ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2435/00

från Giorgio Celli (Verts/ALE) till kommissionen

(19 juli 2000)

Ämne: Delfindöd i Gardaland

Det har i delfinariet i nöjesparken Gardaland (Verona, Italien) påtalats vissa dödsfall bland delfiner (Tursiops truncata).

Det förefaller som om dessa delfiner deltar i föreställningar för publik som kan ges upp till fem gånger om dagen, vilket kan ha utsatt djuren för livsfara.

Det skall erinras om att dessa djur skyddas enligt Washington-konventionen av den 3 mars 1973 (CITES) Europeiska unionen har införlivat (rådets förordning (EG) nr 3626/82(1) och kommissionens förordning (EG) nr 3418/83(2)). EU har dessutom antagit förordning (EG) nr 338/97(3) av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem. EU har därefter, den 26 maj 1997, antagit kommissionens förordning (EG) nr 939/97(4) om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning 338/97.

Är kommissionen medveten om dessa händelser?

Är det möjligt att kontrollera om samtliga säkerhetsnormer har iakttagits?

(1) EGT L 384, 31.12.1982, s. 1.

(2) EGT L 344, 7.12.1983, s. 1.

(3) EGT L 61, 3.3.1997, s. 1.

(4) EGT L 140, 30.5.1997, s. 9.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(19 september 2000)

Kommissionen känner inte till de händelser som nämns av parlamentsledamoten.

Rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem, och kommissionens förordning (EG) nr 939/97 av den 26 maj 1997 om närmare föreskrifter för tillämpningen av ovannämnda förordning har ersatts av rådets förordning (EEG) nr 3626/82 av den 3 december 1982 om genomförande i gemenskapen av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter respektive kommissionens förordning (EEG) nr 3418/83 av den 28 november 1983 om fastställande av ett enhetligt förfarande för utfärdande och användning av de handlingar som krävs för genomförandet i gemenskapen av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter.

Delfinen (Tursiops truncatus) utgör en av de arter som omfattas av bilaga A i rådets förordning (EG) nr 338/97 vilket innebär att delfiner inte får importeras i kommersiellt syfte, men när det gäller delfinarier, eller djurparker, får undantag medges enligt artikel 8.3 g, dvs. då exemplaren är avsedda för forskning eller undervisning och syftar till att skydda eller bevara arten. Dessutom fastställs i förordningen att import endast kan ske om den behöriga vetenskapliga myndigheten i medlemsstaten har försäkrat sig om att den förvaringsplats som avses för ett levande exemplar på bestämmelseorten är lämpligt utrustat så att exemplaret kan skyddas och vårdas på ett riktigt sätt.

Innehav och skötsel av levande djur, i detta fall delfiner i delfinarier, ingår i de enskilda medlemsstaternas behörighetsområde. Följaktligen kan kommissionen inte kontrollera uppfyllandet av några säkerhetsnormer.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2931/00

från Marie-Noëlle Lienemann (PSE) till kommissionen

(11 september 2000)

Ämne: Iakttagande av direktiv 98/44/EEG om kloning av människor

Anser inte Europeiska kommissionen att det är nödvändigt att ingripa i de brittiska myndigheternas verksamhet för att dessa skall iaktta direktiv 98/44/EG(1) som uttryckligen förbjuder beviljandet av patent för uppfinningar som omfattar industriell eller kommersiell användning av mänskliga embryon?

(1) EGT L 213, 30.7.1998, s. 13.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P- 2852/00 och P-2931/00 ingivet av Philippe Busquin för kommissionen

(3 oktober 2000)

Vid Europaparlamentets plenum den 6 september 2000 tog kommissionsledamoten med ansvar för forskning i kommissionens namn ställning till den rapport som lagts fram av brittiska experter om tillstånd för forskning om mänskliga embryonala stamceller och deras användning i terapeutiskt syfte.

Därvid påpekade han att villkoren för patentering av uppfinningar som grundar sig på biologiskt material fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/44/EEG av den 6 juli 1998 om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar. Det direktivet syftar dock inte till att föreskriva villkor för hur själva forskningen skall försiggå.

Respekten för de enskilda medlemsstaternas identitet och subsidiaritetsprincipen har lett till att Fördraget om Europeiska unionen ger medlemsstaterna frihet att själva lagstifta om etiska frågor.

Kommissionen kan inte inskränka medlemsstaternas frihet att själva bestämma villkoren för forskningen. Kommissionens roll är att främja en debatt om etik, samtidigt som de skillnader som finns mellan kulturer och åsikter inom Europeiska unionen skall respekteras. Detta är också ett av målen för det europeiska området för forskningsverksamhet.

Kommissionen har inga upplysningar om eventuella påtryckningar som de brittiska myndigheterna skall ha varit utsatta för.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3256/00

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: Ändring av postdirektivet specialtjänster

Med kommissionens nya förslag införs en åtskillnad mellan tjänster som kallas standardtjänster eller bastjänster, vilka utgör en del av de samhällsomfattande posttjänsterna, och specialtjänster, vilket är en ny kategori som definieras som tjänster som innebär ett mervärde och som inte är samhällsomfattande och alltså inte är förbehållna monopolet.

1. Anser inte kommissionen att dessa åtgärder ifrågasätter principen om att anpassa de samhällsomfattande tjänsterna till den tekniska utvecklingen och kundernas behov vilket uttrycks i artikel 5 i direktivet från 1997?

2. Riskerar inte denna nya bestämmelse att medföra rättslig osäkerhet på grund av en oklar definition av specialtjänsterna som, på grundval av varje ytterligare erbjuden tjänst, skulle kunna öppna för att en tjänst som ingått i de samhällsomfattande tjänsterna förvandlas till en tjänst som inte ingår bland dem?

3. I domen i Corbeau-målet menade EG-domstolen att om tillhandahållande av tjänster som innebär ett mervärde rubbar den finansiella ställningen för de som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster på en konkurrensutsatt marknad så kan de nationella myndigheterna lagligen låta dessa tjänster ingå bland monopoliserade tjänster. Kan kommissionen förklara skälet till att man i förslaget till direktiv bortser från denna punkt som ändå är viktig för att säkerställa lönsamheten för de aktörer som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 november 2000)

1. Nej. Anpassningen av samhällsomfattande tjänster berörs inte av dessa åtgärder. Förslaget till direktiv avser monopolet och ändrar ingenting avseende de samhällsomfattande tjänsterna.

Skillnaden mellan standardtjänster och specialtjänster är redan etablerad (skäl 21 läst i kombination med artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna(1)).

2. Nej. Tre kriterier måste vara uppfyllda för att en tjänst skall anses vara en specialtjänst. Den skall ligga utanför de samhällsomfattande tjänsterna (så som de är definierade av varje medlemsstat), motsvara ett särskilt behov hos de ekonomiska aktörerna samt bestå av minst två element av ytterligare tjänster som den konventionella posttjänsten inte tillhandahåller. De obligatoriska tjänster som ingår i de samhällsomfattande tjänsterna definieras i detalj av varje medlemsstat.

3. Domen i Corbeau-målet är tillämplig där ett harmoniserat regelverk saknas. I direktiv 97/67/EG anges hur stort monopolet högst får vara och vilka åtgärder som medlemsstaterna får vidta för att säkerställa de samhällsomfattande tjänsterna.

(1) EGT L 15, 21.1.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2524/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(2 augusti 2000)

Ämne: Migration i Salento-området

Lecce (Apulien) har sedan en längre tid anmält sig som kandidat för att vara värd för en fredskonferens samt säte för ett centrum för övervakning av migrationsströmmar.

Salento-området är sedan tio år tillbaka, och förmodligen för lång tid framöver, föremål för en mycket omfattande invandring.

Kan kommissionen uppge om den om inte annat så för att kompensera att Thessaloniki valdes som säte för byrån för återuppbyggnaden av Kosovo avser att bifalla Lecces önskemål, vilken stad är en symbol för invandringen från länderna i sydöstra Europa?

Svar från Antonio Vitorino på kommissionens vägnar

(17 oktober 2000)

Kommissionen medger att Puglia till följd av sitt geografiska läge särskilt berörs av de tillströmningar av människor som söker internationellt skydd och av ojämna migrationsströmmar, på samma sätt som andra gränsområden inom unionen.

Kommissionen håller för närvarande på att undersöka de tekniska villkoren för att inrätta ett informationsnät över migrationsströmmarna samt alla aspekter av immigrations- och asylärenden, vilket skall grundas på Internetteknik. Kommissionen har inte för avsikt att inrätta ett centrum för övervakning på någon särskild plats.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3320/00

från António Campos (PSE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Den gemensamma jordbrukspolitiken

Skulle kommissionen kunna tillhandahålla följande uppgifter:

1. Hur stor areal upptas av spannmålsodling i unionens 15 medlemsstater?

2. Hur många spannmålsodlare finns det totalt i unionen?

3. Vilken är den genomsnittliga sysselsättningsgraden per hektar i spannmålssektorn?

4. Hur stora är de totala utgifterna från EUGFJ:s garantisektion för spannmål?

5. Vilket är det genomsnittliga finansiella bidraget från EUGFJ:s garantisektion per spannmålsodlare?

6. Vilket är det genomsnittliga finansiella bidraget från EUGFJ-garantisektionen för arbetskraften per hektar i spannmålssektorn?

7. Hur stor procentuell andel av unionens jordbruksproduktion utgörs av spannmål?

8. Vilket är förhållandet mellan export och import i unionens 15 medlemsstater i spannmålssektorn?

9. Hur stor areal upptas av frukt- och grönsaksodling i unionens 15 medlemsstater?

10. Hur många frukt- och grönsaksodlare finns det totalt i unionen?

11. Vilken är den genomsnittliga sysselsättningsgraden per hektar i frukt- och grönsakssektorn?

12. Hur stora är de totala utgifterna från EUGFJ:s garantisektion för frukt och grönsaker?

13. Vilket är det genomsnittliga finansiella bidraget från EUGFJ:s garantisektion per frukt- och grönsaksodlare?

14. Vilket är det genomsnittliga finansiella bidraget från EUGFJ:s garantisektion för arbetskraften per hektar i frukt- och grönsakssektorn?

15. Vilket är förhållandet mellan export och import i unionens frukt- och grönsakssektor?

16. Hur stor procentuell andel av unionens jordbruksproduktion utgörs av frukt och grönsaker?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(20 november 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2488/00

från Raffaele Costa (PPE-DE) till rådet

(24 juli 2000)

Ämne: Arbete i fängelser

Det finns 54 000 interner i de italienska fängelserna. Många av dessa skulle vilja arbeta (även till låga löner). De kan emellertid inte göra det av byråkratiska skäl.

Vad anser rådet om detta?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2488/00 och E-2490/00

(7 november 2000)

Riktlinjer för arbete i fängelser faller inom medlemsstaternas behörighetsområde. Enligt subsidiaritetsprincipen begränsas gemenskapens åtgärder för sysselsättningen till att uppmuntra till samarbete mellan medlemsstaterna samt till att stödja och vid behov komplettera deras åtgärder på de villkor som anges i artiklarna 125 och följande i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2675/00

från Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Skydd av europeiska företag i Kosovo

Kommissionens svar å Pattens vägnar på min fråga E-1032 visar, förutom den något pinsamma naturen av dess innehåll, att den roll som den parlamentariska kontrollen spelar utgör en grundpelare i demokratin, inte bara för EU:s medlemsstater utan också för EU själv. När det gäller själva frågan skapar kommissionens avsikter i ovannämnda svar att uppmärksamma UNMIK på de frågor som väckts, en mycket tydlig kommunikationskanal mellan mig såsom parlamentsledamot, kommissionen såsom ansvarig EU-myndighet och UNMIK såsom övervakare av det kritiska läget i Kosovo.

När och på vilket sätt har kommissionen för avsikt att vidta de åtgärder som krävs när det gäller UNMIK såsom den lovat i ovannämnda svar och kommer den att hålla mig informerad om dessa åtgärder?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 oktober 2000)

Kommissionen har redan sänt parlamentsledamoten en kopia på det brev som den har skickat till Förenta nationernas (FN) uppdrag i Kosovo (UNMIK). Detta har skett i enlighet med kommissionens uttalande (skriftlig fråga E-1032/00(1)) att den skulle göra UNMIK uppmärksam på de frågor som förts fram av parlamentsledamoten, men att det är UNMIK:s uppgift att svara vederbörande direkt. Kommissionen har även försett ledamoten med de uppgifter som behövs för att kunna kontakta den berörda tjänstemannen i UNMIK.

Kommissionen har således upprättat en tydlig kommunikationskanal mellan parlamentsledamoten och UNMIK, som är den behöriga myndigheten i alla frågor som berör den internationella civila förvaltningen i Kosovo.

(1) EGT C 81 E, 13.3.2001, s. 15.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2816/00

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(5 september 2000)

Ämne: Lokal beskattning

Kan en medlemsstat eller en region i en medlemsstat där lokal beskattning förekommer tillämpa två olika system för lokal beskattning?

Om den lokala beskattningen till exempel tillämpas inom handelssektorn kan då en eller ett par specifika handelsverksamheter behandlas på ett annorlunda sätt än alla andra handelsverksamheter eller måste de alla behandlas på samma sätt?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 oktober 2000)

Eftersom det saknas gemenskapslagstiftning på området är inrättandet av lagstiftning om direkt lokal beskattning, även den som rör företag, medlemsstaternas exklusiva behörighet.

Sådan lagstiftning får dock inte innehålla diskriminerande bestämmelser som lägger hinder i vägen för de grundläggande friheter som föreskrivs i EG-fördraget (fri etableringsrätt, frihet att tillhandahålla tjänster och fri rörlighet för personer, varor och kapital).

Kommissionen vill framför allt när det gäller möjligheten att, inom ramen för lagstiftningen om lokal beskattning, på ett särskiljande sätt behandla vissa typer av handel påminna parlamentsledamoten om att en sådan behandling omfattas av EG-fördragets bestämmelser om statligt stöd, om den gynnar vissa företag eller viss produktion och påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Som det emellertid påpekas i kommissionens meddelande om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag(1) skall vissa åtgärders särskiljande art inte nödvändigtvis innebära att de skall betraktas som statligt stöd. Detta är fallet om de är nödvändiga eller ändamålsenliga på grund av att de är ekonomiskt rationella med hänsyn till skattesystemets effektivitet. I sådana fall ankommer det emellertid på medlemsstaten att motivera detta.

(1) EGT C 384, 10.12.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3005/00

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(26 september 2000)

Ämne: EU-stöd för mänskliga rättigheter

Det finns ett stort antal organisationer som erhåller ekonomiskt stöd från EU för mänskliga rättigheter.

Kan kommissionen:

1. Göra en förteckning över de organisationer som erhåller sådant stöd och ange vilka av dessa som är statliga organisationer och vilka icke-statliga organisationer?

2. Redogöra för hur mycket stöd som tilldelas varje organisation?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 november 2000)

Beträffande åtgärder som finansieras inom ramen för kapitel B7-7 i budgetsektorn för yttre förbindelser har den information som parlamentsledamoten efterfrågar nyligen offentliggjorts av Europeiska stiftelsen för mänskliga rättigheter, som finansieras av kommissionen, i dess Kompendium 2000. Ett exemplar skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

Stöd för de mänskliga rättigheterna kan också komma i fråga för finansiering från budgetavsnittet för den inre politiken enligt anmärkningarna till de budgetposter som omfattar flyktingar, asylsökande och invandrare.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3391/00

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Dagsläge och utsikter för EKSG-reserverna

Kan kommissionen, mot bakgrund av att EKSG-fördraget snart löper ut, ange hur stora EKSG-reserverna för närvarande är och vilken volym de förväntas uppgå till när fördraget löper ut?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(16 november 2000)

Kommissionen förbereder aktivt utgången av EKSG-fördraget, i enlighet med de resolutioner som antagits av rådet och parlamentet.

Den 6 september 2000 antog kommissionen ett meddelande(1) om EKSG-fördragets utgång och den finansiella verksamheten efter 2002.

I tabellerna som bifogas meddelandet finns alla uppgifter som ledamoten begär, både om den aktuella nivån och utvecklingen av reserverna fram till och efter den 23 juli 2002.

Den 31 december 1999 uppgick reserver och anslag till 1 943 miljoner euro (se tabellerna 1 och 2 i meddelandet). Enligt kommissionens beräkningar torde beloppet uppgå till 1 601 miljoner euro den 31 juli 2002.

(1) KOM(2000) 518 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2386/00

från Antonio Tajani (PPE-DE), Stefano Zappalà (PPE-DE) och Francesco Fiori (PPE-DE) till kommissionen

(13 juli 2000)

Ämne: Förlängning av gemenskapsstödet till hasselnötsodlare

De schablonstöd som beviljas för hasselnötsodling i enlighet med artikel 55 i förordning (EG) nr 2200/96(1) upphör nästa år för de italienska producenterna och de åtgärder som ingår i den gemensamma organisationen av marknaderna för frukt och grönsaker är otillräckliga och olämpliga för att dessa skall kunna konkurrera med mycket konkurrenskraftiga tredje länder, i synnerhet Turkiet.

Bland de olika platser där hasselnötter odlas, kommer provinsen Viterbo att drabbas mycket hårt om stödåtgärder till förmån för hasselnötsproducenter inte vidtas.

Kommissionen ombeds att inom ramen för reformen av den gemensamma organisationen av marknaderna för frukt och grönsaker, som planeras genomföras i september 2000, att intervenera för att skydda de europeiska hasselnötsodlarna, i synnerhet de italienska producenterna eftersom man i Italien odlar 90 procent av de hasselnötter som produceras i Europa genom att förlänga de direkta stöden i väntan på att ett nytt stödsystem inrättas, vilket skall omfatta åtgärder för att förbättra kvaliteten och saluföringen och även schablonstöd för hasselnötsodling.

(1) EGT L 297, 21.11.1996, s. 1.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2277/00 och E-2386/00 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(18 september 2000)

På rådsmötet med jordbruksministrarna den 17 juli 2000 diskuterades frågan om ekonomiskt stöd för gemenskapens nötproduktion enligt avdelning II a i rådets förordning (EEG) nr 1035/72 av den 18 maj 1972 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker(1). Mötets slutsats var följande:

Rådet anmodar kommissionen lägga fram ett förslag om att inom ramen för budgeten för 2001 fortsätta utbetalningarna till nötproducenter, i samband med de program som annars skulle löpa ut år 2000.

I samband med den rapport som kommissionen före utgången av 2000 skall lägga fram om stödordningen för frukt och grönsaker, måste den också se över situationen inom nötsektorn.

Vad gäller ursprungsintyg för den råvara som används inom bearbetningsindustrin, finns det för nötter inte några uttryckliga regler. Några sådana planeras inte heller.

(1) EGT L 118, 20.5.1972.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2865/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(14 september 2000)

Ämne: Fördelning av strukturfonderna (regional utveckling) för perioden 20002006 som presenterades av den spanska regeringen

Ett galiciskt nyhetsmedium meddelade att Europeiska kommissionen har begärt att de spanska myndigheterna skall reformera planerna för den regionala utvecklingen för att undvika en överdriven spridning av prioriteringar och resurser av planerade investeringar. Har detta beslut något att göra med olämplig fördelning av strukturfonderna för mål 1-områden, vilka många gånger fram till nu använts av den spanska staten på ett sätt som strider mot reglerna och målen i EU:s förordningar?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(6 november 2000)

Vilka belopp som avsätts för de spanska regioner som omfattas av strukturfondernas mål 1, både territoriellt och sektoriellt, fastställs genom nära samråd mellan medlemsstaten och kommissionen i enlighet med artikel 8 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna.(1).

Kommissionen gav den 26 juli 2000 i princip sitt godkännande för gemskapsstödramen för dessa regioner. Förslaget har behandlats av de kommittéer som föreskrivs i förordningen och godkändes slutgiltigt av kommissionen den 18 oktober 2000 efter samråd.

Av de tio prioriterade områden som presenteras i planen för regional utveckling återfinns nio i gemenskapsstödramen. Två av de prioriterade områdena i planen (turism och kulturarv, kollektiva faciliteter och sociala frågor) har konsoliderats och ett nytt prioriterat område (tekniskt bistånd) har lagts till. För varje prioriterat område anges i förslaget till gemenskapsstödram mer ingående uppgifter som gör det möjligt att förstå vilken typ av åtgärder som skall samfinansieras.

Detta samarbetsförfarande gäller för alla medlemsstater som får stöd inom ramen för strukturfonderna.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2935/00

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(19 september 2000)

Ämne: Cypern

Kan kommissionen meddela vilka åtgärder den har vidtagit beträffande Turkiet i syfte att förmå landet att häva sin bojkott av handelsfartyg som har besökt Cypern? Håller kommissionen med om att denna bojkott är illegal, strider mot alla EU-bestämmelser och rimmar illa med Turkiets strävan att bli en medlemsstat?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 oktober 2000)

De restriktioner som Turkiet alltjämt tillämpar mot fartyg som handlar med Cypern och mot de fartyg som finns upptagna i Cyperns register är fortfarande ett bekymmer för kommissionen.

Frågan har vid olika tillfällen tagits upp med de turkiska myndigheterna, senast vid mötet i gemenskapens och Turkiets underkommitté nr 6 angående transport, miljö och energi, inklusive de transeuropeiska näten, vilket ägde rum den 30 juni 2000 i Bryssel. Kommissionen gjorde det helt klart för Turkiet att man förväntar sig att dessa restriktioner hävs så snabbt som möjligt inom ramen för processen inför anslutningen.

Kommissionen kommer att fortsätta att bevaka situationen noggrant och kommer att behandla frågan i detta års återkommande rapport, vilken kommer att antas av kommissionen den 8 november 2000.