SKRIFTLIG FRÅGA E-0476/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(20 februari 2003)

Ämne: Statens vetorätt i egenskap av minoritetsaktieägare såsom ett sätt att i Nederländerna skydda kontinuitet i driften och ett postväsen för alla

1. Kan kommissionen bekräfta att nederländska staten aldrig kommer att gå med på att såsom minoritetsaktieägare i det tidigare statliga postföretaget PTT, som sedan blev KPN och, efter att telefonsektorn avknoppats, nu heter TPG, med hjälp av en gyllene aktie fortsätta utöva den bestämmanderätt som tillkommer en majoritetsaktieägare, så att staten inte längre kan inlägga veto mot strategiska beslut av typ att företaget skall övertas av ett annat företag?

2. Har kommissionen då beaktat att det fortfarande går att ha kvar monopol på en del av postservicen, nämligen den dagliga utbärningen av postförsändelser med låg vikt till bostadsadresser, trots att kommissionen velat ha det annorlunda? En av orsakerna till detta är att landsbygden och avlägsna trakter skall kunna få service på likvärdiga villkor som storstäderna och de centralt belägna områdena och att eventuella företagskonkurser kan leda till olösliga problem?

3. Vad är det för skillnad jämfört med sådana situationer där kommissionen faktiskt tillåter medlemsstaterna att ha gyllene aktier, såsom i det jämförbara fallet med Spanien, ett fall som en generaladvokat vid Europeiska domstolen den 6 februari 2003 avgav ett utlåtande om?

4. Varför har kommissionen framfört sina önskemål till Nederländernas regering helt abrupt i stället för att tillsammans med den på förhand söka nå fram till en juridiskt hållbar lösning på de problem som konstaterats?

5. Finns det inget annat sätt för nederländska staten att ha kvar sin vetorätt i strategiska beslut i ovannämnda företag, utan att råka i konflikt med kommissionens önskemål, än att låta aktie majoriteten i företaget återgå i statlig ägo?

6. På vilka andra sätt än de som avses i punkt 5 kan nederländska staten på nytt få vetorätt i TPG:s strategiska beslut, utan att råka i konflikt med kommissionens önskemål?

7. Tänker kommissionen fullkomligt klart ange sina önskemål för Europaparlamentet och medlemsstaterna eller vill kommissionen överlåta hela ärendet till Europeiska domstolen för beslutsfattande?

Källa: Den nederländska dagstidningen De Volkskrant den 7 februari 2003.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 mars 2003)

1. Kommissionen anser att vissa av bestämmelserna i stadgarna för företaget TNT Post Groep N.V. avseende den nederländska statens privilegierade representation i dess övervakande styrelse, som utser medlemmarna i företagets styrelse och utövar kontroll över företagets förvatning och allmänna verksamhet, är oförenliga med gemenskapsrätten i fråga om fri rörlighet för kapital och etableringsrätten. Kommissionen anser också att betämmanderätten rörande vissa beslut som fattats av företagets behöriga organ, som beviljats innehavaren av den gyellene aktien (den nederländska staten) är oförenlig med bestämmelserna i artiklarna 56 och 43 i EG-fördraget. Dessa bestämmelser har medfört att kommissionen inlett ett överträdelseförfarande gentemot Nederländerna, som nämns i kommissionens pressmeddelande av den 5 februari 2003.

EG-domstolens har i sin rättspraxis fastställt att medlemsstaterna kan behålla ett visst inflytande i privatiserade företag som tillhandahåller tjänster i allmänhetens intresse eller tjänster av strategiskt intresse. Dessa begränsningar av den fria rörligheten för kapital måste dock motiveras endera genom de undantag som nämns i artikel 58 i EG-fördraget eller oavvisliga skäl med hänsyn till allmänintresset, under förutsättning att de åtgärder som vidtas följer principerna om icke-diskriminering och proportionalitet.

2. Det stadigvarande tillhandahållandet av posttjänster definieras i Europaprlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna(1). I detta hänseende kan kommissionen konstatera att de rättigheter som är knutna till den gyllene aktien inte enbart omfattar tjänster i allmänhetens intresse utan också utbudet av andra posttjänster som inte ingår i de sistnämnda. Monopol kan bara tillåtas under förutsättning att gemenskapsrätten strikt iakttas.

3. Det mål i vilket generaladvokaten vid EG-domstolen den 6 februari 2003 avgav ett utlåtande om 2003 rör de särskilda behörigheter som Spanien förfogar över i privatiseringslag nr 5/1995 av den 23 mars 1995. Kommissionen anser att dessa särskilda befogenheter utgör en överträdelse av principen om fri rörlighet för kapital och etableringsrätten, och den beslutade därför att hänsjuta ärendet till EG-domstolen. Generaladvokatens utlåtande påverkar inte EG-domstolen dom i detta ärende.

4. I enlighet med förfarandet i artikel 226 i EG-fördraget hade kommissionen den 28 juli 2000 sänt en formell underrättelse om de särskilda befogenheter som Nederländerna har i TNT Post Groep N.V. Försändelsen av den formella underrättelsen följdes upp med ett tekniskt möte den 26 september 2000 med de nederländska myndigheterna om de omstridda bestämmelserna i den nederländska lagstiftningen. EG-domstolens avgörande domar av den 4 juni 2002, som i hög grad bekräftade principerna i kommissionens tolkningsmeddelande av den 19 juli 1997, följdes samma dag upp med ett pressmeddelande från kommissionen.

5. I artikel 295 i EG-fördraget anges: Detta fördrag skall inte i något hänseende ingripa i medlemsstaternas egendomsordning. Enligt dessa bestämmelser har medlemsstaterna rätt att nationalisera eller privatisera. Enligt EG-domstolens rättspraxis skall ett beslut om att privatisera (till exempel) genomföras med iakttagande av principerna i gemenskapsrätten, särskilt den fria rörligheten för kapital. Även om kommissionen inte har till uppgift att att ta ställning till medlemsstaternas strategiska och politiska val vad gäller kontroll av privata företags verksamheter, har den till uppgift att säkerställa att gemenskapsrätten iakttas. I detta avseende hänvisas också till svaren på frågorna 1 och 6.

6. Såsom nämns i svaret på fråga 1 fastställs i EG-domstolens rättspraxis att medlemsstaterna kan behålla ett visst inflytande i privatiserade företag som tillhandahåller tjänster i allmänhetens intresse eller strategiska tjänster. Sådana begränsningar av den fria rörligheten för kapital skall dock motiveras med hänvisning till undantagen i artikel 58 i EG-fördraget eller oavvisliga skäl med hänsyn till allmänintresset, under förutsättning att de åtgärder som vidtas överensstämmer med principerna om icke-diskriminering och proportionalitet.

7. För att informera de nationella myndigheterna och de ekonomiska aktörerna i medlemsstaterna om hur kommissionen tolkar bestämmelserna i EG-fördraget om den fria rörligheten för kapital och etableringsrätten antog kommissionen den 19 juli 1997 ett meddelande om vissa juridiska aspekter som rör investeringar inom gemenskapen. Principerna i detta meddelande grundar sig huvudsakligen på EG-fördraget och EG-domstolens rättspraxis som givetvis är det enda behöriga organet vad gäller tolkningen av gemenskapsrätten.

Detta tolkningsmeddelande tar upp två grundläggande friheter och är så mycket mer relevant eftersom det gäller bestämmelser från EG-fördraget som är direkt tillämpliga. EG-domstolen har upprepade gånger bekräftat att sådana bestämmelser inte kräver några genomförandeåtgärder, eftersom de är tillräckligt precisa och villkorslösa. Vidare bekräftas i gemenskapens rättspraxis att gemenskapsinstitutionerna inte själva kan begränsa utövandet av de grundläggande friheter som garanteras genom EG-fördraget. De väsentliga principerna i meddelandet har i stor utsträckning bekräftats genom EG-domstolens senaste rättspraxis (domstolens dom av den 4 juni 2002 kommissionen mot Frankrike, C-483/99, kommissionen mot Belgique, C-503/99, kommissionen mot Portugal, C-367/98).

(1) EGT L 15, 21.1.1998.