SKRIFTLIG FRÅGA E-3829/97 från Wilfried Telkämper (V) till kommissionen (28 november 1997)

Ämne: Tillämpning av rådets direktiv om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter på området vid flygplatsen i Söllingen

1. Vilka åtgärder är de tyska delstaternas myndigheter skyldiga att vidta enligt rådets direktiv om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter så länge detta direktiv ännu inte införlivats i den nationella lagstiftningen, men dess skyddsvillkor, exempelvis ¨prioriterade livsmiljötyper¨ på flera hundra hektar, är uppfyllda? Under vilka omständigheter kan delstatsmyndigheterna avstå från de åtgärder som fastställts och vem avgör om dessa åtgärder bör vidtas eller inte?

2. Vad skall man göra i de fall planerna för områden där livsmiljöerna skall skyddas är motstridiga på förbunds-, delstats- och kommunnivå och vilka rättsliga konsekvenser får det för bevarandet av livsmiljöer om de som utarbetar planerna inte beaktar det tillbörliga förfarandet och

a) livsmiljöerna ännu finns kvar, men det finns planer som kommer att leda till att de utrotas,

b) livsmiljöerna utplånas?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (20 januari 1998)

Kommissionen känner till att området vid flygplatsen i Söllingen har diskuterats i parlamentet (Landtag) i Baden-Württemberg och att de ansvariga myndigheterna har konstaterat att det i den tyska delstaten inte finns några områden av lika stor betydelse för bevarandet av livsmiljöer av sedoscleranthetea-typ.

Som det ser ut nu, verkar det som om området i fråga är så betydelsefullt att de tyska myndigheterna kan tänkas ta med det på den nationella listan över områden som skall föreslås i enlighet med artikel 4.1 i direktiv 92/43/EEG om bevarande av naturliga livsmiljöer och vilda djur och växter ((EGT L 206, 22.7.1992. )). Tyskland har dock ännu inte föreslagit någon fullständig lista (eftersom den skulle ha lämnats in senast i juni 1995 har kommissionen inlett ett överträdelseförfarande) och området finns inte med på den ofullständiga lista som Tyskland redan har lämnat in. Det är därför svårt att veta om området slutligen kommer att tas med på den nationella listan och den därpå följande listan över områden av intresse för gemenskapen.

Det är under dessa förhållanden svårt för kommissionen att informera parlamentsledamoten om vilka effekter direktiv 92/43/EEG har på området ifråga, särskilt eftersom det saknas prejudikat från EG-domstolen. Nedanstående kommentarer kan dock vara till ledning.

Bestämmelserna om bevarande av områden enligt artikel 6 i direktiv 92/43/EEG är i allmänhet bara tillämpbara från den tidpunkt då området tas upp på listan över områden av intresse för gemenskapen, vilket inte har skett i det här fallet. Ett undantag från detta är när kommissionen åberopar artikel 5 i direktivet. Då gäller bestämmelserna i artikel 6.2 i direktivet i väntan på ett beslut från rådet. Om det ännu inte finns någon lista upprättad av gemenskapen och om artikel 5 i direktivet inte har åberopats, kan det hända att de behöriga myndigheterna ändå måste ta hänsyn till artikel 5 i EG-fördraget, i vilken det bl.a. föreskrivs att medlemsstaterna skall avstå från sådana åtgärder som skulle kunna göra det svårare att uppnå EG-fördragets mål. Att förstöra viktiga naturskyddsområden utan lämpliga hänsynstaganden kan innebära att man bryter mot artikel 5 i EG-fördraget om effekten blir att syftet med direktiv 92/43/EEG motverkas.

Det finns även andra gemenskapsbestämmelser som kan tillämpas. Området kan vara så betydelsefullt att det krävs en miljökonsekvensbedömning enligt rådets direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt ((EGT L 175, 5.7.1985. )). Områdets betydelse kan också göra att man kan tillämpa artikel 4 i Konventionen om skydd av europeiska vilda djur och växter samt deras naturliga miljö. Enligt konventionen skall de avtalsslutande parterna (däribland Tyskland och gemenskapen ((Rådets beslut 82/72/EEG om ingående av Konventionen om skydd av europeiska vilda djur och växter samt deras naturliga miljö, EGT L 38, 10.2.1982. ))) i möjligaste mån undvika eller minimera försämringen av hotade naturliga livsmiljöer i sin politik för planering och utveckling. Enligt kommissionens uppfattning borde dessa bestämmelser bidra till att bevaka att de intressen som omfattas av direktiv 92/43/EEG inte äventyras trots att gemenskapsförteckningen ännu inte är fastställd.