och -förfaranden tillämpas på detta planerade uppköp, vilket skall granskas av brittiska myndigheter.

(1) EGT L 257, 21.9.1990.

(2) EGT L 180, 9.7.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2272/98

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: Förstärkning av kustvägsbron i Southport

Kan kommissionen bekräfta att man har inlett en preliminär undersökning enligt artikel 169 när det gäller förslaget om att förstärka broar på kustvägen till Sefton i syfte att fastställa om det rör sig om en utbyggnad av vägen som görs utan den miljökonsekvensutredning som krävs enligt "Habitatdirektivet" för att säkerställa att inga negativa konsekvenser uppstår för kusten vid Sefton som eventuellt skall kategoriseras som särskilt bevarandeområde?

Har det förekommit någon reaktion från de ansvariga myndigheterna i Förenade kungariket angående en dylik undersökning?

Om detta inte är fallet, skulle kommissionen då kunna påskynda en lösning av denna fråga med hänsyn till att arbetet beräknas inledas i september 1998?

Instämmer kommissionen i att det vore önskvärt att stoppa dessa arbeten innan de påbörjas om de är lagvidriga, eller om de inte är detta att man säkerställer att arbetet kan fullföljas utan att man behöver frukta att rättsliga åtgärder vidtas senare?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(17 september 1998)

Kommissionen är medveten om påståenden att de brittiska myndigheterna skulle ha brutit mot vissa bestämmelser i direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) i samband med byggandet av kustvägsbron i Sefton.

Kommissionen arbetar för närvarande med fallet och har kontaktat de brittiska myndigheterna, men har ännu inte fått svar från dessa.

När det gäller parlamentsledamotens tredje fråga ansvarar kommissionen för att bestämmelserna i fördraget, och de åtgärder som vidtas i enlighet med dessa, tillämpas på ett korrekt sätt av medlemsstaterna. Om kommissionen anser att en medlemsstat inte fullgjort en förpliktelse enligt fördraget, kan kommissionen vidta åtgärder i enlighet med artikel 169 i fördraget. Kommissionen har dock inte befogenhet att bevilja tillfälliga undantag för att stoppa projekt i medlemsstaterna.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3056/98

från John Cushnahan (PPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Superfotbollsliga

Känner kommissionen till planerna på att skapa en superfotbollsliga med de europeiska topplagen? Kommer kommissionen att övervaka denna utveckling, särskilt för att se till att radio- och tv-sändning av sådana matcher inte enbart hamnar i händerna på betal-tv-kanaler?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(29 oktober 1998)

Kommissionen är medveten om förslaget att upprätta en ny europeisk fotbollsliga som omfattar ett betydande antal europeiska fotbollsklubbar.

Kommissionen har ännu inte mottagit någon begäran om icke-ingripandebesked, någon ansökan om undantag eller något klagomål i samband med detta förslag. Om den skulle mottaga en inlaga av något av ovanstående slag eller om kommissionen skulle anse det lämpligt att agera på eget initiativ, skulle kommissionen vid bedömningen av ärendet överväga vilka fördelar för konsumenterna den nya ligan kommer att ge upphov till. Denna bedömning skulle omfatta en undersökning av ligans policy i fråga om sändning av matcher, det vill säga om matcherna får sändas gratis, på betal-TV eller på kanaler där tittaren betalar per sändning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2778/98

från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen

(14 september 1998)

Angående: Ruhu'llah Rawhanis avrättning genom hängning i Iran

Känner kommissionen till att Ruhu'llah Rawhani avrättades genom hängning i Mashad i Iran den 21 juli eftersom han påstods ha omvänt en ung kvinna till bahai-religionen?

Känner kommissionen vidare till att den unga kvinnan själv motsatt sig denna anklagelse och att hon skall ha förklarat att hennes mor tillhört bahai-religionen och hon själv uppfostrats med denna religion? Känner kommissionen vidare till att den unga kvinnan själv inte anhållits?

Känner kommissionen till att Ruhu'llah Rawhani inte fick ta emot några besök efter att han anhållits, att han inte fick någon rättshjälp samt att allting pekar på att han inte fick någon rättvis rättegång och att ingen formell dom uttalats mot honom?

Känner kommissionen vidare till att inga anhängare till bahai-religionen ställts inför rätta sedan 1992, att 15 anhängare till bahai-religionen fortfarande sitter fängslade och att fyra av dem också dömts till döden?

Kommer kommissionen att be den iranska regeringen om upplysningar om den dödsdom som verkställts mot Ruhu'llah Rawhani och om ödet för de 15 anhängare till bahai-religionen som fortfarande sitter i fängelse?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(22 oktober 1998)

Kommissionen beklagar avrättningen av Ruhu'llah Rawhani i Mashad i Iran den 21 juli 1998. Trojkan gjorde en demarsch hos den iranska regeringen i Teheran om detta fall den 5 augusti 1998.

Kommissionen har ingen delegation i Teheran och har inte fått någon förstahands-information om omständigheterna kring rättegången och domen över Ruhu'llah Rawhani. De iranska myndigheterna vidhåller att han erhöll rättshjälp under hela rättegången och att han inte dömdes till döden på grund av sin religiösa övertygelse eftersom bahai-anhängare, trots att de inte är erkända som en religiös minoritet, är tillåtna att utöva bahai-religionen så länge deras verksamhet inte hotar Irans nationella säkerhet. De iranska myndigheterna vidhåller också att Ruhu'llah Rawhani dömdes redan 1984 och 1985 för brott mot statens säkerhet.

Kommissionen är medveten om att tre andra medlemmar av Irans bahai-samfund sitter fängslade (Ataullah Hamid Nasirizadih, Sirus Dhabihi Muqaddam och Hidayat Kashifi Najafabadi) och också hotas av dödsstraff. Kommissionen i samarbete med medlemsländerna är mycket oroad över dessa fall och kommer fortsätta att nära och ingående granska läget beträffande de mänskliga rättigheterna i Iran.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3225/98

från Roberto Mezzaroma (PPE) till kommissionen

(26 oktober 1998)

Angående: Ryska ubåtar

Är kommissionen medveten om att det, enligt mina uppgifter, ligger många ryska atomubåtar i de ryska fjordarna vid gränserna mot andra länder, att dessa ubåtar är dåligt underhållna och att deras kärnladdningar fortfarande är aktiva?

Jag skulle gärna vilja veta

- vilka generaldirektorat som ägnar sig åt detta problem,

- vilka åtgärder EU har vidtagit i denna fråga,

- hur de berörda länderna förhåller sig,

- exakt vilka riskerna är och

- vilka tjänstemän som ägnar sig åt detta problem.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(13 november 1998)

Kommissionen är fullt medveten om att utbränt kärnbränsle från ubåtar och isbrytare utgör en stor risk för miljön i Ryssland och grannländerna. Detta problem är särskilt stort i den nordvästra delen av landet.

Kommissionen fäster stor vikt vid frågan om kärnsäkerheten i Ryssland. Gemenskapen är den största givaren av tekniskt bistånd till åtgärder för att förbättra kärnsäkerheten i Ryssland. Av de 470 miljoner ecu som anslagits för bilateralt bistånd sedan 1992 har gemenskapen bidragit med närmare 300 miljoner ecu (63 %).

Kommissionen understöder redan en rad projekt som gäller hantering av radioaktivt avfall och kärnbränsle, t.ex. en inventering av allt radioaktivt avfall och utbränt kärnbränsle i nordvästra Ryssland, ett internationellt projekt för att avlägsna utbränt kärnbränsle från fartyget Lepse, som används till att lagra utbränt bränsle, utveckling av behållare för utbränt bränsle samt tekniskt bistånd vid hanteringen av utbränt bränsle (lagring, transport och slutförvaring).

Kommissionen har tillsammans med Norge och Förenta staterna förklarat sig villig att delta i en bredare, samlad internationell insats för att ta itu med detta problem, förutsatt att Ryssland undanröjer hindren beträffande kärnkraftsansvar och beträffande tull- och skattefrågor i samband med genomförandet av projekten och vid behov ger tillträde till anläggningar och information.

Hittills har Ryssland inte undanröjt dessa hinder. Kommissionen utnyttjar alla tillgängliga mekanismer och bilaterala möten för att framhäva hur brådskande denna fråga är. Regelbundna möten mellan berörda länder och Ryssland äger rum inom den av experter sammansatta kontaktgrupp som inrättats under Internationella atomenergiorganet. Nästa möte skall enligt planerna hållas i november 1998 i Murmansk.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2446/98

från Angela Sierra González (GUE/NGL) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Det multinationella bolaget Chiquitas verksamhet i Latinamerika

Notiser som nyligen publicerats i olika massmedieorgan avslöjar vissa uppgifter om det multinationella bolaget Chiquitas inflytande över Förenta staternas handelspolitik.

Vid FAO-konferensen om bananer som hölls i Rom i maj detta år åtföljdes t.ex. delegationen från Förenta staterna av fyra "rådgivare", som samtliga innehade höga poster vid företaget Chiquita (vilket inte gällde för andra multinationella bolag som handlar med bananer).

Av dessa uppgifter framgår även flera förhållanden som borde utgöra föremål för en undersökning, såsom följande:

- Det multinationella bolaget har anskaffat mark i Latinamerika och detta har t.o.m. skett i strid med lagstiftningen i dessa länder.

- Mutor i Colombia.

- Stora ekonomiska bidrag har getts till de politiska ledare som stod i täten för WTO-tvisten om Europeiska unionens handelsordning för bananer.

Känner kommissionen till hur stort inflytande detta multinationella bolag utövat på Förenta staternas politik inom ramen för den internationella bananhandeln?

Är kommissionen beredd att undersöka de klagomål som lagts fram för att utreda det multinationella bolagets praxis i de latinamerikanska länderna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Kommissionen känner till Chiquitas inflytande som multinationellt bolag som handlar med bananer. Representanter för bolaget verkar tillsammans med representanter för andra bolag som handlar med bananer som konsulter i den rådgivande kommitté som kallas bananexpertgruppen. Gruppen består av representanter för producenter från gemenskapen, stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) samt Latinamerika, importörer, distributörer och konsumenter. Kommittén har emellertid endast en rådgivande roll och besluten fattas i de berörda institutionerna inom gemenskapen.

Kommissionen är inte behörig att undersöka Chiquitas förehavanden i länderna i Latinamerika.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2547/98

från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Transporter av kärnavfall

1. I ett meddelande från 1994 angav kommissionen principerna för hantering och förvaring av radioaktivt material och bränsleelement. I meddelandet föreslogs att definitionen och klassificeringen av radioaktivt avfall skulle harmoniseras, att gemenskapsstrategier för upparbetning, minimering av volymen och transport av radioaktivt avfall skulle utarbetas och att planer för ökad säkerhet i samband med hantering och förvaring, i synnerhet lagring, skulle tas fram. Innebär detta att kommissionen nu måste vidta åtgärder med anledning av de överskridningar av gränsvärden som blivit kända i samband med transporter av kärnavfall från Tyskland och Schweiz till Frankrike?

2. Transportbestämmelserna om maximal kontaminering härrör från IAEA:s gällande rekommendationer. Vad beträffar genomträngande kontaminering på behållares och fordons utsida anger transportbestämmelserna följande gränsvärden: 4 becquerel per kvadratcentimeter för beta-/gammastrålare och 0,4 becquerel per kvadratcentimeter för alfastrålare. Gränsvärdena bygger på försiktighetsprincipen och har fastställts för att skydda de personer som är inblandade i hanteringen.

3. Anser inte kommissionen att IAEA:s bestämmelser överskridits på ett oacceptabelt sätt genom de överskridningar av gränsvärden på upp till 5 000 gånger som blivit kända i samband med transport av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle, och vilka slutsatser drar kommissionen av detta?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3079/98

från Ursula Stenzel (PPE) till kommissionen

(9 oktober 1998)

Angående: Urvalsförfarande

Efter ingripanden från ledamoten av Europaparlamentet Caccavale har Europeiska kommissionen, på förslag av den för personalfrågor ansvarige kommissionsledamoten Liikanen, beslutat att avbryta uttagningsprovet för tjänster som varit aktuellt sedan den 14 september. I detta prov har omkring 30 000 personer deltagit vid 38 EU-centrum. Första delen av provet ogiltigförklarades till följd av talrika fall av oegentligheter, vilka redan medgivits av kommissionsledamoten Liikanen.

De som deltagit i uttagningsprovet har delvis fått vidkännas dryga kostnader i och med att Europeiska kommissionen för första gången inte betalat ut någon ersättning för deltagarnas rese- och övernattningskostnader.

Kan kommissionen ge besked om någon kostnadsersättning kommer att betalas ut till provdeltagarna när provet tas på nytt?

Vad tänker Europeiska kommissionen göra rent konkret för att sådana oegentligheter inte skall kunna upprepas i fortsättningen?

Vilka åtgärder tänker Europeiska kommissionen vidta så att de provdeltagare som bevisligen ertappats med att fuska under provet utestängs från allt framtida deltagande i sådana prov?

Enligt uppgifter från Europeiska kommissionen uppgår kostnaderna för det ogiltigförklarade uttagningsprovet till ca 1,2 miljoner ecu. Kan Europeiska kommissionen därför också ge besked om vem inom kommissionens förvaltning som skall ta på sig ansvaret för detta fall och hur de merkostnader som uppstått skall finansieras?

Kommer det inträffade att ge upphov till konsekvenser på personalplanet och kan Europeiska kommissionen generellt ge besked om vilka åtgärder som nu kommer att vidtas för att förbättra den negativa image i personalfrågor som det ovannämnda fallet givit upphov till?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2300/98

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: En undersökning om användning av asbest

Kommissionen har gjort en undersökning om ämnet "de tekniska och ekonomiska konsekvenserna av användning av ersättande material". Vilka resultat kom denna utredning fram till? Kommer de att kasta ytterligare ljus över användningen av asbest och material för att ersätta asbest? Hur långt har man kommit med förslaget till direktiv som förbjuder användning av asbest?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(21 september 1998)

Den undersökning som frågeställaren nämner, "The implications of replacing asbestos cement products and the availability of alternatives" (konsekvenserna av ersättning av asbestcementprodukter och tillgången till alternativ) genomfördes av en konsult (Environmental Resources Management, ERM) på uppdrag av kommissionen.

Kommissionen gav ERM i uppdrag att undersöka de ekonomiska och socioekonomiska konsekvenserna av ett eventuellt förbud av asbestcementprodukter i gemenskapen (ERM uppmanades att koncentrera undersökningen på konsekvenserna i Grekland, Spanien och Portugal, de tre medlemsstater som i första hand berörs av ett förbud, eftersom de fortfarande har en omfattande asbestcementindustri) och att fastställa i vilka tillämpningar krysotil asbest används i dag och för vilka av dessa olika tillämpningar det finns säkrare alternativ med adekvat prestanda.

De slutsatser som nås i undersökningens båda delar kommer att vara av stor betydelse för kommissionens planerade förslag till ett direktiv om förbud av krysotil asbest. Undersökningen kommer i synnerhet att ge kommissionen och medlemsstaterna möjlighet att överväga vilka undantag från förbudet som lämpligen bör tillåtas och vilka följder tillfälliga undantag kan ha.

ERM har lagt fram ett utkast till en slutrapport inför kommissionen, men denna har ännu inte gjorts allmänt tillgänglig för medlemsstaterna eller andra intressenter, eftersom den fortfarande innehåller en del informationsluckor och en slutredigering kommer att krävas. Undersökningens resultat kommer dock snart att vara tillgängliga, och kommer att sändas till medlemsstaterna inom de närmaste månaderna.

Utöver denna undersökning om de ekonomiska följderna av ett förbud har kommissionen även rådfrågat den oberoende Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö (SCTEE) om de hälsorisker som uppstår genom krysotil asbest och dess olika alternativ. SCTEE:s yttrande väntas också inkomma inom de närmaste månaderna.

Utkastet till direktivet kommer att läggas fram inför medlemsstaterna så snart dessa båda frågor har lösts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2381/98

från Florus Wijsenbeek (ELDR) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: Oklara villkor för cabotagetrafik

Känner kommissionen till att sedan införandet av begränsat cabotage har man endast vid ett tillfälle gjort en inventering av om de villkor som gäller för cabotagetrafik?

Inser kommissionen dessutom att sedan detta tillfälle har unionen fått nya medlemsstater och det för dessa stater inte har sammanställt någon dylik översikt?

Har kommissionen för avsikt att sammanställa en fullständig översikt över dessa villkor och publicera denna? Om detta är fallet, när? Om inte, varför?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(6 oktober 1998)

Enligt artikel 6 i förordning (EEG) 3118/93 av den 25 oktober 1993 om förutsättningar för transportföretag att utföra inrikes godstransporter på väg i en medlemsstat där de inte är etablerade(1) skall de lagar och bestämmelser och den administrativa praxis som gäller i värdmedlemsstaten gälla (med undantag för andra föreskrifter i gemenskapsförordningar) på fem områden som anges i förordningen. Dessa fem områden är avgifter och villkor för transportkontrakt, vikt och dimension på vägfordon, de krav som ställs på transporter av vissa godskategorier, kör- och vilotider samt mervärdesskatt på transporttjänster.

Kommissionen är medveten om att ett antal nationella organisationer för sina egna medlemmar framställer omfattande översikter över nationella bestämmelser i andra länder. Transport en Logistiek Nederland gjorde t.ex. en översikt under 1998 som omfattar 49 länder.

Kommissionen bör inte framställa och uppdatera en handbok över giltig nationell lagstiftning på alla dessa områden, men det skulle kunna vara till nytta om en internationell organisation för godstransportörer samordnade ett sådant arbete, för att undvika att samma arbete utförs på flera ställen.

(1) EGT L 279, 12.11.1993.