SKRIFTLIG FRÅGA E-3360/01

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(5 december 2001)

Ämne: Kampen mot korruptionen

Kan kommissionen redogöra för vad som görs på europeisk nivå för att bekämpa korruptionen? Har kommissionen en övergripande strategi för att bekämpa korruptionen? Om så inte är fallet kan den beskriva vad den har för planer att ta initiativ till en strategi?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(13 februari 2002)

1. Europeiska unionen försöker förebygga och bekämpa korruption genom att öka samarbetet mellan polis, tull och rättsväsende, att harmonisera de nationella straffrättsliga bestämmelserna, samt genom att föra en bred och omfattande korruptionspolitik som inbegriper samarbete över flera pelare och tar hänsyn till arbetet i andra internationella organisationer

såsom FN, OECD, Europarådet och icke-statliga organisationer. Bestämmelser om arbetet finns i artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen, rekommendation nr 6 i handlingsplanen för bekämpande av den organiserade brottsligheten av den 28 april 1997, rekommendation nr 7 i Europeiska unionens strategi inför det nya årtusendet av den 27 mars 2000 om förebyggande och bekämpning av den organiserade brottsligheten, samt i kommissionens resultattavla för skapandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa.

2. Kommissionen försäkrar parlamentsledamoten om att den gör sitt bästa för att uppnå målet och använder sitt inflytande i de internationella forum där den är representerad för att fördöma, bekämpa och förebygga alla former av korruption.

3. Kommissionens arbete i kampen mot korruption inriktas på fyra handlingslinjer:

a) Att införa nolltolerans av interna fall av passiv korruption (vid EU-institutionerna) och noggrann utredning från Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) av utomstående som försökt att orättmätigt tillskansa sig gemenskapsmedel genom aktiv korruption. Åtgärderna bör ge fullständig insyn och bestämmelserna får inte innehålla några kryphål. I meddelandet Skydd av gemenskapernas ekonomiska intressen Bedrägeribekämpning För en gemensam övergripande strategi av den 28 juni 2000(1) som antagits av rådet och parlamentet beskrev kommissionen i detalj det samarbete mellan institutionerna som skulle kunna förebygga och bekämpa korruption, bland annat genom samarbete på alla nivåer och oberoende administrativa utredningar via OLAF.

b) Att harmonisera medlemsstaternas straffrättsliga bestämmelser med hjälp av gemensamma definitioner, brottsbeskrivningar och påföljder för att nationell eller gränsöverskridande korruption skall leda till lämplig tillämpning av lagarna. Harmoniseringen sker i fyra straffrättsliga instrument (referenser och närmare upplysningar om ratificering sänds direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat). Vad gäller det straffrättsliga skyddet av gemenskapens ekonomiska intressen antog kommissionen den 23 maj 2001 ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv, med bestämmelser om en gemensam definition på aktiv och passiv korruption på området. Parlamentet har redan antagit förslaget vid förstabehandlingen den 29 november 2001. Kommissionen utreder även möjligheterna att föreslå Europaparlamentet och rådet att göra om den gemensamma ståndpunkten om korruption inom den privata sektorn av den 22 december 1998 till ett rambeslut.

c) Att utveckla en bred politik mot korruption som inte bara bygger på straffrättsliga bestämmelser utan även på en övergripande attityd till brottsförebyggande åtgärder på olika områden (åtgärder inom offentlig förvaltning och rättsväsendet, ekonomisk förvaltning, bestämmelser om samfinansiering, bestämmelser om offentlig upphandling, den offentliga sektorns förbindelser med näringslivet, nationell bedrägeribekämpning, nya arbetsmetoder i fråga om bevisinsamling, skatteavdrag och bestickning, normer för bokföring och revision, svartlistning eller uteslutning av ekonomiska aktörer, en europeisk stadga för utsatta yrkesgrupper samt externt stöd och bistånd). De flesta av dessa frågor behandlades i kommissionens meddelande till rådet och parlamentet år 1997, vilket kommer att uppdateras under första halvåret 2002.

d) Att inarbeta EU:s politik för att bekämpa korruption i de yttre förbindelserna genom att främja normer för god förvaltning och bekämpa korruption i samband med EG:s utvecklingspolitik såsom den brukar fastställas av rådet och kommissionen. Cotonou-avtalet med länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet innehåller ett särskilt förfarande för att ta itu med grov korruption. Genomförandet bygger på den manual för upphandling inom kommissionens yttre biståndsprojekt som antogs genom kommissionens beslut av den 10 november 1999 och där artikel 8 särskilt avser korruption.

5. År 2000 beslutade FN:s generalförsamling att utveckla internationella bestämmelser om korruption. En mellanstatlig öppen expertgrupp har tagit fram

ett utkast till förhandlingsmandat för en tillfällig kommitté som skall börja arbetet i januari 2002. Den 29 november 2001 antog EU en gemensam ståndpunkt enligt artikel 34.2 a i Fördraget om Europeiska unionen. Kommissionens enheter har i hög grad bidragit till den gemensamma ståndpunkten och håller nu på att utarbeta en rekommendation till rådet för att ge kommissionen rätt att delta i den del av förhandlingarna som faller inom gemenskapens behörighet.

6. På kommissionens initiativ inleddes EU:s forum om kampen mot organiserad brottslighet i maj 2001. Korruption är en av de frågor som prioriteras av forumdeltagarna när det gäller strategiskt samarbete mellan huvudaktörer på den offentliga och privata sektorn som främjar brottsförebyggande åtgärder.

7. Slutligen har kommissionen inom ramen för Falcone-programmet under 20002001 samfinansierat ett projekt vid universitetet i Gent som handlade om medlemsstaternas och kandidatländernas organisering av kampen mot korruption, som ledde till den första jämförande studien av nationell policy i fråga om korruption inom unionens nuvarande medlemsstater och kandidatländerna.

(1) KOM(2000) 358 slutlig.