SKRIFTLIG FRÅGA E-0654/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(19 mars 2002)

Ämne: Utrotningshotade språk i världen: icke-officiella språk i de europeiska länderna galiciskan i Spanien

I den atlas över utrotningshotade språk i världen som Unesco nyligen gav ut inför den internationella modersmålsdagen påstås det att hälften av de 6 000 språk som talas i världen är utrotningshotade. I atlasen bekräftas det att 3 000 språk löper en allvarlig risk att dö ut i stora delar av världen. Unescos generaldirektör Koïchiro Matsura underströk därför att det enda mänskliga är att erkänna samtliga språk som jämlika. I atlasen beskrivs olika krisområden i hela världen. Dessa finns i Asien, inklusive Kina, på Stillahavsöarna, i Australien, Afrika, Nordamerika, inklusive Förenta staterna, i de arktiska områdena samt i Central- och Sydamerika. I undersökningen betonades också den dramatiska situationen för ett flertal europeiska språk, inte enbart utanför, utan också inom själva EU. I atlasen betraktas språk som hotade inom EU om de är underordnade eller domineras starkt av en stats officiella språk, även om de här språken skulle ha en lagstadgad ställning som ett av de officiella språken.

Detta är fallet med galiciskan i Spanien som atlasen betraktar som ett utrotningshotat språk. Galiciskan är Galiciens egna språk och det förstås av 97 procent och talas av 86 procent av befolkningen. Påverkan från statens officiella språk märks inom administrationen, medierna, kyrkan och i företagen. I verkligheten är det endast kastilianska som man måste kunna enligt lagen. De regionala regeringsmyndigheterna i Galicien vidtar inga engagerade och effektiva politiska och utbildningsmässiga åtgärder för att försvara och öka användningen av galiciskan och de uppfyller därför inte sina förpliktelser. Det är

de här faktorerna som motverkar en normal användningen av ett språk som galiciskan som har en unik historia och en erkänd och raffinerad litteratur. Naturligtvis påverkar de här rättsliga, politiska och sociala omständigheterna på ett oundvikligt och negativt sätt den normala användningen av språket i samhället och inom familjen. Alla de här faktorerna visar att galiciskan endast kan behandlas på samma sätt som andra språk, i detta fall kastilianskan, vilket kan betraktas som mänskligt, något som Unescos generaldirektör också hävdat. Sanningen är dock att språkets rättsliga status ändras, liksom den spanska statens och Galiciens politiska och administrativa attityder.

Det är paradoxalt och oacceptabelt att politiska omständigheter i Spanien undergräver ett europeiskt språk i Galicien, just på den plats där det föddes. Galiciskan är Galiciens egna språk, och det är också ett världsspråk som utgör en del av det iberoromanska språksystemet med 100 miljoner användare på fyra kontinenter, framför allt i Brasilien.

Vad ämnar rådet och det spanska ordförandeskapet därför göra för att kunna samarbeta med Unesco och bevara den språkliga mångfalden som håller på att försvinna? Vilka politiska och rättsliga åtgärder ämnar rådet vidta för att garantera att europeiska språk såsom galiciskan får samma rättsliga status och samma sociala och kulturella villkor för utveckling och en normal användning som de officiella språken i medlemsstaterna? Om ett språk inte ges samma rättsliga och politiska status innebär det då inte att de nationer och regioner som har ett eget språk måste bilda en egen stat för att kunna bibehålla och försvara språket?

Svar

(26 juni 2002)

Rådet hänvisar den ärade parlamentsledamoten till det svar som redan givits på frågan H-0076/02 från Josu Ortuondo Larrea i samband med frågestunden under sammanträdesperioden i mars 2002 samt svaret som rådet givit på fråga E-0063/02 som den ärade parlamentsledamoten själv har ställt.