ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-3647/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(9 januari 2002)

Ämne: Stöd till forskning om laparoskopikirurgi inom EU

På det medicinska området har under de senaste åren laparoskopikirurgi och mindre titthålskirurgi visat sig ha stor betydelse, både när det gäller diagnostik och behandling. Detta är till stor nytta för patienterna och minskar kostnaderna för behandling och vård. Betydande, men huvudsakligen fragmentariska, insatser görs i olika EU-länder.

Har kommissionen några planer på att i forskningsprogrammet införa initiativ för att skapa ett europeiskt nätverk för laparoskopiläkarvetenskapen samt för samarbete och samordning mellan specialister, forskarutbildning, spridning av tekniskt knowhow och användning av telemedicin?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(1 februari 2002)

Som redan nämnts i Europaparlamentets diskussion om sjätte ramprogrammet (20022006) syftar de strategiska målsättningarna för temaområde 1.1.1 Avancerad genomik och dess tillämpning inom hälsovården till att rikta och utnyttja genomiken och att utveckla bättre metoder för förebyggande och hantering av sjukdomar hos människor inom vissa områden (cancer). Som frågeställaren mycket riktigt påpekar är laparoskopikirurgi och mindre titthålskirurgi etablerade förfaranden som dock inte finns tillgängliga på många håll.

Inom forskning och utveckling har kommissionen givit stöd till forskningsprojekt på området under de senaste tre ramprogrammen, vilket har lett till utvecklingen av Minimum Standard Terminology for Endoscopy, som nu är antagen över hela världen.

Mindre titthålskirurgi och datorstödd kirurgi innebär stora förändringar i kirurgens arbete, och medför enorma förbättringar av patienternas livskvalitet, vilket gör att de utgör en väldig internationell marknad. Den informationsteknik som krävs för sådana tillämpningar ligger till grund för marknaden, och ytterligare forskning kommer att finansieras under sjätte ramprogrammet, inom programmet för informationssamhället. Dessutom tänker kommissionen främja samordning av forskningsinsatser i medlemsstaterna (detta är det tredje området i kommissionens förslag(1): Att förstärka grunden till det europeiska området för forskningsverksamhet).

(1) EGT C 180 E, 26.6.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3686/01 från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen. Toxikologiska tester.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 172 E , 18/07/2002 s. 0113 - 0113



SKRIFTLIG FRÅGA E-3686/01 från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen (17 januari 2002) Ämne: Toxikologiska tester Har kommissionen någonsin genomfört eller finansierat några toxikologiska tester för att undersöka säkerheten hos de kiselfluorider som används vid konstgjord fluorering av vatten? Om så är fallet, när genomfördes dessa tester och vilka resultat har de gett? Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar (5 mars 2002) Kommissionen har inte genomfört eller finansierat några toxikologiska tester av kiselfluorider. I rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten(1) fastställs en högsta fluoridhalt på 1,5 mg per liter. Det värdet har fastställts i linje med Världshälsoorganisationens (WHO) riktlinjer om skydd av människors hälsa. (1) EGT L 330, 5.12.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3125/01

från María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) till kommissionen

(14 november 2001)

Ämne: Finansiering till 85 procent av en ny tunnelbanelinje i autonoma regionen Madrid

Enligt uppgifter i den spanska pressen skall byggandet av en ny tunnelbanelinje mellan stationerna Nuevos Ministerios och Mar de Cristal i staden Madrid finansieras till 85 procent av Sammanhållningsfonden. Enligt muntliga uppgifter har man fram till dags dato inte ansökt om nämnda finansiering.

Kvartersföreningarna i det område som tunnelbanelinjen skall dras igenom har klagat på att ordföranden för den autonoma regionen Madrid inte accepterar att bygga en station mellan Nuevos Ministerios och Mar de Cristal eftersom motiveringen som möjliggör en finansiering från Sammanhållningsfonden bygger just på att linjen skall vara en förbindelse mellan staden Madrid och flygplatsen Barajas.

Med tanke på att de projekt som subventioneras av Sammanhållningsfonden kan läggas fram under hela perioden, kan kommissionen bekräfta om en ansökan om finansiering inlämnats av Spanien eller den autonoma regionen Madrid för byggande av denna tunnelbanelinje mellan Nuevos Ministerios och Mar de Cristal?

Om man nu inte ansökt om finansiering, skulle det ändå vara möjligt att det som byggts fram till dags dato kunde finansieras genom Sammanhållningsfonden från det ögonblick då en ansökan om finansiering lämnas in? Eller är det tvärtom så att det som förverkligats fram till nu även fortsättningsvis skulle ligga utanför möjligheten att bli finansierat?

Är det riktigt att byggandet av linjen, enligt kriterierna för finansiering genom Sammanhållningsfonden, enbart kan motiveras av att den är en förbindelse till flygplatsen?

Enligt kommissionens kriterier och Sammanhållningsfondens regelverk, kan byggandet av en station på linjen anses som ett hinder för att hela byggandet av tunnelbanelinjen skall betraktas som linje för förbindelse med flygplatsen?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(14 december 2001)

Kommissionen har inte mottagit någon ansökan om medfinansiering inom ramen för Sammanhållningsfonden av förlängningen av tunnelbanelinjen mellan Mar de Cristal och Nuevos Ministerios. Därför kan kommissionen inte uttala sig om frågan om en mellanliggande station.

För övrigt kan inte de utgifter som genomförts före det datum då kommissionen mottar begäran om stödet tas i beaktande för gemenskapens medfinansiering enligt urvalsreglerna för stödberättigande till ovan nämnda fonder(1).

(1) Rådets förordning (EG) nr 1264/1999 av den 21 juni 1999 om ändring av förordning (EG) nr 1164/94 om inrättandet av en sammanhållningsfond, EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3386/01

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(7 december 2001)

Ämne: Brittiska tullens agerande vad gäller alkohol och tobak

Den brittiska regeringen har tolkat rekommendationerna som fastslogs i direktivet 92/12/EEG(1) om punktskatter, som att de kan förhindra en större import av cigaretter och alkohol än vad miniminivån i det direktivet tillåter, och detta även när det gäller privat bruk av cigaretter och alkohol. Resenärer har inte bara fått sina cigaretter och sin alkohol som de inhandlat på lagligt sätt beslagtagna, det har till och med hänt att tullen beslagtagit deras fordon.

Kan kommissionen ange omfattningen och innehållet av sin undersökning angående detta skandalösa uppträdande? Kommer undersökningen ta upp konsekvenserna av detta om det visar sig att de brittiska myndigheterna har handlat orimligt i detta fall utan att ta hänsyn till den fria rörligheten av varor inom EU? Vilka straffpåföljder finns till kommissionens förfogande om man kommer fram till att Generaldirektoratet för skatter och tullar handlat utanför sitt lagliga kompetensområde?

(1) EGT L 76, 23.3.1992, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(28 januari 2002)

Den 23 oktober 2001 beslutade kommissionen att utfärda en formell underrättelse till Förenade kungariket och att därigenom ta det första steget i ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget. Kommissionen vill få ett underlag för att avgöra huruvida de brittiska myndigheterna tillämpar bestämmelserna i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för

punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor på ett korrekt sätt när de tar ställning till huruvida enskilda individer som reser in i Förenade kungariket med punktskattepliktiga varor som inhandlats i andra medlemsstater innehar dessa varor för affärsbruk (i vilket fall punktskatt skall betalas i Förenade kungariket). Kommissionen hyser även vissa betänkligheter över att de påföljder som Förenade kungariket tillämpar när enskilda personer anses inneha punktskattepliktiga varor för affärsbruk i strid med nationell punktskattelagstiftning och som kan stå i strid med proportionalitetsprincipen, en allmän princip i gemenskapsrätten.

Kommissionen erhöll svar på den formella underrättelsen den 18 december 2001, och detta svar kommer att analyseras så fort som möjligt. Mot bakgrund av denna analys kommer kommissionen att avgöra huruvida Förenade kungariket agerar i enlighet med gemenskapsrätten och besluta huruvida det är lämpligt att gå vidare till andra steget i överträdelseförfarandet, dvs. en formell begäran till Förenade kungariket om att detta skall ändra sin praxis, i form av ett motiverat yttrande. Kommissionen kan hänskjuta ett ärende om felaktig tillämpning av gemenskapsrätten från en medlemsstats sida till EG-domstolen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1912/01

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(28 juni 2001)

Ämne: Den indonesiska regeringens ovillighet att fördöma brotten mot de mänskliga rättigheterna på Moluckerna

Kyrkliga ledare på Moluckerna har vädjat hos de indonesiska myndigheterna om evakuering för de kristna på öarna som tvingas konvertera till islam, men har än så länge inte fått någon hjälp från det hållet. Accepterar kommissionen den indonesiska regeringens inblandning i tillhandahållande av utrustning och utbildning till Laskar Jihad-gruppen på Moluckerna, som har anklagats för att ha utsatt de kristna i regionen för en rad brott mot de mänskliga rättigheterna? Vilken åtgärd avser i så fall kommissionen att vidta för att förmå den indonesiska regeringen att sluta samarbeta med Jihad?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 september 2001)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro beträffande konflikten på Moluckerna. Kommissionen fortsätter att genom sin delegation i Jakarta och andra lämpliga kanaler samla information om läget i området.

Samtidigt som det är uppenbart att det övergripande ansvaret för att komma till rätta med situationen vilar på den indonesiska regeringen är det också uppenbart att de orsaker som ligger till grund för konflikten inte nödvändigtvis kan tillskrivas den nuvarande regeringen. Kommissionen kan inte bekräfta huruvida regeringen har lämnat bistånd till Laskar Jihad eller andra grupper.

Kommissionen har fortlöpande erbjudit humanitärt bistånd och är beredd att fortsätta med detta stöd och att dessutom överväga insatser i lämplig form för att bidra till återuppbyggnad och försoning mellan olika samhällsgrupper.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2494/01

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(13 september 2001)

Ämne: TRIPS-rådet

Hur reagerar kommissionen på det förslag som för närvarande diskuteras i WTO:s TRIPS-råd om anstånd eller vederbörlig återhållsamhet när det gäller tvistlösningsmekanismer, dvs. att industriländerna skall avstå från att ta upp ärenden om tillgång till läkemedel inom WTO:s tvistlösningssystem?

Motsatte sig EU detta förslag vid TRIPS-rådets möte den 25 juli 2001?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(24 oktober 2001)

Förslaget att införa ett moratorium på eller begränsad användning av tvistlösningsförfaranden när det gäller åtgärder som har till syfte att skydda folkhälsan är ett av de många förslag som var resultatet av den särskilda diskussion om immateriella rättigheter och tillgång till mediciner i TRIPs-rådet (handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter) som ägde rum i Genève den 20 juni 2001. TRIPs-rådet håller nu på att systematiskt gå igenom de bestämmelser och frågor som togs upp i syfte att klargöra hur mycket flexibilitet som medges enligt TRIPs-avtalet.

Vid ett informellt möte i TRIPs-rådet den 25 juli 2001 inskränkte sig kommissionen till att påpeka att TRIPs-rådet endast har ett begränsat mandat och att införandet av ett moratorium, vilket fordrar en ändring av artikel 64 i TRIPs-avtalet, inte faller inom ramen för detta mandat.

Kommissionen anser att man först noga måste undersöka alla eventuella följder som ett sådant förslag kan ge upphov till. Nackdelen med ett moratorium är att det inte innebär en lösning på det verkliga problemet, dvs. att TRIPs-avtalet tillämpas på ett sådant sätt att utvecklingsländerna kan införa sådana system för immateriella rättigheter som uppfyller deras politiska krav och löser folkhälsoproblemen. Av detta skäl anser kommissionen att det är konstruktivare om man försöker klargöra viktiga frågor i stället för att dölja dem bakom en nödlösning. Om diskussionerna i TRIPs-rådet såsom man kan hoppas leder till att samstämmighet nås kring dessa frågor spelar det inte längre någon roll vilka för- respektive nackdelar som ett moratorium medför. Under tiden kommer inte de minst utvecklade medlemmarna i Världshandelsorganisationen (WTO) att påverkas, eftersom de inte behöver tillämpa TRIPs-avtalet förrän den 1 januari 2006.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3406/01

från Hans-Peter Martin (PSE) till rådet

(5 december 2001)

Ämne: Ej detonerade så kallade clusterbomber i Afghanistan

Enligt uppgifter från experter har fler än 150 civilpersoner dött sedan slutet av kriget på Balkan genom detonation av blindgångare, så kallade Cluster Bomb Units. Dessa clusterbomber förfogar över en ytterst känslig tändningsmekanism, som kan utlösas genom minsta beröring, och de kan döda människor i upp till 50 år efter att de kastats.

Cluster Bomb Units har också använts nu av Förenta staterna i Afghanistan. Enligt uppskattningar slutar cirka tio procent av de kastade bomberna som blindgångare med oförutsebara följder.

Är rådet medvetet om detta problem?

Vilka åtgärder kan rådet vidta för att förhindra att oskyldiga civilpersoners liv riskeras också i Afghanistan i åratal efter att kriget slutat genom blindgångare av sådana Cluster Bomb Units?

Svar

(18 mars 2002)

1. I sina slutsatser om främjande av konventionen om vissa klassiska vapen, antagna den 19 november 2001, uttrycker Europeiska unionens råd sin särskilda oro över problemet med explosiva krigslämningar. Det anser att denna fråga bör ha högsta prioritet för konferensen om utvärdering av konventionen om förbud mot eller inskränkningar i användningen av vissa konventionella vapen som kan anses vara ytterst skadebringande eller ha urskillningslösa verkningar (Genève, 1112 december 2001). Härvidlag stöder Europeiska unionen inrättandet genom konferensen av en expertgrupp om explosiva krigslämningar för förhandlingar om ett juridiskt instrument gällande denna problematik.

2. Situationen i Afghanistan, särskilt när det gäller det problem som den ärade parlamentsledamoten nämner, togs upp vid ett möte som en delegation på hög nivå från EU hade med IRKK i Islamabad den 24 november 2001. Beträffande humanitär minröjning i Afghanistan hänvisar rådet den ärade parlamentsledamoten till Europaparlamentets och rådets förordning nr 1724/2001 av den 23 juli 2001 om åtgärder mot antipersonella landminor i utvecklingsländer, som även tar upp explosiva krigslämningar. I artikel 12 föreskrivs där upprättandet av ett strategidokument med prioriteringar för gemenskapens minåtgärder. Strategirapporten skall översändas till parlamentet för kännedom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3542/01

från Gérard Caudron (PSE) till rådet

(8 januari 2002)

Ämne: Undervisning i förskoleklasser

I ett läge då framtiden för EU och dess institutioner diskuteras har undervisning om EU:s uppbyggnad blivit oumbärlig i medlemsstaternas utbildningsväsende för att utveckla ett verkligt unionsmedborgarskap.

Denna undervisning bör under lämpliga former börja redan i förskoleklasserna och fortsätta hela vägen upp till universitets- och högskolestudier inom alla ämnen.

Framför allt bör undervisningen vara ett obligatoriskt och stående inslag i skolsystemens alla stadier, med en progression som är anpassad efter undervisningens nivå.

Kan rådet undersöka läget i denna fråga i de nuvarande medlemsstaterna och i kandidatländerna?

När denna analys väl gjorts, bör den då inte följas upp med en uppmaning till regeringarna att vidta åtgärder för att uppnå de eftersträvade målen?

Anser inte rådet att det är en avgörande utmaning för EU:s demokratiska framtid att man äntligen förser detta unionsmedborgarskap med ett verkligt innehåll för dagens och morgondagens unga?

Svar

(25/26 mars 2002)

När det gäller den fråga som tagits upp av den ärade parlamentsledamoten ber rådet att få erinra om att Europeiska gemenskapen, enligt artikel 149.1 i fördraget, fullt ut skall respektera medlemsstaternas ansvar för undervisningens innehåll och utbildningssystemens organisation . Vidare är det viktigt att vara medveten om att undervisningen i förskolan inte har getts officiellt erkännande i alla medlemsstater som en del av det nationella systemet.

Beträffande möjligheten att göra en lägesbestämning av undervisningen om EU:s uppbyggnad i de olika medlemsstaterna, är det nödvändigt att understryka att det inte åligger rådet att göra denna typ av enkät. I detta avseende vore det lämpligare att den ärade parlamentsledamoten ställer sin fråga till Europeiska kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3180/01

från Christos Zacharakis (PPE-DE) till rådet

(23 november 2001)

Ämne: Mord på hungerstrejkande i Turkiet

Den 5 november trängde turkisk polis med våld in i hungerstrejkandes hem i ett bostadsområde i Istanbul. Sex hungerstrejkande mördades och fjorton skadades. Syftet var att få ett slut på hungerstrejken som hade inletts 379 dagar tidigare i protest mot gällande bestämmelser i turkiska fängelser.

Vilka konkreta åtgärder ämnar rådet vidta för att en gång för alla göra det klart för Turkiet att landets fortsatta kränkande av grundläggande mänskliga rättigheter och dess systematiska manifestering av sig självt som våldsstat omöjligt kan existera sida vid sida med Turkiets status som ett land som förbereder sig för anslutning till Europeiska unionen och att man till följd av detta kommer att bli tvungen att avbryta denna anslutningsförberedande process.

Svar

(18 mars 2002)

Rådet följer med stor uppmärksamhet all utveckling i Turkiet vad gäller mänskliga rättigheter. De turkiska myndigheternas reaktioner på aktionerna mot införandet av en ny typ av fängelser, särskilt hungerstrejker som resulterar i ett ökande antal döda, utgör förvisso ett stort problem. Detta har vid upprepade tillfällen påpekats för Turkiet både inom ramen för den politiska dialogen och vid andra tillfällen.

När det gäller den polisiära operationen i Kutsukarmultu nyligen då flera hungerstrejkande dog och många andra skadades uttryckte rådet för Turkiet, genom sina beskickningschefer i Ankara samt vid lunchen för de politiska ledarna EG/Turkiet i Bryssel den 20 november 2001, sin oro beträffande det oproportionerliga användandet av våld och uppmanade de turkiska myndigheterna att lämna förklaringar.

Utan att på något sätt vilja förringa allvaret i en händelse som den i Kutsukarmultu, och generellt, de brister som fortfarande finns i Turkiet när det gäller mänskliga rättigheter, måste det dock erkännas, som kommissionen också gör i sin återkommande rapport 2001, att Turkiet nyligen har gjort betydande framsteg mot en större respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, särskilt genom de författningsreformer från oktober 2001 som nu håller på att genomföras.

Det erinras om att Europeiska rådet i Laeken den 1415 december 2001 konstaterade att Turkiet har gjort framsteg när det gäller att iaktta de politiska kriterier som har fastställts för anslutningen, särskilt genom den författningsändring som nyligen genomfördes, och att möjligheten att inleda anslutningsförhandlingar med Turkiet därigenom har kommit närmare. Under dessa omständigheter kan man inte som den ärade parlamentsledamoten dra slutsatsen att anslutningsprocessen med Turkiet bör avbrytas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3181/01

från John McCartin (PPE-DE) till kommissionen

(20 november 2001)

Ämne: Fri rörlighet för personer

Skulle kommissionen kunna ange om det är nödvändigt för en irländsk medborgare som skall resa till Belgien att ta med sitt pass, eller är det tillräcklig att inneha en officiell identitetshandling som t.ex. ett irländskt körkort?

Skulle kommissionen vidare kunna ange om frågan under vilka villkor rätten till fri rörlighet får begränsas är ett ärende som faller under nationell lagstiftning eller under gemenskapslagstiftningen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(6 december 2001)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på Francesco Speronis fråga P-2506/01(1) och det gemensamma svaret på Francesco Speronis och Gian Gobbos skriftliga frågor P-2996/01 respektive P-3010/01(2).

(1) EGT C 40 E, 14.2.2002, s. 246.

(2) EGT C 115 E, 16.5.2002, s. 211.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3068/01

från Ian Hudghton (Verts/ALE) till kommissionen

(26 oktober 2001)

Ämne: Centrala containerhamnar

Vilken är kommissionens inställning i fråga om anläggandet av en central europeisk containerhamn?

Instämmer kommissionen med följande punkter:

- Att byggandet av jättelika containerfartyg kommer att förorsaka såväl akuta miljöproblem som andra typer av problem i de största hamnarna i Europa?

- Att de ökande kostnaderna för muddring kommer att medföra svåra problem när det gäller statliga bidrag?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-3068/01 och P-3069/01ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(28 november 2001)

Det finns för närvarande ett antal knuptunktshamnar för containertrafik i Europa. För att stora containerfartyg och matarfartyg skall kunna användas effektivt måste knutpunktshamnar uppfylla flera krav, och ett tillräckligt vattendjup är ett av de viktigaste.

Kommissionen anser inte att ett centralt organ borde bestämma vilken hamn eller vilka hamnar som skall vara knutpunktshamnar för containertrafik. Både i dag och i framtiden kommer det att finnas en mångfald bland hamnarna. I kombination med marknadens krav kommer detta att styra utvecklingen av det befintliga systemet med europeiska knutpunktshamnar, som med ändrade transport- och handelsmönster genomgår permanenta förändringar.

Kommissionen är medveten om de miljöproblem som orsakas av ett antal arbeten i hamnar. Den anser emellertid att den lagstiftning som krävs för att hantera dessa problem redan finns. När det gäller skyddade områden inom ramen för Natura 2000 anges ett tydligt förfarande i artikel 6 i livsrumsdirektivet(1) för hur man skall garantera att förändringar som påverkar dessa områden utvärderas ingående och endast genomförs efter att ett antal miljökrav uppfylls.

Kommissionen känner till planerna på att utveckla Scapa Flow i Orkney till en europeisk knutpunktshamn. Kommissionens är av uppfattningen att marknadskrafterna kommer att bestämma valet av hamnar samt det bästa systemet för knutpunktshamnar och deras förbindelser med matarhamnar.

Inget statligt stöd till muddringsarbeten planeras inom ramen för det statliga stödet till sjötransport. Stöd kan under vissa speciella omständigheter beviljas i form av lägre sociala avgifter och inkomstskatt för EU-sjömän som arbetar på mudderverk, men denna form av stöd har normalt ingen koppling till hur stora muddringsarbeten som utförs. Stödet är snarare kopplat till ett genuint stöd för sysselsättningen för gemenskapens sjömän, som regleras inom ramen för kommissionens mer allmänna politik för statligt stöd till sjötransporter. Om offentliga myndigheter skulle vilja ge statligt stöd till just muddringsarbeten krävs det en förhandsanmälan till kommissionen.

(1) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3208/01

från Adriana Poli Bortone (UEN) och Elizabeth Montfort (NI) till kommissionen

(22 november 2001)

Ämne: Rätten till liv

Den f.d. ordföranden för det internationella gynekologförbundet, Markus Seppala (Finland), förklarade på det italienska gynekologförbundets kongress i Rom att livet börjar vid befruktningen.

Kan kommissionen, mot bakgrund av denna förklaring, meddela om den tänker utarbeta ett förslag till direktiv om att medlemsstaternas nationella lagstiftning skall anpassas till principen om rätt till liv?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(24 januari 2002)

Europeiska unionen har ingen lagstiftningsbehörighet på området och kommissionen tänker därför inte föreslå något direktiv i frågan.