ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0156/02

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(31 januari 2002)

Ämne: Afrikanska barn som blivit föräldralösa på grund av aids

Kan kommissionen göra en uppskattning av hur många afrikanska barn som blivit föräldralösa på grund av aids och i vilka länder de bor?

Kan kommissionen dessutom ange hur många av dessa föräldralösa barn som har tillgång till bostad eller någon annan form av bistånd och hur många som får utbildning?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(26 februari 2002)

FN:s aidsprogram (UNAIDS) uppskattar att 10,4 miljoner barn under 15 år för närvarande är föräldralösa på grund av aids, dvs. de har mist antingen modern eller båda föräldrarna i epidemin. Sedan aidsepidemin började har 13,2 miljoner barn blivit föräldralösa, och detta antal kommer enligt prognoserna att mer än fördubblas fram till 2010. År 2000 gav de aidsrelaterade dödsfallen upphov till ytterligare 2,3 miljoner föräldralösa barn, varav en tredjedel var under fem år gamla.

Innan aids uppkom var omkring 2 % av barnen i utvecklingsländerna föräldralösa, medan detta tal 1999 uppgick till över 10 % i vissa afrikanska länder. Denna kris drabbar främst Afrika, men även i vissa länder i Västindien och Asien kommer antalet föräldralösa till följd av aids att öka kraftigt. Vid utgången av 1999 var de värst drabbade länderna följande (med det uppskattade antalet föräldralösa inom parentes): Burkina Faso (211 000), Etiopien (900 000), Namibia (53 000), Nigeria (970 000), Sydafrika (371 000), Zambia (447 000) och Zimbabwe (623 000).

Det är mycket svårt att ange hur många av dessa barn som har tillgång till bostad, utbildning eller bistånd. Epidemin har försatt ett stort antal barn i en mycket vansklig situation, där de är utsatta för utnyttjande och övergrepp och för en stor risk att själva smittas av hiv. Forskningen visar att föräldralösa barn som lever i storfamiljer eller fosterfamiljer ofta utsätts för diskriminering, bland annat i form av begränsad tillgång till hälso- och sjukvård, utbildning och sociala tjänster. Dessa barn lider av det trauma det innebär att vårda sjuka familjemedlemmar och se sina föräldrar eller vårdnadshavare dö. De lider också av det stigma som så ofta häftar vid hiv/aids. Många kämpar för sin överlevnad i hushåll utan någon vuxen person som överhuvud, medan andra tvingas klara sig själva på gatan. Följaktligen finns det allt fler skyddslösa, socialt illa anpassade och underutbildade ungdomar. Det är rimligt att anta att de flesta föräldralösa barn skulle behöva ett bättre socialt stöd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1080/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 april 2002)

Ämne: Gränsöverskridande järnväg GroningenBremen; att finna en konsumentvänlig och ändamålsenlig lösning för att återuppta trafiken

1. Är kommissionen ense med mig om att utvecklingen beträffande både renovering och drift av den korta gränsöverskridande järnvägen mellan Nieuweschans och Leer är ett exempel på det bristfälliga samarbetet mellan medlemsstaterna i EU och rentav ger ett intryck av att EU inte alls existerar, och att man här inte uppfyller EU:s strävan att göra slut på det traditionella tillbakasättandet av gränsregionerna och undanröja hindren för gränsöverskridande förbindelser?

2. Anser kommissionen att det fortfarande är acceptabelt att den korta gränsöverskridande förbindelsebanan mellan järnvägsnäten i Nederländerna och Tyskland, där båda två i denna trakt trafikeras reguljärt, till följd av missförstånd, konflikter och motstridiga intressen fortsätter att fungera som en onödig barriär som allvarligt försvårar användningen av järnvägen för gränsöverskridande trafik?

3. Anser kommissionen att det är acceptabelt att persontågen inte återvänder till denna sträcka, eller på sin höjd med en förbindelse, som till följd av tvånget att byta tåg kommer att bli kvalitativt sämre än tillståndet före senareläggningen av den gamla förbindelsen 2000?

4. Är kommissionen ense med mig om att den mest uppenbara, konsumentvänliga, ändamålsenliga och ekonomiskt försvarbara lösningen är att den nuvarande reguljära trafiken GroningenNieuweschans dras en kort sträcka över gränsen till Leer, i stället för att låta några särskilda gränsöverskridande tåg köra per dag eller att sätta in en starkt begränsad pendeltrafik på sträckan NieuweschansLeer?

5. Vad tänker kommissionen göra för att hjälpa till att få slut på denna långvariga och långsamt fortskridande rad av meningslösa konflikter på kortast möjliga tid utan ytterligare förseningar och att se till att nå det ursprungliga målet för renoveringen, nämligen en förbättrad och mer frekvent tågförbindelse med så få byten som möjligt mellan Groningen och Bremen?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1078/02, E-1079/02 och E-1080/02ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(27 maj 2002)

Kommissionen håller på att samla in de uppgifter som behövs för att svara på frågan och kommer att meddela parlamentsledamoten resultatet av sin undersökning med det snaraste.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1749/02

från Ian Paisley (NI) till kommissionen

(19 juni 2002)

Ämne: Kriterier för utvärdering av medicintekniska produkter

1. Vilka kriterier tillämpas för utvärdering av konstgjorda medicintekniska produkter (t. ex. hjärtklaffar) som tillverkats i Förenta staterna eller utanför EU för att användas inom EU?

2. Varför skall dessa produkter användes i EU förrän de kan godkännas i Förenta staterna eller i ursprungs-/tillverkningslandet?

3. Vilka analyser/test har utförts i fallet med de silzonebelagda konstgjorda mekaniska klaffproteserna St. Jude, 'Masters' Series innan de godkändes för att användas inom EU?

4. Hur kommer det sig att denna produkt godkänts och tillåtits i Europa över ett år innan den godkändes av Förenta staternas livs- och läkemedelsmyndighet (Food and Drug Administration, FDA)?

5. Mot bakgrund av att unionsmedborgare inte kan ansöka om höga skadestånd av typ punitive damages, vad kan göras för att dessa medborgare inte skall utnyttjas som mänskliga försökskaniner och få stå till tjänst som billiga försöksobjekt för utprovningen av dessa prototyper?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 juli 2002)

Medicintekniska produkter som importerats från ett land utanför EU för att användas inom EU skall uppfylla samma krav som produkter som tillverkats inom EU för att användas på gemenskapsmarknaden. Dessa krav återfinns i rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter(1) (hädanefter direktivet om medicintekniska produkter) och avser bedömning av ämnen och överensstämmelse.

Tillgången till den europeiska marknaden har inte alls att göra med om produkten har godkänts i Förenta staterna enligt amerikanska krav. Det är tillverkaren som avgör var han först vill sälja sin produkt, och det är följaktligen också han som måste försäkra sig om att hans produkt uppfyller alla de lagstadgade krav som gäller på den aktuella marknaden.

Kommissionen utgår från att samtliga analyser och tester som hjärtklaffar måste genomgå genomfördes i enlighet med direktivet om medicintekniska produkter. Det är upp till varje medlemsstat att se till att produkter som kommer ut på marknaden helt och hållet uppfyller de relevanta kraven i detta direktiv.

(1) EGT L 169, 12.7.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0313/02

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2002)

Ämne: Den gemensamma parlamentariska AVS-EU-församlingens resolution om handikappades och äldre människors rättigheter i AVS-länderna

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit till följd av den resolution om handikappades och äldre människors rättigheter (AVSEU/3313/01) som enhälligt antogs vid den gemensamma parlamentariska AVSEU-församlingens tredje sammanträde i oktober 2001? Har kommissionen i synnerhet utnämnt en specialist på detta område?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(26 februari 2002)

Det allmänna syftet med EU:s utvecklingssamarbete är att uppmuntra till varaktig utveckling som kan bidra till minskad fattigdom i utvecklingsländerna.

De mest sårbara och missgynnade gruppernas behov kan enligt kommissionens uppfattning bäst beaktas genom socialpolitiska åtgärder och bättre tillgång till och kvalitet på de grundläggande sociala infrastrukturerna och tjänsterna (hälsa och utbildning i synnerhet).

Kommissionen anser att handikappades och äldres rättigheter bör tillgodoses i det sammanhanget. Dessa båda grupper är emellertid inga särskilda målgrupper för utvecklingssamarbetet. Kommissionen har dock finansierat särskilda program för handikappade, främst i krisdrabbade områden.

Kommissionen tänker inte utse någon tjänsteman med specialkunskaper på området.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1364/02

från Ian Hudghton (Verts/ALE) till kommissionen

(14 maj 2002)

Ämne: Översyn av den gemensamma fiskeripolitiken

Kan kommissionen förklara hur den gemensamma fiskeripolitiken kommer att regleras inom de vattendrag som hör till EU om man skulle misslyckas med att nå en överenskommelse om översynen av den gemensamma fiskeripolitiken före den 31 december 2002?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1332/02, E-1346/02, E-1364/02 och P-1387/02ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(29 maj 2002)

Om det inte har nåtts någon överenskommelse om översynen av den gemensamma fiskeripolitiken den 31 december 2002 kommer befintliga regler, endast med undantag av bestämmelser för tillträde till medlemsstaternas zon på 12 sjömil, att fortsätta att gälla såvida inte andra ändringsförordningar föreslås av kommissionen och antas av rådet före eller efter detta datum.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0924/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(5 april 2002)

Ämne: En biträdande generaldirektör från kommissionen till Miami

I tidskriften Euroforum som ges ut av universitetet i Miami (oktobernumret 2001) framkommer följande uppgifter om en biträdande generaldirektör från kommissionen:

North-South Centre är en viktig organisation som är erkänd och främjas av EU. Det är ett officiellt program som får stöd av Europeiska kommissionen och förses med alla behövliga resurser. Inom programmet förmedlas högt placerade EU-tjänstemän till amerikanska universitet. Den ursprungliga listan över universitet (begränsad till högst åtta forskningscenter) utökades undantagsvis genom det tvååriga förordnandet (vilket var att tänja på programmets ettårsregel) av Santiago Gómez-Reino, biträdande generaldirektör för yttre förbindelser. Gómez-Reino kommer att bo i North-South Centre och stå till förfogande för EU-centret och Jean Monnet-professuren vid högskolan för internationella studier. En av Gómez-Reinos meriter är att han grundade och var den första direktören för ECHO (Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd) och var direktör för alla insatser i Sydamerika och Västindien.

1. Kan kommissionen bekräfta att det i det här fallet handlar om en undantagsåtgärd, som avviker från den vanliga regeln för programmet (högst åtta universitet och högst ett års förordnande), till förmån för en biträdande generaldirektör?

2. Vad berättigar i så fall dessa undantag?

3. Godkändes detta av kommissionens vice ordförande med ansvar för personalfrågor?

4. Kan kommissionen överlämna en kopia av relevanta bestämmelser för förordnanden inom programmet?

5. Kan kommissionen uppge siffror på de ytterligare kostnader som belastar gemenskapens budget på grund av utstationeringen från Bryssel till Miami?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(26 juni 2002)

1. Kommissionen kan bekräfta att Gomez Reino beviljades ett stipendium för en period på ett år, som kan förlängas på hans begäran, efter det att North-South Centre vid universitetet i Miami tagits med i kommissionens stipendieprogram.

2. Detta enskilda beslut fattades av tillsättningsmyndigheten, som tog hänsyn till Gomez Reinos yrkesmässiga situation och kvalifikationer samt institutionens intressen.

3. Kommissionen kan bekräfta att detta beslut fattades på lämplig nivå i enlighet med den befogenhet som gavs av kollegiet i mars 2001.

4 En kopia av broschyren om stipendier har skickats direkt till ledamoten och parlamentets sekretariat.

5. Kostnaden för kommissionen för ett stipendium på ett år i USA beräknas uppgå till omkring 50 000 euro.

Den totala kostnaden för Gomez Reinos stipendium för perioden 8 augusti 200128 februari 2002 är 37 428 euro. Utgifterna för perioden 1 mars 20021 augusti 2002 beräknas uppgå till 21 500 euro. Beloppet för ett år kommer således att bli omkring 59 000 euro.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0954/02

från Pat Gallagher (UEN) till kommissionen

(9 april 2002)

Ämne: Hälsa och säkerhet inom jordbruket

Med tanke på att halvtidsöversynen av Agenda 2000 snart kommer att påbörjas och med tanke på att jordbruk i sig är en verksamhet med inbyggda säkerhetsrisker, skulle kommissionen kunna stödja en uppmaning från Europaparlamentet att under pelaren för landsbygdsutveckling i den gemensamma jordbrukspolitiken införa en åtgärd som ger jordbrukare incitament för att förbättra säkerheten på sina gårdar?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 maj 2002)

Kommissionen delar frågeställarens oro över det stora antalet olyckor i jordbruket och noterar kravet på att införa en ny åtgärd under den andra pelaren (landsbygdsutveckling) i den gemensamma jordbrukspolitiken för att skapa incitament till att förbättra säkerheten i jordbruket.

Kommissionen påpekar att det redan idag finns möjlighet till gemenskapsstöd för att öka säkerheten i jordbruket enligt rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden(1).

Särskilt två av de åtgärder som finns i nämnda förordning är tillämpliga. Det gäller dels åtgärden om stöd till yrkesutbildning för jordbrukare och andra personer verksamma inom jord- och skogsbruk, där utbildning för att öka jordbrukarnas kunskap och förmåga i frågor om hälsa och säkerhet i jordbruket skulle vara stödberättigad, dels åtgärden om stöd för investeringar i jordbruksföretag, där investeringar för att förbättra levnads- och arbetsvillkoren på jordbruken ingår, vilket skulle kunna omfatta investeringar som krävs för förbättrad hälsa och säkerhet.

För att kunna ta hänsyn till de olika förhållanden som råder på olika håll är gemenskapens politik för utveckling av landsbygden i praktiken decentraliserad, helt i linje med subsidiaritetsprincipen. Det är därför medlemsstaternas sak att bestämma både vilka av de 22 åtgärderna för landsbygdsutveckling som anges i förordning (EG) nr 1257/1999 som bäst motsvarar behoven i just deras landsbygd och hur stor del enskilda åtgärder (t.ex. mer riktade åtgärder för att förbättra hälsa och säkerhet i jordbruket) skall få av det totala stödanslag medlemsstaten får från gemenskapen.

Kommissionen mottar gärna förslag på nya åtgärder som kan behövas på EU-nivå för att förbättra säkerheten i jordbruket. Med tanke på de möjligheter som redan finns genom gemenskapens politik för utveckling av landsbygden anser dock inte kommissionen att det i dagsläget föreligger något behov av att införa en särskild åtgärd för säkerhet i jordbruket inom den andra pelaren i den gemensamma jordbrukspolitiken.

(1) EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0616/02

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(5 mars 2002)

Ämne: Interreg III

Enligt bulletinen Inforegio/news från januari 2002 har kommissionen antagit 36 Interreg III-program, bland annat ett program för Spanien/Frankrike som anslagits 84,3 miljoner euro.

Kan kommissionen ange syftet med detta program och vilket område det omfattar?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(3 april 2002)

Den 13 December 2001 antog kommissionen gemenskapsinitiativet Interreg III A Spanien/Frankrike(1), där Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) bidrar med 84,3 miljoner euro.

Programmet rör de spanska provinserna Girona, Guipúzcoa, Huesca, Lleida och Navarra samt de franska departementen Ariège, Haute-Garonne, Hautes-Pyrénées, Pyrénées-Atlantiques och Pyrénées-Orientales. Följande områden, som inte berörs av landsgränsen direkt och där åtgärderna som skall finansieras kommer att stå för maximalt 20 % av programbudgeten, kan också få stöd: Barcelona, Tarragona, Zaragoza, Rioja, Vizcaya och Alava i Spanien, samt Aude, Tarn, Tarn-et-Garonne, Gers och Landes i Frankrike.

Utifrån områdesanalysen och det som präglar området i socialt och ekonomiskt hänseende har de båda medlemsstaterna och de berörda regionerna, tillsammans med kommissionen, kommit överens om att prioritera följande tre åtgärder (förutom tekniskt stöd):

- Att strukturera och stärka gränsområdena. I detta ingår en samordning av skötseln av naturområden, åtgärder för att förebygga naturliga faror, utveckling av stad och landsbygd samt förbättringar av transport- och infrastruktursystemen i gränsområdena.

- Att utveckla sysselsättningen. I detta ingår utveckling av turismen i gränsområdena, uppvärdering av lokala produkter, forskning och tekniköverföring samt stöd till gränsöverskridande ekonomisk verksamhet.

- Att skapa öppna och solidariska samhällen, präglade av utbyten, integration och lika möjligheter. I detta ingår projekt för gemensam utbildning, för att utveckla gemensamma arbetsmarknadsinstrument, hälso- och sjukvård samt gemensam kulturell verksamhet.

Kommissionen anser att programmet kan stärka det gränsöverskridande samarbetet i Pyrenéerna väsentligt på såväl det ekonomiska som det kulturella och institutionella planet, och att det har potential att underlätta de svårigheter som ibland har bromsat utvecklingen i de berörda områdena.

(1) Kommissionens beslut C(2001)3616.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2391/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(2 augusti 2002)

Ämne: Gemenskapsstöd till Belgien och staden Antwerpen

Europeiska kommissionen stöder ur sina olika fonder ett flertal nog så bra projekt i EU:s medlemsstater. Kan kommissionen ge besked om hur mycket stöd från gemenskapen medlemsstaten Belgien får och vilka exakta stödbelopp som går till städerna Gent och Antwerpen?

Kan kommissionen ge besked om vilka exakta belopp som Belgien fått i form av stöd under åren 1999, 2000 och 2001?

Kan kommissionen ge besked om vilka exakta belopp som staden Antwerpen fått i form av stöd under åren 1999, 2000 och 2001?

Kan kommissionen ge besked om vilka exakta belopp som staden Gent fått i form av stöd under åren 1999, 2000 och 2001?

Vad slags stöd handlar det om för staden Antwerpens del?

Vad slags stöd handlar det om för staden Gents del?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Prodi

(26 augusti 2002)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0706/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(13 mars 2002)

Ämne: Oegentligheter i södra Kaukasus

Anklagelser om oegentligheter och dålig förvaltning har riktats mot den tidigare chefen för kommissionens delegation i Tbilisi, Georgien.

Har kommissionen någon kännedom om oegentligheter och dålig förvaltning i samband med denna delegation?

Kan kommissionen tala om för mig om den tidigare delegationschefen lämnat sin tjänst hos kommissionen av åldersskäl? Om så inte är fallet, kan kommissionen tala om för mig varför han pensionerats?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 maj 2002)

Kommissionen genomförde en fullständig inspektion av delegationen i Tbilisi, Georgien, mellan den 25 september och 3 oktober 2000 och kan bekräfta att den inte fann några bevis för oegentligheter eller vanskötsel. Kommissionen hade dessförinnan genomfört en inspektion av delegationen i fråga mellan den 28 och 31 oktober 1997.

Den tidigare delegationschefen i Tbilis i Georgien pensionerades den 1 september 2001 på egen begäran som gjordes flera månader tidigare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1584/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(4 juni 2002)

Ämne: Ambulanstjänster

Europeiska standardiseringskommitténs nya bestämmelser, t.ex. bestämmelserna om medicinska fordon och deras utrustning/ambulansbilar samt specifikationerna för sjukbårar och annan utrustning för flyttning av patienter i ambulansbilar, kommer att träda i kraft den 6 juni 2002. Extra medel måste därför sättas in för att samtliga ambulanser skall kunna uppfylla standardiseringskommitténs krav. Instämmer kommissionen i att processen blir orimligt svår, kostsam och teknisk i områden där tillverkarna inte kan producera fordon som till fullo uppfyller CEN-normerna, och där lokala sammanslutningar av statliga hälsovårdsmyndigheter (NHS Trusts) endast kan köpa sådana fordon utomlands till betydligt högre kostnader (78 000 GBP i stället för 62 000 GBP)? Anser kommissionen inte likaledes att det brittiska NHS-avtalet om ambulansutrustning, (National Contract for Vehicle and Bodybuild Conversions) bör vara tillräckligt trots att det inte är förenligt med de nya bestämmelserna, eftersom det i sista hand förbättrar kvalitets- och säkerhetsnivåerna?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(9 juli 2002)

Enligt rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter(1), måste tillverkare se till att deras produkter lever upp till detta direktivs väsentliga krav och inte till de europeiska normerna. Användandet av normer är bara ett av de sätt som finns för att uppfylla direktivets krav. De CEN-normer som parlamentsledamoten hänvisar till genomförs av alla nationella standardiseringskommittéer. I Storbritannien heter denna kommitté British Standards Institute (BSI), vilken har offentliggjort följande normer: BS EN 1789:1999 (om medicinska fordon och deras utrustning ambulanser) och BS EN 1865:1999 (om specifikationer för sjukbårar och annan ambulansutrustning för patientomhändertagande).

Kommissionen kan inte se att NHS-avtalet, trots att det inte är förenligt med de nämnda normerna, inte rättar sig efter 1994 års förordningar (som införlivade direktiv 93/42/EEG) om medicintekniska produkter.

(1) EGT L 169, 12.7.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1387/02

från Struan Stevenson (PPE-DE) till kommissionen

(6 maj 2002)

Ämne: Översyn av den gemensamma fiskeripolitiken

Kan kommissionen ange hur fiskeripolitiken skall regleras i fråga om EU:s vatten, om man inte kan enas om översynen av den gemensamma fiskeripolitiken före den 31 december 2002?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1332/02, E-1346/02, E-1364/02 och P-1387/02ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(29 maj 2002)

Om det inte har nåtts någon överenskommelse om översynen av den gemensamma fiskeripolitiken den 31 december 2002 kommer befintliga regler, endast med undantag av bestämmelser för tillträde till medlemsstaternas zon på 12 sjömil, att fortsätta att gälla såvida inte andra ändringsförordningar föreslås av kommissionen och antas av rådet före eller efter detta datum.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1816/02 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Ekonomisk integrering.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 301 E , 05/12/2002 s. 0233 - 0234



SKRIFTLIG FRÅGA E-1816/02 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (25 juni 2002) Ämne: Ekonomisk integrering Kan kommissionen lämna ut sifferuppgifter för det senast tillgängliga året, för de föregående fem åren och för de föregående tio åren vad beträffar utländska direktinvesteringar i var och en av EU:s medlemsstater, såsom en procentandel av medlemsstatens BNP? Kan kommissionen vidare fördela denna procentsiffra mellan utländska direktinvesteringar från andra medlemsstater och från icke medlemsstater? Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar (26 juli 2002) Uppgifterna finns tillgängliga för perioden 19922001 och skickas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.