SKRIFTLIG FRÅGA P-0747/02

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(8 mars 2002)

Ämne: Angrepp mot en hinduisk minoritet i Bangladesh

Vad anser Europeiska unionen om den bangladeshiska regeringens och polisstyrkans misslyckande att garantera den hinduiska befolkningsgruppens rättigheter efter den senaste tidens angrepp? Dessa angrepp har dokumenterats väl av pressen och människorättsorganisationer, både nationellt och internationellt.

Vilka åtgärder kommer Europeiska unionen att vidta för att se till att den bangladeshiska regeringen erkänner karaktären och omfattningen av dessa angrepp, och för att se till att den vidtar alla nödvändiga åtgärder för att förhindra att angreppen fortsätter (vilket de gör enligt rapporter i den bangladeshiska pressen), och för att straffa de ansvariga?

Varför grep den bangladeshiska regeringen människorättsaktivisten Shahriar Kabir, som bara avslöjade den hinduiska minoritetens svåra situation?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 april 2002)

Våld och sammanstötningar med politiska förtecken och situationen vad beträffar den allmänna ordningen har under flera år varit till stor oro för befolkningen i Bangladesh, för unionen och för den internationella gruppen av biståndsgivare i stort. Vågen av politiskt våld före och efter de nationella valen är, till viss del, en fortsättning på det ständigt närvarande våldet i det bangladeshiska samhället. De våldsamheter av aldrig tidigare skådad omfattning, brutalitet och varaktighet som nyligen drabbat företrädare för oppositionen och religiösa minoriteter, i synnerhet den hinduiska befolkningsgruppen, har varit särskilt oroande.

Kommissionen är dock av den uppfattningen att detta våld främst orsakades av det maktvakuum som uppstod under den övergångsperiod som rådde innan den nya regeringen blivit ordentligt etablerad. De sedvanliga grupperna av mastans och ligister drog fördel av det utdragna maktvakuumet och ordningsmaktens förvirring för att göra upp gamla räkningar och befästa sina positioner under den nya regimen. Kommissionen grundar sin uppfattning på dubbelkontrollerade uppgifter från och på analyser av olika källor i Bangladesh.

De undersökningar som företagits av diplomatiska beskickningar i Dhaka gav inga övertygande bevis på att politiska partier systematiskt uppmanar till våld mot mot minoriteter. I de flesta fall där det fanns entydiga bevis för att religiösa minoriteter var de avsedda måltavlorna för attackerna, var det vanligtvis oklart vilka motiven för dessa attacker var.

Genom sin delegation i Dhaka har kommissionen följt, och fortsätter att mycket noggrant följa, den politiska utvecklingen i Bangladesh och situationen efter valet. Kommissionen har vidare tillsammans med medlemsstaternas och andra beskickningar, icke-statliga organisationer, organisationer till försvar av de mänskliga rättigheterna och media spelat en aktiv roll i fördömandet av den negativa utvecklingen.

Mer i detalj har unionen tagit följande initiativ:

- Ett offentligt uttalande (oktober 2001) gjort av kommissionens delegationschef i Bangladesh, unionens ordförandeskap i Dhaka och ambassadörerna för Förenta staterna, Kanada, Australien, Japan, Norge, Schweiz, Danmark, Frankrike, Förenade kungariket, Italien, Nederländerna, Sverige, Tyskland och Förenta nationernas utvecklingsprograms (UNDP) representant på platsen.

- Den 1 november 2001 sammanträffade cheferna för medlemsstaternas beskickningar och kommissionens delegationschef med inrikesministern för att uttrycka sin oro över de fortsatta angreppen mot minoritetsgrupper i Bangladesh.

- En liknande diplomatisk uppvaktning gjordes hos Awami Leagues högsta ledning, där denna uppmanades till återhållsamhet och till att undvika en upptrappning av våldet genom att avstå från hämndaktioner.

- Under det första mötet i den gemensamma kommittén EG-Bangladesh, som hölls i Dhaka den 20 november 2001, uttryckte ordföranden för kommissionens delegation tydligt gemenskapens oro över den våg av till synes politiskt betingat våld som uppstått efter valen och bad den bangladeshiska regeringen göra alla de ansträngningar som krävs för att komma till rätta med denna situation.

- Liknande hänvändelser har gjorts av cheferna för medlemsstaternas beskickningar och kommissionens delegationschef vid möten med utrikesministern.

- Den allmänna ordningen, de mänskliga rättigheterna (inbegripet minoriteter) och gott styre återfanns bland de frågor som diskuterades med den bangladeshiska regeringen under det utvecklingsforum för Bangladesh som Världsbanken anordnade i Paris (1315 mars 2002).

Sedan början av 2002 har det emellertid skett en minskning av det rapporterade våldet och trakasserierna mot minoriteter, trots att den allmänna ordningen i övrigt knappast förbättrats.

Det skall också noteras att den bangladeshiska regeringen redan vidtagit eller står i begrepp att vidta åtgärder vilka vittnar om en beslutsamhet att hejda allt våld mot minoriteter. En undersökningkommitté under ledning av premiärministerns förstesekreterare har upprättats, arresteringar har gjorts, bland annat av en ökänd skurk som valts till parlamentsledamot för Bangladesh National Party (BNP) och ett lagförslag om inrättandet av en oberoende kommission för de mänskliga rättigheterna har börjat beredas.

Dessa förbättringar till trots har kommissionen instruerat sin delegation i Dhaka att fortsätta att noggrant följa situationen för de mänskliga rättigheterna i landet, att i nära samordning med representanten för unionens ordförandeskap och medlemsstaternas diplomatiska beskickningar i Bangladesh aktivt delta i alla diplomatiska initiativ och att ta upp denna fråga med den bangladeshiska regeringen vid lämpliga tidpunkter och i lämpliga sammanhang.

Beträffande fallet med författaren och kolumnisten Shahriar Kabir, denne arresterades med stöd av undantagslagstiftning den 22 november 2001 och anklagades för statsfientlig verksamhet. Den 8 december 2001 fattades ett beslut om att väcka åtal mot Kabir för uppvigling. Efter två månader i fängelse frigavs Kabir mot borgen den 19 januari 2002. Media, publicistföreningar, organisationer till försvar av de mänskliga rättigheterna etc. har kraftigt fördömt fängslandet av Kabir.

Det faktum att Kabir tydligt tillhör ett politiskt läger vilket är motståndare till den nuvarande regeringen, att denne arbetat mot BNP under valet och starkt kritiserat Jamaat (ett islamískt parti i koalitionsregeringen) samt skrivit kritiskt om religiös och etnisk fundamentalism har fått många bedömare att dra slutsatsen att arresteringen av Kabir var politiskt betingad.

Det är nu rättsväsendets sak att pröva detta ärende.