SKRIFTLIG FRÅGA E-0311/00

från Marietta Giannakou-Koutsikou (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Åtgärder med anledning av frågan om kvinnomisshandel

En nyligen utförd undersökning visar att 98 % av våldsoffren i Europeiska unionen är kvinnor. Undersökningen visar också att en av fem kvinnor som blivit fysiskt misshandlade har utsatts för denna misshandel av sin man. Uppskattningar ger också vid handen att antalet kvinnor som utsatts för fysiskt, sexuellt eller psykiskt våld inom eller utanför familjemiljön är mycket större än det antal som i regel offentliggörs, detta av förståeliga skäl som kan ha att göra med socialt beskyddande och ibland t.o.m. bottnar i rädsla och hotelser. Det här är ett problem som måste bemötas på ett grundligt sätt eftersom den befintliga lagstiftningen idag antingen uppvisar luckor eller, vilket är fallet i vissa länder, möjliggör en viss tolerans beträffande utövande av våld mot kvinnor.

Har kommissionen för avsikt att lägga fram förslag om:

1. Ett via lagstiftning reglerat stärkande av skyddet av kvinnor mot fysisk, sexuell eller psykisk misshandel?

2. Främjande av program för social omsorg genom särskilda centra, för att höja medvetenheten bland allmänheten och för bättre allmän information i syfte att underlätta anmälningar till myndigheterna om olika fall av misshandel?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(14 april 2000)

Kommissionen delar ledamotens oro för kvinnomisshandeln.

Generellt sett har medlemsstaterna huvudansvaret för att lagstiftningsvägen skydda kvinnor från alla former av misshandel. Kommissionen följer subsidiaritetsprincipen i frågan, men har ändå ägnat problemet stor uppmärksamhet på gemenskapsnivå. Bland annat driver kommissionen en kampanj mot kvinnomisshandel som skall avslutas med en konferens i Lissabon i maj 2000. Många organisationer som arbetar mot våld har deltagit i kampanjen.

Kommissionen kommer även att lägga detaljerade förslag om harmonisering av medlemsstaternas straffrättsliga lagstiftning om handel med kvinnor och sexuellt utnyttjande av barn, även barnpornografi på Internet. Förslagen behandlar också tillfälligt uppehållstillstånd för brottsoffer som är villiga att vittna i rätten. Ett av syftena är att skärpa den europeiska lagstiftningen för att skydda kvinnor mot misshandel och sådana övergrepp av de mänskliga rättigheterna som människohandel och sexuellt utnyttjande utgör.

Kommissionen driver också programmet Daphne, som riktar sig mot alla former av våld mot kvinnor och barn samt programmet Stop, som skall motverka människohandel och sexuellt utnyttjande av barn. Genom programmen vill kommmissionen bygga nätverk mellan offentliga och privata organisationer i gemenskapen som arbetar mot våld. Tanken är att främja utbytet av information och goda arbetsmetoder på området.

Kommissionen kan inte själv stå för de faktiska kostnaderna för att inrätta särskilda kvinnojourer eller centrum som skall skydda kvinnor mot misshandel, eftersom sådana kostnader skall bäras av medlemsstaterna. Men via programmen Daphne och Stop sprider kommissionen information och försöker göra allmänheten medveten om problemet. På så sätt vill kommissionen förmå de som utsatts för misshandel att ta kontakt med behöriga myndigheter.