SKRIFTLIG FRÅGA E-0454/00

från Karin Jöns (PSE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Österrikiska varningsmeddelanden om saltade gråsejprodukter och rökt lax inom systemet för snabbt informationsutbyte om livsmedel (direktiv 92/59/EEG)?

Sedan februari 1998 har det österrikiska förbundskanslersämbetet upprepade gånger varnat för förtäring av saltade gråsejprodukter och rökt lax från bland annat Tyskland. Systemet för tidig varning utlöses när österrikiska organ för livsmedelsundersökningar bedömer att kvalitativt positivt fastställd förekomst av Listeria monocytogenes i prover om 25 gram är hälsovådlig (i enlighet med paragraf 8 punkt a i livsmedelslagen, LMG, från 1975). I andra medlemsstater (exempelvis Frankrike och Tyskland) räcker det inte med bevis av detta slag för att dra in de berörda produkterna från marknaden. Dessa varningsmeddelanden sprids i hela EU inom ramen för systemet för snabbt informationsutbyte och leder till avsevärda ekonomiska skadeverkningar för de drabbade producenterna. Dessa skulle kunna stå inför alternativet att antingen undvika den österrikiska marknaden eller acceptera bestående negativa följder för sitt rykte på hela den inre marknaden inom Europeiska unionen, trots att en förmodad risk endast föreligger enligt österrikiska kriterier.

1. Hur bedömer kommissionen (respektive expertkommittén för animaliska livsmedel före detta veterinärkommittén) de hälsorisker som Listeria monocytogenes medför?

2. Anser kommissionen att det är acceptabelt att det i Europeiska unionens medlemsstater existerar olika bedömningskriterier för den hälsorisk som Listeria monocytogenes utgör, kriterier som leder till snedvriden konkurrens och som negativt påverkar den inre marknadens sätt att fungera?

3. Vad kan kommissionen göra för att se till att enhetliga bedömningskriterier tillämpas på detta område?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(25 april 2000)

1. Varje år rapporteras cirka 300 à 600 fall av listeria i gemenskapen. Hur många av dessa som beror på livsmedelsförtäring är inte känt, men livsmedel har klart identifierats som den viktigaste infektionskällan. En viktig aspekt av listeria-infektionen är att den kan ha dödlig utgång, särskilt hos de känsliga grupperna av befolkningen.

Kommissionen ser mycket allvarligt på utbrott av listeria och bad 1999 om ett yttrande från Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa. Kommittén, som ombads utvärdera hälsoriskerna till följd av förekomsten av listeria monocytogenes på olika nivåer i konsumtionsfärdiga livsmedel, avgav ett yttrande den 23 september 1999. Yttrandet är tillgängligt för allmänheten, t.ex. på webbplatsen för Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd.

Det vetenskapliga yttrandet innehåller ett antal slutsatser och rekommendationer. Tillgängliga epidemiologiska uppgifter verkar tyda på att förekomsten av listeria monocytogenes i livsmedel utgör en mycket liten risk för alla befolkningsgrupper vid koncentrationer på mindre än 100cfu/g. En viss osäkerhet kvarstår dock eftersom denna gräns inte är grundad på formella dosresponsförhållanden och konsumtionsmönstren för de aktuella livsmedel inte är direkt tillgängliga.

2. Det finns inga mikrobiologiska normer i gemenskapslagstiftningen vad gäller förekomsten av listeria monocytogenes i livsmedel, utom för mjölkbaserade produkter vid expediering från anläggningar (rådets direktiv 92/46/EEG). För dessa produkter är normen noll i antingen 1 gram eller 25 gram beroende på typ av produkt. I brist på enhetliga kriterier är det medlemsstaternas sak att meddela varandra vilka åtgärder de vidtar eller avse att vidta när de anser att ett hot föreligger enligt deras nationella kriterier.

3. Kommissionen tänker använda ovan nämnda vetenskapliga yttrande i ett initiativ för att höja konsumentskyddet. Ett förslag planeras antas i år. Det bör dock påminnas om att det primära ansvaret för framställningen av säkra livsmedel ligger på livsmedelsproducenterna.

Lagstiftningen på veterinär- och livsmedelsområdet kommer att ändras grundligt under kommande år såsom beskrivits i vitboken om livsmedelssäkerhet som godkändes av kommissionen den 12 januari 2000(1). En grundläggande aspekt är det allt större behovet att använda vetenskapliga riskanalyser. I förlängningen av vitboken kommer kommissionen att föreslå ett förfarande för att fastställa mikrobiologiska normer och, när det anses vara lämpligt efter en riskbedömning, motsvarande högsta gränsvärden för oönskade mikroorganismer i livsmedel.

(1) KOM(1999) 719.