SKRIFTLIG FRÅGA E-1811/01

från Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen

(19 juni 2001)

Ämne: Inre marknad för elektricitet och fri konkurrens

Den spanska regeringen säger sig ha liberaliserat elsektorn, även innan detta krävdes i gemenskapslagstiftningen. Detta påstående ligger dock långt från verkligheten. Elproducenterna är fortfarande de samma som under den period som präglades av oligopol. Det finns heller inget som visar att fri konkurrens skulle råda på distributionsområdet, eftersom marknaden endast förändrats med 1,5 procent i jämförelse med den tidigare situationen. De spanska elbolagen erhåller dessutom generösa ersättningar för kostnader inför övergången till fri konkurrens, som konsumenterna betalar via sina månadsräkningar. Ersättningarna beräknas utifrån en utvärdering av de finansiella tillgångarna, som marknaden

senare radikalt förändrat. I ett möte som nyligen hölls i utskottet för ekonomi och valutafrågor ändrade kommissionsledamot Mario Monti sin ursprungliga inställning mot de åtgärder som vidtagits av den spanska regeringen, som inget sitt veto mot tillträdet till marknaden för utländska företag med offentligt kapital och ställde sig positiv till dessa åtgärder.

Kan kommissionen i detta sammanhang ange hur detta beslut inverkar på konkurrensen på marknaden för offentliga aktier som ett annat bolag önskar köpa upp?

Om orsaken till att neka franska, tyska och portugisiska offentliga bolag att delta i bolag från andra europeiska länder är att de får statliga stöd, kan inte de ersättningar för kostnader inför övergången till fri konkurrens, som de spanska elbolagen erhåller, också ses på detta sätt?

Skulle det inte i syfte att påskynda liberaliseringen av elsektorn vara mer effektivt om andra åtgärder vidtog än de som den spanska regeringen vidtagit och som förhindrar förverkligandet av den inre marknaden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(11 oktober 2001)

Kommissionen förhåller sig neutral till valet av företagsform offentlig eller privat i enlighet med artikel 295 (tidigare artikel 222) i EG-fördraget. Därför är det ur konkurrensrättslig synvinkel ointressant om det är ett offentligt företag som förvärvar ett annat företag.

EG-fördraget och rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 [numera artikel 88] i EG-fördraget(1) innehåller detaljerade bestämmelser om medlemsstaternas skyldigheter och kommissionens befogenheter i fråga om statligt stöd. Bestämmelserna tillåter inte en medlemsstat att hindra offentliga företag från en annan medlemsstat att förvärva andelar i företag i den förstnämnda staten med hänvisning till att de offentliga företagen har erhållit statligt i den mening som avses i artikel 87.1 (tidigare artikel 92.1) i EG-fördraget. Något juridiskt problem uppstår inte i det fall som parlamentsledamoten hänvisar till.

Som svar på parlamentsledamotens tredje fråga hänvisar kommissionen till sitt pressmeddelande från den 20 juni 2001(2). Vid sammanträdet den 20 juni 2001 angav kommissionen återigen att rådet och Europaparlamentet snabbt bör anta förslagen från mars 2001 om fullständig liberalisering av gemenskapens energimarknader. Vid samma tillfälle underströk kommissionen att den är fast besluten att se till att fördragets konkurrensregler tillämpas fullt ut inom energisektorn.

(1) EGT L 83, 27.3.1999.

(2) IP/01/872.