ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1077/00

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(7 april 2000)

Ämne: Regler som vissa italienska kreditinstitut tillämpar på sina kontoinnehavare

De italienska bankerna betalar vanligtvis kontoinnehavarna en årlig kapitalränta på mellan 0,05 och 1 procent medan de begär ungefär 10-12 procent i ränta eller till och med för lån (säkerhet).

Anser kommissionen att detta är förenligt med gemenskapens bestämmelser?

Avser kommissionen att ingripa för att få majoriteten av italienska kreditinstitut att ge upp sin absurda och trångsynta attityd som går ut på att tillgripa sig betydande belopp som tillhör privatpersoner samt privata och statliga företag?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 maj 2000)

Gemenskapsrätten innehåller inga bestämmelser som syftar till att reglera de räntor kreditinstitut använder för kundernas konton eller lån. Nivån för dessa räntor skall lämnas till marknadskrafterna.

Fördragen erbjuder ingen grund för att föreslå lagstiftningsåtgärder i de frågor som parlamentsledamoten tar upp och ger inte heller kommissionen någon möjlighet att ingripa direkt inom detta område.

Därför kan kommissionen, de nationella centralbankerna och Europeiska centralbanken inte direkt reglera nivån på de priser kreditinstituten tar ut för sina tjänster eller för räntor på kapital. Dessa fastställs av varje kreditinstitut på grundval av dess egen kommersiella strategi och enligt principerna på en fri marknad.

Följaktligen planerar kommissionen inga initiativ för att reglera den praxis kreditinstitut inom gemenskapen utövar gentemot sina kunder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0778/00

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: Mindre utvecklade länder inom Världshandelsorganisationen

Kommissionen har nyligen kungjort ett paket med handelsförmåner för de mindre utvecklade länderna i Världshandelsorganisationen. Detta paket består av tullfri tillgång för i princip alla produkter från de mindre utvecklade länderna.

I en separat fråga har jag bett kommissionen att specificera exakt vilka produkter som inte omfattas av dessa förmåner.

Kan kommissionen också specificera handelsvärdet på de produkter som inte ingår i detta paket, både för de berörda mindre utvecklade länderna och för EU (för varje medlemsstat)?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0772/00 och E-0778/00 ingivet av Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

Parlamentsledamoten hänvisar till det gemenskapsinitiativ som har till syfte att ge i huvudsak alla produkter från mindre utvecklade länder tullfritt tillträde till i-ländernas marknader och ökat tillträde till vissa u-länders marknader. Frågan kompletterar den muntliga fråga H-206/00 som ställdes av Richard Howitt till Europaparlamentet under frågestunden vid plenarsammanträdet i mars 2000(1).

Det mandat som gavs till kommissionens 1997 och som bekräftades 1999 omfattar i huvudsak alla produkter som exporteras av de mindre utvecklade länderna. För närvarande är 99 % av exporten från dessa länder till gemenskapsmarknaden befriad från tullar. Tullfriheten är redan ett faktum för all export av icke-jordbruksprodukter från mindre utvecklade länder till gemenskapen. Efter en första åtgärd som vidtogs i december 1998(2), varvid de minst utvecklade länder som inte är parter i Lomékonventionen tillerkändes förmåner motsvarande dem som gäller för de länder som är parter i konventionen, arbetar kommissionen för närvarande med att framställa ytterligare förslag som kommer att läggas fram för rådet så snart de är färdigställda. Det är inte möjligt att göra någon kvantitativ bedömning dessförinnan.

Förslagen kommer att avse ytterligare ensidiga åtaganden för export av jordbruksprodukter från de minst utvecklade länderna till gemenskapsmarknaden. Det bör påpekas att redan inom ramen för kommissionens nuvarande mandat, som avser nästan samtliga eller i huvudsak alla exporterade jordbruksprodukter, kommer ett ökat kvotfritt och tullfritt marknadstillträde att beviljas för jordbruksprodukterna från de minst utvecklade länderna.

De få jordbruksprodukter som eventuellt inte kommer att vara helt befriade från tullar enligt det förslag som kommissionen kommer att lägga fram för rådet, kommer i alla fall att omfattas av förmånstullsatser.

Såsom kommissionsledamoten med ansvar för handelsfrågor påpekade för Europaparlamentet i mars 2000 erbjuder de övriga i-länderna långt ifrån motsvarande tillträde, trots att dessa marknader har en mycket större dragningskraft än gemenskapen, bl.a. på grund av den mycket låga penetrationsgrad som produkterna från de minst utvecklade länderna har på dessa marknader.

(1) Europarlamentets debatter (mars II 2000).

(2) Rådets förordning (EG) nr 2820/98 av den 21 december 1998 (EGT L 357, 30.12.1998).
SKRIFTLIG FRÅGA P-0705/00

från Nelly Maes (Verts/ALE) till rådet

(2 mars 2000)

Ämne: Ändring av AWBZ-lagstiftningen i Nederländerna

I Nederländerna omfattas alla av rätten till ersättning genom den allmänna lagen om särskilda kostnader vid sjukdom (AWBZ). Från den 1 januari 2000 utesluts nederländska medborgare bosatta i utlandet som inte är anslutna till en allmän försäkringskassa från att omfattas av AWBZ-skyddet. Nederländska medborgare i Belgien får dock inte ansluta sig till försäkringskassan eftersom den belgiska lagstiftningen anser att detta är oförenligt med AWBZ-lagstiftningen i Nederländerna.

Detta utgör uppenbarligen en moment 22-situation. Nederländska medborgare bosatta i Belgien måste ansluta sig till försäkringskassan för att vara berättigade till ersättning genom AWBZ-lagstiftningen, men försäkringskassan i Belgien nekar dem att ansluta sig med hänvisning till att de har rätt till ersättning genom AWBZ-lagstiftningen.

1. Strider den nederländska regeringens beslut om att utesluta nederländska medborgare bosatta i utlandet som inte är anslutna till en allmän försäkringskassa från att omfattas av AWBZ-skyddet mot gemenskapslagstiftningen, bl.a. rätten för medborgare att fritt bosätta sig var de vill, och rätten för patienter att fritt söka vård i unionen (EG-domstolen den 28 april 1998 mål C-158/96)? a) Om det förhåller sig på detta sätt, vilka åtgärder avser rådet då att vidta för att se till att denna situation inte kvarstår? b) Om inte, anser rådet då att den nederländska åtgärden inte innebär något hinder för tillämpningen av gemenskapslagstiftningen, bl.a. rätten för medborgare att fritt bosätta sig var de vill och rätten för patienter att söka vård i unionen (EG-domstolen den 28 april 1998 mål C-158/96)?

2. Strider de nederländska myndigheternas beslut mot principen om berättigade förväntningar, eftersom de berörda bosatt sig i utlandet i god tro medvetna om att de skulle fortsätta att åtnjuta ett heltäckande sjukförsäkringsskydd genom AWBZ? Om detta inte är fallet anser rådet då att den nederländska åtgärden inte innebär något hinder för tillämpningen av principen om berättigade förväntningar?

Svar

(2 maj 2000)

Den ärade parlamentsledamotens fråga faller inte inom ramen för rådets befogenheter. I enlighet med fördraget är det kommissionen som skall se till att gemenskapsrätten genomförs och i förekommande fall förelägga rådet, eller Europaparlamentet och rådet gemensamt, lagstiftningsförslag på de områden som omfattas av gemenskapens befogenheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0747/00

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(13 mars 2000)

Ämne: Arbetstillfällen som är beroende av medlemskap i EU

Den brittiska regeringen har slagit fast att 3 445 000 arbetstillfällen till fullo är beroende av export till EU. Är detta jämförbart med kommissionens uppskattningar?

Har kommissionen gjort någon beräkning över hur många brittiska arbetstillfällen som skulle riskeras om Storbritannien underlät att ytterligare integreras i Europeiska unionen?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

Kommissionen har inte gjort någon beräkning av hur många arbetstillfällen i Storbritannien som helt är beroende av export till gemenskapen. Den kan därför inte motsäga den brittiska regeringens uppskattning.

Kommissionen har inte heller gjort någon bedömning av hur många brittiska arbetstillfällen som skulle riskeras om Storbritannien underlät att ytterligare integreras i unionen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1663/00

från Jas Gawronski (PPE-DE) till kommissionen

(18 maj 2000)

Ämne: Informationskampanj om utvidgningen av unionen

I många officiella uttalanden av medlemmar av kommissionen anges att ett av de allvarligaste hoten mot utvidgningen av unionen utgörs av den allmänna opinionens misstro mot denna förändring, såväl i medlemsstaterna som i kandidatländerna.

Om fruktan för utvidgningen utgör ett så allvarligt problem, varför har då kommissionen beslutat att tilldela ett belopp om endast 150 miljoner euro för informationskampanjer i 28 stater under en sjuårsperiod (765 306 euro per år och stat)?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(9 juni 2000)

Kommissionen är medveten om betydelsen av information såsom ett oumbärligt medel för att nå framgång i utvidgningsprocessen. Kommissionen strävar emellertid inte efter att ersätta medlemsstaterna och kandidatländerna i deras roll när det gäller att informera allmänheten. Kommissionen har för avsikt att påta sig rollen av en kompletterande katalysator genom att skapa synergieffekter på fältet. Kommissionens strategi går ut på att ge information till målgrupper, vilka i sin tur ska föra informationen vidare.

Det totala belopp som parlamentsledamoten anger är en uppskattning som kommissionen betraktar som tillräcklig i detta skede. Beloppet kan jämföras med utgifter för liknande åtgärder vilka genomförts tidigare eller pågår, t.ex. kampanjen om euron.

Eftersom det i kandidatländerna dessutom är fråga om decentraliserade åtgärder, har det vid fastställandet av de finansiella medlen tagits hänsyn till de anslag som budgetmyndigheten har avsatt i delen utgifter för administrativ verksamhet i de operativa posterna. Vad gäller utgifterna i medlemsstaterna och i Bryssel begränsas de disponibla medlen av anslagen till de specifika poster, bl.a. Prince-posten, vilka faställs av budgetmyndigheten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0994/00

från Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen

(31 mars 2000)

Ämne: Tillämpning av stabiliseringsavtalet i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien

Genom Europaparlamentets antagande av Swoboda-betänkandet(1) om att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien skapas en lämplig ram för att garantera säkerhet och utveckling i landet, så att den f.d. jugoslaviska republiken Makedonien successivt kan närma sig den europeiska familjen.

Vad kommer kommissionen under den närmaste tiden att göra för att inom en snar framtid förverkliga allt det som Swoboda-betänkandet deklarerar och som f.d. jugoslaviska republiken Makedonien utlovas?

(1) Antagna texter under sammanträdet den 17 februari 2000, s. 81.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 maj 2000)

Kommissionen har vidtagit nödvändiga åtgärder för att snabbt behandla Johannes Swobodas betänkande om ett stabiliserings- och associeringsavtal med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien.

Förhandlingarna inleddes snabbt. Efter rådets (allmänna frågor) godkännande av förhandlingsdirektiven den 24 januari 2000, anordnade kommissionen det första formella förhandlingstillfället (i närvaro av medlemsstaternas delegationer) den 5 april 2000 i Bryssel. Ett andra sammanträde bör äga rum före utgången av juni månad 2000. Samtidigt kommer tekniska arbetssammanträden att hållas mellan kommissionen och behöriga ministerier i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. Man följer på detta sätt parlamentets rekommendation och det textutkast som utarbetats av kommissionen innehåller en rad bestämmelser om det regionala samarbetet. Stabiliserings- och associeringsavtalet med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien kommer att innehålla en bestämmelse om framtida utveckling som speglar unionens ståndpunkt vad gäller integreringen av länderna på västra Balkan i unionens strukturer, vilken kommit till uttryck vid Europeiska rådets möten i Köln och Lissabon.

Dessutom kommer det i gemenskapens tekniska stöd till f.d. jugoslaviska republiken Makedonien att tas hänsyn till de prioriteringar som fastställts inom ramen för stabiliserings- och associeringsprocessen, t.ex. tillnärmningen av lagstiftningen eller samarbetet i fråga om rättsliga och inrikes frågor. Planeringen av gemenskapens tekniska stöd för budgetåret 2000 omfattar redan de nya prioriteringarna vilka även kommer att beaktas inom ramen för det nya program som kommer att ersätta PHARE i länderna på västra Balkan. Vidare omfattas f.d. jugoslaviska republiken Makedonien helt och hållet av det europeiska initiativet för demokrati och skydd av mänskliga rättigheter (kapitel B7-70) eftersom flera projekt som rör f.d. jugoslaviska republiken Makedonien stöds inom ramen för detta initiativ, vilka bl.a. rör utvecklingen av det civila samhället, medierna och utökade rättigheter för nationella minoriteter.

Till sist har kommissionen, såsom Europarlamentet krävt, upphöjt sin representation i Skopje till delegationsnivå.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0953/00

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2000)

Ämne: Den europeiska tonfiskkonservindustrins försörjning av tonfiskfiléer

Vid rådets (fiske) möte den 30 mars 1999 åtog sig kommissionen att inleda en undersökning för att kunna redovisa den gemensamma marknadens försörjning av tonfiskfiléer. I början av året offentliggjordes denna undersökning av tillgång och leverans av tonfiskfiléer samt utvärdering av leveranserna av tonfiskfiléer till den gemensamma marknaden på kort och medellång sikt. I slutsatserna i denna undersökning sägs det att för att hjälpa den italienska industrin att genomföra en omstrukturering utan att detta är till men för de övriga EU-länderna, bör man tillåta en import på mellan 1 000 och 2 000 ton från tredje land.

Hur kan kommissionen nu, närmare bestämt den 21 februari, föreslå en import på 4 000 ton med en tullavgift på 6 procent för år 2000, om detta innebär nackdelar för stora delar av tonfiskkonservindustrierna i EU, vilket hävdas i ovannämnda undersökning?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

Parlamentsledamoten hänvisar till kommissionens utredning om gemensamma marknadens försörjning med tonfiskfiléer.

Som redan nämndes i svaret på parlamentsledamotens skriftliga frågor E-0756/00 till E-0761/00(1) anser kommissionen att utredningen visar att det finns en begränsad och säsongsbetonad brist på denna vara.

Kommissionen föreslår visserligen en större import för år 2000 än vad som förordas i utredningen, men föreslår samtidigt också en tullavgift på 6 %, medan utredningen förordar noll procent i avgift.

De importkvantiteter och den tullavgiftsnivå som föreslås av kommissionen för år 2000 ligger dessutom helt i linje med den politiska överenskommelse som ingicks av rådet och kommissionen den 17 december 1999.

Rådet har bekräftat denna handlingslinje och enhälligt antagit kommissionens förslag för år 2000.

(1) Se s. 104.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0753/00 från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen. Regionalstöd till sydöstra Irland.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 046 E , 13/02/2001 s. 0038 - 0038



SKRIFTLIG FRÅGA E-0753/00 från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen (13 mars 2000) Ämne: Regionalstöd till sydöstra Irland Sydöstra Irland har klassats som mål 1-område i övergång. Irlands statistiska centralbyrå publicerade nyligen(1) siffror som visar att området inte har samma ekonomiska tillväxt som många andra områden i Irland som tidigare klassades som mer behövande. Kommer kommissionen med tanke på detta att ägna särskild uppmärksamhet åt området i förhandlingarna om spridningen av de olika stödprogrammen? (1) Pub. den 21 februari 2000. Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar (11 maj 2000) Klassificeringen av den sydöstra regionen i Irland som mål 1-region i övergång ger möjlighet till en mer balanserad ekonomisk tillväxt i hela regionen. Ett särskilt verksamhetsprogram (det södra och östra verksamhetsprogrammet), med planerade utgifter på närmare 4 000 miljoner euro, skall komplettera utgifter genom de interregionala verksamhetsprogrammen i regionen på 31 000 miljoner euro. Underregioner som befinns halka efter i fråga om infrastruktur och industri eller tjänster kommer, i syfte att undanröja obalanser inom regionen i helhet, att bli föremål för differentierat stöd efter behov.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1508/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Bildande av aktiebolag i Österrike

Anser inte kommissionen att de finansiella och formella reglerna för bildande av aktiebolag diskriminerar icke-österrikare som försöker göra affärer i Österrike? Kommer kommissionen att påtala detta för den österrikiska regeringen i syfte att avskaffa dessa frihandelshinder?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(8 juni 2000)

Kommissionen har för närvarande inte kännedom om de exakta finansiella och formella reglerna i Österrike, som parlamentsledamoten nämner, och som påstås diskriminera icke-österrikare som försöker bedriva affärsverksamhet i Österrike.

För närvarande finns ingen grund för att göra en framställan till den österikiska regeringen.

Om parlamentsledamoten kan tillhandahålla ytterligare uppgifter i ärendet skall kommissionen undersöka frågan på nytt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0387/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(15 februari 2000)

Ämne: Galiciska båtar bordade av den irländska örlogsflottan

Under de senaste dagarna har galiciska båtar som fiskat i Gran Sol-zonen flera gånger prejats av enheter ur den irländska flottan, med motiveringen att tekniska oegentligheter förelegat. Båtarna har släppts fria efter att ha betalat ett symboliskt bötesbelopp, men de ekonomiska förluster som uppstått då båtarna hållits kvar och inte kunnat fiska är mycket stora.

Känner kommissionen till dessa händelser, som ständigt upprepar sig, och de påtryckningar de galiciska fiskebåtarna utsätts för? Anser kommissionen att de irländska myndigheternas beteende är korrekt?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 mars 2000)

Kommissionen känner inte till de händelser som parlamentsledamoten tar upp.

Kommissionen ber parlamentsledamoten att lämna utförliga upplysningar för att den skall kunna göra de efterforskningar som krävs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0562/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(29 februari 2000)

Ämne: Lagstiftning och tillverkningsindustrin

Hur många gemenskapsförordningar som rör tillverkningsindustrin har utfärdats under vart och ett av de senaste fem åren? Hur många motsvarande förordningar har utfärdats i de enskilda medlemsstaterna?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 maj 2000)

Gemenskapen har ett brett verksamhetsområde och det är därför svårt att peka ut alla gemenskapsrättsakter som indirekt påverkar tillverkningsindustrin. Vad gäller den lagstiftning som är direkt tillämplig på tillverkningsindustrin redovisas emellertid i nedanstående tabeller den efterfrågade statistiken över de rättsakter som antagits under de senaste fem åren. Statistiken omfattar dels de rättsakter som antagits av gemenskapen (totalt 387), och dels de tekniska föreskrifter som anmälts till kommissionen inom ramen för rådets direktiv 83/189/EEG och 98/34/EG (totalt 3 057).

Även om man kan förvänta sig en viss skillnad mellan dessa två sifferuppsättningar, med tanke på de typer av rättsakter som används av gemenskapen (förordningar eller direktiv) och den tid det tar att genomföra dem i nationell lagstiftning, kan man notera att avvikelserna är relativt stora.

Kommissionen undersökte frågan i sin rapport från 1995 om nationella föreskrifter som påverkar varor på den inre marknaden(1) och fann att det fanns anledning till oro. Rapporten bekräftade den utbredda uppfattningen att medlemsstaterna i sina genomförandebestämmelser ofta gör tillägg i gemenskapsreglerna, genom att inte välja enklast möjliga lösning eller genom att kräva komplicerade förfaranden för att uppfylla kraven i direktiven. Detta ökar inte bara det relativt begränsade antalet gemenskapsregler, utan lägger också onödiga bördor på företagen. Samtidigt bidrar det, med orätt, till uppfattningen att gemenskapen står för byråkrati och paragrafrytteri.

Kommissionen håller för närvarande på att se över ovannämnda rapport och är naturligtvis beredd att stå till tjänst med närmare information om parlamentsledamoten skulle vara intresserad.

>Plats fÄHor tabell>

>Plats fÄHor tabell>

(1) 28 februari 1995-III/2185-SV/slutlig-Erfarenheter av tillämpningen av direktiv 83/189/EEG.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0844/00

från María Rodríguez Ramos (PSE) och Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen

(21 mars 2000)

Ämne: Export av tomater från Marocko

Eftersom exporten av tomater från Marocko till gemenskapen överskred de totalt tillåtna mängderna med 190 procent i oktober 1999 och med 37 procent i november samma år (vilket ledande spanska jordbruksorganisationer redan påpekat i flera månader) måste ett system med importcertifikat införas i enlighet med förordningen av den 23 december 1999.

När kommissionsledamot Fischler mötte parlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling den 25 januari i år och svarade på frågor från spanska ledamöter om tillbakadragandet av denna förordning, påpekade han att detta berodde på att Marocko hade lämnat garantier för säkerställa att det totala antalet exporterade tomater inte skulle överskrida de tillåtna mängderna.

Kan kommissionen ange vilka konkreta garantier Marocko lämnat för att undvika vad man för närvarande inte förmått undvika, det vill säga export som överskrider tillåtna mängder?

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att undvika att större mängder än tillåtet förs in i gemenskapen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 maj 2000)

Det system med importlicenser vid införsel av tomater från Marocko till gemenskapen som infördes genom kommissionens förordning (EG) nr 2767/1999 av den 23 december 1999(1), framkallade, förutom protester och officiella uppvaktningar från de marockanska myndigheternas sida, klagomål från importörerna och aktörerna på gemenskapsmarknaden.

De marockanska myndigheterna begärde samråd med kommissionen i detta ärende i syfte att klargöra situationen när det gällde överskridandet av de kvantiteter som överenskommits för import till gemenskapen. Under dessa samråd åtog sig Marocko att under det pågående regleringsåret respektera de kvantiteter som överenskommits inom ramen för de avtal som slutits mellan Marocko och gemenskapen i denna fråga, dvs. 145 676 ton under perioden från november 1999 till mars 2000.

Därutöver har kommissionen begärt snabba och regelbundna anmälningar av den import som genomförs. I enlighet med detta överför medlemsstaterna varje vecka till kommissionen uppgifter om de kvantiteter tomater som importerats från Marocko till deras marknader under den föregående veckan.

Under dessa omständigheter kunde kommissionen återgå till det system som fastställs i avtalet och upphäva systemet med importlicenser.

(1) EGT L 333, 24.12.1999.