ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3890/98

från Odile Leperre-Verrier (ARE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Handlingsprogram för ungdomen i Medelhavsområdet

Som svar på en skriftlig fråga till kommissionen i april 1998 (E-1253/98(1)) uppgav kommissionen att det i enlighet med Barcelonaförklaringen bör upprättas ett utbytesprogram för ungdom i Europa och Medelhavsområdet och att särskilda åtgärder för ungdomar kommer att läggas fram inom kort.

Kan kommissionen precisera vilka verksamheter den har satt igång, eftersom man uppgav att verksamhet av detta slag skulle kunna komma till stånd under 1998?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(8 februari 1999)

Kommissionen godkände den 27 oktober 1998 inrättandet av Europa-Medelhavsprogrammet för ungdomsfrågor. Detta program, som under två år finansieras med 6 miljoner euro ur medlen för Meda, syftar till ungdomsutbyten, införlivande av ungdomar i det sociala livet och yrkeslivet samt demokratisering av det civila samhället i partnerländerna i Medelhavsområdet. Programmet syftar också till att stimulera ungdomars integrering i de lokala samfunden och ungdomars och ungdomsorganisationers aktiva deltagande i verksamhet för förbättring av sysselsättningsmöjligheterna.

Programmet omfattar två huvudsakliga samarbetsområden: multilaterala ungdomsutbyten och volontärtjänst. Dessutom ingår åtgärder för stimulans och igångsättande samt kompletterande åtgärder som syftar till att förbättra utbytenas kvalitet och öka de berörda ungdomarnas deltagande (korta kurser, information till ungdomar, studiebesök, stöd till inrättande av nationella ungdomsråd, samarbete i fråga om studier av ungdomars situation).

Genomförandet av programmet kommer att ske på grundval av de erfarenheter som gjorts inom ramen för gemenskapens program Ungdom för Europa, med stöd av Socrates-programmets byrå för tekniskt bistånd. I vart och ett av de tolv partnerländerna kommer det att utses ansvariga på nationell nivå, som skall sörja för främjande och förvaltning av programmet i samarbete med de europeiska samordningsstrukturerna, bl.a. det nät av nationella kontor som inom ramen för Ungdom för Europa inrättats i medlemsstaterna.

Programmet lades den 25 november 1998 fram för Europa-Medelhavskommittén för Barcelonaprocessen och godkändes av de 27 Europa-Medelhavspartnerna. Verksamheten inom ramen för programmet kommer att inledas i början av 1999. Sedan 1995 har det genom programmet Ungdom för Europa varit möjligt att stödja projekt för ungdomar i gemenskapen och i partnerländerna i Medelhavsområdet med ett årligt belopp på omkring 1 miljon euro. Sedan 1996 har dessutom ett antal unga europeiska volontärer sänts ut inom ramen för den europeiska volontärtjänsten.

(1) EGT C 386, 11.12.1998, s. 100.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 207 , 21/07/1999 s. 0043



SKRIFTLIG FRÅGA E-3255/98 från Eryl McNally (PSE) till kommissionen (28 oktober 1998) Angående: Överföring av statliga pensioner mellan medlemsstaterna Kan kommissionen redogöra för vilka planer som utarbetas för att möjliggöra för personer från medlemsstaterna att överföra deras statliga pensioner till en hemvist i en annan medlemsstat? Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (15 december 1998) Enligt artikel 10 i rådets förordning nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen(1) skall invaliditetspensioner, ålderspensioner samt pensioner vid olycksfall i arbetet vilka förvärvats enligt en eller flera medlemsstaters lagstiftning inte minskas, ändras, innehållas, dras in eller konfiskeras med anledning av att mottagaren är bosatt inom en annan medlemsstat än den där institutionen med ansvar för betalningen finns. Denna förordning är direkt tillämplig i samtliga medlemsstater i gemenskapen och i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). (1) En uppdaterad version har offentliggjorts i EGT L 28, 30.1.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3676/98

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Daphne-programmet

Barnmisshandel och barnprostitution liksom våld mot kvinnor, till exempel i form av tvångsprostitution, har ökat i Europa under de senaste åren. Genom aktionsprogrammet Daphne vill man med hjälp av samordnade åtgärder på europanivå bekämpa våldsamma övergrepp på kvinnor och barn inom EU. Man vill skapa en allmän medvetenhet om den sexuella misshandeln av kvinnor. Icke-statliga organisationer har valts ut för att genomföra projekt, eftersom de har bättre kontakt med offren.

Den 10-11 november 1998 presenterades i Europaparlamentet ett projekt för bekämpning av våld mot ungdomar på grund av deras sexuella läggning, finansierat genom pengar från Daphne-fonden.

I betraktande av detta ställs följande frågor till kommissionen:

1. Hur många projekt som godkänts inom ramen för Daphne-programmet sysselsätter sig med behov av skydd på grund av sexuell läggning?

2. Hur mycket erhåller dessa projekt i ekonomiskt stöd och vilka icke-statliga organisationer ansvarar för nänmda projekt?

3. Hur förklarar kommissionen införlivandet av liknande projekt i Daphne-programmet, som egentligen skall handla om barnpornografi, barnmisshandel och våld mot kvinnor?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar

(25 januari 1999)

Kommissionen delar parlamentsledamotens bekymmer över problemet med våld och pornografi där barn i Europa är inblandade samt över det våld som drabbar kvinnor. Den är också bekymrad över det våld som utövas mot minoriteter och grupper som är offer för diskriminering.

1. Inom ramen för Daphne-programmet stödde kommissionen både 1997 och 1998 ett projekt för att bekämpa det våld som riktas mot unga homosexuella.

2. Det ekonomiska stödet till dessa två projekt var 36 192 ecu respektive 41 762 ecu. Den icke-statliga organisation som medverkade i projekten var Azione Gay e Lesbica (tidigare Arcigay Arcilesbica - Firenze).

3. Syftet med Daphne-programmet, sådant det antagits av Europaparlamentet och genomförts av kommissionen, är att bekämpa alla former av våld mot barn, ungdomar och kvinnor. Av de projekt som stöddes genom programmet 1997 gällde 40 % uteslutande sexuellt våld, medan 60 % helt eller delvis gällde icke-sexuellt våld.

I Daphne-programmet fästs särskild uppmärksamhet vid bekämpning av våld mot grupper som utsätts för diskriminering. I artikel 13 i Amsterdamfördraget anges syftet att "bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning". I samma syfte stödjer Daphne-programmet projekt för att bekämpa våldet mot kvinnor, etniska minoriteter, religiösa minoriteter, handikappade, åldringar, barn och homosexuella.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3509/98

från Amedeo Amadeo (NI) till rådet

(25 november 1998)

Angående: Kontroll och besiktning på livsmedels-, veterinär- och växtskyddsområdet

Nedanstående fråga ställs mot bakgrund av meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, och Ekonomiska och sociala kommittén om kontroll och besiktning på livsmedels-, veterinär- och växtskyddsområdet (KOM(98) 0032 slutlig). Frågan ställs även mot bakgrund av de förhandlingar som hållits i WTO för att skapa jämvikt i frihandeln på internationell nivå. Kan rådet, bland annat med hänsyn till hygientekniska och säkerhetsmässiga aspekter, så aktivt som möjligt verka för att Europeiska unionens kontrollpolitik bibehålls och accepteras av det internationella samfundet i syfte att på detta sätt bemöta problemen i samband med liberaliseringen av handeln på livsmedels-, veterinär- och växtskyddsområdet?

Svar

(9 mars 1999)

Rådet erinrar om att det inom ramen för arbetet med Agenda 2000 fastställt en modell för det europeiska jordbruket samt även den inriktning EU bör följa vid de kommande överläggningarna med WTO för att värna om denna modell.

Rådet ansåg särskilt att Europeiska unionen bör arbeta för att nå ett dubbelt mål inom WTO: att i första hand bevara möjligheten för Europa att utveckla ett jordbruk som är anpassat efter de egna förhållandena och motsvarar mycket höga kvalitets- och säkerhetsnormer, samt dessutom sörja för att handeln med jordbruksprodukter och liberaliseringen av marknaderna ingår i ett sammanhang som innebär erkännande på internationell nivå av de krav som har ålagts de europeiska jordbrukarna och jordbruksprodukterna.

De kontroll- och besiktningsåtgärder på livsmedels-, veterinär och växtskyddsområdet som den ärade parlamentsledamoten avser omfattas av detta allmänna synsätt.

Rådet kommer naturligtvis att utgå från ovan nämnda riktlinjer när det blir dags att förbereda de kommande överläggningarna inom WTO.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3650/98

från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: Stödåtgärder för investeringar i tredje land (initiativyttrande)

Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om "Gemenskapsåtgärder för stöd till investeringar i tredje land". Har kommissionen för avsikt att införliva dessa stödåtgärder för investeringar i tredje land inom ramen för en global strategi som samtidigt inbegriper de stora principerna samarbete, sociala normer och miljöhänseende samt de egna berättigade intressena i form av ömsesidighet, sysselsättning och konkurrensförmåga?

Är avsikten att utforma denna strategi som ett politiskt meddelande från kommissionen där specifika åtgärder anges för att garantera insyn, överensstämmelse och samordning?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(4 februari 1999)

1. Kommissionen anser att de olika instrumenten för stöd till investeringar i tredje land återspeglar mångfalden hos gemenskapens avtalsförbindelser med olika parter och dess politiska prioriteringar i skilda delar av världen. Instrumenten har skapats vid olika tidpunkter och bär vittnesbörd om hur gemenskapens förbindelser med olika regioner utvecklats. De är också anpassade till skillnaderna i ekonomisk och social situation samt gemenskapens geopolitiska prioriteringar. Allt detta är en förklaring till de synbara olikheterna mellan instrumenten.

Bakom instrumentens utformning ligger dock gemensamma politiska, ekonomiska och sociala värderingar. Kommissionen ser till att alla insatser som finansieras via instrumenten följer internationella standarder när det gäller sociala frågor, miljö-, sysselsättnings- och utvecklingsfrågor, samtidigt som de är till fördel för gemenskapens näringsliv. Via instrumenten främjas en hållbar tillväxt och ett gynnsamt investeringsklimat, underlättas övergången till marknadsekonomi samt uppmuntras europeiska investeringar i framväxande ekonomier.

Vad gäller själva verksamheten ser kommissionen regelbundet över hur instrumenten fungerar för att förenkla de administrativa förfarandena och undvika skillnader i dessa vid yttre bistånd. Den nyligen upprättade gemensamma tjänsten för administration av gemenskapsbistånd till tredje land har detta som en av sina främsta målsättningar.

2. Mot bakgrund av ovanstående avser inte kommissionen att lägga fram en övergripande strategi för stöd till investeringar i tredje land. Detta hindrar naturligtvis inte kommissionen från att i egenskap av enskild institution arbeta för öppenhet och enhetlighet på detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3584/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: Finansiering av program för psykologiskt och socialt stöd till studerande med särskilda behov vid grekiska universitet

Studerande med särskilda behov har utöver de problem som de delar med andra jämnåriga studerande specifika svårigheter som beror på att deras handikapp hindrar dem att aktivt delta i det vardagliga universitetetslivet, något som successivt leder till allt större social marginalisering.

En rådgivningsbyrå vid de grekiska universiteten som erbjöd direkt psykologiskt och socialt stöd till studerande och särskilt till studerande med särskilda behov, skulle kunna vara dem till hjälp och stöd. Kommissionen ombes därför säga huruvida det skulle vara möjligt att finansiera program för psykologiskt och socialt stöd till studerande, och i så fall via vilka program.

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(5 februari 1999)

Ur Europeiska socialfonden (ESF) ges bidrag till insatser för att stärka och förbättra de utbildningssystem i Mål 1-regionerna som har som syfte att integrera personer som drabbats av utestängning från arbetsmarknaden (rådets förordning (EEG) 2084/93(1)).

I ramen för gemenskapsstöd för Grekland används för dessa mål de operativa programmen "Utbildning och grundläggande yrkesutbildning" samt "Att bekämpa utestängning fån arbetsmarknaden".

Vad gäller studentutbyte inom ramen för Sokrates/Erasmus-programmet, kan bidrag ges till utgifter för psyko-socialt stöd till studerande som kommer från andra medlemsstater, vilket sker inom ramen för enskilda avtal mellan kommissionen och de universitet som tar emot studenterna.

(1) EGT L 193, 31.7.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2991/98

från Angela Sierra González (GUE/NGL) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Framtiden för det särskilda importstödsystemet för Kanarieöarna

Som Europeiska kommissionen känner till har det nuvarande systemet med stöd för import av vissa råvaror till Kanarieöarna, i enlighet med förordning nr 191/91(1), samt det särskilda programmet för Kanarieöarna (Poseican) genomgått förändringar sedan det införts och samtidigt uppfyllt sin funktion att kompensera den prisfördyring som orsakas av det långa avståndet till råvarumarknaderna.

Det har dock framkommit flera brister i förvaltningen av denna nödvändiga mekanism vilka bör rättas till i framtiden.

Bland dessa kan nämnas:

- snedvridning av konkurrensen på grund av subventioner till vissa importvaror vilket är till men för varor med kanariskt ursprung eftersom dessa har högre framställningskostnader och inte kan räkna med någon priskompensation; det gäller till exempel mjölk- och köttprodukter och vin,

- minskad omfattning av stödet till vissa varor vilket leder till ökade kostnader för konsumenterna och bearbetningsindustrin,

- frånvaron av kontroll av kompensationsmekanismen vilket har lett till omfattande bedrägerier.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att mildra dessa effekter i framtiden och hur ämnar man förändra bestämmelserna i systemet?

Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att snarast reformera detta importstödsystem som inverkar negativt på och hindrar utvecklingen av den lokala produktionen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(23 november 1998)

Kommissionen gav nyligen en extern konsult i uppdrag att göra en utvärdering av jordbruksdelen av Poseican-programmet. Utvärderingen kommer att vara avslutad under de närmaste månaderna. I samarbete med de spanska myndigheterna håller kommissionen dessutom på att sammanställa en analys av de åtgärder som genomförts inom jordbruksdelen av programmet. Mot bakgrund av slutsatserna av denna analys kommer kommissionen att lägga fram en rapport till parlamentet och rådet tillsammans med förslag till eventuella nödvändiga anpassningsåtgärder för att bättre uppnå Poseican-programmets mål. Parlamentsledamoten hänvisas till det svar som kommissionen gav på den skriftliga frågan P-327/98 från Dominique Souchet(2).

(1) EGT L 20, 26.1.1991, s. 32.

(2) EGT C 304, 20.10.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3492/98

från Luigi Moretti (NI) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Nedsmutsning av ytvatten

Ofta fungerar inte kloaksystemen i bostadsområden så, att ytvatten eller de första regnvattnen transporteras till ett reningsverk, utan de rinner i stället ut i floder, bäckar och sjöar.

Vad jag vet finns det för närvarande inte några lagar eller bestämmelser som ställer krav på att dessa typer av vatten skall renas innan de får rinna ut i vattendragen.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta i denna fråga, med tanke på att dessa typer av vatten är mer förorenade än övriga vatten och innehåller mer än 2010 avgaser och tungmetaller?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(12 januari 1999)

Det vatten som vid nederbörd rinner av från städernas förseglade ytor kan samlas upp åtskilt från de privata hushållens och industriernas spillvatten i ett eget separat system, eller sammanföras i ett gemensamt avloppssystem med övrigt spillvatten. I två tredjedelar av all tätbebyggelse används det gemensamma avloppssystemet. Enligt rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse(1) är medlemsstaterna skyldiga att planera uppsamling och rening av spillvatten och dagvatten i ett gemensamt avloppssystem. Mot bakgrund av att det i praktiken inte är genomförbart att anlägga avloppssystem och uppföra reningsanläggningar som klarar av att ta hand om allt vatten vid exempelvis extrem nederbörd, preciseras det i direktivet att medlemsstaterna bör besluta om vilka åtgärder som skall vidtas för att begränsa föroreningar som förorsakas av översvämningar vid skyfall. Dessa åtgärder kan grundas på genomströmningsförhållandet, kapaciteten vad gäller genomströmning vid normal, torr väderlek eller en angivelse av ett godtagbart antal överbelastade situationer per år.

Förslaget till rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik(2), som går ut på att hänsyn skall tas till alla viktiga källor till förorening av varje enskilt vattensystem, kommer att göra det möjligt att reglera sådana utsläpp.

(1) EGT L 135, 30.5.1991.

(2) EGT C 108, 7.4.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3839/98

från Viviane Reding (PPE) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Utkastet till direktiv om dietlivsmedel för speciella medicinska ändamål och etiskt godtagbar försäljning av modersmjölksersättning

Direktiven 91/321/EEG(1) och 92/52/EEG(2) är resultatet av Europaparlamentets oförtröttliga ansträngningar för att säkerställa en etiskt godtagbar försäljning av modersmjölksersättning. På detta sätt har man hittills kunnat undvika att tidigare tragedier har upprepats.

Det utkast till direktiv som för närvarande håller på att utarbetas (dok. III/53/18/98 rev-1) ställer garantierna i de två ovannämnda direktiven på spel. Tanken på att låta och modersmjölksersättning och andra preparat för spädbarn ingå i ett direktiv om produkter av mycket olika slag, vars sammansättning bara definieras vagt, ger näringarna i fråga möjlighet att kringgå de reklam- och märkningsrestriktioner som definieras i de omnämnda direktiven.

Delar kommissionen denna synpunkt? Vad avser kommissionen att göra för att undvika att det nya direktivet inte tjänar som förevändning för att kringgå gemenskapslagstiftningen i fråga?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(27 januari 1999)

Det aktuella utkastet till direktiv omfattar produkter för speciella medicinska ändamål. Enligt definitionen i utkastet är detta produkter avsedda som "(...) näringskälla för patienter med begränsad, försämrad eller störd förmåga att inta, smälta, ta upp, metabolisera eller utsöndra vanliga livsmedel eller vissa näringsämnen i sådana eller vissa av deras metaboliter, (...)". De kan inte jämställas med vanlig modersmjölkersättning, som omfattas av direktiven 91/321/EEG och 92/52/EEG och som är avsedd för normala friska spädbarn.

Livsmedel för speciella medicinska ändamål är nödvändiga som enda eller kompletterande näringskälla för spädbarn med medicinskt bestämda näringskrav. Underlåtenhet att följa dessa krav kan leda till allvarliga följder för dessa spädbarn, ibland med dödlig utgång. Därför är det mycket viktigt att det finns tillgång till information om förekomsten och bruket av dessa produkter. I utkastet till direktiv finns också med erforderliga bestämmelser för hur dessa produkter skall brukas på ett säkert och riktigt sätt, och det föreskrivs att det måste finnas en text på etiketten som säger att produkterna måste användas under läkares överinseende.

Kommissionen anser därför att det inte vore ändamålsenligt att ålägga dessa produkter samma restriktioner beträffande reklam och märkning som de som tillämpas på produkter avsedda för friska spädbarn.

(1) EGT L 175, 4.7.1991, s. 35.

(2) EGT L 179, 1.7.1992, s. 129.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3731/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(11 december 1998)

Angående: Brott mot gemenskapsdirektiven om arbetsmiljö

Enligt det fackliga förtroenderådet på företaget Andersen B.P.M. Ellas (AB), strider arbetsförhållandena på detta företag mot minst två gemenskapsdirektiv om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen samt om utbetalning av bidrag som de anställda har rätt till.

De anställda i företaget visar tecken på överansträngning, kroniska sjukdomar och upprepade nervösa störningar på grund av stress. Nästan inga av bestämmelserna i direktiven 89/391/EEG(1) och 75/117/EEG(2) eller ILO:s 135:e konventionen respekteras. Man finner också oegentligheter vad gäller utbetalningarna av bidrag (ersättning för arbete framför dataskärm, som utgör 10 % av grundlönen, betalas inte ut till alla anställda som har rätt därtill), vilket hos de anställda på företaget framkallar ett missnöje och en oro som är förståelig.

Vet kommissionen om att företaget i fråga inte tillämpar direktiven och på vilket sätt tänker den ingripa så att de grekiska myndigheterna ålägger alla företag som har verksamhet i Grekland, och i synnerhet Andersen B.P.M. Ellas, att tillämpa gemenskapslagstiftningen?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(5 februari 1999)

Kommissionen har nyligen fått en stor mängd skrivelser angående situationen för de anställda vid företaget Andersen B.P.M. Ellas (S.A), som man för närvarande håller på att gå igenom.

I kraft av de befogenheter som kommissionen fått genom EG-fördraget kommer den att se till att gemenskapsrätten tillämpas på ett korrekt sätt.

(1) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

(2) EGT L 45, 19.2.1975, s. 19.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3486/98

från Robin Teverson (ELDR) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Normer för köttproduktion

Vad föreslår kommissionen för att säkerställa att Förenade kungarikets normer för köttproduktion tillämpas på kött som importeras från länder utanför Europeiska unionen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 januari 1999)

Normer för köttproduktion harmoniserades i gemenskapen genom rådets direktiv 91/497/EEG av den 29 juli 1991 om ändring och konsolidering av direktiv 64/433/EEG om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen, för att utvidga det till produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött(1).

Gemenskapens bestämmelser om import av färskt kött från tredje land fastställdes i rådets direktiv 72/462/EEG av den 12 december 1972 om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött(2). I detta direktiv ställs krav på att köttimport skall uppfylla villkoren i gemenskapslagstiftningen.

(1) EGT L 268, 24.9.1991.

(2) EGT L 302, 31.12.1972.