SKRIFTLIG FRÅGA P-1191/00

från Timothy Kirkhope (PPE-DE) till kommissionen

(10 april 2000)

Ämne: Bindning till ölleverantör Beer Tie

Företaget Inntrepreneur Pub Company har åtalats i nästan 700 fall angående giltigheten av den förpliktelse det ålägger sina pubarrendatorer att köpa öl från en viss leverantör som företaget utsett (Beer Tie). Många arrendatorer anser att denna bindning till en ölleverantör strider mot EG:s konkurrenslagstiftning enligt artikel 81 (tidigare artikel 85) i Romfördraget.

Ett fall, Crehan v Courage, har hänvisats till Europeiska gemenskapernas domstol av Förenade kungarikets hovrätt, Court of Appeal, medan två andra fall har vägrats prövningstillstånd av det brittiska överhuset.

Kan kommissionen bekräfta om det finns bestämmelser inom ramen för artikel 234 (tidigare artikel 177) i Romfördraget enligt vilka ett ärende som anhängiggjorts vid en nationell domstol, vars beslut inte går att överklaga enligt nationell lag, kan tas upp inför Europeiska gemenskapernas domstol?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(23 maj 2000)

Kommissionen vill från första början påpeka att artikel 234 (f.d. artikel 177) i EG-fördraget ger EG-domstolen behörighet att meddela förhandsavgöranden angående tolkningen av gemenskapens lagstiftning och giltigheten hos rättsakter från EG:s institutioner. I artikel 234 andra stycket klargörs att endast domstolar i medlemsstaterna kan begära att EG-domstolen skall meddela sådana förhandsavgöranden. Sålunda kan parterna i en inhemsk process inte själva vända sig till EG-domstolen, som förefaller vara tanken i parlamentsledamotens fråga, utan måste övertyga den inhemska domstolen om behovet av att hänskjuta frågan till EG-domstolen. När den inhemska domstolen är högsta instans, vars utslag inte kan överklagas, måste denna domstol i enlighet med artikel 234 tredje stycket föra frågan till EG-domstolen om det är nödvändigt för att döma i saken.

Av uppställningen och skrivningen i artikel 234 följer att endast en inhemsk domstol som fortfarande behandlar en tvist kan föra en fråga till EG-domstolen. När den inhemska domstolen inte längre behandlar tvisten, t.ex. då målet är avgjort eller en domstol som är sista instans avkunnat en slutgiltig dom, är EG-domstolen inte längre behörig att meddela avgöranden i frågan och parterna kan inte föra den till EG-domstolen.

Enligt engelsk lagstiftning finns ingen generell rätt att överklaga mål till överhuset (House of Lords), Storbritanniens högsta domstol. I enlighet med avsnitt 1 i Administration of Justice (Appeals) Act 1934(1) kan överklagan till överhuset endast göras om prövningstillstånd först inhämtats från en appellationsdomstol (Court of Appeal) eller från överhuset. I praktiken skulle därför den situationen kunna uppstå att både appellationsdomstolen och överhuset vägrar att ge prövningstillstånd för ett mål. Den dom i appellationsdomstolen som man ansöker om att få överklaga blir då slutgiltig och ingen annan domstol kan behandla denna tvist. Som parlamentsledamoten kanske vet är situationen liknande i Finland(2).

Kommissionen har mottagit ett antal klagomål med påståenden om att avsnitt 1 i Administration of Justice (Appeals) Act från 1934 strider mot artikel 234 i EG-fördraget. Alla klagomål har hittills rört ärenden som gäller bindningen till ölleverantörer (beer tie). De är för närvarande under undersökning.

(1) 24 & 25 Geo 5 c 40.

(2) Sextonde årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning, 1998, framlagd av kommissionen den 9 juli 1999 (EGT C 354, 7.12.1999, se s. 185).