ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3901/02

från Lennart Sacrédeus (PPE-DE) till rådet

(14 januari 2003)

Ämne: EU, FN:s narkotikakonferens i april 2003 i Wien och stöd till föräldrarnas uppfostran av sina barn

I april 2003 genomförs i Wien en viktig översyn av FN:s narkotikapolitik, vilken bygger på FN-konventionerna om narkotika från 1961, 1971 och 1988.

Kommer EU fortsatt att agera för en restriktiv narkotikapolitik och för att FN-konventionerna upprätthålls och därmed inte rivs upp eller försvagas?

Är rådet berett att hålla fast vid en viktiga principen att ge föräldrarna det grundläggande stöd i deras uppfostran av sina barn att inte bli narkomaner som innebär att lagstiftningen (och därmed samhället) tillsammans med FN-konventionerna markerar genom kriminalisering och avståndstagande från narkotikabruk?

Svar

(8 maj 2003)

Rådets organ har börjat utarbeta Europeiska unionens ståndpunkt inför ovan nämnda konferens. Hittills har frågan om en eventuell ändring av FN:s konventioner ännu inte diskuterats. Europeiska unionens ståndpunkt kommer att styras av Europeiska unionens handlingsplan mot narkotika, som man enades om i juni 2000. Enligt punkt 5.2 i handlingsplanen skall internationellt samarbete utvecklas på grundval av de riktlinjer som antogs vid sessionen i Förenta nationernas generalförsamling i juni 1998. I punkt 2 av den politiska deklaration som antogs vid detta tillfälle bekräftades behovet av en anslutning till de tre internationella konventionerna.

I halvtidsutvärderingen av handlingsplanen sägs det att nationell narkotikapolitik bör få återspegla olika strategier för att angripa narkotikaproblemet, som en följd av nationella skillnader i fråga om problem, kultur, resurser etc.

När det gäller stöd till föräldrar som uppfostrar barn, skall enligt punkt 3.1 i handlingsplanen mot narkotika 20002004 medlemsstaterna uppmuntra att det i skolornas läroplaner införs förebyggande av missbruk, både av laglig och olaglig narkotika, och att stödprogram för föräldrarna utarbetas.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2751/02

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(24 september 2002)

Ämne: Resecheckar

Euro Travellers' Cheques lanseras som ett tryggt och bekvämt sätt att förvara semesterkassan. Är kommissionen medveten om att så inte är fallet i vissa länder, bland dem Tyskland och Mallorca, där resenärer har tvingats konstatera att butiker och företag vägrar att acceptera dem, med förklaringen att de aldrig har sett dem förut? Vidare, är kommissionen medveten om att till och med utländska banker tar ut en avgift motsvarande 18-20 procent för att lösa Euro Travellers' Cheques?

Kan kommissionen ange vilken lagstiftning och vilka förordningar som idag skall beivra sådant beteende från företags och bankers sida, och som också riktar sig till de instanser, exempelvis postkontor, som ihärdigt uppmanar folk att köpa Euro Travellers' Cheques, detta beteende till trots? Kan kommissionen bekräfta att den kommer att granska denna fråga, och kan den ge besked om huruvida den tänker vidta några åtgärder härvidlag?

Svar från Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 oktober 2002)

Resechecken är ett privat betalningsmedel som utfärdas av ett finansinstitut och som motsvarar ett visst penningbelopp. Den kan antingen användas som betalningsmedel i affärer, hotell etc. eller lösas in mot kontanter hos en bank eller ett växlingskontor.

Resechecken är inget betalningsmedel enligt lag. Det innebär att bankerna inte är skyldiga att ta emot resecheckar. Om en bank tar emot en resecheck bestämmer den själv vilken avgift den tar ut.

Det finns ingen specifik gemenskapslagstiftning för checkar eller resecheckar, och kommissionen hyser heller inga planer på att vidta några åtgärder på detta område.

De problem som tas upp kan åtgärdas med hjälp av generella rättsliga instrument. Reklamen från de utfärdande instituten kan analyseras med avseende på lagtext om vilseledande reklam(1). Informationen om de avgifter som tas ut i samband med användningen av resecheckarna faller inom ramen för den nationella lagstiftningen om marknadsföring av priser på tjänster.

(1) Rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om vilseledande reklam, EGT L 250, 19.9.1984.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3052/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(24 oktober 2002)

Ämne: Genomförandet av kontraktet på ett vattenreningsverk i Sanski Most (Bosnien)

Den 23 november 2000 avbröts arbetet på ett vattenreningsverk i Sanski Most (Bosnien). Projektet utfördes med stöd från Europeiska kommissionen, som företräddes genom sitt kontor i Sarajevo. Den andra kontraktsparten var bolaget Purac AB från Sverige, som i Sarajevo företräddes av WTE Company Sarajevo. Underentreprenör för arbetet var Elektrometal Cazin.

Arbetena avbröts av Purac AB/WTE. Därefter kontaktades Elektrometal av herr Magowan vid byrån Carlo Lotti & Associati med en förfrågan om att arbetena skulle fortsätta. I första hand måste Elektrometal sörja för underhållsarbeten på bygget. Företaget arbetade med dem åtminstone till den 2 augusti 2001.

Arbetena fortsattes aldrig, trots att Elektrometal hela tiden förklarat sig berett att göra det. I ett antal skrivelser till olika personer och inrättningar inte minst till Purac AB självt meddelade Elektrometal dessutom att företaget hade utestående fordringar på inemot 147 000 euro, oräknat dröjsmålsräntor och skadestånd för avtalsbrott. Det finns goda skäl att anta att detta belopp fortfarande inte betalats ut till sin rättmätiga mottagare.

Kan kommissionen redogöra för hur det ligger till i detta fall och ge besked om vilka åtgärder den vidtagit eller kommer att vidta i fråga om detta projekt för att alla kontraktsparter skall få ut sina rättigheter och/eller fullgöra sina skyldigheter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(3 december 2002)

I enlighet med principerna om konkurrens på lika villkor och öppenhet var det återstående arbetet med vattenreningsverket i Sanski Most föremål för ett upphandlingsförfarande. Kommissionen kunde därför inte godta Elektrometals erbjudande att återuppta arbetet.

Bolaget Elektrometal, som var underentreprenör till PURAC/WTE, har vid flera tillfällen underrättat kommissionens delegation om sina utestående fordringar gentemot PURAC/WTE. Eftersom det rör sig om ett avtalsförhållande mellan två prvata bolag, kan Europeiska kommissionen inte ingripa i tvisten mellan Elektrometal och Purac.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2727/02

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(30 september 2002)

Ämne: Gränsbevakningsenheter

I sitt svar på frågeställarens fråga E-1887/02(1) av den 2 juli 2002 i anledningen av diskussionen om kommissionens meddelande(2) En framtida integrerad förvaltning av EU-medlemsstaternas yttre gränser har kommissionen framhållit att den dessvärre inte kan besvara frågan, eftersom den hör hemma inom de nationella myndigheternas behörighetsområde och kommissionen inte har någon information av det slag som efterfrågats.

Varför föreslår kommissionen gemensamma gränsbevakningsenheter för EU, när kommissionen inte själv känner till situationen i dagens läge?

(1) EGT C 28 E, 6.2.2003, s. 148.

(2) KOM(2002) 233.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(29 november 2002)

Vid sitt möte den 14 och 15 december 2001 uppmanade Europeiska rådet i Laeken rådet och kommissionen att fastställa mekanismer för samarbete mellan de myndigheter som har i uppgift att kontrollera de yttre gränserna i syfte att utreda förutsättningarna för att inrätta en mekanism eller gemensamma myndigheter för kontroll av de yttre gränserna.

För att tillmötesgå Europeiska rådets uppmaning antog kommission meddelandet En framtida integrerad förvaltning av EU-medlemsstaternas yttre gränser(1). I meddelandet föreslås möjliga principer för en gemensam politik i syfte att fastställa en strukturerad ram för den operativa verksamheten och långsiktiga riktlinjer. Kommissionens förslag bygger på kunskaper och erfarenheter, som beskrivs i del II i meddelandet och som bygger på praxis från tidigare år.

Fördelningen av bördan mellan medlemsstaterna med sikte på en europeisk gränsförvaltningsmyndighet är en av kärnpunkterna i den föreslagna gemensamma politiken, men detta eftersträvansvärda mål kan inte separeras från meddelandets andra kärnpunkter. Även om kommissionen förespråkar att det skall skapas en europeisk gränsförvaltningsmyndighet på medellång sikt, står det dock i klartext i meddelandet att kommissionen kommer när tiden är mogen att utvärdera de rättsliga och institutionella aspekterna på denna struktur.

(1) KOM(2002) 233 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1917/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(3 juli 2002)

Ämne: Förseningar i utbetalningen av gemenskapsstöd till bananproduktionen på Madeira

Bananproducenterna på Madeira i Portugal klagar över att gemenskapsstödet betalats ut alltför sent, vilket håller på att ge dem allvarliga problem, framför allt med att anskaffa produktionsfaktorer.

Jag skulle därför vilja att kommissionen informerade mig om det eventuellt förekommit förseningar i utbetalningen av gemenskapsstöd till bananproducentorganisationerna på Madeira, och om så är fallet, vad som är orsaken till förseningarna.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(31 juli 2002)

Kommissionen informerar parlamentsledamoten att årsberäkningen av utjämningsstöd till förmån för gemenskapens bananproducenter omfattar en lång process av insamling och detaljerad kontroll av prisuppgifter och av marknadsförda kvantiteter i var och en av producentmedlemsstaterna. Dessa olika arbetsuppgifter kräver viss handläggningstid som det är svårt att dra ned på, i synnerhet om kravet är att ta fram korrekta och tillförlitliga uppgifter. Så snart dessa uppgifter har mottagits och efter en sista kontroll godkänner kommissionen utan dröjsmål den lagstiftning som fastställer beloppet för utjämningsstödet genom förfarandet med en föreskrivande kommitté. De nationella myndigheterna åläggs då att utbetala stödet till producenterna inom en rimlig tidsfrist som fastställs i lagen.

När det gäller fastställandet av stödet för regleringsåret 2001, inkom de sista uppgifterna från medlemsstaterna till kommissionen den 6 maj 2002.

Den förordning där stödet fastställs offentliggjordes i EGT den 1 juni 2002(1). Enligt de bestämmelserna är de nationella myndigheterna skyldiga att betala den resterande delen av stödet senast den 4 augusti 2002.

Kommission vill också påminna om att gemenskapsproducenter kan erhålla förskott på utjämningsstödet.

Systemet med förskott har för övrigt just ändrats genom förordning (EG) nr 471/2001(2). Där föreskrivs att ett sjätte förskott skall utbetalas för bananer som saluförts under november och december, av hänsyn till producenternas likviditetssvårigheter i väntan på utbetalning av den resterande delen av utjämningsstödet.

(1) Kommissionens förordning (EG) nr 932/2002 av den 31 maj 2002 om fastställande av utjämningsstöd för bananer producerade och saluförda i gemenskapen under år 2001 och tidsfristen för betalning av återstoden av detta stöd samt av ett fast förskottsbelopp för år 2002, EGT L 144, 1.6.2002.

(2) Kommissionens förordning (EG) nr 471/2001 av den 8 mars 2001 om ändring av förordning (EEG) nr 1858/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 404/93 vad avser systemet med ersättning för inkomstbortfall i samband med saluförande av bananer, EGT L 67, 9.3.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3688/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2002)

Ämne: São Tomé och Príncipe

Kan kommissionen avseende São Tomé och Príncipe ange vilka projekt som år 2000 finansierades ur unionens budget?

Kan kommissionen även ange det totala stödbeloppet för 2000 på alla områden som berör detta land?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 och E-3725/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(11 februari 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till nedanstående tabell som visar det sammanlagda beviljade biståndet till följande länder:

>Plats fÄHor tabell>

Kommissionen sänder en mer detaljerad tabell liksom årsrapporten 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av biståndet till tredje land direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3441/02

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(2 december 2002)

Ämne: Utbyte av personuppgifter mellan Europol och USA

I samband med ett besök av Europaparlamentets delegation för förbindelserna med USA bekräftade de ansvariga för Europols kontor i Washington att Europol vid flera tillfällen utbytt uppgifter om enskilda personer med de amerikanska myndigheterna. Denna typ av utbyte får endast förekomma om personers liv svävar i fara och då under direktören för Europols ansvar och styrelsens övervakning.

Kan kommissionen informera om detaljerna kring denna händelse och framför allt om den rättsliga grunden för förfarandet? Hur många fall handlar det om, hur många personer (av vilken nationalitet) är berörda och vilka uppgifter handlar det om? Vilka viktiga eller extraordinära skäl har åberopats för varje enskilt fall? Av vilken anledning sker aldrig fortfarande enligt de Europolansvariga i USA något informationsutbyte åt motsatt håll, från de amerikanska myndigheterna till Europol?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(17 januari 2003)

Enligt artikel 2.1 i rådets akt av den 12 mars 1999 om antagande av regler om överföring av personuppgifter från Europol till tredje land och utomstående organ(1) får Europol överföra personuppgifter till tredje land på de villkor som fastställs i artikel 18 i Europolkonventionen(2) om det finns ett avtal mellan Europol och ett tredje land.

I avsaknad av ett sådant avtal får överföring i undantagsfall ske, om Europols direktör anser att en överföring av uppgifter är absolut nödvändig för att säkerställa medlemsstaternas väsentliga intressen eller i syfte att avvärja eller förhindra en överhängande fara för brott.

Enligt rådets akt skall Europols direktör utan onödigt dröjsmål informera styrelsen och den gemensamma tillsynsmyndigheten om alla beslut om överföring av personuppgifter enligt denna undantagsbestämmelse.

Efter terroristattentaten den 11 september 2001 i USA beslutade Europols direktör den 28 september 2001 att tillämpa undantagsbestämmelsen och informerade styrelsen och den gemensamma tillsynsmyndigheten om detta. Överföringen av personuppgifter har bara gällt uppgifter kopplade till utredningen av terroristattentaten den 11 september 2001, inklusive därtill kopplade brott och penningtvättverksamhet. Skälet för beslutet var att Europol kunde ha uppgifter av synnerlig vikt för myndigheterna i USA.

Kommissionen är inte involverad i Europols operativa verksamhet och känner inte till några detaljer om uppgiftsöverföringen eller om USA har lämnat uppgifter till Europol eller ej.

(1) EGT C 88, 30.3.1999.

(2) EGT C 316, 27.11.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3698/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2002)

Ämne: Tanzania

Kan kommissionen avseende Tanzania ange vilka projekt som år 2000 finansierades ur unionens budget?

Kan kommissionen även ange det totala stödbeloppet för 2000 på alla områden som berör detta land?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 och E-3725/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(11 februari 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till nedanstående tabell som visar det sammanlagda beviljade biståndet till följande länder:

>Plats fÄHor tabell>

Kommissionen sänder en mer detaljerad tabell liksom årsrapporten 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av biståndet till tredje land direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3705/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2002)

Ämne: Sudan

Kan kommissionen avseende Sudan sammanställa en rapport över de projekt som godkänts för finansiering ur unionens budget år 2001, och ange det totala investeringsbeloppet för detta år?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 och E-3725/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(11 februari 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till nedanstående tabell som visar det sammanlagda beviljade biståndet till följande länder:

>Plats fÄHor tabell>

Kommissionen sänder en mer detaljerad tabell liksom årsrapporten 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av biståndet till tredje land direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3653/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(18 december 2002)

Ämne: Oljebältet i Galicien: restriktioner för fartyg med enkelskrov

Till följd av olyckan med Prestige har Spaniens och Frankrikes regeringar kommit överens om att förbjuda oljetankers med enkelskrov som är äldre än 15 år att passera genom det område som befinner sig mellan 12 och 200 sjömil från kusten, det vill säga utanför deras territorialvatten, även om ifrågavarande fartyg uppfyller Internationella sjöfartsorganisationens bestämmelser.

Detta lovvärda beslut har emellertid kritiserats för att inte vara i överensstämmelse med den internationella havsrättskonventionen. I artikel 58 i denna konvention fastställs rätten att bedriva sjöfart i och rätten till överflygning av denna del av den exklusiva ekonomiska zonen. Det finns visserligen möjlighet att begränsa denna fria rörlighet, men inskränkningar skall fastställas av Internationella sjöfartsorganisationen och inte ensidigt av en eller flera stater.

Hur ser kommissionen på detta uttalande från Spaniens och Frankrikes regeringar?

Kommer kommissionen att uppmana medlemsstaterna att i enlighet med artikel 211.6 i den internationella havsrättskonventionen lämna ett meddelande till den Internationella sjöfartsorganisationen med angivande av skälen till sin begäran om tillstånd att begränsa den fria passagen för dessa fartyg genom ett speciellt område?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3653/02 och E-3657/02ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(11 februari 2003)

Kommissinen är medveten om att kuststater måste kunna skydda sina kuster mot risker på grund av sjötransport i hårt trafikerade områden, som till exempel Cap Finisterre.

Därför överlämnades ett utkast till förordning om förbud av transport av tung eldningsolja med tankfartyg med enkelskrov från eller till hamnar i unionen och om påskyndat införande av krav på dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov till rådet och parlamentet den 20 december 2002.

Dessutom anser kommissionen att internationella bestämmelser i havsrätten lägger för stor vikt vid rätten till fri navigering, på bekostnad av kuststaternas intresse. Kommissionen har emellertid ingen behörighet att själv föreslå nya åtgärder för att hålla fartyg som utgör en risk på avstånd från kusterna.

Följaktligen, vilket också angavs i kommissionens meddelande av den 3 december 2002(1), kommer kommissionen att begära förhandlingsmandat från rådet för sina kompetensområden, och kommer att samordna medlemsstaternas åtgärder på övriga områden för att ändra FN:s havsrättskonvention så att det blir bättre balans mellan miljöskyddskraven och fri navigering.

Kommissionen kommer också att stödja, och vid behov samordna, medlemsstaternas alla insatser inom Internationella sjöfartsorganisationen för att skapa nya verktyg för övervakning och ledning av sjöfarten, så att medlemsstaternas kustvattnen, särskilt deras territorialvatten och exklusiva ekonomiska zoner, skyddas från hot mot havsmiljön.

(1) KOM(2002) 681 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3707/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2002)

Ämne: Sydafrika

Kan kommissionen avseende Sydafrika sammanställa en rapport över de projekt som godkänts för finansiering ur unionens budget år 2001, och ange det totala investeringsbeloppet för detta år?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 och E-3725/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(11 februari 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till nedanstående tabell som visar det sammanlagda beviljade biståndet till följande länder:

>Plats fÄHor tabell>

Kommissionen sänder en mer detaljerad tabell liksom årsrapporten 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av biståndet till tredje land direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.