SKRIFTLIG FRÅGA P-0156/00

från Niels Busk (ELDR) till kommissionen

(26 januari 2000)

Ämne: Vattendirektivet KOM(1999) 271

Kommissionens förslag till ett ramdirektiv för vattenpolitik KOM(1999) 271 tar sin utgångspunkt i en sammanfattning av en rad olika direktiv som reglerar ytvatten och grundvatten. Avser man att genom ramdirektivet för vattenpolitik skärpa de miljömål som fastställts i de nu gällande direktiven?

Man föreslår införandet av en försiktighetsprincip som inte närmare definieras och en utfasning av farliga ämnen. Vad menar man med begreppet försiktighetsprincipen och vilka farliga ämnen vill man fasa ut?

I samband med utfasningen av farliga ämnen vill man minska utsläppen till nära noll före år 2002 på grundval av 1995 års siffror. Hur skall en sådan utfasning genomföras?

Det framgår vidare att man vill stoppa emissioner och utsläpp av farliga ämnen och att samtidigt uppnå slutmålet om att koncentrationerna i den marina miljön skall ligga nära bakgrundsvärdena för naturligt förekommande ämnen och nära noll för syntetiska ämnen. Vad innebär naturligt förekommande ämnen, och avser man att fastställa de så kallade bakgrundsvärdena? När man talar om värden nära noll, avser man då vad som kan mätas med den tillgängliga tekniken; alltså på sikt ett absolut nollvärde, eftersom man då kommer att kunna mäta även mycket små mängder av olika ämnen?

Det framgår även att man skall åstadkomma en omsvängning i alla väsentliga och ihållande uppåtgående utvecklingstendenser i fråga om koncentrationen av alla förorenande ämnen vad gäller grundvattnet. Menar man härmed att man inte kommer att tillåta en ökning av exempelvis nitrat i grundvattnet upp till det fastställda gränsvärdet?

Direktivet ger de enskilda medlemsstaterna möjlighet att i undantagsfall anpassa målsättningarna. Vad avses med undantagsfall?

Direktivets överordnade miljömål är att man skall uppnå en god status för såväl ytvatten som grundvatten. Vad avses med god status?

Kommer direktivet innebära en generell förändring av skyddsnivån inom EU?

Har kommissionen genomfört en utredning av de konsekvenser som genomförandet av direktivet kommer att få?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(29 februari 2000)

Vid plenarsessionen den 1418 februari 2000 gjorde parlamentet en andra behandling av den gemensamma ståndpunkten av den 22 oktober 1999(1) om förslaget till direktiv om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område från 1997(2). Parlamentet välkomnade förslaget vid sin första behandling och antog 133 ändringar, som generellt sett stärkte målen och tidsplanen för genomförandet. Den 25 januari 2000 godkände miljöutskottet 86 av de totalt 243 ändringsförslag som föreslogs.

Förslaget innehåller en allmän princip för vattenförvaltning som utgår från den geografiska utbredningen av hela avrinningsområdet och dess grundvattenförekomst. Samtidigt införlivas ett antal äldre vattendirektiv, som rör vissa särskilda vattentyper, med olika specifika miljömål. Enligt principen måste man vid alla skyddsåtgärder och all vattenanvändning ta hänsyn till målen för både grundvatten och ytvatten samt samordna planeringen. Utöver de befintliga, huvudsakligen fysikalisk-kemiska, målen och normerna innhåller förslaget ett antal ekologiska mål. Det allmänna målet för vattenkvalitet är så kallad god status. Detta begrepp omfattar både de klassiska fysikalisk-kemiska och de ekologiska parametrarna. I bilaga V i förslaget presenteras detaljerade definitioner och tillämpningen av begreppet god status. Däremot definieras inte försiktighetsprincipen i själva förslaget. Förslaget baseras dock på artikel 175.1 (f.d. artikel 130s) i EG-fördraget och följer sålunda principerna för gemenskapens miljöpolitik, inklusive den försiktighetsprincip som föreskrivs i artikel 174 (f.d. artikel 130r) i fördraget. Kommissionen antog den 2 februari 2000 ett meddelande om försiktighetsprincipen(3).

Med hänsyn till den gradvisa utfasningen av utsläppen av farliga ämnen, var syftet med parlamentets första behandling av den 11 februari 1999 och kommissionens ändrade förslag(4) att genomföra de åtaganden som gjorts av medlemsstaterna inom ramen för Oslo-Paris-konventionen (OSPAR) för skydd av den marina miljön. Medlemsstaterna kom överens om ett i första hand politiskt åtagande om att successivt minska utsläppen av farliga ämnen. Härigenom infördes slutmålet att koncentrationerna skall ligga vid bakgrundsvärdena för naturligt förekommande ämnen och nära noll för syntetiska ämnen senast år 2020. Det gjordes inga försök att närmare specificera det här målet eller kontrollmetoderna.

I förslaget fastslås inte några detaljerade vägar för hur målet skall uppnås, utan det är en sak som medlemsstaterna får bestämma själva. Det anges dock att ett särskilt förslag rörande så kallade prioriterade ämnen kommer att antas, bl.a. med hänsyn till detta mål.

Vad gäller grundvatten införs i förslaget en princip om att motverka varje tendens till väsentliga och ihållande ökningar av koncentrationen av förorenande ämnen. Parlamentets miljöutskott godkände den 25 januari 2000 ett antal ändringsförslag, där man dessutom lade till som slutmål att föroreningar framställda av människan skall vara obetydliga för att bryta trenden. Den gemensamma ståndpunkten medför i sig en skyldighet att vidta åtgärder för att åstadkomma en omsvängning i fråga om väsentliga och uppåtgående ihållande utvecklingstrender innan koncentrationen av ämnena når den nivå som fastställts i nuvarande lagstiftning. Detta är dock ett mål att sträva efter och omfattas inte av förslagets definition om god grundvattenstatus. Det kommer därför inte i sig att utgöra ett kriterium som måste efterlevas.

Enligt kriterierna i den gemensamma ståndpunkten kan medlemsstaterna förlänga tidsplanen för genomförandet och i undantagsfall ställa upp mindre stränga miljökrav. Detta gäller t.ex. vid oförutsedd och osedvanlig torka, översvämning eller återställning av grundvatten. Sådana omständigheter kan av naturliga skäl ofta leda till att de tidsramar som föreskrivs i förslaget överskrids. I parlamentets första behandling och miljöutskottets nyligen antagna ändringsförslag föreslås en skärpning av kriterierna.

Kommissionens utvärdering av konsekvenserna av genomförandet presenterades i motiveringen till det ursprungliga förslaget. Rådet och parlamentet har inte kommenterat denna utvärdering i sina respektive behandlingar av förslaget.

(1) EGT C 343, 30.11.1999.

(2) EGT C 184, 17.6.1997.

(3) KOM(2000) 1, slutlig.

(4) EGT C 342 E, 30.11.1999.