ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0882/02

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(3 april 2002)

Ämne: Algeriets vägran att utfärda visum till en teknisk kommitté från EU

Algeriet har undertecknat ett associeringsavtal med EU, och enligt avtalets artikel 2 utgör respekten för de demokratiska principerna och för de grundläggande mänskliga rättigheterna en väsentlig del av

avtalet. Bara några veckor efter att avtalet undertecknades vägrar den algeriska staten att utfärda visum till en teknisk kommitté från EU (inom ramen för det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter) för att övervaka det civila samhällets representation i Algeriet.

Vad anser kommissionen om detta?

Tänker kommissionen upphäva EU:s associeringsavtal med Algeriet om inte visum beviljas för de EU-tjänstemän som skall kontrollera att avtalet efterlevs?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 april 2002)

Kommissionen bekräftar att en delegation tjänstemän från kommissionen och en expert hade planerat att besöka Algeriet under februari månad 2002 inom ramen för Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter. Det rörde sig om ett besök av rent teknisk natur i syfte att fastställa programplaneringen för budgetposten B7-7 (genom vilken detta initiativ finansieras). Ytterligare ett besök som inte rörde mänskliga rättigheter var även planerat.

Eftersom det gällde en delegation som skulle besökt Algeriet i samband med bistånds- eller samarbetsprogram angav Algeriets delegation vid Europeiska gemenskaperna att de önskade ytterligare tid för förberedelserna. Av denna orsak utfärdade Algeriets ambassad i Belgien inte de visum som kommissionens tjänstemän ansökt om.

Efter ytterligare kontakter mellan kommissionen och Algeriets delegation vid Europeiska gemenskaperna vid vilka målen för delegationen när det gäller programplanering av stöd till demokratisering och mänskliga rättigheter förtydligadesfastställdes ett nytt datum för besöket. Kommissionens delegation skulle således besöka Alger under andra halvan av april 2002. Det lovades att de algeriska myndigheterna skulle utfärda de härför nödvändiga visumen i god tid.

Kommissionen anser följaktligen att saken är avslutad.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0832/02

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(26 mars 2002)

Ämne: Krav på att installera solfångare i nya byggnader

Mot bakgrund av att det i den spanska regionen Andalusien inte görs särskilt mycket för att installera fler solenergianläggningar, överväger kommunledningen i Fuengirola att ändra generalplanen för stadsplanering så att det blir obligatoriskt att installera solfångare i nya byggnader.

Den nya bestämmelsen som gör det obligatoriskt att installera solfångare i stadens alla nybyggda hus har i princip välkomnats av den regionala regeringen i Andalusien som avser att godkänna den.

Anser kommissionen att det är lagligt och till och med lovvärt att främja installation av solfångare i nybyggda hus, och att detta kan vara ett sätt att komma över motviljan och den kluvna inställningen hos byggherrarna när det gäller solenergianläggningar?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(7 maj 2002)

Såsom nämns i grönboken Mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning(1), har förnybara energikällor en avsevärd potential för att förbättra försörjningstryggheten. Kommissionen har fastställt ett mål om att fördubbla de förnybara energikällornas andel av den totala energiförbrukningen från 6 % år 1997 till 12 % år 2010. Den typ av solenergi som parlamentsledamoten hänvisar till finns med i detta gemenskapsmål.

Det nya förslaget till direktiv om byggnaders energiprestanda(2) handlar om användningen av förnybara energikällor som är integrerade i byggnader. Ansträngningar på utbudssidan kommer endast att vara framgångsrika om de åtföljs av åtgärder för att rationalisera efterfrågan på energi. Detta direktiv befinner sig i slutfasen av godkännandeförfarandet.

I grönboken konstaterar kommissionen att det för den trygga energiförsörjningen finns ett behov av att, under subsidiaritetsramen, anpassa de nationella, regionala och lokala regleringarna så att de förnybara energikällorna prioriteras.

Kommissionen anser således att det är tillrådligt och lovvärt att uppmuntra integreringen av solenergi i byggnader som en del av stadsplaneringen och denna typen av åtgärd är i linje med kommissionens strategi för förnybara energikällor. Marknaden för förnybar energi i unionen kan inte förväntas utvecklas ordentligt utan en politik som är baserad på frivillighet på medellång sikt vad gäller de offentliga myndigheterna. De sektorer som valts av medlemsstaterna och som särskilt avser förnybar energi fastställs under subsidiaritetsramen och baseras på olika varierande faktorer som de olika källornas tekniska potential, socioekonomiska förhållanden, kostnads-intäktsanalys och andra faktorer.

(1) Grönbok mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning. KOM(2000) 769 slutlig.

(2) EGT C 213 E, 31.7.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1156/02

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(24 april 2002)

Ämne: Byar utan bro i den spanska provinsen Malaga

Regnovädret i slutet av förra året drog fram med full styrka över den spanska kommunen Periana som ligger i provinsen Malaga.

Invånarna i Viña och Los Marínos, i denna kommun, saknar sedan fyra månader tillbaka därför tillträde till sina byar eftersom den bro som förbinder de två byarna med resten av kommunen förstördes, vilket tvingar över hundra familjer boendes i området att ta en omväg runt hela kommunen för att för att undvika floden Sabar.

Kan kommissionen ange om det inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken finns medel för att åtgärda de skador som ovan nämnda oväder orsakade i dessa byar, för att på sätt bidra till att avhjälpa den isolering som invånarna drabbats av sedan bron över floden Sabar, som förband kommunens olika byar, förstördes?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 maj 2002)

Kommissionen saknar kännedom om de uppgifter som nämns i frågan.

Ansvaret för att lösa konkreta problem av detta slag ligger inte på gemenskapsnivå, utan på nationell eller regional nivå. I det aktuella fallet är det den självständiga regionen Andalusien som ansvarar för frågan.

Via strukturfonderna ger kommissionen bidrag till olika program i Spanien.

Att reparera en bro som binder samman flera byar förefaller dock snarast vara något som skulle kunna samfinansieras via Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) än via den gemensamma jordbrukspolitiken och Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket.

Det kan dock finnas vissa tillämpliga åtgärder i kapitlet les actions de prévention et la récupération sur les infrastructures (angående sektorsplaneringnen av jordbrukets och fiskets Consejería genom moderniseringsplanen för det andalusiska jordbruket inom ramen för program 1.2 om förbättrad infrastruktur på landsbygden) i det integrerade operativa programmet för Andalusien 20002006.

Det bör poängteras att ansvaret för programmet, även när det gäller urvalet av projekt, ligger på den enskilda medlemsstatens myndigheter på nationell eller regional nivå, och inte på kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0849/02 från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till rådet. Psykiska trakasserier i arbetet.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 229 E , 26/09/2002 s. 0148 - 0148



SKRIFTLIG FRÅGA E-0849/02 från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till rådet (3 april 2002) Ämne: Psykiska trakasserier i arbetet Vilka åtgärder avser det spanska ordförandeskapet att vidta för att se till att psykiska trakasserier får en rättslig definition, för att utveckla effektiva förebyggande åtgärder, till exempel genom att dessa införs i ramdirektivet om hälsa och säkerhet i arbetet, samt för att utarbeta en grönbok som innehåller en detaljerad analys, en handlingsplan och en specificerad tidsplan? Svar (27 juni 2002) Rådet är angeläget att framhålla att det delar den ärade parlamentledamotens oro, något som rådet hade tillfälle att erinra om vid frågestunden i april månad som svar på fråga H-204/02 som den ärade parlamentsledamoten ställde i just detta ärende, men konstaterar att så länge det inte finns något förslag i frågan från kommissionen kan rådet inte agera på eget initiativ och att det under alla omständigheter ankommer på kommissionen att utarbeta den grönbok som den ärade parlamentsledamoten önskar se framlagd.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0675/02

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(1 mars 2002)

Ämne: Val av direktör för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

Onsdagen den 27 februari 2002 inledde Europeiska kommissionen ett förfarande som syftar till att välja verkställande direktör för den nyinrättade europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. Det är meningen att direktören skall inleda sitt arbete redan i sommar eller tidigt i höst i Bryssel som skall fungera som tillfälligt säte för ämbetsverket.

Är det meningen att i samband med det här valförfarandet, då man värderar kandidaterna både allmänt och specifikt, beakta att direktörens slutliga verksamhetsort kan och förmodligen kommer att vara belägen i en annan medlemsstat än Belgien?

Kan kommissionen garantera att rådets försenade beslut inte utnyttjas på ett sätt som gör att själva slutresultatet glider i väg i riktning mot Bryssel, med denna rekryteringsprocess som förevändning?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 april 2002)

Tjänsten som verkställande direktör för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet har utlysts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1). Detta skedde i överensstämmelse med artikel 26 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 februari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet(2). På sidan 1 i denna utlysning sägs det uttryckligen att placeringen i Bryssel är tillfällig, så det kan inte råda något tvivel för kandidaterna om att det slutgiltiga beslutet om var myndigheten ska ha sitt säte ännu inte har fattats.

Eftersom Europeiska rådet vid sitt möte i Laeken i december 2001 inte kunde enas om den slutliga verksamhetsorten för myndigheten, var kommissionen tvungen att utannonsera tjänsten nu på grundval av beslutet om den tillfälliga verksamhetsorten, för att inte rekryteringsförfarandet skulle försenas.

Rekryteringen av den verkställande direktören är den viktigaste komponenten för att göra myndigheten funktionsduglig, oavsett beslut om placeringsort. Den är också viktig för att ta hänsyn till den politiska viljan hos parlamentet och stats- och regeringscheferna, som vid upprepade tillfällen har fastställt den snäva tidtabellen under flera av Europeiska rådets möten (Nice, Stockholm, Laeken).

Kommissionen kan garantera att rekryteringen av den verkställande direktören och beslutet om var myndigheten ska placeras är två oberoende förfaranden som inte har något samband med varandra.

(1) EGT C 52, 27.2.2002.

(2) EGT L 31, 1.2.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1383/02

från António Campos (PSE) till kommissionen

(14 maj 2002)

Ämne: Livsmedelsprodukter som innehåller presenter

Barn kvävs oftast av små och attraktiva föremål, såsom bollar, mynt, små bitar och icke ätbara föremål (presenter) i livsmedelsprodukter. Undersökningar i Grekland, Tyskland och Israel bekräftar att livsmedelsprodukter som innehåller icke ätbara föremål är oerhört farliga och enbart etikettering är inte tillräckligt för att undvika dödsfall. Man räknar med att det sker årligen 2000 olyckor inom EU till följd av att icke ätbara presenter läggs med i livsmedelsprodukter avsedda för barn. Man har kommit fram till att i huvudsak fyra egenskaper måste beaktas då man utvärderar de här produkternas säkerhet, nämligen föremålets storlek, dess förmåga att bli sammanpressat, dess böjlighet och form. Antalet dödsfall har minskat till följd av att produkterna ändrats för att uppfylla kriterierna och en lagstiftning införts för att övervaka att bestämmelserna följs. Ett förbud mot att sälja icke ätbara föremål i livsmedelsprodukter minskade barndödligheten i länder som Förenta staterna, Australien och Malaysia.

Ämnar kommissionen stifta lagar i frågan inom en nära framtid?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(10 juni 2002)

Vi ber parlamentsledamoten bekanta sig med innehållet i det gemensamma svar som kommissionen givit på Paulo Casacas skriftliga fråga E-1008/02 och Arlindo Cunhas skriftliga fråga E-1218/02(1).

(1) EGT C 205 E, 29.8.2002, s. 245.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1335/02

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(8 maj 2002)

Ämne: Gränsarbetare

Gränsarbetare kan inte längre anses vara ett övergående fenomen utan bör snarare betraktas som en strukturell företeelse av betydande omfattning.

De bestämmelser som gäller för gränsarbetare är mycket specifika, och kräver därför särskilda lagstiftningsinstrument som fastställer gränsarbetarnas speciella rättigheter.

Dessa speciella rättigheter borde inbegripa: automatisk förnyelse av arbetstillstånd, erkännande av erhållet examensbevis, rättvis beskattning, garanterad sjukvård.

Gränsarbetare behöver ett dubbelt lagligt skydd: ett i landet där han arbetar med avseende på arbetsavtalet, ett i sitt hemland med avseende på beskattning, sjuk- och socialförsäkring.

Vilka rättsliga åtgärder tänker kommissionen, mot denna bakgrund, föreslå för att slå vakt om gränsarbetarnas rättigheter?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(17 juni 2002)

Kommissionen hänvisar till sitt förslag från 1998(1) om ändringar av rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen(2). Kommissionen föreslog att det skulle införas en särskild bestämmelse om gränsarbetarnas situation. Denna bestämmelse skulle innebära en betydande förbättring av gränsarbetarnas rättssäkerhet.

(1) EGT C 344, 12.11.1998.

(2) EGT L 257, 19.10.1968.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0426/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till rådet

(22 februari 2002)

Ämne: Inskränkningar för yttrandefriheten i Turkiet

Enligt uppgifter i internationell press har det turkiska parlamentet beslutat att ändra artikel 312 i strafflagen för att göra den striktare. Därav följer att det nu räcker att det finns misstanke om en möjlighet att den allmänna ordningen skall kunna störas för att det skall gå att inleda det förfarande som syftar till att straffa de ansvariga. Enligt de uppgifter som publicerats aktualiserades frågan till följd av att turkiska medborgare av kurdiskt ursprung krävt utbildning på kurdiska i skolor och universitet, ett mål som Turkiet åtog sig att genomföra för tre år sedan.

Det turkiska nationella säkerhetsrådet tolkar de krav som framförts av de turkiska medborgarna av kurdiskt ursprung som separatistisk verksamhet, eftersom de rör undervisning på ett annat språk än det officiella. Utöver detta oerhörda faktum skall nämnas den otroliga händelsen med utgivaren Fatih Tas, som hotas av ett års fängelse för att ha gjort misstaget att publicera en turkisk utgåva av boken Amerikansk interventionism. Chomsky (som i sin bok riktar hård kritik mot Turkiet för dess operationer avseende etnisk rensning riktade mot den kurdiska minoriteten) avser att resa till Turkiet den 13 februari 2002 för att inställa sig vid den domstol som skall döma den turkiske utgivaren och därefter bege sig till Diyarbakir, där det bor många kurder.

Är rådet medveten om dessa den turkiska regimens åtgärder? Vilken är kommissionens ståndpunkt? Är förbuden mot böcker och användningen av kurdiska förenliga med Turkiets anpassning till ett uppträdande som anstår en europeisk stat?

Svar

(27 juni 2002)

Rådet är medvetet om att artikel 312 i den turkiska strafflagen ändrats genom lag nr 4744 som det turkiska parlamentet röstade igenom den 6 februari 2002. Särskilt artikel 312.2, enligt vilken provokation av fientlighet mot varandra är straffbart, har ändrats genom införandet av begreppet på ett sätt som kan hota den allmänna ordningen. Rent allmänt innebär de ändrade bestämmelserna i strafflagen inte någon större förbättring i jämförelse med den tidigare lagstiftningen, bland annat på grund av det faktum att de allmänna åklagarna och domarna fortfarande ges en bred marginal för tolkning.

När det gäller de turkiska myndigheternas behandling av yttrandefriheten och de kulturella rättigheterna för turkiska medborgare av kurdiskt ursprung, särskilt avseende kraven på undervisning på kurdiska, underlåter rådet inte att erinra Turkiet om de skyldigheter på detta område som följer av anslutningspartnerskapet och det möte i associeringsrådet EGTurkiet som hölls den 16 april 2002 kommer att erbjuda ett lämpligt tillfälle att återigen erinra om dessa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0739/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2002)

Ämne: Kongo

Beträffande Kongo: Kan kommissionen redogöra för de projekt som godkänts för finansiering från Europeiska unionens budget för 2001 och ange vilket totalbeloppet är för detta års investeringar?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0732/02, E-0733/02, E-0734/02, E-0735/02, E-0736/02,E-0737/02, E-0738/02, E-0739/02, E-0740/02 och E-0741/02ingivet av Nielson för kommissionen

(13 maj 2002)

Kommissionen sänder de efterfrågade upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0180/02

från Alain Krivine (GUE/NGL) till rådet

(29 januari 2002)

Ämne: Spanien: upprättande av anti-globaliseringsenheter och av en databas

Följande skall beaktas: Enligt flera informationskällor har det spanska inrikesministeriet för avsikt att upprätta anti-globaliseringsenheter för att ingripa vid evenemang som kommer att äga rum i samband med det spanska EU-ordförandeskapet under det första halvåret 2002, i synnerhet för att förhindra eventuella oroligheter vid demonstrationer mot globaliseringen.

Inrikesministeriet sägs dessutom förbereda upprättandet av en databas som sägs komma att innehålla identiteten på flera personer som deltagit i demonstrationer vid toppmötena i Göteborg, Genua och Barcelona. Registret skall enligt uppgift även rymma information från olika europeiska polismyndigheter i fråga om protestaktioner som ägt rum i de ovannämnd städerna.

I samma anda har de spanska underrättelsetjänsterna uppgivit att de sedan december månad förra året kontrollerar anti-globaliseringsrörelsernas webbplatser.

Fråga: Anser rådet att upprättandet av en databas sådan som den ovan beskrivna är förenligt med de europeiska fördragen om skydd för privatlivet?

Enligt vilka kriterier och inom vilken ram kommer registren att upprättas?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-0142/02, P-0152/02, P-0157/02, P-0180/02,P-0191/02 och P-0205/02

(21 maj 2002)

1. Rådet riktar uppmärksamheten på artikel 33 i Fördraget om Europeiska unionen, där det står:

Denna avdelning (Avdelning VI: Bestämmelser om polissamarbete och straffrättsligt samarbete) skall inte påverka medlemsstaternas ansvar för att upprätthålla lag och ordning och skydda den inre säkerheten.

2. När det gäller dataskydd har Europarådets konvention från 1981 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter ratificerats av alla 15 medlemsstaterna.

3. I de slutsatser som antogs av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar den 13 juli 2001 när det gäller säkerheten i samband med Europeiska rådets möten och vid andra jämförbara evenemang erinrades det om Europeiska unionens mål att bevara och utveckla unionen som ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. I ett sådant område måste medborgarna få utöva sina rättigheter som yttrandefrihet och mötesfrihet under fredliga former på det sätt som återspeglas i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna, och detta under förhållanden där det inte råder något hot mot deras egen eller andra medborgares säkerhet eller egendom.

I samma slutsatser betonades betydelsen av att en konstruktiv dialog förs mellan dem som arrangerar fredliga demonstrationer och myndigheterna i värdlandet och av att täta internationella kontakter tas, särskilt mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, så att sådana lagliga demonstrationer inte utnyttjas av andra element för att begå individuella eller kollektiva våldshandlingar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0205/02

från Luisa Morgantini (GUE/NGL) till rådet

(29 januari 2002)

Ämne: Inrättande av antiglobaliseringsenheter och en databas över demonstranter

Enligt flera informationskällor skall det spanska inrikesministeriet ha skapat antiglobaliseringsenheter för ingripanden i förbindelse med de arrangemang som ska anordnas med anledning av det spanska ordförandeskapet i EU under första halvåret 2002, och särskilt för att förhindra eventuella oroligheter i samband med antiglobaliseringsdemonstrationer.

För övrigt sägs det att inrikesministeriet arbetar på att uppdatera en databas över en lång rad personer som deltog i demonstrationer under toppmötena i Göteborg, Genova och Barcelona. Denna databas sägs innehålla uppgifter från olika europeiska polismyndigheter om de protestaktioner som ägt rum i ovannämnda städer. Den spanska underrättelsetjänsten har med anknytning till detta förklarat att man sedan december 2001 har kontrollerat antiglobaliseringsrörelsens webbplatser.

Kan rådet ange om den spanska regeringen har informerat rådet om dessa initiativ?

Anser rådet att inrättandet av en sådan databas, som den som beskrivits ovan, är förenlig med de europeiska normerna för skydd av privatlivet?

Kan rådet garantera att de demonstranter som registrerats kan få tillgång till sina personliga uppgifter?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-0142/02, P-0152/02, P-0157/02, P-0180/02,P-0191/02 och P-0205/02

(21 maj 2002)

1. Rådet riktar uppmärksamheten på artikel 33 i Fördraget om Europeiska unionen, där det står:

Denna avdelning (Avdelning VI: Bestämmelser om polissamarbete och straffrättsligt samarbete) skall inte påverka medlemsstaternas ansvar för att upprätthålla lag och ordning och skydda den inre säkerheten.

2. När det gäller dataskydd har Europarådets konvention från 1981 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter ratificerats av alla 15 medlemsstaterna.

3. I de slutsatser som antogs av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar den 13 juli 2001 när det gäller säkerheten i samband med Europeiska rådets möten och vid andra jämförbara evenemang erinrades det om Europeiska unionens mål att bevara och utveckla unionen som ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. I ett sådant område måste medborgarna få utöva sina rättigheter som yttrandefrihet och mötesfrihet under fredliga former på det sätt som återspeglas i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna, och detta under förhållanden där det inte råder något hot mot deras egen eller andra medborgares säkerhet eller egendom.

I samma slutsatser betonades betydelsen av att en konstruktiv dialog förs mellan dem som arrangerar fredliga demonstrationer och myndigheterna i värdlandet och av att täta internationella kontakter tas, särskilt mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, så att sådana lagliga demonstrationer inte utnyttjas av andra element för att begå individuella eller kollektiva våldshandlingar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0424/02 från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till rådet. Skadeståndsersättning gentemot Israel för förstörda EU-projekt.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 205 E , 29/08/2002 s. 0137 - 0137



SKRIFTLIG FRÅGA E-0424/02 från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till rådet (22 februari 2002) Ämne: Skadeståndsersättning gentemot Israel för förstörda EU-projekt Vad ämnar rådet göra för att sätta press på Israel att betala för den skadegörelse man åsamkat EU-finansierade palestinska projekt? Finns det någon möjlighet genom internationella sanktioner och handelsblockader att få Israel att betala skadestånd för vad man förstört? Svar (21 maj 2002) Rådet ber den ärade parlamentsledamoten att se det svar som givits på skriftlig fråga 0112/02 från Emilio Menéndez del Valle i samma ärende.