SKRIFTLIG FRÅGA E-3756/00

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(4 december 2000)

Ämne: Europeisk strategi för fysisk planering och de kustnära randområdena inom ramen för EU:s mål 1

Vid det informella rådsmötet mellan ministrar som ansvarar för fysisk planering i Potsdam i maj 1999 antog medlemsstaterna och kommissionen utvecklingsprogrammet för det europeiska området (ESDP) som utgör en strategisk vision om fysisk planering på gemenskapsnivå och som också behandlar detta ämne i ljuset av EU:s utvidgning.

I sin resolution om den fysiska planeringen och utvecklingsprogrammet för det europeiska området av den 7 februari 1998 uppmärksammade Europaparlamentet i punkt 17 och 18 (betänkande från utskottet för regionalpolitik av den 16 maj 1998) behovet av att ta itu med politik för utveckling och upprustning av EU:s hamnar, i första hand de som ligger i EU:s avlägsna och yttersta randområden och behovet av att stimulera en allmän sjöfartspolitik som kan underlätta kommunikationerna med länder inom och utanför EU genom att främja sjötransporter som är ett miljövänligt transportmedel, som bidrar till att minska trängseln vid landburna transporter och som i dagsläget är underutvecklat, i synnerhet i de avlägsna och yttersta randområdena

Hur har man inom Europeisk strategi för fysisk planering tagit hänsyn till Europaparlamentets ovannämnda påpekanden?

Vilka alternativ finns inom ramen för Europeisk strategi för fysisk planering att främja ekonomisk, social och geografisk sammanhållning i kustnära randområden enligt EU:s mål 1?

Anser inte kommissionen att en allmän sjöfarts- och kustpolitik från EU:s sida på ett grundläggande sätt skulle kunna bidra till ekonomisk, social och geografisk sammanhållning i de kustnära randområdena enligt EU:s mål 1 och ta hänsyn till deras särart på samma sätt som Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen redan tar hänsyn till EU:s yttersta randområden?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(19 februari 2001)

Projektet för regional utvecklingsplanering i gemenskapen (ESDP) godkändes i maj 1999 vid rådsmötet i Potsdam för ministrarna med ansvar för dessa frågor. Projektet utgör en ram för gemenskapens och medlemsstaternas politik på olika områden.

När det gäller hamnarnas roll bekräftas det i ESDP att inrättandet av ett nät av stora europeiska kusthamnar, inklusive tillhörande system av regionala hamnar, skulle ligga i alla regioners intresse. I det särskilda fallet med avlägset belägna områden och de yttersta randområdena anges det i ESDP att det är viktigt att förbättra de transeuropeiska transportnäten, särskilt för att förbinda centralt belägna områden med öområden, isolerade områden och avlägset belägna områden.

Gemenskapens territorium karaktäriseras av en stark koncentration av ekonomisk aktivitet och befolkning till ett centralt område. Ett av de viktigaste alternativen enligt ESDP är att främja en balanserad och decentraliserad utveckling av gemenskapen. Därför förespråkas i ESDP att många dynamiska zoner som utgör en integrerad del av den globala ekonomin skall skapas och utvecklas som ett kraftfullt verktyg för att skynda på den ekonomiska utvecklingen och skapa arbetstillfällen inom EU, särskilt i regioner som nu betraktas som strukturellt svaga (regioner som omfattas av mål 1 och mål 6).

Många kustområden i gemenskapens södra delar omfattas av mål 1. Både inom ramen för mål 1 och gemenskapsinitiativet Interreg, där stor tyngd läggs vid samarbete mellan kustområden, bedriver gemenskapen en aktiv politik för att stödja dessa regioner. Inom andra områden, till exempel transportpolitiken för korta transporter, PACT-programmet och politiken när det gäller kusthamnar, inbegripet kommissionens ställningstagande när de gäller de transeuropeiska transportnäten, tar kommissionen också hänsyn till dessa regioners särskilda behov, som måste tillmätas stor betydelse om man skall kunna uppnå en mer balanserad utveckling inom gemenskapen.