SKRIFTLIG FRÅGA P-0093/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(21 januari 2002)

Ämne: Oegentligheter med ESF:s medel i Nordrhein-Westfalen

I punkt 3.39 d) i sin årsrapport för budgetåret 2000(1) konstaterar revisionsrätten att det vid en granskning av Europeiska socialfonden i Nordrhein-Westfalen kom fram att andelen icke stödberättigande utgifter uppgick till 15,7 procent vid 1998 års avslutande av ett operativt program (gemenskapsinitiativet Employment 19941999 Tyskland).

Enligt vad revisionsrätten kommit fram till hade man i Nordrhein-Westfalen deklarerat förskottsbetalningar i stället för faktiska utgifter, angett utgifterna med ett för högt belopp eftersom fasta priser använts och utelämnat delar av den offentliga samfinansieringen.

I sitt svar på revisionsrättens påpekanden förklarade kommissionen att dess generaldirektorat för sysselsättning kontaktat behöriga myndigheter för att rätta till den situation som revisionsrätten beskrivit.

Kan kommissionen ange

- hur mycket pengar som använts på ett omotiverat sätt?

- hur den rättat till situationen?

- om det i fråga om det fall som revisionsrätten beskrivit är fråga om ett enskilt fall, eller om man måste utgå ifrån, att liknande fel har förekommit i samband med andra program i Nordrhein-Westfalen?

(1) EGT C 359, 15.12.2001, s. 163.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(26 februari 2002)

I punkt 3.39 d) i sin årsrapport för budgetåret 2000 konstaterar Europeiska revisionsrätten att det vid en granskning av Europeiska socialfonden i Nordrhein-Westfalen kom fram att andelen icke stödberättigande utgifter uppgick till 15,7 procent vid 1998 års avslutande av ett operativt program (gemenskapsinitiativet Employment 19941999, Tyskland). Integra-gemenskapsinitiativet i Nordrhein-Westfalen valdes till revisionsobjekt enligt revisionsrättens metod för stickprovstagning. Revisionsrätten beslöt göra en grundlig revision och kontrollera utgiftsredogörelserna för alla 30 projekt.

Vid kontrollen upptäckte revisionsrätten tre typer av fel:

- Förskottsutbetalningar hade redovisats istället för verkliga kostnader:

De sista förskotten utbetalades i slutet av 1998. Redovisningar över de årliga utgifterna gjordes först i januari 1999. I vissa fall var de deklarerade utgifterna lägre än väntat på grund av att en del av deltagarna avbröt programmet (t.ex. om de hittade ett nytt jobb). De projektansvariga återbetalade skillnaden i februari 1999. Detta beaktades i Europeiska socialfondens bokföringssystem för 1999.

Revisionsrätten ansåg att förfarandet var felaktigt, eftersom redovisningsförklaringen gäller endast budgetåret 1999. Det har dock inte några ekonomiska följder, då det rör sig om ett inordningsproblem.

- Användningen av schablonbelopp hade lett till en överskattning av kostnaderna:

Alla tyska delstater, däribland även Nordrhein-Westfalen, har sina egna riktlinjer för Integra (Förderrichtlinie). I dem ingår användningen av schablonbelopp för kostnader utan att de verkliga kostnaderna för projektet senare behöver justeras. Detta system underlättar förvaltning och kontroll och hindrar förhöjda kostnader, men det innebär ett brott mot principen om verkliga kostnader. Revisionsrätten granskade de verkliga kostnaderna för projekten och hittade några fall av överfinansiering. I de flesta fallen var de verkliga kostnaderna minst lika höga som schablonbeloppen. Revisionsrätten hanterade helt korrekt den överfinansierade delen som ett fel som kommer att korrigeras av kommissionen då programmet avslutas genom en minskning i slutfordran för 1999.

- Redogörelser saknades för en del av de offentliga medel som samfinansierats:

Kommissionen hade redan tidigare upptäckt problemet med bristande dokumentation och motivering av den så kallade passiva offentliga finansieringen som en allmän svaghet i förvaltningen av Europeiska socialfonden. I ett färskt tolkningsmeddelande(1) betonades betydelsen av sådan dokumentation. I det fall som kontrollerades av revisionsrätten bestod samfinansieringen av sociala bidrag till deltagarna från myndigheterna eller Bundesanstalt für Arbeit. I många fall saknades betalningskvittona och bekräftelser kunde inte ens tas fram av de berörda samfinansierande förvaltningarna (t.ex. när det gällde dokumentation om sociala bidrag hade den tid under vilken kopior måste sparas redan löpt ut). Om kostnader inte kan påvisas berättigar de inte till bidrag. Denna typ av fel utgör den största delen av oegentligheter och kommer att korrigeras då programmet avslutas. Först därefter kan man göra en slutlig bedömning av de finansiella följderna av felet för gemenskapsbudgeten.

Kommissionen gjorde sitt sista kontrollbesök till Nordrhein-Westfalen 2000. Vid revisionen av förvaltningen av huvudprogrammen kom Versorgungsämter fram till ett tämligen positivt resultat. Användning av schablonbelopp eller brist på stödjande belägg kunde inte fastställas vid revisionen.

(1) Hänvisning: Rådets förordning 1260/1999 artikel 32.1.3.