SKRIFTLIG FRÅGA E-1963/00

från Maria Sanders-ten Holte (ELDR) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: Musikundervisningen i de olika medlemsstaterna

Musikundervisning på icke-professionell nivå kan ges i musikskolor eller inom primär- eller sekundärundervisningen. Musikskolorna betonar därvid vanligtvis själva framförandet av musik medan däremot skolundervisningen sysslar mera med att lära eleverna uppskatta musik. Det verkar som om det i vissa europeiska länder råder ett gott samarbete mellan musikskolorna och skolundervisningen på musikundervisningens område.

I sina slutsatser av den 18 december 1997 om musikens roll i Europa har rådet framhållit att musiken utgör ett grundläggande inslag i våra länders kultur och historia. I detta meddelande har rådet också uppmanat kommissionen att, med beaktande av subsidiaritetsprincipen, särskilt uppmärksamma musikutbildningen redan från låg ålder och eventuellt skapa ett centrum för information och dokumentation.

1. Finns det i anledning av det ovansagda någon jämförande undersökning på det europeiska planet om situationen för musikundervisningen i de olika medlemsstaterna i fråga om samarbete eller frånvaron av samarbete?

2. Har kommissionen i anslutning till detta några uppgifter om på vilken nivå inom förvaltningen man i de olika medlemsstaterna fattar beslut, dels om inrättande av musikskolor och dels om musiken i skolundervisningen?

2. Känner kommissionen till om musikundervisning ingår i läroplanerna för den primära och sekundära undervisningen i medlemsstaterna, vilka mål man därvid har och vilken nivå eleverna förväntas uppnå?

4. Kan kommissionen ange hur stor del av sin respektive budget de olika medlemsstaterna avsätter för kultur och i synnerhet för musikundervisning?

5. Ifall inga sådana uppgifter finns att tillgå: är då kommissionen beredd att göra en undersökning om detta?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(7 september 2000)

I rådets slutsatser av den 18 december 1997 om musikens roll i Europa framhävs vilka områden av gemensamt intresse som skulle kunna bidra till att främja och sprida musiken i Europa och göra den mer tillgänglig. Till följd av dessa slutsatser och för att inhämta information som gäller hela Europa har Europeiska observationscentret för musik (som fick bidrag 1998) genomfört ett antal undersökningar som huvudsakligen gäller den nationella repertoarens spridning, musikindustrin i Europa och allmänhetens tillgång till musik.

Musikundervisningen i medlemsstaterna är ett område där medlemsstaterna ensamma är behöriga och följaktligen är det de som bestämmer hur den prioriteras. Dessutom har kommissionen för närvarande inga uttömmande uppgifter om läget för musikundervisningen i de olika medlemsstaterna. Kommissionen har nyligen inrättat arbetsgrupper för statistik om kulturen i Europa. Mer utförlig information kommer således att vara tillgänglig från och med slutet av år 2001.

Det bör noteras att man i Kultur 2000-programmet, som är det enda sätt på vilket gemenskapen finansierar och planerar kultursektorn, bland annat har tagit hänsyn till rådets slutsatser av den 18 december 1997 och i inbjudan att lämna förslag för år 2000 prioriteras samarbetsavtal inom musiksektorn.