SKRIFTLIG FRÅGA E-4140/97 från Angela Sierra González (GUE/NGL) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Mänskliga rättigheter för tuaregbefolkningen i Niger

Tuaregerna som bor utspridda över centrala Sahara, ett område som i våra dagar delas av Algeriet, Libyen, Niger, Mali och Burkina Faso och har en befolkning på över tre miljoner människor, befinner sig i dagens läge i en kritisk situation ur humanitär synvinkel betraktat. En stor del av dem bor koncentrerade i flyktingläger.

Den auktoritära regimen i dagens Niger har vållat talrika brott mot fredsavtalet mellan republiken Niger och den tuaregiska motståndsrörelsen i området och detta har lett till en skärpning av konflikten mellan regeringen i Niger och det tuaregiska folket.

Tuaregbefolkningen har bevarat sina kulturella och socioekonomiska särdrag såsom en nomadbefolkning som hela tiden ringaktats av de länder där de bedrivit sin verksamhet och utvecklat sin livsstil. Tillspetsningen av konflikten ger skäl att befara en militär offensiv mot tuaregerna och en försämring av deras situation.

Hur skulle kommissionen bedöma situationen för tuaregfolket i dagens läge samt den konflikt som råder mellan detta folk och regeringen i Niger?

Kan kommissionen ge besked om kommissionen planerar något slag av samarbete med eller bistånd till det tuaregiska folket, antingen via icke-regeringsorganisationer eller direkt?

Vilka slag av humanitära eller politiska åtgärder kunde kommissionen vidta för att hävda denna befolkningens integritet och rätt att överleva?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar (5 februari 1998)

Den 24 april 1995 slöts ett fredsavtal mellan den nigeriska regeringen och den tuaregiska rebellrörelsen, vilket innebar slutet på en fyra år lång konflikt i norra Niger. Fredsavtalet genomfördes slutgiltigt den 5 februari 1997 genom undertecknandet av handlingarna rörande den sista fasen, som berör inlemmandet av de demobiliserade styrkorna i försvaret, ordningsmakten och den offentliga förvaltningen. Tre minoritetsrörelser bland tuaregerna - vilka omfattar de tuareger som frågeställaren sannolikt åsyftar - som ingår i De väpnade motståndsstyrkornas union (Union des forces de la résistance armée, UFRA) har ansett sig förfördelade av villkoren för avtalets tillämpning och har därför tagit avstånd från överenskommelsen och anslutit sig upproriska toubou-rörelser i landets östra delar, Saharas revolutionära väpnade styrkor (Forces armées révolutionnaires du Sahara, FARS).

Efter medling av Algeriet undertecknade dessa rörelser den 28 november 1997 tillsammans med den nigeriska regeringen ett protokoll om ett tillägg till fredsavtalet av den 24 april 1995. I detta protokoll föreskrivs ett slutgiltigt vapenstillestånd och åtgärder för fredens återupprättande i regionen.

Kommissionen har givit sitt stöd till medlingsinsatserna och till de nigeriska myndigheternas ansträngningar för att genomföra fredsprocessen. Kommissionen har i stor omfattning bidragit med humanitär katastrofhjälp för att fylla de omedelbara behoven hos alla de flyktingar och tvångsförflyttade samt lokala befolkningsgrupper i Niger som försöker att åter bosätta sig och återuppta en normal tillvaro. Biståndet uppgår hittills till 2,9 miljoner ecu och berör de två distrikten Agadez och Tahoua. Biståndet omfattar alla de grundläggande sektorer (vatten, livsmedel, hälsovård) som utpekats av befolkningsgrupperna själva. Biståndet administreras på platsen av erfarna europeiska icke-statliga organisationer och med delaktighet av mottagargrupperna.

Under början av detta år kommer kommissionen att bevilja ett stöd på mer än 7 miljoner ecu för att förebygga kriser i livsmedelsförsörjningen (varav över 3 miljoner ecu i livsmedelsbistånd). Parallellt med detta genomför kommissionen sedan 1995 ett projekt på 15 miljoner ecu rörande en integrerad utveckling av betesmarkerna, vilka särskilt drabbats av följderna av upproret och den väpnade konflikten.

Dessa åtgärder gör, sammantagna, gemenskapen till en av de främsta givarna av bistånd till befolkningen i norra Niger.