ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-2919/01

från Heide Rühle (Verts/ALE) till rådet

(19 oktober 2001)

Ämne: Utnämning av en ledamot av revisionsrätten

Med en skrivelse av den 28 juni 2001 begärde rådet att parlamentet skulle yttra sig om utnämningen av Lars Tobisson.

I enlighet med artikel 247 i EG-fördraget skall ledamöterna av revisionsrätten utses bland personer som i sina respektive länder hör till eller har hört till externa revisionsorgan eller som är kvalificerade för detta ämbete. Enligt vad som framgår av hans meritförteckning och enligt det som sades vid utfrågningen har Tobisson ingen relevant erfarenhet av revisionsområdet. Hur motiverar rådet att denna kandidat skulle vara kvalificerad?

I artikel 247 i EG-fördraget föreskrivs vidare följande: Ledamöterna av revisionsrätten skall utses för sex år av rådet som skall fatta sitt beslut enhälligt och efter att ha hört Europaparlamentet. Denna ämbetstid på sex år skall garantera kontinuiteten i revisionsrättens arbete och en oberoende ställning för dess ledamöter.

Vid utfrågningen i budgetkontrollutskottet den 9 oktober 2001 förklarade Tobisson att han har för avsikt att utöva detta ämbete i endast fyra år. I detta sammanhang syftade Tobisson till överenskommelser enligt vilka han enbart skulle inneha ämbetet under den nuvarande ordförandens resterande ämbetstid. Denne har aviserat att han kommer att begära entledigande.

Anser rådet att överenskommelser av detta slag är förenliga med EG-fördraget och särskilt med den oberoende ställning för ledamöterna av revisionsrätten som föreskrivs i fördraget?

Kommer rådet att utse Tobisson trots att denne i förväg låtit förstå att han inte har för avsikt att fullgöra den ämbetstid som föreskrivs i EG-fördraget?

Svar

(12 februari 2002)

Enligt artikel 247.3 i EG-fördraget hörde rådet i juni 2001 Europaparlamentet om utnämningen av nio ledamöter av revisionsrätten. Sju av de berörda ledamöterna skall utnämnas inom ramen för ett partiellt utbyte enligt artikel 247.3 i EG-fördraget, medan två andra varav den ene är Lars Tobisson skall ersätta avgående ledamöter enligt artikel 247.6 i fördraget.

Genom sluten omröstning avgav Europaparlamentet sina yttranden efter utfrågningen av de nio kandidaterna av parlamentets budgetkontrollutskott vid sammanträdet den 23 oktober 2001. Europaparlamentets yttranden, som gällde var och en av kandidaterna personligen, var samtliga positiva och med mycket stor majoritet positiva.

Beträffande mandattiden föreskrivs det i EG-fördraget att denna skall vara sex år inom ramen för en partiell förnyelse (artikel 247.3 i EG-fördraget). Om det däremot är fråga om ett utbyte till följd av avgång vilket är fallet för Lars Tobisson gäller detta utbyte, såsom det föreskrivs i artikel 247.6 i EG-fördraget för den återstående mandattiden. I det fall som den ärade parlamentsledamoten nämner löper det mandat som påbörjas den 1 januari 2002 ut den 28 februari 2006.

De nio ledamöterna av revisionsrätten utnämndes under dessa omständigheter enhälligt av rådet efter det att Europaparlamentet hade hörts den 8 november 2001.(1)

(1) Beslut av den 12 november 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2672/01

från Mario Borghezio (NI) till rådet

(3 oktober 2001)

Ämne: Islamisk terrorism i Europa

I en gemensam insats grep den franska och italienska säkerhetstjänsten tillsammans med Interpol den 14 september i år fyra misstänkta terrorister som med största sannolikhet har koppling till bin Laden. Två av dessa, en afghan och en iranier, greps i Nice och de andra två, båda afghaner, greps i Ventimiglia. Hos de två sistnämnda beslagtogs videofilmer, som visade de anhållna tillsammans med högt uppsatta personer inom den islamiska rörelsen, fotografier av massakrer och en mycket detaljerad Brysselkarta.

Anser inte rådet att denna upptäckt visar att Bryssel och dess internationella institutioner utgör måltavla för eventuella terroristattacker?

Vilken typ av omedelbara åtgärder avser rådet att vidta med anledning av detta?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2650/01, E-2662/01 och E-2672/01

(12 februari 2002)

Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att konsultera slutsatserna/handlingsplanen som antogs vid det extra rådet (rättsliga och inrikes frågor) den 20 september 2001 och slutsatserna från Europeiska rådet (den 21 september 2001) där många praktiska åtgärder för att bekämpa och förhindra terrorismen räknas upp.

När det gäller samordningen mellan medlemsstaternas underrättelsetjänster i kampen mot terrorismen, behandlas detta i följande texter som nyligen antagits och citeras nedan:

I handlingsplanen som godkändes av Europeiska rådets extra möte den 21 september 2001 fastställs följande i punkt 2.3: Medlemsstaterna kommer tillsammans med Europol att skyndsamt och systematiskt delge varandra användbara uppgifter om terrorism. Inom Europol kommer en grupp med specialister på kamp mot terrorister att inrättas snarast

I uttalandet som antogs av stats- eller regeringscheferna vid Europeiska rådets informella möte i Gent den 19 oktober 2001 räknas följande upp i punkt 2 bland de omedelbara prioriteringarna: Att förstärka samarbetet mellan de operativa organ som ansvarar för kampen mot terrorismen: Europol, Eurojust, underrättelsetjänsterna, polisen och de rättsliga myndigheterna. När det gäller hoten om biologiska eller kemiska terrrordåd betonas i punkt 5 i uttalandet i Gent att Myndigheterna kommer att upprätthålla en skärpt övervakning och samarbetet mellan underrättelsetjänster, polis, räddningsverk och hälsovårdsansvariga kommer att stärkas.

Rådet informerar även den ärade ledamoten av Europaparlamentet om att Europeiska kommissionen nyligen har presenterat ett förslag med ett utkast till rambeslut som bland annat syftar till att fastställa en enhetlig definition av terrorism i medlemsstaterna och kriminalisera sådan terrorism.

Detta utkast till rambeslut har översänts till Europaparlamentet för yttrande och rådets antagande av beslutet brådskar mot bakgrund av slutsatserna från Europeiska rådets extra möte den 21 september 2001.

På det praktiska planet ankommer det på varje gemenskapsinstitution att själv vidta åtgärder för att anpassa den egna säkerhetstjänsten till de aktuella hoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2384/01

från Emilia Müller (PPE-DE) till kommissionen

(20 augusti 2001)

Ämne: Information om beskattning av hus- och tomtägare

Det är i princip de nationella regleringsmyndigheterna som är ansvariga i frågor som rör bostadsinnehav, inklusive hus, trädgårdar och tomter samt frågor avseende t.ex. beskattning av hus- och tomtägare.

Följande frågor ställs därför till kommissionen:

- Hur beskattas hus- och tomtägare i de enskilda medlemsländerna?

- Vilka bestämmelser finns inom EU vad gäller beskattning av hus- och tomtägare?

- Följer kommissionen upp och granskar åtgärder i fråga om beskattning i de enskilda medlemsländerna?

- Var kan man få mer detaljerad information om hur beskattning sker i medlemsstaterna?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 oktober 2001)

När det gäller fastigheter och fast egendom måste man skilja på direkt och indirekt beskattning.

När det gäller direkt beskattning av fastigheter och fast egendom finns det ingen gemenskapslagstiftning. De nationella lagstiftningarna på detta område måste emellertid vara förenliga med principerna i gemenskapslagstiftningen om icke-diskriminering och fri rörlighet för personer och kapital. Eftersom lagstiftningen på detta område inte är harmoniserad har kommissionen inte möjlighet att företa en systematisk övervakning på grundval av uppgifter som lämnats av medlemsstaterna rörande gällande nationella bestämmelser.

Enligt det gällande systemet för mervärdesskatt som grundar sig på rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter(1) har medlemsstaterna stor frihet vid fastställandet av bestämmelser om indirekt beskattning av transaktioner rörande fast egendom.

De valmöjligheter och övergångsbestämmelser på detta område som anges i sjätte momsdirektivet har lett till ganska stora olikheter mellan de olika medlemsstaternas nationella lagstiftningar. Kommissionen har offentliggjort en undersökning av mervärdesskatter inom fastighetssektorn(2).

Två tabeller i vilka en sammanställning görs av tillämpliga bestämmelser på området direkta och indirekta skatter för egnahemsbostäder som bebos av sin ägare, nya bostäder och byggnader samt fastigheter kommer att överlämnas direkt till frågeställaren och till parlamentets generalsekretariat. Det framgår av dessa tabeller att de nationella lagstiftningarna skiljer sig åt.

(1) EGT L 145, 13.6.1977.

(2) Europeiska kommissionen, generaldirektoratet för skatter och tullar. Undersökning av mervärdesskatter inom fastighetssektorn Arthur Andersen, 1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2516/01

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(14 september 2001)

Ämne: Djurslakt utan att använda slaktmetoden laceration

EU har av konsumentskäl utfärdat ett förbud mot slaktmetoden laceration (ett avlångt stavformigt instrument förs in i hjärnskålen). När bultpistoler används, som är tänkta att ge tillräcklig bedövning, händer det vid upprepade tillfällen att de inte används på rätt sätt, vilket gör att djur slaktas utan att vara tillräckligt bedövade. Det har därför hänt att otillräckligt bedövade djur har hängts upp levande på krokar och styckats.

Med tanke på respekten för levande varelser, som har rätt till ett värdigt liv och en värdig död, ställer jag följande frågor till kommissionen:

- Är det nödvändigt att förbjuda laceration för att garantera att inga delar av ryggmärgen kommer ut i blodet? Finns det klara vetenskapliga bevis som gör att den enda lämpliga lösningen är ett förbud?

- Finns det möjligen lämpliga alternativa bedövningsmetoder som skulle göra laceration överflödig och som skulle gagna konsumentskyddet på samma sätt som förbudet mot användningen av denna metod?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(29 oktober 2001)

Förbudet mot laceration som slaktmetod grundas på synpunkter från Vetenskapliga styrkommittén. Kommittén betonar att det vid vissa slaktmetoder, däribland laceration, frigörs hjärnvävnad som går in blodomloppet. Eftersom denna hjärnvävnad kan innehålla TSE-smitta (överförbar spongiform encefalopati) bör slaktmetoden förbjudas. Mer ingående information finns i styrkommitténs utlåtande av den 1314 april 2000 om säker användning av blod från idisslare med tanke på risken för TSE. Utlåtandet Opinion on the safety of ruminant blood with respect to TSE risks har publicerats på Internet under följande adress: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/ssc/outcome_en.html.

Bestämmelserna om skydd av djur vid slakt och avlivning, inklusive lämpliga metoder för bedövning, finns i rådets direktiv 93/119/EG av den 22 december 1993 om skydd av djur vid tidpunkten för slakt eller avlivning(1). Laceration är inte en bedövningsmetod, utan har använts för att hindra konvulsioner efter bedövning innan djuret binds fast. Redan innan förbudet trädde i kraft användes laceration som slaktmetod endast av ett fåtal slakterier i vissa medlemsstater.

(1) EGT L 340, 31.12.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2267/01

från Gordon Adam (PSE) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Mul- och klövsjukan handelsproblem med kandidatländerna

Kan kommissionen bekräfta att den i enlighet med Europaavtalen och associeringsavtalen kommer att se till att de veterinär- eller markskyddsåtgärder som kandidatländerna vidtar när det gäller import av animaliska eller vegetabiliska produkter från medlemsstaterna inskränks till vad som vetenskapligt sett är skäligt? Kan kommissionen även se till att dessa åtgärder inte tar sig uttryck i godtycklig särbehandling eller förtäckta handelshinder?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågornaE-2266/01, E-2267/01, E-2268/01 och E-2269/01ingivet av David Byrne för kommissionen

(27 september 2001)

Gemenskapsbesluten om skyddet inom veterinär- och växtskyddsområdet utgör en integrerad del av den gällande gemenskapsrätten. Anslutningsförhandlingarna förs utifrån principen att kandidatländerna införlivar gemenskapslagstiftningen i den nationella lagstiftningen. Efter anslutningen är kandidatländerna bundna av den gällande gemenskapsrätten, däribland skyddsbestämmelserna för mul- och klövsjuka och bovin spongiform encefalopati (BSE). Samtliga kandidatländer har accepterat denna princip. Därutöver insisterar kommissionen på att kandidatländerna under föranslutningsperioden successivt inför gemenskapsrätten.

Under föranslutningsperioden regleras förbindelserna mellan gemenskapen och kandidatländerna av associeringsavtalen. I samband med dessa såväl som i samband med olika internationella forum har kommissionen tagit upp frågan om de ibland alltför restriktiva åtgärder som kandidatländerna vidtagit. Kommissionen gör vad den kan för att dessa åtgärder inte går utöver de förebyggande åtgärder som gemenskapen antagit. Kommissionen bekräftar att kandidatländernas åtgärder inte får innebära godtycklig diskriminering eller förtäckta handelshinder. I detta hänseende utgör associeringsavtalen en viktig beståndsdel i föranslutningsstrategin. Kommissionen har för avsikt att fortsätta på denna väg. Kommissionen lämnar dessutom vid sina täta kontakter med kandidatländernas veterinärmyndigheter upplysningar om den senaste utvecklingen i medlemsstaterna och om de åtgärder som vidtagits.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2957/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(25 oktober 2001)

Ämne: Projekt för vattenförsörjning och avloppsrening i Chalkida

Enligt uppgifter som kommit till min kännedom har det kommunala vatten- och reningsföretaget i Chalkida hos de grekiska myndigheterna ansökt om att få projektet Vattenförsörjning och avloppsrening i Chalkida finansierat med medel ur sammanhållningsfonden. Ansökningen uppfyller alla de villkor som ställs i de förordningar som kommer i fråga, vilket kontrollerats av myndigheterna vid regionkontoret för Sterea Ellada (Fastlandsgrekland). Trots detta har den ansvariga avdelningen vid det grekiska ekonomiministeriet inte drivit frågan vidare.

Jag ber kommissionen upplysa mig om följande:

1. Känner kommissionen till ärendet?

2. Kan kommissionen, med tanke på Greklands försening, göra något för finansieringen av projektet i fråga, när det gäller att lägga fram förslag till sammanhållningsfonden?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2957/01 och E-3044/01ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(28 november 2001)

I kapitel 4.9 Genomförande Sammanhållningsfonden, i gemenskapsstödramen för Grekland under programperioden 20002006 beskrivs de principer som styr inlämningsförfarandet för projekt till kommissionen inom ramen för nämnda fonder.

I det fall som parlamentsledamöterna tar upp är det förvaltningsmyndigheterna för det regionala operativa programmet för det grekiska fastlandet som, efter att ha utvärderat den tekniska mognadsgraden hos de projekt som läggs fram av kommunerna och andra lokala operatörer, överlämnar de utvalda förslagen till det grekiska ministeriet för nationalekonomi för uppföljning av förfarandet. Det grekiska ministeriet för nationalekonomi samlar in de olika antagna förslagen från de olika förvaltningsmyndigheterna, utvärderar dem, rangordnar dem och sänder över de projekt som slutligen väljs ut för godkännande till kommissionen. För projekt inom Miljösektorn, som det som nämndes i frågan, måste förvaltningsmyndigheterna och det grekiska ministeriet för nationalekonomi även utvärdera dem enligt principerna i dokumentet Strategi för Sammanhållningsfonden Miljösektorn som ingår i texten till det operativa programmet Miljö för perioden 20002006(1).

I enlighet med subsidiaritetsprincipen och de tidigare nämnda avtalen, faller genomförandet av interventioner, och alltså urvalet av projekt, på medlemsstaternas ansvar, och dessa skall sända sina slutliga förslag till kommissionen.

I detta skede har inte kommissionen mottagit några förslag om samfinansiering genom Sammanhållningsfonden för projekt för vattenförsörjning och avloppsrening i Chalkida.

(1) Kommissionens beslut nr C(2001)1357 av den 24.7.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2961/01

från Antonio Tajani (PPE-DE) till rådet

(5 november 2001)

Ämne: Uttalanden av Louis Michel mot Italiens statsminister

Är rådet medvetet om den belgiska utrikesministern Louis Michels uttalanden (återgivna av RTL-TVI och i den europeiska utgåvan av Wall Street Journal den 9 oktober 2001) där han betygsätter världens främsta ledare?

Vet rådet att den belgiska utrikesministern har jämfört Italiens statsminister med talibanregimen, och är det medvetet om de upprepade angrepp som Louis Michel, EU:s nuvarande ordförande, riktat mot Italiens statsminister Silvio Berlusconi?

Vilka åtgärder avser rådet vidta gentemot Louis Michel som godtyckligt och otillbörligt utnyttjar sin EU-myndighet för att angripa regeringschefen i en av unionens grundande stater och med egna ord allvarligt förolämpa såväl statsministern som den italienska staten och dess medborgare?

Svar

(14 februari 2002)

Det är inte rådets sak att uttala sig om de uttalanden som Louis Michel har gjort. Louis Michel yttrade sig i vilket fall som helst som privatperson och inte i egenskap av ordförande för Europeiska unionens råd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2286/01

från David Martin (PSE) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Gås- och anklever tvångsmatning av ankor

När tänker kommissionen se till att andra medlemsstater skall införliva direktiv 98/58/EG(1) i sin nationella lagstiftning? Har de andra medlemsstaterna för avsikt att förbjuda tvångsmatning?

(1) EGT L 221, 8.8.1998, s. 23.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2284/01, E- 2285/01 och E-2286/01ingivet av David Byrne för kommissionen

(18 september 2001)

De rekommendationer som antas av Ständiga kommittén för Europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur riktar sig till konventionsparterna.

Definitionen av allmän praxis som begränsar produktionen av gåsleverpastej till vissa områden i Europa har fastställts av konventionens parter. De är ansvariga för att kraven i rekommendationerna, bl.a. de som parlamentsledamoten tagit upp, efterlevs.

Samtliga medlemsstater har genomfört direktiv 98/58/EG om skydd av animalieproduktionens djur(1) i den nationella lagstiftningen. Det bör dock nämnas att varken direktiv 98/58/EG eller de ovannämnda rekommendationerna innehåller något förbud mot tvångsmatning.

(1) EGT L 221, 8.8.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2472/01

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(4 september 2001)

Ämne: PMWS-virus hos grisar

Enligt rapporter i nederländska medier (Grisar med PMWS går ändå till slakt, de Volkskrant den 17 augusti 2001) framgår att sjukdomen PMWS (Postweaning Multisystemic Wasting Syndrome) gör smågrisar svårt sjuka hos 36 procent av de nederländska svinuppfödarna. En allt större del av smågrisarna för närvarande en fjärdedel överlever inte denna virussjukdom.

Sjuka djur slaktas och köttet förädlas för mänsklig föda trots bestämmelserna i lagen om köttkontroll att produkter som härstammar från synbart sjuka djur måste avlägsnas från livsmedelskedjan.

Känner Europeiska kommissionen till situationen i Nederländerna? Om så är fallet, anser kommissionen att den gällande lagstiftningen i Nederländerna inte efterlevs?

Om kommissionen anser att Nederländerna inte uppfyller den gällande lagstiftningen på korrekt sätt, vilka steg tänker kommissionen ta för att tvinga Nederländerna att följa gällande EU-lagstiftning?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(28 september 2001)

Kommissionen känner till att svinsjukdomen PMWS (Postweaning Multisystemic Wasting Syndrome) förekommer i många medlemsstater, däribland Nederländerna, och i andra länder. Det finns inga indikationer på eller misstankar om att sjukdomen utgör en risk för människor. Kommissionen finansierar dock två forskningsprojekt som inleddes i början av 2000, eftersom svinuppfödningen är ekonomiskt viktig och det fortfarande är oklart vad som orsakar sjukdomen.

Kommissionen har inga bevis på att de drabbade grisarna slaktas på normalt sätt i Nederländerna eller andra medlemsstater. Därför uppmanar kommissionen frågeställaren att överlämna den information han har.

Kommissionen vill fästa frågeställarens uppmärksamhet på att PMWS drabbar grisar som är 512 veckor gamla. Eftersom grisar slaktas när de är omkring ett halvår, är det enligt kommissionen föga troligt att de grisar som ingår i livsmedelskedjan lider av sjukdomen.

Enligt rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskape(1), skall en officiell veterinär efter besiktning före slakt avgöra om ett djur kan ingå i livsmedelskedjan.

Om kommissionen får information som tyder på brott mot detta krav eller andra delar av gemenskapsrätten kommer den att vidta erforderliga åtgärder mot den berörda medlemsstaten och om nödvändigt inleda ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget.

(1) EGT B 121, 29.7.1964.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2592/01

från Mario Borghezio (TDI) till kommissionen

(18 september 2001)

Ämne: Kontroller i Europa av visum och uppehållstillstånd som utfärdats oegentligt i Italien

Med beaktande av att det i Italien på initiativ av flera domstolar pågår utredningar som visar att det förekommer en omfattande handel med visum och uppehållstillstånd som utfärdas oegentligt vid italienska ambassader och konsulat i många länder världen över, att det redan har bekräftats att inte bara italienska och utländska maffiaorganisationer är inblandade i denna handel, utan även vissa nätverk inom den islamiska terrorismen, ombeds kommissionen uppge vilka konkreta åtgärder man avser att skyndsamt vidta på europeisk nivå för att införa ett effektivt system med kontroller för att förhindra att invandrare som tagit sig in till Schengenområdet på grundval av oegentligt utfärdade handlingar rör sig och uppehåller sig inom EU.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(17 oktober 2001)

Bestämmelserna och förfarandena för gränskontroller tillåter myndigheterna att vägra inresa för personer som innehar falska resehandlingar (pass, viseringar).

Vad beträffar handlingar som formellt är i sin ordning, men som kommits över på ett olagligt sätt, kan de endast upptäckas vid gränskontrollerna om den medlemsstat varifrån handlingen härstammar har konstaterat att handlingen utfärdats och dessutom underrättat andra stater om detta, till exempel genom att lämna serienumren på handlingarna, meddela vilken myndighet som utfärdat dem och när.

Parlamentsledamotens farhågor delas av kommissionen och togs nyligen upp till behandling av rådet (rättsliga och inrikes frågor) vid dess möte den 20 september 2001. Rådet förespråkade där olika åtgärder som bör vidtas för en effektivare terroristbekämpning inom EU, och uppmanade bland annat medlemsstaterna att vara ytterst noggranna vid utfärdande av identitetshandlingar, viseringar och uppehållstillstånd. Kommissionen kommer snart att lägga fram ett meddelande som handlar om förebyggande och bekämpning av olaglig invandring. Där kommer vi att ta upp bland annat de frågor som parlamentsledamoten uppmärksammat.