SKRIFTLIG FRÅGA E-3852/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(8 december 2000)

Ämne: Förtidspensionering

Enligt pressuppgifter tog Ekofin-rådet den 8 november del av och godkände resultaten i interimsrapporten från kommittén för ekonomisk politik (EPC progress report on the impact of ageing populations on public pensions systems, Ekofinrådet 303, 12791/00). I rapporten drar man den slutsatsen att pensionsåldern måste höjas och förtidspensioneringarna minskas i hela EU för att pensionssystemen skall kunna bibehållas.

Så som jag också kunnat konstatera väckte åsikten stor uppmärksamhet i den europeiska pressen och i synnerhet i den portugisiska där man talade om beslutet som något som kom från Europeiska unionens.

Den 22 november mottog jag kommissionens meddelande(1) där man lade fram ett förslag till rådets förordning om system för förtidspensioner i Europeiska kommissionen.

Till min förvåning ämnar man i förslaget till förordning inte begränsa kommissionstjänstemännens nuvarande möjligheter till förtidspension utan i stället utarbeta ett förtidspensionssystem för 600 tjänstemän.

Jag skulle därför vilja att kommissionen svarade på följande frågor:

a) Lade Europeiska kommissionen fram någon avvikande åsikt när det gällde innehållet i rapporten på det senaste Ekofinmötet?

b) Var inte Europeiska kommissionen företrädd i den arbetsgrupp som godkände rapporten?

c) Anser inte kommissionen att sådana här motsägelsefulla uttalanden och förslag äventyrar de europeiska institutionernas trovärdighet?

(1) SEK(2000) 2025.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(2 mars 2001)

Behovet av att begränsa den allmänna tillgången till förtidspensionering för att lindra de ekonomiska och budgetmässiga konsekvenserna av en åldrande befolkning har varit känt under en längre tid. Det ingår i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och rekommenderas också i rapporten från högnivågruppen för socialt skydd till Europeiska rådets möte i Nice om trygga och stabila pensioner som utarbetats av en arbetsgrupp inom Kommittén för ekonomisk politik. I denna rapport anges det att för att öka sysselsättningsgraden till den nivå som beslutades vid Europeiska rådets möte i Lissabon kommer det att bli nödvändigt att öka sysselsättningsgraden bland äldre arbetstagare och höja den faktiska pensionsåldern. I detta syfte kommer en begränsning av den allmänna möjligheten till förtidspensioneringsordningar att behöva kombineras med reformer av pensionssystemet, så att det finns positiva incitament för äldre arbetstagare att fortsätta arbeta.

Kommissionen, tillsammans med medlemsstaterna och Europeiska centralbanken (ECB), utser medlemmarna i Kommittén för ekonomisk politik. Medlemmarna är högre tjänstemän i de institutioner som har specialkunskaper inom den ekonomiska och strukturella politiken, och enligt kommitténs stadgar, skall de arbeta i gemenskapens allmänna intresse. Kommissionens medlemmar i kommittén är högre tjänstemän från generaldirektoratet för ekonomi och finans.

När man bedömer om det finns något berättigande för den förtidspensioneringsordning som kommissionen föreslår är det nödvändigt att betona att kommissionens förslag är en engångsåtgärd för att underlätta en omfattande strukturreform av institutionen, inte en permanent ordning för förtidspensionering. Reformer av detta slag är ytterst svåra inom alla företag och institutioner. Tidigare reformer inom nationella förvaltningar och många privata företag har visat att förtidspensionering är ett sätt att underlätta större strukturella förändringar. Dessutom har kommissionen åtagit sig att genomföra dessa förändringar inom gällande budgetramar.

För det andra bör det noteras att förtidspensionering är ovanlig inom kommissionen. I genomsnitt har mindre än tio tjänstemän valt denna lösning de senaste åren (jämfört med 300 pensioneringar år 2000). Även om tjänstemän kan gå i pension vid 60 års ålder är den genomsnittliga pensionsåldern ungefär 63 år.

Huvudorsaken till detta är att dagens pensionsordning inom kommissionen redan ger tjänstemännen positiva incitament att fortsätta arbeta efter den normala pensionsåldern 60. Högsta möjliga pension är 70 % av den senaste grundlönen beroende på hur länge man har arbetat. Medan den årliga pensionsökningen före 60 är 2 %, ökas de pensionsrättigheter som uppnåtts vid 60 års ålder med 5 % per år från 60 till 65. Dessutom finns ett antal andra strukturella faktorer som gör att förtidspensionering är mindre intressant.

För det tredje uppfylls ett av målen med ovannämnda riktlinjer, nämligen att kombinera en förtidspensioneringsordning med en reform av pensionssystemet eftersom kommissionen i sin vitbok Reformen av kommissionen(1) av den 1 mars 2000 har förbundit sig att se över det nuvarande pensionssystemet.

Därför finns det ingen motsättning mellan slutsatsen i rapporten från Kommittén för ekonomisk politik om att begränsa den allmänna möjligheten till förtidspensioneringsordningar och kommissionens specifika förslag om förtidspensionering av 600 tjänstemän.

(1) KOM(2000) 200 slutlig.