SKRIFTLIG FRÅGA P-2993/97 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (15 september 1997)

Ämne: Illegal handel med freoner

Är kommissionen medveten om rapporter som tyder på att det fortfarande sker handel i stor skala med freoner i Europa, trots att användning och tillverkning av freon har varit olagligt under ca tre år?

Accepterar kommissionen att verksamheten för dem som ansvarar för denna illegala handel underlättas av kryphål i den gällande gemenskapslagstiftningen, som fortfarande tillåter användning av återvunnet freon och import av nytillverkat freon för export till utvecklingsländer?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (13 oktober 1997)

Kommissionen kan bekräfta att den under en viss tid har haft kännedom om möjlig olaglig import av ämnen som bryter ned ozonskiktet, i synnerhet klorfluorkarboner (CFC).

Vad gäller Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet och rådets förordning genom vilken protokollet införlivas i gemenskapens lagstiftning stämmer det emellertid inte att bruket av klorfluorkarboner har varit olagligt i runt tre år. Både i protokollet och i förordning nr 3093/94 om ämnen som bryter ned ozonskiktet ((EGT L 333, 22.12.1994. )) regleras CFC genom att nyproduktionen i industriländer förbjuds från och med 1 januari 1996 (1995 inom gemenskapen). Däremot är det tillåtet att använda CFC även efter denna avveckling så länge förrådet räcker, antingen från lager eller från återvunna ämnen. Produktionen får fortsätta i utvecklingsländer, som har en tio års anståndsperiod enligt protokollet. Ryssland, som var förpliktad att slutföra avvecklingen 1996, har förklarat sig oförmögen att uppfylla kravet.

Kommissionen tillämpar ett strikt system med licenser och kvoter för att kontrollera import av ämnen som bryter ned ozonskiktet till gemenskapen. Under de sista två åren har kommissionen inte tillåtit kvoter för import av CFC till Europa, varken oanvända eller återvunna ämnen. Undantag har endast gjorts för viktiga användningsområden (såsom inhalatorer för astmatiker och bruk i små mängder för vetenskapliga syften). Dessa CFC kan bara importeras inom ramen för gemenskapens licenssystem. Dessutom kan CFC föras in i gemenskapen under tullförfarandet för aktiv förädling, vilket betyder att de importerade ämnena måste behandlas, ompaketeras, och sedan återexporteras till utvecklingsländerna. Tullmyndigheterna överser förfarandet. Således är förmodligen all illegal import antingen smuggel eller falsk deklaration (till exempel den illegala importen nyligen av ungefär 1000 ton CFC och halon av kinesiskt ursprung till flera medlemsstater). Men det är också möjligt att man försummar att återexportera varor som importerats under förfarandet aktiv förädling, och detta kommer att undersökas närmare.

Problemet kommer att åtgärdas genom ett flertal initiativ. Framförallt har man under Montrealprotokollets 10-årsdagsmöte den september 1997 antagit ett tillägg till protokollet enligt vilket parterna åläggs att upprätta ett system för licensiering av alla importer och exporter av ämnen som bryter ned ozonskiktet. Även om gemenskapen redan har ett importlicenssystem kommer exportlicenssystemet att möjliggjöra anmälningar och extrakontroller. Vid Montrealmötet fattades också ett beslut att förplikta industriländerna att överväga ett förbud mot försäljning av CFC. Dessutom bestämde parterna att se över och förbättra förfarandet vid bristande efterlevnad för att kunna handla mer effektivt, framför allt när en av parterna gör sig skyldig till detta.

Kommissionen kommer tillsammans med medlemsstaternas tullmyndigheter att genomföra ytterligare undersökningar om möjliga illegala importer. Dessutom har det framlagts nya initiativ som stärker samarbetet mellan miljö- och tullmyndigheter.

I den föreslagna omarbetningen av rådets förordning (EG) nr 3093/94 planerar kommissionen att införa ett säljförbud mot CFC, vilket kommer att bidra mycket till att begränsa marknaden för illegal import av dessa substanser.