SKRIFTLIG FRÅGA E-3526/00

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2000)

Ämne: Ratificering av OECD:s konvention om bestickning i internationella affärsförhållanden

År 1997 undertecknade 21 länder OECD:s konvention om bestickning i internationella affärsförhållanden.

Kan kommissionen uppge vilka av EU:s medlemsstater som sedan dess har ratificerat denna konvention och vilka som ännu inte gjort det?

Kan kommissionen säga vilka orsakerna är till att ratificeringen dröjer så i vissa medlemsstater?

Är kommissionen klar över att EU står svagt när det gäller att kritisera korruption i utvecklingsländer när bestickning i tredje land fortfarande inte är straffbart i en rad EU-länder?

Är kommissionen klar över att det, när vissa av EU:s medlemsstater tillåter bestickning och andra inte längre, hur än cyniskt det låter, kan vara fråga om en konkurrensfördel för vissa medlemsstater när det gäller order i tredje länder?

Vad har kommissionen för avsikt att göra för att tvinga dessa EU-länder som underlåtit att agera att skyndsamt gå vidare med ratificeringen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(8 januari 2001)

Hittills har Belgien, Danmark, Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Österrike, Sverige, Finland och Förenade kungariket ratificerat OECD:s konvention om bestickning i internationella affärsförhållanden (i kraft sedan februari 1999). Irland, Luxemburg och Nederländerna förväntas

följa efter i slutet av 2000 eller början av 2001 och Portugal senare under 2001. Alla relevanta uppgifter finns på OECD:s webbplats: http://www.oecd.org/daf/nocorruption/annex2.htm

Det anses allmänt att ratificeringen och genomförandet av OECD:s bestickningskonvention har gått ganska snabbt jämfört med andra konventioner. Kommissionen antar att anledningen till att vissa medlemsstater ännu släpar efter, utöver sedvanliga svårigheter vid ratificeringen av internationella rättsakter, är att ett antal andra korruptionskonventioner, utarbetade av gemenskapen, Europarådet och OECD, skall ratificeras på samma gång. Därför vill medlemsstaterna anta lagstiftning för att genomföra alla dessa konventioner med olika räckvidd (EU:s och Europarådets konventioner är mest långtgående).

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att länder som inte själva uppfyller högsta internationella standard vad gäller bestickning och samtidigt pekar ut andra länder som korrumperade, förlorar sin trovärdighet. Som påpekats ovan kommer samtliga medlemsstater snart att ha lagstiftning på plats som gör all bestickning av utländska tjänstemän, inklusive dem som arbetar för internationella organisationer, till straffbar handling. Kommissionen vill i detta sammanhang framhålla att enligt den nya överenskommelsen mellan gemenskapen och AVS-länderna (Lomé V), som undertecknades i juli 2000, blir bekämpning av korruption för första gången en del av gemenskapens biståndspolitik. Vid allvarliga fall av korruption inleds ett samrådsförfarande och det finns möjlighet att frysa biståndet. Enligt den handbok med anvisningar för upphandling av tjänster, varor samt bygg- och anläggningsarbeten inom ramen för gemenskapens bistånd till tredje land, som används av Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser, finns redan möjligheten att avbryta eller återkalla finansieringen av ett projekt om någon form av korruption skulle upptäckas vid någon tidpunkt under anbudsförfarandet eller genomförandet av kontraktet och den upphandlande myndigheten inte vidtar alla lämpliga åtgärder för att komma till rätta med denna situation.

Med hänsyn till ovanstående kommer det inte längre att finnas några betydande skillnader mellan medlemsstaternas lagstiftning på området. Kommissionen vill erinra om att en av OECD-konventionens främsta mål är att jämna ut skillnader i korruptionslagstiftningen, så att de oetiska konkurrensfördelar som parlamentsledamoten talar om försvinner.

Gemenskapen är inte part till OECD-konventionen. Kommissionen saknar därför juridiska medel för att påverka medlemsstaternas ratificeringsförfaranden. Kommissionen håller emellertid med parlamentsledamoten om att en snabb ratificering från återstående medlemsstaters sida är ytterst önskvärd. Den vill dessutom erinra om att den aktivt stödde utarbetandet av gemenskapens två gemensamma ståndpunkter som bidrog till konventionens tillkomst.