SKRIFTLIG FRÅGA E-3936/98

från Carlos Robles Piquer (PPE) till rådet

(4 januari 1999)

Angående: Slaveri i Sudan, Libyen och Saudiarabien

Den katolske ärkebiskopen i Khartoum, Gabriel Zubeir, besökte nyligen Madrid för att ta emot ett pris från tidskriften "Mundo Negro" som ges ut av de combonianska prästerna.

I tidningen ABC (5.12.1998) refererade Santiago Martín ärkebiskopen som uppgivit att den islamska regeringens förtryck av personer med andra trosuppfattningar varit upphovet till det inbördeskrig som startade 1985 mellan cirka tio miljoner muslimer och tjugo miljoner animister och kristna som främst bor i den södra delen av landet.

Ärkebiskopen sade bland annat att soldaterna blev rika genom plundring och mord och att barn såldes på slavmarknaderna i Libyen och Saudiarabien.

Han hävdade också att Västvärlden kände till detta men inte gjorde något åt saken och att inbördeskriget kostade en miljon dollar om dagen.

Har rådet tillgång till uppgifter som kan stödja dessa uttalanden, framför allt när det gäller förekomsten av slavmarknader och anklagelsen om att sudanesiska barn av bägge könen säljs som slavar?

Svar

(29 mars 1999)

Rådet delar den ärade ledamotens oro över att barn I Sudan förs bort för att bli slavar. Ett lika allvarligt problem är att både regeringen och rebellerna för bort barn och använder dem som barnsoldater. Rådets ståndpunkt i fråga om inbördeskriget i Sudan är väl känd och har uttryckts i ett antal förklaringar om inbördeskriget, överträdelserna av de mänskliga rättigheterna och den humanitära situationen, senast den 14 och den 22 januari 1999.

I världsrapporten från Human Rights Watch 1999 näms att kvinnor och barn av arabisk milis som beväpnas av regeringen förs bort för att användas som slavar. Amnesty International rapporterar också om bortförande av barn, och återger anklagelser från vice ordföranden för den sudanesiska nationalförsamlingens kommission för de mänskliga rättigheterna. Christian Solidarity International meddelade den 28 januari 1050 slavar i Sudan denna månad, framför allt barn för 50 USD per person. En ugandisk rebellrörelse, den så kallade Lord's Resistance Movement som verkar från Sudan och är beväpnad och utrustad av de sudanska myndigheterna, rapporteras också föra bort barn under sina räder och ta dem till Uganda för att använda dem som slavar, barnsoldater eller sexuellt utnyttjande. Rådet har ingen information om att sudanesiska barn skulle säljas som slavar på slavmarknader i Libyen eller Saudiarabien.

Rådet har noterat att Europaparlamentet den 17 december 1998 antog resolutioner om Sudan (B4-1081) och om barnsoldater (B4-1078). Rådet instämmer helt med de båda resolutionerna, men noterar att frågan om slaveri inte togs upp.

Rådet har begränsade möjligheter att påverka Sudans regering. Utvecklingsbiståndet drogs in 1990 men humanitär hjälp ges fortfarande, framför allt i söder genom icke-statliga organisationer. Försöken att föra en kritisk dialog med Sudans regering har visserligen hittills inte haft någon framgång, men rådet håller för närvarande på att undersöka hur dialogen med regeringen skulle kunna inledas igen.

Den internationella kampen mot handel med barn leds av Förenta nationerna som har utnämnt en särskild rapportör för handel med barn. Europeiska unionen kommer därför att tillsammans med förenta nationerna fortsätta att tillsammans med den särskilde rapportören för handel med barn, samt regeringar och icke-statliga organisationer som berörs av denna fråga, arbeta för att få slut på bruket att handla med barn.