ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2776/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Finansiering av en skola för studier i turism

I Grekland finns ingen skola för studier i turism och kunskaperna hos de som idag arbetar som turistguider grundar sig på deras egen erfarenhet och företagskurser.

Kan kommissionen mot denna bakgrund svara på följande frågor:

1. Skulle kommissionen vara beredd att medfinansiera grundandet av en eftergymnasial skola för studier i turism?

2. Vilka företagskurser i turism finansierade EU i Grekland mellan 1996 och 1999 och hur stora belopp rörde det sig om?

3. Hur många personer deltog i dessa kurser?

4. Det har uttryckts klagomål om att vissa av de som deltog i dessa kurser senare inte gavs möjlighet att utöva yrket som turistguide eftersom det yrke de redan utövar inte tillåter detta (detta gäller till exempel för statligt anställda). Kan kommissionen försäkra oss om att sådana personer inte deltog i kurserna mellan 1996 och 1999?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(15 februari 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1694/99

från Michl Ebner (PPE-DE) till rådet

(30 september 1999)

Ämne: EU-samordnaren Hombach

Sedan flera veckor misstänks EU:s internationelle samordnare för återuppbyggnaden av Balkan, Bodo Hombach, för att vara inblandad långtgående mutaffärer (nyckelord: privathus i Mülheim och kanadensisk lyxbostad). Dessa svåra anklagelser fick honom att den 27 augusti 1999 frivilligt lämna sina partiuppdrag.

Med anledning av den fortfarande oklara och ytterst dunkla situationen, och de helt obegripliga och irrationella planerna på att inrätta sitt kontor i Bryssel i stället för i närheten av uppdragsområdet, inställer sig frågan om rådet har för avsikt att låta Hombach förstå det lämpliga i att avsäga sig den ansvarsfulla posten som EU-representant för den demokratiska och ekonomiska uppbyggnaden av Balkanregionen?

Dessutom skulle det under rådande omständigheter vara bra för öppenheten och insynen om rådet meddelade vilket belopp som utlovats Hombach när han påbörjade tjänsten. Tänker rådet göra detta?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1693/99, E-1694/99 och E-1776/99

(14 februari 2000)

Rådet känner till beskyllningarna i tysk press angående Bodo Hombachs handlande före hans utnämning till EU:s särskilde representant och särskilde samordnare för stabilitetspakten.

Mot bakgrund av de klargörande upplysningar Bodo Hombach lämnat till ordförandeskapet angående sina personliga angelägenheter och i frånvaro av en fällande dom från en domstol fortsätter ordförandeskapet och rådet att stödja honom i utförandet av den uppgift man anförtrott honom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1978/99

från Ursula Schleicher (PPE-DE) till kommissionen

(5 november 1999)

Ämne: Kommissionens förslag till meddelande om tillämpning av artiklarna 92 och 93 i EU-fördraget på statliga stöd i form av garantier

Det ovannämnda förslaget till meddelande som framlades för medlemsstaterna i januari 1999 har skapat stark osäkerhet inom kreditväsendet, vars förtroende för rättssäkra garantiinstrument genom offentliggörandet av detta meddelande fått sig en allvarlig knäck. Meddelandet skulle få som konsekvens att sparkassor och banker som beviljar krediter inte kunde använda sig av statliga garantier och således, utan föregående varning, kom att belastas med risken för att de företag som upptagit krediterna blev insolventa. Mot bakgrund av detta frågar jag kommissionen:

1. Avser kommissionen verkligen att utfärda ett dylikt meddelande?

2. Hur skall det gå att trygga förtroendet bland kreditinstituten?

3. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att motverka den stora osäkerhet som gjort sig gällande bland aktörerna på finansmarknaden?

4. Är kommissionen medveten om att kreditinstituten i kritiska fall skulle bortse från att statliga garantier utställts för deras krediter, så att den offentliga sektorn då blev tvungen att låta krediter av ett slag som kunde komma i fråga för understöd i stället direkt belasta sektorns budgetar, med den konsekvensen att budgetarna i framtiden inte kommer att kunna avlastas på det sätt som ställandet av garantier möjliggör?

5. Med tanke på den förvirrande mångfald av meddelanden, riktlinjer och avgöranden i enskilda fall som finns i fråga om understöden: har kommissionen för avsikt att sörja för ökad insyn och därigenom också rättssäkerhet genom att utfärda en sammanfattande och systematiskt uppställd presentation av europeisk rätt i fråga om understöd?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(6 december 1999)

1. Den 24 november 1999 antog kommissionen tillkännagivandet om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 (f.d. artiklarna 92 och 93) i EG-fördraget för statligt stöd som beviljas i form av garantier.

2. Tillkännagivandet borde inte leda till att kreditinstitutens förtroende undermineras. Det är endast avsett att tydliggöra de bestämmelser som skall tillämpas på stöd som beviljas i form av garantier.

3. Målet med tillkännagivandet är just att öka insynen och därmed bidra till att minska den osäkerhet som gjort sig gällande bland aktörerna på finansmarknaden.

4. Kommissionen försöker inte förbjuda garantier, utan endast se till att de är förenliga med bestämmelserna för beviljande av stöd.

5. Tillkännagivandet är utformat för att tydliggöra de bestämmelser som hittills varit spridda i olika texter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2380/99

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Kampen mot våld mot kvinnor

Ett anbudsförfarande har inletts inom ramen för den europeiska kampanjen för att uppmärksamma allmänheten på kampen mot våld mot kvinnor. Det gäller presentationen av förslag till informations- och kommunikationsprojekt på europeisk nivå, vilka kommer att ges tekniskt och/eller ekonomiskt stöd.

Kan kommissionen tala om hur många och vilka projekt man har valt ut, samt hur mycket dessa kostar?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(27 januari 2000)

Inom ramen för den europeiska kampanjen för att öka allmänhetens medvetenhet om våld mot kvinnor, har en förslagsinfordran offentliggjorts i två omgångar i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den första omgången offentliggjordes den 7 april 1999 med sista datum för inlämning av projekt den 21 maj 1999, och den andra omgången offentliggjordes den 10 augusti 1999 med sista datum för inlämning av projekt den 21 september 1999.

Kommissionen kommer att skicka den utförliga förteckningen över de godkända projekten direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2115/99

från SIR Robert Atkins (PPE-DE) till kommissionen

(22 november 1999)

Ämne: Flygtrafikkontroll

Hur stor har den procentuella ökningen varit de senaste fem åren vad avser de förseningar som förorsakats av flygtrafikkontrollen i europeiskt luftrum och vilka prognoser gäller för 20002002?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2106/99, E-2107/99, E-2108/99, E-2109/99, E-2110/99, E-2111/99, E-2112/99, E-2113/99, E-2114/99, E-2115/99, E-2116/99 och E-2117/99 ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(20 december 1999)

Kommissionen har utfärdat ett meddelande(1) om det nuvarande läget för förseningar i lufttrafiken och om nya initiativ som skall tas för att tillhandahålla gemenskapen med den flygledningstjänst (ATM-system) den behöver för att säkerställa att dess inre marknad fungerar på rätt sätt. De flesta av de frågor som tas upp av parlamentsledamoten besvaras i detta dokument som antogs den 1 december 1999 och har skickats till rådet och parlamentet.

Vid förberedandet av detta meddelande arbetade kommissionen i nära samarbete med intresserade parter, särskilt användare av luftrummet, flygplatser, arbetare och tillhandahållare av flygledningstjänster genom deras representativa organisationer. Den rådfrågade också de civila luftfartsmyndigheterna i alla medlemsstater om de olika åtgärderna som bör tas för att komma till rätta med situationen.

En minskning av förseningar i lufttrafiken är huvudsakligen medlemsstaternas och deras samordningsorgans Eurocontrol ansvar. I detta sammanhang är det upp till specialisterna att definiera och genomföra driftsmetoder och tekniska förbättringar. Gemenskapens uppgift är i huvudsak att skapa den organisatoriska ram på nationell och europeisk nivå för att säkerställa att sådana lösningar accepteras och genomförs av alla på ett samordnat och konsekvent sätt. Det är därför som gemenskapen 1998 beslutade att gå med i Eurocontrol för att utöva politisk kontroll över denna organisation. Förhandlingar med detta som syfte har nästan slutförts, men ratificeringsförfaranden kan ta flera år. Kommissionen kommer därför att begära att gemenskapens deltagande genomförs snabbt.

Strategin för ATM 2000 är ett dokument som har tagits fram av Eurocontrol och det är den organisationens ansvar att anta och genomföra de förslag som finns i strategin. Kommissionen har bidragit med framtagningen av detta dokument tillsammans med användare av luftrummet, medlemsstater och internationella organisationer. Kommissionen stöder de allmänna målen och strategiska principer såsom anges i strategin, men undrar om det inte krävs mer arbete för att utveckla en mogen, tillförlitlig och stabil plan som tar upp den tekniska utveckling som är nödvändig för att klara av en beräknad fördubbling av trafiken till 2015.

(1) KOM(1999) 614.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1864/99

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(14 oktober 1999)

Ämne: Långdistansförare

Känner kommissionen till rapporter om att vissa åkerier har börjat anställa ett avsevärt antal lastbilsförare från tredje land och att dessa till minimilöner tvingas köra mer än antalet tillåtna timmar?

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att uppmana medlemsstaterna att ta i på skarpen mot dessa förehavanden där de uppdagas?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(17 november 1999)

Kommissionen känner till att allt fler förare från länder utanför gemenskapen anställs illegalt av åkerier i gemenskapen. Kommissionen är mycket bekymrad över de störningar som detta medför på konkurrensen i gemenskapens vägtransportsektor och anser att detta är ett akut problem för den nationella och internationella vägtransportindustrin.

Kommissionen har därför redan skrivit till medlemsstaterna för att öka medvetenheten om problemet och få en uppfattning om hur pass väl medlemsstaterna känner till problemets omfattning.

Som ett första steg för att undersöka möjligheterna att behandla frågan har kommissionen uppmanat medlemsstaterna att göra en översikt över de bestämmelser i social- och transportlagstiftning samt arbetsrätt som de tillämpar på detta område. När kommissionen väl har gjort en översikt över bestämmelser som tillämpas och uppgifter om gällande praxis kommer den att ta ställning till vilka åtgärder som skall vidtas.

Ett centralt förhållande som måste beaktas är att det är medlemsstaterna som ansvarar för att se till att det verkligen kontrolleras att bestämmelserna efterlevs. Brott mot avtal om minimilöner eller det tillåtna antalet körtimmar och viloperioder kan naturligtvis inte godtas. Det är ett stort problem att detta kan ske nästan systematiskt i vissa medlemsstater. Kommissionen håller också på att utarbeta en rapport om enhetlighet och effektivitet när det gäller kontrollen av efterlevnaden av gemenskapens bestämmelser om körtid och viloperioder, vilken grundas på uppgifter från medlemsstaterna och som eventuellt kan resultera i att det läggs fram förslag på detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1960/99

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(5 november 1999)

Ämne: Phare

Enligt de uppgifter jag erhållit har en bankkris i Bulgarien i februari 1996 och de därmed sammanhängande betalningsinställningarna lett till att medel ur Phareprogrammet till en summa av 9,1 miljoner ecu gått förlorade.

Kunde dessa medel under tiden framgångsrikt återkrävas och om ja, med hur mycket?

Hur stort belopp förblir troligtvis omöjligt att återfå?

Enligt vilka kriterier och av vem väljs EU:s bankförbindelser ut?

Känner kommissionen till fler fall där gemenskapens medel gått förlorade på grund av bankers och kreditinstituts betalningsoförmåga och om vilka summor har det rört sig om i respektive fall?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 november 1999)

Under 1996 blockerades 9 396 867 euro och 14 750 tyska mark. De återvunna beloppen uppgick till 9 385 673,55 euro och 15 367,07 tyska mark.

Kriterierna för att öppna bankkonton i Bulgarien ändrades i mars 1996. Efter en utredning av situationen i bankväsendet beslöts att Phare-medlen skulle sättas in i solida banker som hade starkt stöd från sina aktieägare. De banker som kommissionen ansåg motsvara dessa krav var ING Bulgaria, Bulbank, Raiffeisen och Dresdner Bank. Det är med dessa banker som kommissionen arbetat sedan dess.

Sedan 1998 har kommissionen omprövat de kriterier som används för att välja de banker i vilka Phare-medel kan förvaras. Phare-medel rörande program som godkänts 1998 eller senare måste förvaras i centralbanken eller på ett konto vars behållning garanteras av staten.

Kommissionen känner inte till några andra fall i vilka kommissionens medel skulle ha berörts av en bankkris.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2061/99

från Eryl McNally (PSE) till kommissionen

(12 november 1999)

Ämne: Rättslig grund för gemenskapsbidrag till uppfödning av tjurar som används i tjurfäktning

Vad finns det för rättsliga grunder för gemenskapsbidrag till uppfödning av tjurar som används i tjurfäktning?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 november 1999)

Det existerar inga gemenskapsbidrag som endast går till uppfödning av tjurar som används i tjurfäktning. Dock omfattas även dessa tjurar av ordningen för handjursbidrag som inrättades 1987, vars rättsliga grund är rådets förordning nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött(1) (senast ändrad genom förordning (EG) nr 1633/98(2)), som har upphört att gälla och som ersätts med rådets förordning (EG) nr 1254/99 av den 17 maj 1999(3) från och med den 1 januari 2000.

Det är viktigt att påpeka att endast ett fåtal tjurar föds upp för att användas i tjurfäktning och att uppfödarna gör detta urval långt efter den ålder då djuret berättigar till stöd enligt ordningen för handjursbidrag.

(1) EGT L 148, 28.6.1968.

(2) EGT L 210, 28.7.1998.

(3) EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2203/99

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(29 november 1999)

Ämne: Extrem fattigdom och social utslagning

Artikel 137 i Amsterdamfördraget föreskriver en nya rättslig grund för antagande av åtgärder mot social utslagning. Tyvärr saknas statistiska instrument som skulle kunna ge en uppfattning om hur omfattande detta sociala problem är och göra det möjligt att på ett effektivt sätt nå ut till de människor som drabbats av social utslagning och/eller extrem fattigdom.

Vad har kommissionen för avsikt att göra för att få bättre kännedom om social utslagning och extrem fattigdom? Vilka initiativ kommer kommissionen att vidta för att bekämpa dessa problem mot bakgrund av artikel 137 i fördraget och med beaktande av åtagandena från det toppmöte om social utveckling som anordnades i Köpenhamn 1995?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 januari 2000)

Kommissionen delar parlamentledamotens uppfattning att det är viktigt att ha tillförlitliga indikatorer för och statistik över politik och åtgärder mot social utslagning och fattigdom.

Social utslagning och fattigdom är problem med många dimensioner som ständigt förändras. Därför krävs omfattande data och indikatorer som kan analyseras under längre tid (longitudinell analys). Data och indikatorer måste också ta upp könsfördelning. I många medlemsstater, liksom på gemenskapsnivå, arbetar man för att dels bättre utnyttja tillgängliga uppgifter, dels förbättra uppgifterna. Efter ett möte i Stockholm i januari 1998 i gemenskapens högnivågrupp om statistik över social utslagning och fattigdom inrättades en projektgrupp på gemenskapsnivå. Projektgruppens arbete har lett till en första uppsättning riktlinjer, som godkänts vid ett möte för generaldirektörerna vid de nationella statistikkontoren. Syftet med riktlinjerna är att förbättra statistiken över och indikatorerna för fattigdom och social utslagning i medlemsstaterna såväl som på gemenskapsnivå. Dessa riktlinjer håller nu på att tillämpas(1). Samarbetet på gemenskapsnivå kan få stor betydelse. Verksamheten har ökat och kommer att fortsätta öka till följd av de nya bestämmelserna i EG-fördraget (artikel 137, f. d. artikel 118).

Under 1999 har kommissionen påbörjat omfattande diskussioner med alla berörda om en gemenskapsstrategi mot social utslagning. Diskussionerna gäller också vilka frågor som skall prioriteras och hur omfattande gemenskapens insatser skall vara när strategin tillämpas. Dessa diskussioner har bekräftat alla samhällsmedlemmars fulla deltagande och sociala integration som den grundläggande principen för ett samhälle med bättre sammanhållning där alla får vara med, vilket också kom fram vid världstoppmötet om social utveckling i Köpenhamn 1995.

Lanseringen av denna strategi och dessa insatser kommer att prioriteras i kommissionens arbetsprogram för 2000. Man planerar att strategin och programmet skall omfatta målet att stärka samarbetet om statistik och indikatorer.

Kommissionen kommer inom kort att publicera ett nummer av Statistics in focus om social utslagning i medlemsstaterna.

(1) Comité de programmation statistique dokument nr 98/31/2-11/98.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2455/99

från Lousewies van der Laan (ELDR) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Dålig förvaltning på energistadgesekretariatet

Kommissionen var närvarande vid energistadgekonferensen den 30 juli 1999 när konferensens ordförande Christophersen drog uppmärksamheten till det faktum att sekretariatet fungerade mycket dåligt. Detta betonades i rapporten från Arthur D. Little som hade beställts av Christophersens företrädare, ambassadör Rutten. Kommissionen har undertecknat energistadgan och bör därför försöka säkerställa att den genomförs i praktiken. Kommissionen har gett assistans till sekretariatet genom att ge bidrag in natura (genom att tillhandahålla sammanträdeslokaler och översättning).

1. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit sedan detta sammanträde ägde rum för att säkerställa att man snabbt löser situationen?

2. Vad kommer kommissionen att göra för att säkerställa att denna situation inte upprepas?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(17 januari 2000)

Kommissionen skulle vilja informera parlamentsledamoten om att den inte har undertecknat energistadgan. Det är gemenskaperna och deras femton medlemsstater som har undertecknat energistadgan och är fördragsslutande parter.

Gemenskaperna företräds i energistadgan av kommissionen och unionens ordförandeskap.

På förslag från unionen beslöt energistadgekonferensen enhälligt, med stöd av sin ordförande, Henning Christophersen, den 7 december 1999 att från och med den 1 januari 2000 ersätta den nuvarande generalsekreteraren, Schütterle (Tyskland), med Kemper (Tyskland) för en period av fyra år, med möjlighet till förlängning under ytterligare en tvåårsperiod.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2080/99

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(12 november 1999)

Ämne: Officiella handlingars tillgänglighet

Är kommissionen beredd att antingen gratis eller till minsta möjliga kostnad göra samtliga direktiv, hela EU:s lagstiftning och fördragen tillgängliga via Internet i öppenhetens intresse och för att minska kostnaderna för företag som är verksamma i Europa? Om så inte är fallet, kan kommissionen förklara varför dessa handlingar inte kan göras tillgängliga på detta sätt?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(6 december 1999)

Som svar på parlamentsledamotens fråga är det viktigt att understryka att kommissionen inte bara är villig att erbjuda ett kostnadsfritt och användarvänligt tillträde till gemenskapslagstiftningen på Internet, utan att den redan har gjort betydande ansträngningar i den riktningen.

Webbplatsen för EUR-Lex (http://europa.eu.int/eur-lex/) är sedan april 1998 öppen för allmänheten. Där återfinner man gemenskapens officiella tidning (EGT)på alla elva gemenskapsspråken från och med den dag den publiceras. Den har till en början gjorts tillgänglig under en period av 20 dagar, men gemenskapsinstitutionerna har till följd av intresset från allmänheten utsträckt perioden till 45 dagar. Kommissionen har också erbjudit gratis tillträde till gemenskapens gällande lagstiftning, vilken hittills endast var åtkomlig via databasen CELEX (avgiftsbelagd). Det bör också nämnas att EG-domstolens aktuella rättspraxis också återfinns bland Eur-Lex kostnadfria tjänsteutbud.

Kommissionen avser att ytterligare förbättra denna tjänst inom den närmaste framtiden för att öka synergin i de befintliga systemen för spridning av gemenskaps-lagstiftningen (bland andra EUR-Lex, EUDOR och CELEX) och göra dem mer användarvänliga och sammanhängande. De första resultaten av detta arbete kommer att bestå i att erbjuda en gemensam portal för dessa system, vilket beräknas kunna ske under det första kvartalet 2000.

Tillträdet till denna information kommer i de allra flesta fall inte vara förenat med några kostnader för medborgarna, förutsatt att de nödvändiga resurserna för att utveckla och underhålla informationssystemen i övrigt kommer att ställas till förfogande. För närvarande förutses endast komplicerade sökningar av yrkesspecialister för att tillgå denna information, samt tillträde till texter som inte längre är i kraft, att fortsatt vara avgiftsbelagda.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2243/99

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 december 1999)

Ämne: Upprätthållande och offentliggörande av ekonometriska modeller

Skulle ni vilja ange om de olika medlemsstaternas respektive finansdepartement och centralbanker, samt kommissionen, upprätthåller en ekonometrisk modell för deras egna respektive ekonomier och för euroområdets ekonomi, om denna modell regelbundet görs tillgänglig för berörda parter och i så fall hur regelbundet?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2232/99 och E-2243/99 ingivet av Pedro Solbes Mira för kommissionen

(20 december 1999)

De modeller som används inom medlemsstaternas offentliga sektor har inte alltid konstruerats av finansministerierna eller centralbankerna (i Belgien och Nederländerna kommer de t.ex. från den centrala planeringsbyrån). Förekomsten av sådana modeller varierar med tiden, och står givetvis inte under kommissionens kontroll. Modellerna offentliggörs inte heller alltid. Upplysningar om huruvida en modell finns tillgänglig bör alltså begäras från medlemsstaternas myndigheter.

Kommissionen har för sin del alltid haft som policy att vidarebefordra sin internationella makroekonometriska modell QUEST till alla de universitet och forskningsenheter inom den offenliga sektorn som så önskar, på följande villkor: användaren får inte på något sätt ändra modellens struktur och ekvationer, och det skall alltid tydligt framgå att de simuleringar som görs med modellen endast företräder upphovsmännens åsikter och på intet sätt kommissionens. Modellen har utvecklats i ett särskilt programvarupaket som inte är kommissionens egendom. Användaren måste alltså skaffa fram samma programvara på eget ansvar. Kommissionen kan inte ge användaren någon teknisk hjälp. Användaren har ansvar för att överlåta modellen till ett kvalificerat ekonometriskt team som har styrkt erfarenhet av att hantera makroekonomiska modeller.

Modellen omfattar samtliga medlemsstater och beskrivs på Internet på följande adress: http://europa.eu.int/comm/dg02/document/ecopap/ecp/123en.htm.