ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1937/01

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(26 juni 2001)

Ämne: Läget i kommissionens undersökning av fallen av legionärssjuka i Alcoy (autonoma regionen Valencia, Spanien)

Den 1 februari i år meddelade kommissionen att den på min begäran inlett en undersökning av de spanska myndigheterna om de kontinuerliga fallen av legionärssjuka i Alcoy. Enligt kommissionens svar P-3913/00(1) medgav kommissionen en möjlig överträdelse av direktiv 80/778/EEG(2) om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten.

Sedan dess har invånarna i Alcoy drabbats av effekterna av nya epidemier. Sedan 1999 har det utbrutit fyra epidemier av legionärssjukan och mer än 160 personer har drabbats. Det senaste fallet upptäcktes den 26 maj och smittkällan har ännu inte lokaliserats.

Enligt experter på området, såsom direktören för tidskriften Journal of Epidemiology and Community Health och professorn i folkhälsa vid universitetet i Alicante, Carlos Álvarez-Dardet, är det inte normalt att en stad drabbas av fyra omgångar av legionärssjuka under 20 månader. Experterna anser det vara mycket konstigt att de drabbade i första hand är personer som bor eller uppehåller sig i samma områden, och att det är de behöriga myndigheternas försumlighet och dåliga förvaltning som är orsaken till att epidemin fortfarande inte är under kontroll.

Oppositionspartierna har dessutom krävt hälsoministerns avgång och de har till deputerandekammaren rapporterat Valencias passivitet när det gäller att hejda epidemierna.

Kan kommissionen ange hur långt den har kommit i sina undersökningar av de spanska myndigheterna beträffande utbrotten av legionärssjuka?

Vilka åtgärder avser kommissionen att omedelbart vidta för att med hänvisning till gemenskapslagstiftningen sätta press på de spanska myndigheterna angående behovet av att effektivt bekämpa epidemin?

(1) EGT C 235 E, 21.8.2001, s. 34.

(2) EGT L 229, 30.8.1980, s. 11.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 juli 2001)

Till följd av ledamotens skriftliga fråga P-3913/00 har kommissionen på eget initiativ inlett ett förfarande (ref. 2001/2048) för att kontrollera att de spanska myndigheterna tillämpar gemenskapslagstiftningen korrekt i det berörda fallet.

I samband med granskningen av detta ärende har kommissionen skickat ett brev till de spanska myndigheterna och bett dem om synpunkter på de uppgifter som frågeställaren lagt fram, och för att fastställa om rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten(1) kan tillämpas i detta fall.

De spanska myndigheternas svar har just inkommit och håller nu på att granskas av kommissionen. Därför är det ännu för tidigt att yttra sig om huruvida gemenskapslagstiftningen inte efterlevts korrekt i det berörda fallet. Kommissionen kommer att underrätta frågeställaren om de slutsatser man kommer fram till efter granskningen av fallet.

(1) EGT L 229, 30.8.1980.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2090/01

från Jens-Peter Bonde (EDD) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: EU:s sjätte ramprogram för forskning

Varför har forskning om sjukdomar givits mindre utrymme i det sjätte ramprogrammet och forskning om vissa sjukdomar strukits helt ur programmet?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(24 september 2001)

Kommissionen har inga planer på att ge mindre utrymme åt forskning om sjukdomar i nästa ramprogram jämfört med femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling. Den föreslagna budgeten innebär faktiskt mer medel för sådan forskning.

Forskning om sjukdomar kommer att få kraftigt stöd inom ramen för det särskilda programmet Integrera och förstärka det europeiska området för forskningsverksamhet på alla områden som omfattas av det prioriterade temat 1.1.1 Genomik och bioteknik inom hälsovården.

Bland annat kommer följande frågor att tas upp inom ramen för nedanstående forskningsprioriteringar.

i) Grundläggande kunskaper och verktyg för funktionsgenomik: Utveckling av verktyg och metoder för fördjupad förståelse och bättre behandling av sjukdomar hos människan.

ii) Tillämpningar av genforskning och bioteknik för förbättrad hälsa: Genforskning och framsteg inom bioteknik kommer att utnyttjas genom stödgivande teknikplattformar för utveckling av nya diagnosverktyg, preventionsinsatser och behandlingsmetoder med betydelse för en lång rad sjukdomar.

iii) Tillämpningar inom medicin och hälsovård: Arbetet kommer att inriktas på cancer, hjärt-kärlsjukdomar, sällsynta sjukdomar och sjukdomar i nervsystemet. Dessutom kommer man att bekämpa infektionssjukdomarnas läkemedelsresistens.

iv) Kampen mot de stora fattigdomsrelaterade smittsjukdomarna: De tre stora smittsjukdomarna, HIV/aids, malaria och tbc kommer att uppmärksammas i kampen mot fattigdomen i utvecklingsländerna.

Indirekt kommer forskning om sjukdomar också att ingå i programdelen Att förutse EU:s tekniska och vetenskapliga behov i form av åtgärder till stöd för gemenskapens folkhälsostrategi.

Forskning om sjukdomar kommer antagligen också att gynnas av det ekonomiska stöd som enligt förslaget skall ges till nationell forskningsverksamhet inom ramen för nästa ramprogram.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2419/01

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till kommissionen

(3 september 2001)

Ämne: Förvanskning av statistik i Grekland

När det gäller EU:s ekonomiska och sociala politik lägger man särskild vikt vid statistik för att göra avstämningar av rådande situation, göra jämförelser mellan medlemsstaterna, följa upp vilka framsteg som gjorts och fastställa riktlinjer.

Denna politik grundar sig på att de statistiska myndigheterna i medlemsstaterna arbetar på ett konsekvent och trovärdigt sätt.

Förutom att det i Grekland ständigt förekommer förseningar och brister vid insamlingen av statistiska uppgifter angående sysselsättning och arbetslöshet för kvinnor och män, så har den statliga statistikmyndigheten även nyligen anklagats för förvanskning av statistik över arbetslöshet och sysselsättning. Vad tänker kommissionen göra för att ta itu med detta?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(2 oktober 2001)

Den viktigaste källan till statistik om sysselsättning och arbetslöshet i Grekland är den arbetskraftsundersökning som alla medlemsstater är skyldiga att genomföra i enlighet med rådets förordning (EG) nr 577/98 om anordnande av statistiska urvalsundersökningar av arbetskraften i gemenskapen(1).

De senaste kvartalsvisa uppgifterna från Grekland till Eurostat lämnades med sex månaders försening i förhållande till den tidsgräns som anges i förordningen (uppgifterna avseende det tredje kvartalet 2000 lämnades i juni 2001). Eurostats kvalitetskontroll visade inte på några särskilda problem med dessa uppgifter.

I enlighet med artikel 3.6 i förordningen kan kommissionen vid behov begära uppgifter om hur undersökningen organiserats och de metoder som använts, i synnerhet de kriterier som har använts för att bestämma hur urvalet utsetts och urvalets storlek, och medlemsstaterna är skyldiga att lämna dessa uppgifter.

(1) EGT L 77, 14.3.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2243/01

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(26 juli 2001)

Ämne: Apachenationen - San Carlos i Arizona (Förenta staterna)

Sedan många år kämpar Apachenationen - San Carlos i Arizona (Förenta staterna) ihärdigt mot planerna på att uppföra ett astronomiskt observatorium på toppen av ett berg som är heligt för apacherna, berget Graham.

Ansedda amerikanska institutioner som Smithsonian Institution har vägrat att delta i projektet och därigenom visat respekt för den nordamerikas urbefolkningens kultur och religion.

Bland de organ som deltar i uppförandet av observatoriet finns Vatikanens observatorium, observatoriet i Arcetri i Florens och det tyska Max Planck Institut.

1. Vet kommissionen om de tre ovannämnda instituten uppbär gemenskapsstöd?

2. Om så är fallet, hur motiverar kommissionen att organen beviljas stöd?

3. Anser inte kommissionen att gemenskapsmedel inte bör finansiera institutioner som inte respekterar andra kulturer och religioner?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 september 2001)

1. Kommissionen är inte inblandad i projektet att bygga ett astronomiskt observatorium i Arizona (USA) och finansierar inte heller projektet genom något av de tre europeiska astronomiska forskningsinstitut som frågeställaren nämner.

Av dessa tre institut är endast Max-Planck-Institut für Astronomie i Heidelberg part i ett astronomiskt tematiskt nätverk som finansieras inom ramen för gemenskapens särskilda FoTU-program för att förbättra den mänskliga forskningspotentialen samt den socioekonomiska kunskapsbasen.

2. Det är inte kommissionen sak att ta ställning för eller emot ett projekt för forskningsinfrastruktur som inte uppfyller gemenskapskraven och som genomförs utanför gemenskapens samarbetsramar.

3. Kommissionen tillhandahåller ekonomiskt stöd till forskning från gemenskapens budget till projekt som inkommit i samband med ansökningsomgångar och som både måste uppfylla alla krav på vetenskaplig kvalitet och europeiskt mervärde och vara förenliga med grundläggande etiska principer, i enlighet med gemenskapslagstiftningen och stadgan om grundläggande rättigheter i Europeiska unionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1646/01

från José Ribeiro e Castro (UEN) till rådet

(12 juni 2001)

Ämne: Östtimor: ingen rättvisa i rättegång mot mördare

Enligt uppgifter i den internationella pressen har en indonesisk domstol dömt sex milismän som bevisligen deltagit i morden på tre FN-arbetare (Carlos Casaeres från USA, Samson Aregahegn från Etiopien och Peril Simundze från Kroatien) till mellan 10 och 20 månaders fängelse. Milismännen skall efter folkomröstningen på Timor i augusti 1999 ha spridit terror och dödat hundratals civila.

Trippelmordet ledde till en utrymning av all personal verksam vid de olika humanitära biståndsprojekten i Östtimor och fördömdes med indignation och avsky av det internationella samfundet.

Enligt samma uppgifter lyssnade de åtalade milismännen först till domen utan att reagera för att sedan högljutt ge uttryck för sin tillfredsställelse med det löjligt milda straff de tilldelats. De skall sedan ha poserat för reportrarnas kameror.

Domen följer en tidigare rättegång där en av de mest framstående ledarna för den indonesisktrogna milisen, Eurico Guterres, enligt egen uppgift ansvarig för ett antal massakrer mot civila på östtimorianskt område, dömdes till tre månaders fängelse.

Indonesien har mottagit stöd från Europeiska unionen till stöd för sin övergång till demokratiskt styre. Ett villkor för samarbetet med gemenskapen är emellertid att de mänskliga rättigheterna respekteras och skyddas samt att en verklig rättsstat upprättas.

Mot denna bakgrund ställs följande frågor: Mot bakgrund av dessa domar som skymfar offrens minnen och strider mot den mest elementära rättsuppfattning, kan rådet meddela hur den förhåller sig till den indonesiska regeringen? Avser rådet fortsätta sitt nuvarande samarbete med de indonesiska myndigheterna?

Svar

(8 oktober 2001)

I sitt uttalande av den 10 maj klargjorde unionen sin djupa besvikelse över de domar som avkunnats mot de sex som var inblandade i mordet på tre internationella medarbetare vid FN:s flyktingkommissariat i Atambua, östra Nusa Tenggara, i september 2000. Rådet har inte uttalat sig särskilt om de andra fall som den ärade parlamentsledamoten tar upp men i sina slutsatser av den 14 maj betonade rådet den indonesiska regeringens ansvar när det gäller att väcka åtal mot dem som har kränkt de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär rätt. Rådet uttryckte oro över att nyligen avkunnade domar inte verkade motsvara internationella normer i fråga om rättskipning och rättvisa. Samtidigt bekräftade rådet åter sitt stöd för ett starkt, demokratiskt, förenat och blomstrande Indonesien. Rådet uppmuntrade regeringen att ytterligare förstärka demokratin och de mänskliga rättigheterna. Rådet står fast vid sitt åtagande att bygga upp närmare förbindelser med Indonesien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1744/01

från Joachim Wuermeling (PPE-DE) till kommissionen

(15 juni 2001)

Ämne: Lovdagar

Enligt den tyska tidskriften Focus (21/2001) framgår det av en översikt från Europeiska kommissionen att EU-tjänstemän inte arbetar under 20 dagar i året till följd av lovdagar. Det skulle innebära att de har flest lovdagar i hela Europa. Därefter kommer Grekland med 16 och Österrike med 15 dagar. Förenade kungariket ligger med 9 lovdagar lägst ned på skalan.

1. Stämmer dessa uppgifter?

2. Om så är fallet, hur rättfärdigas lovdagarna?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

Efter överläggning inom den interinstitutionella kommittén för Tjänsteföreskrifterna och enligt tjänsteföreskrifter, förordningar och regler för tjänstemän och andra anställda i Europeiska Gemenskapen (artikel 1 i denna, se nedan) utarbetas enligt artikel 61 i Tjänsteföreskrifterna en förteckning över de allmänna helgdagarna årligen enligt en gemensam överenskommelse mellan institutionerna. Denna förteckning bifogas till Tjänsteföreskrifterna.

Antalet allmänna helgdagar för tjänstemän vid institutionerna är allmänt 17 dagar, men det kan även förekomma 18 eller 19, som under 2001. Dessa variationer uppstår eftersom institutionernas EU-tjänstemän antar de officiella allmänna helgdagarna i sina tjänstgöringsländer, men när en sådan helgdag inträffar på ett veckoslut faller dagen bort och går då inte att kompensera med någon annan ledig arbetsdag.

Artikel 1

1. Följande dagar skall vara allmänna helgdagar:

- Nyårsdagen: 1:a januari,

- Annandag påsk,

- Arbetets dag: 1 maj,

- Årsdagen av Robert Schumanförklaringen 1950: 9 maj,

- Kristi himmelfärds dag,

- Annandag pingst,

- Marie himmelfärdsdag: 15 augusti,

- Allhelgonadagen: 1 november,

- Alla själars dag: 2 november,

- Juldagen: 25 december,

- De allmänna helgdagarna i de länder där tjänstemännen är anställda.

2. Följande dagar kan vara allmänna helgdagar:

- Långfredagen,

- Påskafton,

- Julafton: 24 december,

- Annandag jul: 26 december,

- Nyårsaftons eftermiddag: 31 december.

3. Genom särskilt beslut kan institutionen avvika från reglerna under punkt 1 och 2.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2132/01

från Renate Sommer (PPE-DE) till kommissionen

(17 juli 2001)

Ämne: Skydd av gamla trädbestånd i Europa

EU har sedan några år tillbaka ställt ansenliga summor till förfogande för att skydda skogarna mot att förstöras till följd av bränder och luftföroreningar.

Det är emellertid känt från ett flertal medlemsstater inom EU att trädbestånd - delvis flera hundra år gamla sådana - avverkas på laglig och olaglig väg, för att man velat bereda plats för industri- och bostadsområden. Detta går inte ihop med att man vill sätta stopp för en fortsatt tillbakagång av skogsarealerna.

1. Vilka möjligheter ser kommissionen till att kunna påverka de berörda länderna så att det blir stopp för fortsatt avverkning av värdefulla trädbestånd?

2. Vilka medel- och långfristiga planer har kommissionen för stöd till återställande av skogsarealer i EU?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 september 2001)

Av Förenta nationernas rapport om skogstillgångar i tempererade områden och norra barrskogszonen (Global Forest Resources Assessment 2000, ECE/FAO TBFRA 2000) framgår att skogsarealen under de senaste 50 åren har ökat i samtliga av gemenskapens medlemsstater, till skillnad från Förenta staterna och Kanada.

I gemenskapen är medlemsstaterna ansvariga för fysisk planering och skogsbrukspolitik. Kommissionen har inte möjlighet att vidta åtgärder mot att skogsarealer eventuellt används för infrastrukturprojekt eller vid fysisk planering, utom om det handlar om särskilda områden som skyddas genom gemenskapslagstiftning, såsom direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda växter och djur(1).

Gemenskapen uppmuntrar inte enbart skyddsåtgärder för skogar. Gemenskapen stödjer även medlemsstaternas investeringar inom ramen för politiken för landsbygdsutveckling som syftar till att bevara eller förbättra skogarnas ekonomiska, ekologiska och sociala funktioner samt att beskoga jordbruksmarker.

I budgetförslaget för 2002 för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruk anslås 288 miljoner euro inom ramen för landsbygdsutveckling till att hjälpa medlemsstaterna att utveckla sådana skogsbruksåtgärder.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1670/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till rådet

(15 juni 2001)

Ämne: Respekt för pomakernas och zigenarnas kulturella särart i den grekiska delen av Trakien

I den grekiska delen av Trakien bor det runt 120 000 grekiska muslimer. Hälften av dem är av turkisk härkomst och den andra hälften är pomaker och zigenare (romer).

De förhindras inte att utöva sina religiösa rättigheter, utan det finns en mängd moskéer och religiösa ämbetsmän, så på detta område iakttar den grekiska regeringen till fullo sina förpliktelser - till skillnad mot Turkiet som har utplånat de kristna i Istanbul och på öarna Imbros och Tenedos, och som ständigt reser hinder för utövande av religiösa ceremonier i det fåtal kristna kyrkor som finns kvar i landet.

Men den grekiska regeringen förvägrar av helt oförklarliga skäl pomakerna och zigenarna rätten att i skolorna lära ut de språk som de talar sedan hundratals år tillbaka. Ett talande faktum är att barn till pomaker och zigenare har obligatorisk undervisning i turkiska i skolorna i den grekiska delen av Trakien, samtidigt som dessa grupper med alla medel deklarerar sin särart och att de önskar få lära ut sina språk. Det bör särskilt när det gäller det pomakiska språket understrykas att detta i hög grad används i vardagslivet och att det har ett alfabet och grammatiska regler. Dessutom har pomakiska lärare skrivit läroböcker för grundskolan, men dessa förblir oanvända eftersom den grekiska regeringen envisas med att undervisa de unga pomakerna endast i turkiska.

Anser rådet att det sätt som de grekiska myndigheterna tillämpar för att utplåna det pomakiska språket och zigenarnas språk i den grekiska delen av Trakien och ersätta dem med turkiska, är förenligt med EU:s principer och mål om respekt för EU-minoriteters språkliga och kulturella särart? Vilka konkreta åtgärder skulle rådet kunna vidta för att tvinga de grekiska myndigheterna att respektera pomakernas och romernas språkliga särart i den grekiska delen av Trakien?

Svar

(8 oktober 2001)

När det gäller utbildningsbestämmelser i fråga om minoritetsspråk i Grekland eller någon annan medlemsstat påminns den ärade parlamentsledamoten om att det i artikel 149 i fördraget fastställs att gemenskapen fullt ut skall respektera medlemsstaternas ansvar för undervisningens innehåll och utbildningssystemens organisation samt medlemsstaternas kulturella och språkliga mångfald. På samma sätt är gemenskapens insatser när det gäller kulturområdet begränsade till att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och vid behov stödja och komplettera deras verksamhet (artikel 151 i fördraget).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1778/01

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(15 juni 2001)

Ämne: Ett kasino har anlagts vid järnvägsstationen i Zelezna Ruda (Böhmisch Eisenstein)

Järnvägsgränsstationen Eisenstein ligger dels på tyskt territorium (Bayerisch Eisenstein) och dels på tjeckiskt territorium (Zelezna Ruda). I den tyska delen ligger Bayerns och Böhmens informationscentrum för natur- och nationalparker. Detta centrum har fått stöd bland annat från Interreg-III. Den del av järnvägsstationen som ligger på tjeckiska sidan restaurerades med omfattande anslag från Phare-CBC. Bland annat har föreningen Grünes Herz Europas inrättat en mötesplats där. Enligt uppgifter som kommit oss till del kommer det nu att öppnas ett kasino i den tjeckiska delen av järnvägsstationen.

Därför frågar jag kommissionen:

1. Stämmer det att det kommer att öppnas ett kasino i den tjeckiska delen av järnvägsstationen?

2. Om det stämmer: går det då ihop med bestämmelserna i programmet Phare-CBC att det öppnas ett kasino och hur ser dessa bestämmelser ut?

3. Om det förhåller sig så, att det inte är förenligt med bestämmelserna i programmet Phare-CBC att det öppnas ett kasino: vad måste då göras rent konkret, för att förhindra att kasinot öppnas?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(31 juli 2001)

Projektet Återuppbyggnad av järnvägsstationsbyggnaden i elezná Ruda Albìtín ingick i Phare- programmet för gränsöverskridande samarbete nr CZ 9604.

Kommissionen känner inte till att det skall inrättas ett kasino i den tjeckiska delen av stationsbyggnaden. Om ett sådant förslag skulle lämnas skulle ärendet tas upp med det ministerium som är ansvarigt för genomförandet av Phare-programmet för gränsöverskridande samarbete nr CZ 9604, dvs. med ministeriet för regional utveckling, eftersom de mål som fastställs i den projektbeskrivning som ligger till grund för finansiering av projektet måste följas enligt vad som överenskoms vid undertecknandet av finansieringsavtalet.

I projektbeskrivningen anges de tjänster och inrättningar som skall finnas i byggnaden efter dess återuppbyggnad. Till dessa hör inrättningar för resande, dvs. en restaurang, en buffé, väntrum och bagageinlämning. Eventuella förändringar måste godkännas av kommissionen. Kommissionen skulle inte godkänna att man till de tjänster och inrättningar som kommer att ställas till förfogande också fogar ett kasino.

Enligt de upplysningar som lämnats av genomförandeorganet vid ministeriet för regional utveckling utfärdade det tjeckiska järnvägsbolaget efter det att byggnationen avslutats och byggnaden överlämnats till mottagaren en offentlig anbudsinfordran för inrättande och förvaltning av restaurangen. Det företag som vann anbudsförfarandet heter Ingo Casino. Detta kan förklara ett eventuellt missförstånd beträffande användningen av den återuppförda byggnaden. Mottagaren kommer i alla fall att underrättas om att det är nödvändigt att följa de överenskomna villkoren. Om detta inte sker kommer återbetalning av de medel som ställs till förfogande från Phare-programmet att krävas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1810/01

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(19 juni 2001)

Ämne: Förbud mot produkter tillverkade av hund- och kattpäls

Enligt vad jag har förstått har Förenta staternas regering nyligen förbjudit försäljningen av produkter tillverkade av hund- och kattpäls.

Planerar kommissionen med tanke på detta att lägga fram förslag till ett EU-övergripande förbud mot saluföringen av produkter tillverkade av hund och katt och mot exporten av sådana produkter från unionen?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

Förenta staternas lag HR 4868 rörande förbud mot import av och annan handel med produkter tillverkade av katt- och hundpäls trädde i kraft den 9 november 2000. Den har till syfte att förbjuda försäljning, tillverkning, saluföring, transport och distribution av produkter av katt- och hundpäls, oavsett ursprung (det enda undantaget är icke-kommersiell import, export och transport av avlidna, även uppstoppade, husdjur). Det rör sig om ett inhemskt förbud med en handelspolitisk dimension.

När det gäller frågan om huruvida kommissionen har för avsikt att lämna förslag om ett förbud på gemenskapsnivå bör det erinras om att handelspolitiken endast avspeglar politiken inom gemenskapen. Eftersom subsidiaritets-principen bör tillämpas i känsliga fall som detta, inom ramen för de gränser som fastställs i EG-fördraget rörande fri rörlighet för varor, och ingen medlemsstat har antagit lagstiftning om förbud mot försäljning, tillverkning, transport och distribution av katt- och hundpäls på sitt eget territorium anser kommissionen att det för närvarande inte behövs något förslag till gemenskapslagstiftning i fråga om försäljning av katt- och hundpäls.