SKRIFTLIG FRÅGA P-1182/02

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(22 april 2002)

Ämne: Det allvarliga politiska läget i Madagaskar

Efter presidentvalet i Madagaskar den 16 december 2001, som hade utlysts av amiral Didier Ratsiraka, Madagaskars president sedan 1975, har det på flera håll talats om fusk och förfalskningar av valprotokollen.

Oppositionspartiet har vänt sig till Madagaskars författningsdomstol med en formell begäran om en kontroll av valprotokollen, och Afrikanska unionen har också ställt sig bakom denna begäran. Företrädare för Arema, Ratsirakas parti, har vägrat gå med på en kontroll, under förevändning att det skulle ta alltför lång tid.

Den 22 februari 2002 utnämnde det madagaskiska folket Marc Ravalomanana till ny president, vilket fick till följd att amiral Didier Ratsiraka belägrade huvudstaden Antananarivo och blockerade alla tillfartsvägar.

Vad har EU vidtagit för politiska och diplomatiska åtgärder för att försöka få till stånd en lösning av det allvarliga politiska läget i landet?

Har kommissionen för avsikt att sända en observatörsdelegation till Madagaskar, som tillsammans med tjänstemän från Afrikanska unionen skulle kunna bilda en trepartskommitté med företrädare för EU, Afrikanska unionen och madagaskiska politiska grupper, för att kontrollera valresultatet och återupprätta en laglig demokrati i Madagaskar?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(28 maj 2002)

Kommissionen följer noga utvecklingen i Madagaskar. Den beklagar våldet efter presidentvalet i december 2001 och har stött Afrikanska enhetsorganisationens (OAU) och FN:s medlingsansträngningar i syfte att uppmuntra de inblandade parterna att inleda en demokratisk dialog och att visa prov på moderation.

Unionen välkomnade i sitt uttalande av den 22 april 2002 det avtal som de två kandidaterna undertecknade i Dakar den 18 april 2002.

Kandidaterna enades om en förlikningsregering under en övergångsperiod och om en folkomröstning, som skall hållas inom sex månader med hjälp av FN, OAU, EU och världssamfundet, om ingen klar segrare fås fram genom en omräkning av de röster som avgavs i presidentvalet i december 2001.

Kommissionen beklagar att konfrontationen fortsätter trots avtalet i Dakar. Den 29 april 2002 förklarade högsta författningsdomstolen efter en omräkning av rösterna Marc Ravalomanana till segrare i det omtvistade valet i december i fjol och han tillträdde presidentämbetet den 6 maj 2002, men den sittande presidenten vägrade emellertid godta högsta författningsdomstolens beslut.

Den 8 maj förklarade unionen sig alltjämt vara övertygad om att endast en överenskommelse mellan parterna och nationell försoning kommer att göra det möjligt att lösa den aktuella krisen och att Dakaravtalet fortfarande är den lämpliga strukturen för en lösning.

Unionen är beredd att ge politiskt och tekniskt stöd när det gäller att genomföra de i Dakaravtalet uppställda målen för att återupprätta fred inom landet och de demokratiska principerna samt för att finna en politisk lösning på krisen. I detta avseende välkomnar unionen president Wades initiativ att organisera ett nytt möte mellan de två ledarna.

En lösning på krisen kommer att innebära att unionen kan fortsätta genomföra sina bistånds- och samarbetsprogram.