SKRIFTLIG FRÅGA E-1277/02

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(6 maj 2002)

Ämne: Pappersbruket i Tolmezzo (Udine) och förordningen utfärdad av Italiens premiärminister den 14 februari 2002

För några veckor beordrade den lokala domstolen att pappersbruket i Tolmezzo, Udine, skulle stängas, då det uppdagats att pappersbrukets avloppsvatten, som hade letts ut i det kommunala avloppssystemet, var ytterst förorenat och till stor del rann ut i floden Tagliamento utan att ens passera det kommunala reningsverket. Alla gränsvärden överskreds, speciellt vad gäller ammoniak, BOD, sulfiter, fenoler, ytaktiva ämnen, nitriter, nitrater och kolväten, vilket innebar en allvarlig risk för miljöskador, både för omgivningen och för floden Tagliamento.

Den 14 februari 2002 förklarade den italienska regeringen, enligt lag nr 225 av den 24 februari 1992 om civilskydd, i en förordning utfärdad av premiärministern att reningen av avloppsvatten i Tolmezzos kommun (Udine) försatts i ett miljö- och samhällsrelaterat nödläge. Samtidigt utnämndes ordföranden för regionen Friuli-Venezia Giulia till nödsituationens förvaltare. Dagen därpå godkände han utsläpp av avloppsvatten från pappersbruket i Tolmezzo under de rådande omständigheterna, i väntan på mer detaljerad information.

Lag nr 225 från 1992, som instiftades för att möjliggöra ingripanden vid nödsituationer och naturkatastrofer, har i detta fall inte åberopats för att åtgärda problemet med föroreningen i syfte att värna om miljön, utan av helt motsatta skäl, nämligen för att genom lagbrott åtgärda den katastrof som stängningen av pappersbruket innebar. På detta sätt rättfärdigar man lagöverträdelser och dörren öppnas för alla andra italienska företag som skulle vilja ha full frihet att förorena, genom att åberopa lagen för civilskydd och hota med nedläggning och uppsägningar.

Allt detta står i skarp kontrast till rådets direktiv 76/464/EEG(1) (om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö) och 91/271/EEG(2) (om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse). Har kommissionen för avsikt att ingripa mot denna överträdelse av gemenskapslagstiftningen från Italiens sida?

(1) EGT L 129, 18.5.1976, s. 23.

(2) EGT L 135, 30.5.1991, s. 40.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 juni 2002)

Kommissionen har som uppgift att se till att gemenskapslagstiftningen tillämpas korrekt, i enlighet med de befogenheter den har genom EG-fördraget. Som fördragets väktare tvekar den inte att vidta alla åtgärder som krävs, inbegripet överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget, för att se till att gemenskapslagstiftningen följs.

I de särskilda situationer frågeställaren tar upp är det rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö och 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten, som kan utgöra relevant gemenskapslagstiftning.

Eftersom kommissionen inte tidigare har varit medveten om den situation frågeställaren beskriver, kommer den att vidta de åtgärder som krävs för att samla detaljerade upplysningar om ärendet och, inom gränserna för de befogenheter kommissionen har genom EG-fördraget, se till att gemenskapslagstiftningen följs.

Om kommissionen skulle dra slutsatsen att gemenskapslagstiftningen överträds i detta fall kommer den inte att tveka, som väktare av fördraget, att vidta alla åtgärder som krävs, inbegripet överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget, för att se till att den relevanta gemenskapslagstiftningen följs.