SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/139

(2004/C 88 E/0147)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3292/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(7 november 2003)

Ämne: Sharialagen

Centre for Legal Aid Assistance and Settlement (CLAAS), en samkyrklig organisation från min valkrets, har gjort mig uppmärksam på att många kristna som bor i Pakistan ständigt utsätts för hot och skrämsel i sitt dagliga liv. Efter att provinsförsamlingen i den nordvästra gränsprovinsen i Pakistan tidigare i år införde sharialag kan kristna och andra religiösa minoriteter i området inte längre fritt utöva sin religion och de tvångskonverteras till islam. De trakasseras och förföljs för sin tro och förnekas sina mänskliga rättigheter under denna strikta muslimska lag. Oron ökar för att Muttahidda Majilis-e-Amal, en allians av islamitiska partier, kommer att övertyga den federala regeringen att godkänna sharialagen och att införa den i hela landet.

Kan kommissionen kommentera denna situation och ange vad den anser om uppfattningen att ickemuslimer bör undantas från sharialagen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 december 2003)

Kommissionen ser med oro på situationen för kristna och andra religiösa minoriteter i Pakistan och har vid ett flertal tillfällen uppmärksammat de pakistanska myndigheterna på detta via EU:s diplomatiska kontakter i Islamabad. Kommissionens delegation och medlemsstaternas ambassader kommer att fortsätta att ta upp dessa frågor med den pakistanska regeringen.

Sharialagen trädde i kraft i den nordvästliga gränsprovinsen den 19 juni 2003. De olika kommissioner som har upprättats för att se över gällande lagstiftning och anpassa den till islamiska påbud har ännu inte påbörjat sitt arbete. Guvernören i provinsen har vid flera tillfällen gett uttryck för oro när det gäller utkastet till lag om ansvarighet (hasbalag), genom vilken man skall se till att sharialagarna genomförs och en ombudsman med övervakande befogenhet utses. Denna oro har delgivits det islamiska ideologirådet (Islamic Ideology Council) som skall avge ett icke bindande yttrande. Under dessa omständigheter är det långt ifrån klart om lagen om ansvarighet kommer att antas av de styrande i den nordvästliga gränsprovinsen. För övrigt är den sharialagstiftning som har antagits nästan en kopia av den sharialag som antogs nationellt år 1991 och som aldrig genomfördes.

Kommissionen står via sin delegation i Pakistan regelbundet i kontakt med de olika lokala och internationella icke-statliga organisationer som arbetar för att stödja religiösa minoriteter och har sedan sharialagarna antogs i den nordvästliga gränsprovinsen varit uppmärksam på möjliga fall av våld mot eller diskriminering av religiösa minoriteter. Hittills har inga tecken på någon ökning av sådana fall rapporterats. Minoriteterna hävdar emellertid att de nu känner större psykologisk press och osäkerhet inför framtiden.

Det verkar inte finnas något slutgiltigt svar på om icke-muslimer skulle vara undantagna från sharialagen. Samtidigt som det i artikel 227.1 i den pakistanska författningen föreskrivs att alla befintliga lagar skall göras förenliga med islams påbud enligt koranen och sunna, innehåller den också ett antal bestämmelser om skydd av minoriteter. I artikel 20 i författningen föreskrivs religionsfrihet och frihet att leda religiösa institutioner. I artikel 36 föreskrivs att staten skall skydda minoriteters rättigheter och i artikel 227.3 att lagarna inte får påverka icke-muslimer individuella och medborgerliga rättigheter.

Mot bakgrund av detta anser islamiska experter att sharialagarna borde respektera de rättigheter för minoriteter som erkänns i författningen, och att vissa av kraven för muslimer inte borde omfatta religiösa minoriteter. Utkastet till lag om ansvarighet gör emellertid inte någon sådan skillnad mellan minoriteterna och den muslimska majoriteten — bestämmelserna i den lagen skulle gälla såväl minoriteter som muslimer.

Eftersom frågan om tillämpningen av sharialagstiftningen kan bli föremål för debatt, kommer kommissionen att för de pakistanska myndigheterna påtala att det är nödvändigt att skydda kristna och andra minoriteter och att förhindra sekteristiskt våld. Dessutom kommer kommissionen genom några av sina samarbetsprojekt att fortsätta ta upp frågan om förbättring av de mänskliga rättigheterna, även de som rör icke-diskriminering av minoriteter.