SKRIFTLIG FRÅGA E-0193/99

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Gråvalar i Mexico

Europeiska unionen förhandlar för närvarande med Mexicos regering om ett omfattande och ambitiöst avtal om ekonomisk samverkan och politiskt samarbete. I inledningen till förslaget till rådets beslut (KOM(97) 0527)(1) hänvisas det till den vikt som båda parter fäster vid principen om en hållbar utveckling som anges i Agenda 21 i 1992 års Rio-deklaration om miljö och utveckling. I artikel 34 i det förslag som är under behandling åtar sig dessutom båda parter att bevara miljön och beakta den ekologiska balansen i sin lagstiftning. Eftersom det föreslagna frihandelsavtalet mellan Mexico och EU hittills inte innehåller något "sidoavtal" om miljön - en skyddsnivå som återfinns i det nordamerikanska frihandelsavtalet (NAFTA) - kan det befaras att mexikanska miljölagar och miljöbestämmelser inte kommer att upprätthållas och genomföras fullt ut, och detta kommer att leda till orättvisa handelsfördelar mellan EU och Mexico.

Är kommissionen medveten om följande? Den mexikanska regeringen och det japanska företaget Mitsubishi har föreslagit att bygga en industrianläggning för saltproduktion i Baja California vid en forntida lagun, Laguna San Ignacio, där gråvalar förökar sig och vilken Mexico 1976 utnämnde till ett djurreservat för valar. Den skyddas dessutom av en förordning från Mexicos president från 1988 (som en del av biosfärreservatet Vizcaino) och erhöll internationellt skydd 1993 då FN förklarade platsen som en del av världsarvet i konventionen, som undertecknades av 159 medlemsstater. Byggnationen av industrianläggningen står i direkt strid med innehållet och andan i förslaget till avtal, och i synnerhet artiklarna 29 och 34 i detta.

Är kommissionen beredd att i enlighet med den dialog och det informationsutbyte som regelbundet skall äga rum enligt artikel 13 i förslaget till avtal diskutera utvecklingen av saltproduktionsanläggningen vid Laguna San Ignacio som ESSA planerar, hotet mot gråvalarna och annan fauna och flora, liksom den starkt utrotningshotade gaffelantilopen, och det faktum att det är oacceptabelt att uppföra en så stor industrianläggning i ett världsarvsreservat, samt att uppmana den mexikanska regeringen att ge upp planerna på denna saltutvinningsanläggning?

Om den mexikanska regeringen ger ESSA tillstånd att fortsätta utvecklingen av denna saltfabrik, är kommissionen beredd att nu i enlighet med artikel 5 k i förslaget till avtal överväga att undanta import av salt till EU från Mexico för att bidra till att förhindra att denna saltutvinningsanläggning byggs?

Om den mexikanska regeringen ger ESSA tillstånd att fortsätta utvecklingen av denna saltfabrik, är kommissionen beredd att med EU:s medlemsstater, som undertecknat konventionen om världsarvet, väcka denna fråga och uppmana dem att föreslå världsarvskonventionens generalförsamling att föra upp biosfärreservatet El Vizcaino MAB/UNESCO (som inbegriper Laguna San Ignacio) på listan över hotade världsarv?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(8 april 1999)

Kommissionen tackar frågeställaren för frågan och för det intresse han ägnar San Ignacio-lagunen. Kommissionen känner till förslaget om att bygga en anläggning för saltutvinning genom solvärme i detta område.

Frågeställaren hänvisar till ett antal viktiga miljöbestämmelser i det avtal om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete som i december 1987 undertecknades av gemenskapen och dess medlemsstater och av Mexiko. Avtalet har visserligen redan ratificerats av ett antal medlemsstater men för att det skall träda i kraft måste ännu återstående medlemsstater, Europaparlamentet (där ratificeringsförfarandet inletts) och Mexiko slutföra de erforderliga förfarandena. Oavsett detta kommer kommissionen att i lämpligt sammanhang underrätta Mexiko om Europaparlamentets farhågor för att göra Mexiko uppmärksamt på de starka känslor som denna fråga väcker.

Frågeställaren anför möjligheten att undanta import av mexikanskt salt från ett framtida frihandelsavtal. I enlighet med sitt multilaterala åtagande inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) om att bevilja tullfritt tillträde på mest-gynnad-nationsbasis medger kommissionen redan tullfri import av mexikanskt salt (KN-nummer 25010000). Eftersom det således inte finns någon tull att ytterligare avveckla kan det inte bli aktuellt att göra undantag i ett bilateralt sammanhang.

För övrigt har kommissionen hittills av två anledningar konsekvent argumenterat mot användningen av unilaterala handelsåtgärder som ett medel för att uppnå miljö- och naturvårdsmål. För det första har sådana åtgärder visat sig synnerligen ineffektiva när det gäller att uppnå dessa mål. För det andra skulle gemenskapen genom att vidta en unilateral handelsåtgärd på en sådan grund riskera att bryta mot sina förpliktelser som medlem av WTO eftersom WTO-reglerna inte medger att medlemmar begränsar import på grundval av produktionsprocesser och produktionsmetoder.

Frågeställarens förslag om att ta upp frågan i samband med Världsarvskonventionen kan övervägas inom ramen för gemenskapens allmänt välvilliga inställning till åtgärder som överenskoms multilateralt.

(1) EGT C 350, 19.11.1997, s. 6.