SKRIFTLIG FRÅGA E-1958/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne: Data angående betalningar från EUGFJ:s garantidel

I sin fråga P-3775/02(1), ställde ledamoten António Campos en fråga till kommissionen om den ekonomiska volym som EUGFJ:s garantidel betalar årligen till de 100 största mottagarna i varje medlemsstat, men kommissionens svar handlar bara om direktstöden, vilka bara utgör nära 60 procent av de totala utbetalda beloppen från EUGFJ:s garantidel.

Har inte Europeiska kommissionen uppgifter som gör det möjligt att svara på den fråga som António Campos ställt om de totala anslagen från EUGFJ:s garantidel genom CATS-systemet?

Vilka ekonomiska belopp betalas årligen ut från EUGFJ:s garantidel till de 100 största mottagarna i varje medlemsstat, inklusive andra utgifter än direktstöden?

(1) EUT C 192 E, 14.8.2003, s. 138.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 juli 2003)

De båda tabeller som skickas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat visar för 14 medlemsstater(1) de totala beloppen (absolut och procentuellt) som EUGFJ:s garantidel(2) har betalat ut till de 100 viktigaste mottagarna i form av direktstöd [i den mening som avses i rådets förordning (EG) nr 1259/1999(3)] och övrigt stöd.

När det gäller tabellen för övrigt EUGFJ-stöd måste följande punkter förklaras närmare, inte minst för att man skall förstå varför en relativt stor del av stödet utbetalas till ett begränsat antal mottagare.

Normalt är det företag och institutioner som får gemenskapsstöd för en rad marknadsinstrument, såsom exportbidrag, offentlig lagring och andra åtgärder för avsättning på marknaden. Syftet med dessa åtgärder är i varje fall att skapa jämvikt på jordbruksmarknaderna, att upprätthålla en rimlig prisnivå och att på så sätt garantera jordbrukarna en rättvis inkomst. Därför är det förstås jordbrukarna som i slutändan gynnas av stödsystemet, även om inget stöd utbetalas direkt till dem.

I en rad gemensamma marknadsordningar, såsom de för frukt och grönsaker, bananer och tobak, betalas stödet normalt till producentorganisationer. Några av dessa har flera hundra medlemmar och hanterar därför stora belopp. Likväl får producentorganisationerna dessa belopp endast för vidarebefordran till slutmottagarna. Dessa transaktioner läggs emellertid inte in i CATS-databasen.

Den gemensamma marknadsordningen för socker omfattar stödmekanismer som inte är direkt inriktade på jordbrukare. Åtgärderna i fråga är exportbidrag, produktionsstöd till användningen av vissa stödberättigade produkter inom den kemiska industrin, marknadsföringsstöd för socker och raffineringsstöd för att omvandla visst råsocker till vitsocker. Även här är det jordbrukarna som i slutändan gynnas av stödsystemet, även om inget stöd utbetalas direkt till dem.

Vissa marknadsinstrument innebär att stödet beviljas förädlarna av varorna i fråga, exempelvis när det gäller torkat foder och bomull. Självfallet är det jordbrukarna som i slutändan gynnas av stödsystemet, även om inget stöd utbetalas direkt till dem.

Tabellen innehåller inga negativa belopp till följd av sanktioner, återkrav och påföljder.

Inte heller stöd till landsbygdsutveckling från EUGFJ:s garantidel ingår i tabellen. Detta stöds särart gör att CATS-databasen inte får innehålla fullständiga uppgifter om samtliga betalningar till de slutliga stödmottagarna.

Till sist bör det understrykas att andelen indirekt stöd i förhållande till direkt stöd har minskat avsevärt till följd av de ändringar som kommissionen har föreslagit. Detta är en utveckling som håller i sig. Under tio år fram till 2001 sjönk andelen övrigt stöd från EUGFJ:s garantidel från 91 % av EU:s budget till runt 35 %.

(1) För Grekland saknas tillräckliga uppgifter.

(2) Siffrorna gäller budgetåret 2000.

(3) Rådets förordning (EG) nr 1259/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, EGT L 160, 26.6.1999.