ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3007/98

från Umberto Bossi (NI) till rådet

(16 oktober 1998)

Angående: Ett italienskt förslag till sysselsättningsskapande åtgärder i södra Italien genom undantag från arbetsgivaravgifterna

Den italienska regeringen har nyligen lagt fram ett förslag för att främja sysselsättningen i södra Italien genom att låta företag i området slippa betala arbetsgivaravgifter, utan att först ha förhört sig hos gemenskapen om förslagets legalitet, något som inträffade redan 1995 då arbetsutbildningsprojektet ("contratto di formazione lavoro") upprättades. På grund av att den italienska regeringen inte hade förhört sig om vilka bestämmelser som gällde, väcktes åtal för fördragsbrott mot Italien med motiveringen att landet brutit mot gemenskapens konkurrenslagstiftning, och företagen ålades att betala tillbaka alla förtjänster de gjort sedan 1995.

Håller inte rådet med om att denna åtgärd till fördel för den södra delen av landet diskriminerar mot företag i andra delar av landet vilka skulle vilja anställa ny arbetskraft men inte är berättigade till någon form av sysselsättningsbidrag?

Vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att undvika att Italien i framtiden "glömmer" att meddela om nationella åtgärder?

Håller rådet inte, slutligen, med om att de italienska små och medelstora företagen bör skyddas bättre för att säkerställa att de inte belastas för misstag som deras egen regering begått?

Svar

(7 december 1998)

Rådet riktar den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på det faktum att det inte ankommer på rådet att uttala sig om huruvida de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit står i överensstämmelse med gemenskapsrätten.

Uppgiften att vaka över tillämpningen i fördraget och i sekundärrätten ankommer på kommissionen i enlighet med artikel 155 i EG-fördraget.

Rådet kan alltså inte ta ställning till de olika uppgifterna i den fråga som ställts av den ärade parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2097/98

från Freddy Blak (PSE) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: EU-medel till handelssektorn

1. Hur stor del av EU:s medel på följande områden går till handelssektorn?

a) Budgetpost B3-4000: Relationer mellan arbetsmarknadens parter och den sociala dialogen.

b) Budgetpost B3-4002: Utbildnings- och informationsåtgärder till förmån för arbetstagarorganisationer.

c) Budgetpost B3-4003: Information till, samråd med och medverkan av representanter i företag.

d) Medel som förvaltas av GD XXIII på området för handel och stöd till små och medelstora företag.

e) Programmet Leonardo da Vinci.

2. Hur och i vilken omfattning finansieras de europeiska arbetsmarknadsparterna på handelsområdet av EU-medel?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(26 oktober 1998)

Genom att främja den sociala dialogen vill kommissionen dels skapa politiska och logistiska förhållanden som möjliggör denna dialog samt dels ge tekniskt och vetenskapligt stöd till de olika organisationer som deltar i den sociala dialogen. För detta syfte förfogar kommissionen över finansiella instrument, genom budgetposterna B3-4000, B3-4002 och B3-4003. Kommissionen stöder initiativen från arbetsmarknadens parter på europeisk och nationell nivå i syfte att ge deras åtgärder en europeisk dimension. Det handlar om insatser för att sprida information (konferenser, studier, förberedande möten, arbetsgrupper, utbildning i europeiska nyckelfrågor) eller att stödja de initiativ som den sociala dialogen resulterar i (spridning, uppföljning och utvärdering av avtalen, europeisk mobilisering, t.ex. vad avser arbetstillfällen åt ungdomar, skapandet av ett center för utbildning om arbetsmarknaden).

De som mottar bidrag som kan beviljas ur ovannämnda budgetposter är sådana yrkesorganisationer som företräder arbetsgivare eller arbetstagare. Detta stöd ger möjlighet att finansiera insatser och inte struktur eller inre funktion hos arbetsmarknadens parter.

Arbetsmarknadens parter inom affärssektorn får stöd i förhållande till sin delaktighet i gemenskapens sociala dialog. Som exempel kan nämnas att Euro-Fiet och EuroCommerce nyligen fick stöd ur budgetpost B3-4000 för att genomföra ett gemensamt seminarium om den elektroniska handelns påverkan på sysselsättningen inom sektorn och för att organisera en stor konferens om handeln och den sociala dialogen i sektorn som snart kommer att äga rum i Bryssel.

Vad gäller de belopp som har beviljats arbetsmarknadens parter inom handeln från de budgetposter som ledamoten omnämner, föreföll det lämpligt att beakta, för posterna B3-4000 och B3-4002, de fem senaste åren (1994-augusti 1998) och för posten B3-4003, de uppgifter som avser åren 1996-augusti 1998. Denna post infördes först från och med år 1996.

Kommissionen översänder direkt till ledamoten samt till parlamentets generalsekretariat en sammanställning över de belopp som beviljats.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2667/98

från Gerhard Hager (NI) till rådet

(1 september 1998)

Angående: Högteknologisk brottslighet

I det nuvarande presidiets program nämns förberedelse av en resolution om högteknologisk brottslighet.

1. Vad planeras mer exakt i denna fråga?

2. Vad avses mer exakt med begreppet?

3. Hur bedömer rådet den rättsliga karaktären hos en sådan "resolution"?

4. Vad anser rådet att man skall åstadkomma med denna resolution?

Svar

(7 december 1998)

1. Under det österrikiska ordförandeskapet har rådet åtagit sig många aktiviteter i samband med genomförandet av den handlingsplan mot den organiserade brottsligheten(1) som godkändes av Europeiska rådet i Amsterdam. I rekommendation nr 5 i handlingsplanen behandlas den högteknologiska brottsligheten, vilken innebär missbruk av avancerade tekniker för olaglig verksamhet - dvs. kriminella organisationers användning av sådana tekniker i syfte att underlätta sin verksamhet - eller att olagligt innehåll tas med - till exempel barnpornografi.

2. Som ett led i genomförandet av denna rekommendation avsåg ordförandeskapet ursprungligen att utarbeta en resolution för rådet (rättsliga och inrikes frågor) för att betona konsekvensen och den samordnade strategin när det gäller dessa frågor. I allmänhet är en resolution ett instrument som inte är bindande för medlemsstaterna utan snarare syftar till att ge politisk slagkraft åt en ytterligare utveckling av samarbetet.

3. Med hänsyn till rådets slutsatser (allmänna frågor) av den 5 oktober 1998 avstod ordförandeskapet dock från denna plan. De väsentliga delarna av dessa slutsatser lyder som följer: "För att bättre förebygga och bekämpa barnpornografi på Internet krävs framför allt samordnade åtgärder när det gäller tekniska, ekonomiska, audiovisuella, sociala, polisiära och rättsliga aspekter. Det vore därför bra om ordförandeskapet och rådets medlemmar, när de diskuterar frågor som rör telekommunikationer, rättsliga och inrikes frågor, kultur och audiovisuella frågor beaktar dessa aspekter som har diskuterats inom andra av rådets organ och att man ser till att få en samordnad strategi i denna fråga."

4. När det gäller högteknologisk brottslighet i allmänhet skaffade sig ordförandeskapet en överblick över verksamheten inom andra forum (OECD, G8, Europarådet, Interpol) och höll samråd med sina transatlantiska parter. På grundval av resultaten av detta samråd fastställde ordförandeskapet beståndsdelarna i Europeiska unionens strategi mot högteknologisk brottslighet. Dessa strategiska överväganden vilar på den uppfattningen att Europeiska unionen vid sin ytterligare verksamhet på ett adekvat sätt bör ta hänsyn till annan internationell verksamhet och undvika dubbelarbete undvikas, samt dessutom utnyttja möjligheterna till integration inom EU. Dessa överväganden behandlas för närvarande av rådet.

5. Rådet erinrar om att arbetsgrupperna för närvarande diskuterar bekämpningen av barnpornografi på Internet och att rådet (allmänna frågor) den 5 oktober 1998 beslutade att så snart som möjligt slutföra arbetet på ett utkast till gemensam åtgärd i denna fråga.

(1) EGT C 251, 15.8.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2452/98

från Paul Lannoye (V) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Europacentrum för validering av alternativa metoder (ECVAM)

Europacentrum för validering av alternativa metoder (ECVAM) är ett organ som inrättats av EU. Dess direktör, Balls, har nu fått sitt mandat förlängt med två år.

Eftersom den normala mandattiden för direktörer är fem år, gör detta att organisationerna för skydd av laboratoriedjur oroar sig för institutionens framtid.

Då dessutom ECVAM är ett av de få organ som har experter på validering av alternativa metoder vore det beklagligt om dess existens hotades.

Kan kommissionen informera om vilka framtidsperspektiv ECVAM kan räkna med?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1979/98, E-2033/98, E-2064/98,E-2079/98, E-2134/98 och E-2452/98 ingivna av Edith Cresson för kommissionen

(12 oktober 1998)

Beslutet att förlänga kontraktet för direktören för Centret för validering av alternativa metoder (ECVAM) vid Gemensamma forskningscentret i Ispra med två år har fattats efter tekniska och administrativa överväganden. Kommissionen kommer att sträva efter att fullfölja sina åtaganden gentemot ECVAM och stå fast vid fastställda prioriteringar.

Kommissionen är fortfarande mycket engagerad i valideringen av alternativa metoder i enlighet med direktiv 86/609/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål(1). Dessutom fortsätter kommissionen sina ansträngningar för att så snart som möjligt avskaffa djurförsöken i enlighet med bestämmelserna i direktiv 76/768/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter(2), senast ändrat genom direktiv 93/35/EG(3).

(1) EGT L 358, 18.12.1986.

(2) EGT L 262, 27.9.1976.

(3) EGT L 151, 23.6.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2461/98

från Honório Novo (GUE/NGL) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Uppförande av vågbrytare i Douroflodens mynning

De portugisiska massmedierna meddelade nyligen att kommissionen, inom ramen för sammanhållningsfonden, förkastat samfinansiering för att uppföra vågbrytare i Douroflodens mynning. Dessutom rapporterade de att kommissionen förkastat samfinansieringen, eftersom projektet inte stämde överens med de prioriteter som sammanhållningsfonden fastslagit.

1. När lade den portugisiska regeringen fram förslaget till sammanhållningsfonden om att uppföra vågbrytare i Douroflodens mynning?

2. Eftersom det är fråga om ett projekt som skulle göra en internationell flod farbar undrar jag på vilka grunder EG anser att ett sådant projekt inte stämmer överens med de prioriteter sammanhållningsfonden fastslagit?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(29 september 1998)

Ansökan om stöd till projektet för arbeten i mynningen av floden Douro inlämnades till kommissionen den 5 november 1996.

Projektet i fråga, som analyserades noggrant av kommissionen, bedömdes inte som prioriterat eftersom effekten på verksamheten i hamnen i Leixoes var marginell och den ekonomiska motiveringen otillräckligt fastställd. Floden Douro ingår inte i det transeuropeiska transportnätet och projekt knutna till dess farbarhet är därför inte berättigade till bidrag från Sammanhållningsfonden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2746/98

från Caroline Jackson (PPE) till kommissionen

(3 september 1998)

Angående: EU:s ståndpunkt till Trinidad och de mänskliga rättigheterna

Enligt uppgift har Trinidad och Tobago sagt upp den amerikanska konventionen om de mänskliga rättigheterna. Kan kommissionen uppge om detta sannolikt kommer att inverka på Trinidad och Tobagos status som en av de AVS-stater som för närvarande mottar EU-stöd?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(30 september 1998)

Kommissionen är medveten om att Trinidad och Tobago nyligen deponerade en rättsakt som innebär att den amerikanska konventionen om mänskliga rättigheter sägs upp från och med den 26 maj 1999. Anledningen tycks vara att reducera möjligheterna till potentiellt tidsödande procedurer för överklagande som hindrar myndigheterna i Trinidad och Tobago från att verkställa dödsstraff. Detta är en del av myndigheternas strategi att inta en sträng hållning mot brottsliga handlingar.

Kommissionen är oroad över denna utveckling och har deltagit i unionens demarscher för att övertyga myndigheterna om att inte vidta dylika åtgärder. För närvarande anser kommissionen dock inte att Trinidad och Tobagos agerande skall ha någon inverkan på dess status som AVS-stat eller på det nuvarande programmet för utvecklingsbistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3299/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(10 november 1998)

Angående: Anläggning av golfbana på våtmark i Grekland

Grekiska miljöorganisationer har tillsammans med Världsnaturfonden (WWF), det lokala självstyret och andra instanser uttryckt välmotiverade protester mot den grekiska statens turistorganisation EOT:s planer på att anlägga en golfbana vid Mesonisi, en plats belägen i våtmarken Stavronikitas eller Nea Fokea på Halkidiki i Grekland. Den här våtmarken är en av de allra viktigaste i hela Grekland. Man har konstaterat förekomsten av 123 olika fågelarter, bland annat vitögd dykand, styltlöpare, svarthuvad mås, svart stork och pelikan m.fl. På samma område lever också tre olika sköldpaddsarter (som finns upptagna i bilaga II till direktiv 92/43/EEG(1) som "arter av gemenskapsintresse" för vilka det är "nödvändigt att utse särskilda bevarandeområden").

I detta sammanhang bör påpekas att de en gång i tiden så stora våtmarksområdena på Halkidiki har minskat på grund av dränering, vilket lett till att de områden som nu finns kvar (däribland de ovan nämnda) utgör de få sammanhängande länkarna i den kedja som är nödvändig för vildfaunans överlevnad och om de förstörs så kommer det att innebära att den ekologiska balansen rubbas fullständigt.

Jag vill fråga Europeiska kommissionen om den känner till ovanstående fråga, vad kommissionen tänker göra åt saken, och om det är möjligt att införliva ovannämnda område i det alleuropeiska nätet Natura 2000, vilket på ett avgörande sätt skulle bidra till att denna värdefulla våtmark bevaras och rädda den från att förvandlas till golfbana.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Ritt Bjerregaard

(5 januari 1999)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-1164/98 ställd av Gianni Tamino under frågetiden vid parlamentets möte den december 1998(2).

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2) Parlamentsdebatter (december 1998).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2126/98

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: EU:s utvidgning i Central- och Östeuropa - gränskontroll vid EU:s yttre gränser

I sitt svar den 27 maj 1998 på min fråga (P-1257/98)(1) gränskontroll vid EU:s yttre gränser säger kommissionen att mina frågor först kan besvaras i detalj efter det att rådet fastställt Schengenbestämmelserna och sedan kandidatländernas införlivande av dessa har prövats.

Av denna anledning ställs följande frågor:

1. När beräknas fastställandet av Schengenbestämmelserna att vara slutfört och hur kommer man att informera om resultatet av denna granskning?

2. Hur lång tid anser kommissionen att det krävs för att kontrollera kandidatländernas införlivande?

Vidare säger kommissionen att framförallt måste kandidatländerna bidra till att brister avhjälps, men att kommissionen inom ramen för de bestående biståndsprogrammen kommer bidra till dessa ansträngningar. Med anledning härav följande frågor:

3. Genom vilka konkreta program och i vilken omfattning (i procent av de totala kostnaderna) och nominellt med vilket belopp i ecu har man hittills subventionerat dessa ansträngningar respektive planeras det subventioner för under detta budgetår?

4. I vilken utsträckning har kandidatländerna utnyttjat möjligheten att finansiera sin andel med hjälp av Pharemedel?

5. Hur stora anser kommissionen att kostnaderna för finansieringen av biståndet åt kandidatländerna inom ramen för samtliga gemenskapsprogram är?

6. Österrike tillhör de nya medlemmarna av Schengen och drabbas på grund av sitt läge av särskilt stora kostnader för att uppfylla kriterierna för yttre gränskontroller. Har Österrike med anledning härav beviljats några betalningar av biståndsmedel genom några gemenskapsprogram?

(1) EGT C 354, 19.11.1998, s. 85.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3088/98

från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Utbyggnaden av Donau

Kommissionens formella underrättelse till Förbundsrepubliken Tyskland av den 28 oktober 1997 har uppenbarligen inte haft någon effekt.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta så att förbundsregeringen och delstaten Bayern slutligen skall genomföra den tilldelning av skyddsområden som behövs?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(19 november 1998)

Som redan uppgetts i svaret till parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3095/97(1) har kommissionen beslutat att behandla detta fall inom ramen för överträdelseförfaranden avseende den bristfälliga utmärkningen av särskilda skyddsområden i Tyskland i enlighet med rådets direktiv 79/409/EEG(2) av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar. Det berörda området, samt andra områden längs med floden Donau, uppmärksammas särskilt inom ramen för detta allmänna förfarande.

Mot bakgrund av dessa överträdelseförfaranden skickade kommissionen en kompletterande formell underrättelse till de tyska myndigheterna. De tyska myndigheterna svarade och tillkännagav utmärkningen av en rad områden som särskilda skyddsområden. Eftersom vare sig svaret eller utmärkningen av ytterligare områden anses tillräckligt med hänsyn till kravet enligt direktiv 79/409/EEG har kommissionen beslutat att skicka ett motiverat yttrande till Tyskland.

(1) EGT C 134, 30.4.1998.

(2) EGT L 103, 25.4.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2690/98

från Susan Waddington (PSE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Bidrag till Polen inom Phare-programmet - motorvägen A4 Wroclaw-Katowice

Eftersom Polen är ett viktigt transitland mellan Västeuropa och OSS-länderna och mellan norra och södra Europa, och med tanke på den starka ökningen av vägtrafiken sedan 1990, så stöder EU:s Phare-program moderniseringen av vägnätet. Sålunda har Phare-programmet åtagit sig finansieringen av motorvägen A4 mellan Wroclau och Katowice. Hur ser projektets budget ut, när planeras det vara slutfört, och hur långt har vägbygget framskridit i nuläget?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Fem kontrakt för anläggning av den 126 kilometer långa sektionen av A4 - motorvägen mellan ett område nära Wroclaw och Nogawczyce (väster om Gliwice) ingicks under 1997 och arbetet påbörjades. Man förväntar sig kunna öppna denna motorvägssektion för trafik någon gång under vintern år 2000-2001.

Två av dessa kontrakt, vilka gäller återuppbyggnad av befintliga broar och konstruktion av nya broar, finansieras genom PHARE-programmet i form av gåvobistånd om 49 miljoner ecu. Anläggningssarbetet framskrider väl och broarbetet planeras vara avslutat i oktober 2000. För de övriga tre kontrakten för vägarbete, har ett lån från Europeiska investeringsbanken (EIB) på 225 miljoner ecu beviljats. Den polska regeringen lämnar också ett bidrag om motsvarande 67 miljoner ecu till den sammanlagda kapitalkostnaden för denna sektion av motorvägen.

Den 53 kilometer långa motorvägssektionen från Nogawczyce till förbifartsleden väster om Katowice befinner sig fortfarande på planeringsstadiet. Det har emellertid överenskommits att EIB skall bidra med medel för byggnationen.

Anläggningen av den kortare sektionen av förbifartsleden vid Katowice(4,6 kilometer)förväntas börja snart. För anläggningen av denna sektion har gåvobistånd om 35 miljoner ecu beviljats genom PHARE-programmet och resterande kostnader för utvecklingsarbetet täcks av den polska regeringen och genom lån från EIB. Arbetet med denna sektion förväntas vara klart år 2001.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 135 , 14/05/1999 s. 0185



SKRIFTLIG FRÅGA E-3396/98 från Marco Cellai (NI) till kommissionen (17 november 1998) Angående: Kommissionens uttagningsprov den 14 september 1998 Uttagningsprov har som syfte att välja ut de sökande som är mest lämpade (och som därmed anses vara de bästa) för att inneha ansvarsfyllda tjänster vid kommissionen. Detta mål är avgörande för gemenskapen och därmed också för dess medborgare. Den brist i organisationen som det visades prov på den 14 september 1998 kan inte annat än vittna om ansvarslöshet från dem som genomförde proven. Kan kommissionen ange vilka åtgärder den har för avsikt att vidta för att fastställa vem som bär ansvaret för det dåliga handhavandet av något som för övrigt var mycket kostsamt samt ange vilka åtgärder den har för avsikt att vidta för att dessa olämpliga förehavanden inte skall upprepas? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen (25 november 1998) Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt samlade svar på de skriftliga frågorna P-2922/98, P-2974/98, E-3053/98, E-3079/98, P-3101/98, P-3106/98, P-3136/98 och E-3253/98 från pasqualina Napoletano med flera(1). (1) EGT C 118, 29.4.1999, s.164. .
SKRIFTLIG FRÅGA E-2227/98

från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen

(16 juli 1998)

Angående: Villkoren för slaktboskap

I Finland har det talats mycket i nyheterna de senaste dagarna om problem som hänger samman med de dåliga villkor som slaktboskap lever under. Enligt statistiska uppgifter som inkommit i samband med kontrollen vid slakterierna har till exempel nötkreatur och svin kommit att lida mera än förr, och detta har lett till att allt flera av de djur som inlevererats till slakt måst förklaras för otjänliga till människoföda på grund av sjukdomar. Till följd av det kärva ekonomiska läget för uppfödarna och till följd av beräkningsgrunderna för unionens bidrag har det uppstått en situation där till exempel dagarna för beräkning av de bidrag unionen utbetalar ofta fördröjer transporterna av djuren till slakt och på så sätt skapar ytterligare problem, särskilt för sjuka djur i dålig kondition.

Med hänvisning till det ovansagda frågar jag kommissionen hur kommissionen ställer sig till påståendena om att den bidragspolitik som EU bedriver med tanke på slaktboskap sporrar uppfödarna till att maximera nyttan genom att bland annat dra ut på tiden med att slakta djuren. Dessutom ville jag fråga hur unionens bidragspolitik kunde inriktas på nytt så att den bättre skulle uppmärksamma de missförhållanden som slaktboskapen lever under. Hur tänker kommissionen utreda vilka missförhållanden som råder inom boskapsuppfödningen inom unionen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige infördes gemensamma (lägre) jordbrukspriser i dessa nya medlemsstater från och med den 1 januari 1995. Finland förbehöll sig rätten att under en övergångsperiod bevilja gradvis minskande statligt stöd och investeringsstöd till jordbrukarna, tills problemen på grund av det finska jordbrukets småskaliga struktur är lösta.

Gradvis minskande statligt stöd till djuruppfödning utbetalas per djur i enlighet med internationella avtal. Dessa stöd anses inte ha lett till lägre kvalitet inom kalv- eller grisuppfödning, eftersom största delen av jordbrukarnas intäkter fortfarande härrör från de priser man får ut.

Minimikraven för kalvar och grisar i gällande lagstiftning grundar sig på forskningsresultat. Helt oberoende av stöden är alla jordbrukare enligt de berörda direktiven skyldiga att se till att djuren har foder och vatten ända tills de kommer till slakteriet. De nationella myndigheterna övervakar att reglerna följs och vidtar åtgärder vid överträdelser.

Vidare måste medlemsstaterna vartannat år till kommissionen överlämna resultaten från utförda kontroller.