SKRIFTLIG FRÅGA E-3363/01

från Charles Tannock (PPE-DE), Theresa Villiers (PPE-DE)och Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(6 december 2001)

Ämne: Cabotage, de europeiska flygbolagens framtid och konkurrensen om avgångs- och ankomsttider

Kan kommissionen acceptera att det bästa sättet att åstadkomma den återuppbyggnad av den vacklande europeiska flygbranschen som kommissionsledamoten de Palacio har efterlyst de senaste veckorna vore, i stället för räddningsaktioner och utbetalning av konkurrenshämmande statssubventioner, att inte bara underlätta för samgående mellan flygbolag och, när så är lämpligt, för effektivare bolags övertagande av mindre effektiva bolag, utan också stimulera denna process genom att införa en verklig inre marknad inom Europeiska unionen? Då skulle ett brittiskt/nederländskt/finskt bolag till exempel kunna flyga passagerare från Madrid till Rom eller ett tyskt/italienskt/spanskt bolag kunna flyga passagerare från Aten till Köpenhamn. Vidare borde avregleringen av rutterna motsvaras av en avreglering av tillgången till utgångar samt avgångs- och ankomsttider (genom tillämpning av standardhyresavtal), så att effektivitet och god förvaltning bildar grunden för fortsatt framgång i stället för enkelt innehav av flygplatsinfrastruktur. Vilka juridiska i motsats till politiska hinder finns för närvarande för att kommissionens skall kunna nå dessa mål?

Kan kommissionen också acceptera att detta vore det bästa sättet att skapa blomstrande och framgångsrika europeiska flygbolag som kan konkurrera effektivt med sina nordamerikanska motsvarigheter, och att dessa reformer skulle kunna utgöra grunden för ett super open-skies-avtal som skulle göra det möjligt för ett franskt/danskt/portugisiskt flygplan som flugit över Atlanten från Paris att plocka upp passagerare i New York på väg till Chicago eller San Diego, medan ett amerikanskt plan som gjort uppehåll i London på väg mot Aten skulle kunna plocka upp passagerare för den fortsatta resan?

Anser kommissionen att dess beslut nyligen att på obestämd tid inte omfördela ett antal outnyttjade avgångs- och ankomsttider till flygbolag som vill använda dem är det rätta sättet att åstadkomma den återuppbyggnad av branschen som kommissionsledamot de Palacio har talat om? Vilka är de juridiska gränserna för kommissionens befogenhet på området?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(29 januari 2002)

Kommissionen håller med om att statligt stöd inte är någon lösning på problemen i gemenskapens luftfartssektor, och att en stark inre marknad bäst kan bidra till starkare flygbolag i gemenskapen. I enlighet med gällande lagstiftning har alla flygbolag i gemenskapen redan nu fullständigt, rättvist och icke-diskriminerande tillträde till hela gemenskapsmarknaden. Sådana flygbolag har rätt att flyga mellan alla flygplatser i gemenskapen, oberoende av vilken medlemsstat de är etablerade i. I gemenskapslagstiftningen föreskrivs att fördelning av ankomst- och avgångstider skall ske på ett rättvist och icke-diskriminerande sätt. Alla flygbolag i gemenskapen har samma rätt att ansöka om ankomst- och avgångstider. Endast på internationella sträckor som förbinder en medlemsstat med destinationer utanför gemenskapen är rätten att tillhandahålla tjänster fortfarande knuten till nationalitet. Detta har hindrat uppkomsten av en verkligt integrerad luftfartssektor i gemenskapen. Kommissionen har tagit upp detta problem i domstolen.

Ett omfattande avtal mellan USA och EU skulle vara ett viktigt steg i rätt riktning för det europeiska näringslivet. Det skulle ge flygbolagen från EU och USA större frihet att tillhandahålla tjänster, och skulle dessutom möjliggöra internationella investeringar i luftfarten, på samma sätt som i andra stora sektorer av näringslivet. Därför har kommissionen uppmanat rådet att bemyndiga kommissionen att inleda förhandlingar med USA. Hittills har rådet vägrat ge sådana förhandlingsdirektiv.

Till följd av de ekonomiska problem som luftfartssektorn hamnat inför efter den 11 september 2001 har många flygbolag dragit in trafiken tillfälligt, så att vissa av deras ankomst- och avgångstider är oanvända. Normalt sett skulle sådana oanvända ankomst- och avgångstider tas ifrån flygbolagen i slutet av säsongen, och delas ut till andra flygbolag. Med tanke på de exceptionella händelser som fått många flygbolag att ställa in sina flygningar ansåg kommissionen att det vore lämpligt att låta flygbolagen behålla de ankomst- och avgångstider som var oanvända i slutet av sommarsäsongen i oktober 2001, i stället för att dela ut dem till andra bolag. Kommissionen kommer att lägga fram ytterligare ett formellt förslag inför rådet och Europaparlamentet för att bekräfta detta ställningstagande när den nuvarande vintersäsongen når sitt slut i mars 2002. Därigenom kommer tjänsterna att kunna återupptas när efterfrågan hämtar sig. Men detta är en tillfällig och exceptionell lösning som inte bör påverka den mer allmänna omstruktureringsprocessen.