ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1555/01

från María Rodríguez Ramos (PSE) till kommissionen

(28 maj 2001)

Ämne: Uppförande av en kraftvärmeanläggning i Tordesillas, Spanien

Det multinationella företaget Enron vill uppföra en kraftvärmeanläggning för gas- och dieselförbränning på 800 megawatt i Tordesillas kommun. En anläggning som enligt företagets egna uppgifter årligen kommer att släppa ut 2 540 000 ton koldioxid (den största förorsakaren till klimatförändringen), 2 100 ton kväveoxider, 191 ton svaveloxid, 545 ton kolmonoxid och andra föroreningar.

Detta projekt planeras i en självstyrande region som producerar tre gånger så mycket energi som den själv konsumerar. Det är alltså ett klart överskott.

Anläggningen är planerad att ligga två km från Tordesillas, ett samhälle med 8 000 invånare, och fem km från det enda naturskyddsområde i provinsen Valladolid - naturreservatet Riberas de Castronuño - samt ett fåtal km från vinodlingarna i Ruedas vindistrikt.

Enligt det förslag som företaget lagt fram kommer vattenmängden från floden Duero som anläggningen behöver till kylning, omkring 0,42 m3/s, allvarligt att påverka flodens ekosystem eftersom vattenmängden vissa år, vid torrperioder, bara är 3 m3/s, och knappt uppnår sin naturliga mängd. Detta kommer oundvikligen att förorsaka allvarliga skador på våtmarken i Riberas de Castronuño,

som är ett naturskyddsområde i Castilla y León. Med tanke på dess betydelse för miljön, framför allt för fågellivet, har en del av detta landskap förklarats som särskilt fågelskyddsområde och är föreslagen att ingå i Natura 2000-nätverket.

Kan kommissionen borga för att konsekvensutredningen specificeras och tar hänsyn till skyddet och de skyddsåtgärder som skall antas för att skydda och undvika skador på det ekosystem som är på väg att införlivas i Natura 2000-nätverket?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(24 juli 2001)

Kommissionen känner inte till den situation som parlamentsledamoten tar upp, men har ändå kontrollerat att området i fråga omfattas av ES4180017 - Riberas de Castronuño, klassificerat som särskilt skyddsområde för fåglar i enlighet med rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1) (det så kallade fågeldirektivet). Dessutom handlar det om ett område av gemenskapsintresse (ES4180017 - Riberas de Castronuño) i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(2).

Det skall även nämnas att det finns tre områden av gemenskapsintresse i provinsen Valladolid (Castilla y León) som skall läggas till under Natura 2000 för denna provins.

Kommissionen kommer att vända sig till de spanska myndigheterna och begära att de översänder den miljökonsekvensbeskrivning som antagits, innan projektet godkänns definitivt.

När kommissionen fått svar på detta kommer den att kunna uttala sig om huruvida gemenskapslagstiftningen följts i just detta fall.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.

(2) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0416/01

från Roy Perry (PPE-DE) till rådet

(8 februari 2001)

Ämne: Elchockvapen

Så kallade elchockvapen riskerar att bryta mot FN:s grundläggande principer om användningen av våld och eldvapen. Dessa principer föreskriver att utvecklingen och användandet av vapen som inte dödar utan försätter personer ur stridbart skick bör utvärderas noga så att man minskar risken för att utomstående råkar i fara. Vidare föreskriver de att användningen av sådana vapen skall kontrolleras noggrant (princip 3). Med tanke på detta undrar jag vilka åtgärder rådet vidtar för att se till att denna princip efterföljs när det gäller denna typ av vapen?

Svar

(31 maj 2001)

Medlemsstaterna anser att export av viss icke-militär utrustning som kan användas för internt förtryck bör övervakas av nationella myndigheter på grundval av när det gäller civila varor gemenskapsregler, för att förhindra att utrustning med ursprung i Europeiska unionen används för verksamhet som strider mot de mänskliga rättigheterna.

I detta syfte har rådet utarbetat en gemensam förteckning över icke-militär säkerhetsutrustning och polisutrustning, vars export bör övervakas enligt det andra kriteriet i koden, nämligen att de mänskliga rättigheterna respekteras i det slutliga bestämmelselandet. Bland de varor som finns upptagna i denna förteckning är bärbar utrustning konstruerad eller modifierad för upploppskontroll eller självförsvar genom användning av en elstöt, inbegripet elektriska batonger, elektriska sköldar, elstötspistoler, elpilsgevär (tasers) och därtill hörande för detta ändamål särskilt konstruerade eller modifierade komponenter.

Förteckningen kommer att överlämnas till kommissionen, som är ansvarig för att ta initiativet till att föreslå ett utkast till ett gemenskapssystem för kontroll av export av icke-militär utrustning som kan användas för internt förtryck.

Rådet har uppmärksammat kommissionens avsikt att snarast möjligt lägga fram ett förslag på grundval av förteckningen, som bör innehålla ovan nämnda varor, och som möjliggör att ett gemenskapssystem för kontroll kan inrättas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0931/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 mars 2001)

Ämne: Försvunnet 16 miljoner kronor

Perry Lux i Luxemburg anlitades av ECHO för att utföra tre biståndsprojekt i Bosnien till en total summa av motsvarande 24 miljoner svenska kronor. Projekten gick i stöpet i en omfattande bedrägeriaffär. Ungefär 16 miljoner svenska kronor har försvunnit.

Vad gör kommissionen för att finna de försvunna pengarna och diskuterar man seriöst hur ansvariga tjänstemän skall ställas till svars för de misstag de begick i samband med bedrägeriaffären?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(25 juni 2001)

På grundval av information som erhölls i mars 1997 om misstankar mot fyra operativa kontrakt om total 4 miljoner ecu inledde kommissionens enhet för samordning av bedrägeribekämpningen (UCLAF) en undersökning som innefattade kontroller på plats i Luxemburg, Irland och f.d. Jugoslavien. I rapporten från undersökningen konstaterades bland annat att det är nödvändigt att de nationella rättsliga myndigheterna genomför ytterligare undersökningar för att fastställa de slutliga mottagarna av medel som man ännu inte lyckats spåra.

Som UCLAF föreslog utfärdade ECHO genast ett betalningskrav till Perry Lux Informatic för ett av de fyra kontrakten. Betalningskravet bestreds i en process som påbörjades i Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt i april 1998 (T-132/98). Företaget gick senare i konkurs och konkursförvaltarna begärde att förstainstansrätten skulle skjuta upp förhandlingarna i avvaktan på resultatet av en straffrättslig process som inletts av de rättsliga myndigheterna i Luxemburg. Förstainstansrätten beviljade denna begäran den 25 juni 1999. Den straffrättsliga processen pågår fortfarande och kommissionen försvarar gemenskapens ekonomiska intressen som en civil part i processen.

De övriga tre kontrakten ingicks med två dotterbolag till Perry-Lux i Irland. De två dotterbolagen hade redan lagts ned 1996, innan UCLAF:s undersökning inleddes. Undersökningen har inte gjort det möjligt för kommissionen att identifiera, till exempel, en konkursförvaltare gentemot vilken man skulle ha kunnat rikta betalningskrav. Kommissionen kommer därför att även i dessa fall försvara gemenskapens ekonomiska intressen på det sätt beskrivs i punkt 2, dvs. inom ramarna för den pågående straffrättsliga processen.

När det gäller de disciplinåtgärder som vidtagits i samband med detta ärende hänvisar kommissionen till de detaljerade svar som den redan givit inom ramen för ansvarsfrihetsförfarandet för den allmänna budgeten 1999 (Blak-betänkandet).
SKRIFTLIG FRÅGA P-1764/01

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(12 juni 2001)

Ämne: Det ekonomiska värdet av frivilligt arbete

En stor del av arbetet vid frivilligorganisationer, och i synnerhet vid frivilligorganisationer som sysslar med kvinnofrågor, utförs på frivillig basis. Varför tillerkänner inte kommissionen frivilligt arbete och bidrag i form av materiel ett ekonomiskt värde inom ramen för de gemenskapsprojekt under det femte ramprogrammet som syftar till jämställdhet?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(9 juli 2001)

Parlamentsledamoten hänvisar till att det frivilliga arbete som utförs av medlemmar i icke-statliga organisationer (NGO) inte betraktas som en bidragsberättigad kostnad i samband med de projekt som finansieras av programmet för genomförande av gemenskapens ramstrategi för jämställdhet (20012005).

Kommissionen vill understryka att en god förvaltning av gemenskapens medel innebär att det kan genomföras en kontroll av de uppgifter som faktiskt har utförts och av de bidrag som har tillhandahållits av tredje part i samband med projekt som finansieras av gemenskapen.

Men frivilligt arbete kan liksom bidrag in natura inte värderas exakt. Kommissionen har därför, delvis på begäran av parlamentet, beslutat att begränsa bidragen in natura i samband med de projekt som den ger bidrag till. Det är orsaken till att bidrag in natura inte betraktas som bidragsberättigade kostnader i de projekt som finansieras av kommissionen, om det inte finns någon undantagsbestämmelse i de beslut som gäller dessa projekt (i detta fall rådets beslut 2001/51/EG av den 20 december 2000 om ett handlingsprogram avseende gemenskapens strategi för jämställdhet mellan kvinnor och män (20012005)(1)).

(1) EGT L 17, 19.1.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1874/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Frankrike)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Frankrike som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Frankrike som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(24 juli 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1708/01

från Heidi Hautala (Verts/ALE) till kommissionen

(14 juni 2001)

Ämne: Snusförsäljning och snusframställning i strid med direktivet

Det självstyrda Åland följer inte det förbud mot försäljning av snus som gäller inom EU, utan tillåter snusförsäljning på sitt område och inom färjetrafiken mellan Finland och Sverige. Åland har inte, såsom Sverige, erhållit ett specialtillstånd av kommissionen för fortsatt snusförsäljning. Det är kommissionens uppgift att övervaka att direktivet genomförs. Det snus som säljs på Åland och inom färjetrafiken har framställts i Sverige. Enligt uppgifter som förekommit i offentligheten kommer man att börja framställa snus på Åland för att kunna sälja det inom färjetrafiken.

När Sverige beviljades undantag för snusförsäljning åtog sig landet att se till att snus som framställs och saluförs i Sverige inte släpps ut på marknaden i de andra medlemsstater där det råder förbud mot försäljning av snus. Detta åtagande uppfylls i allmänhet inte, eftersom svenskt snus kan köpas fritt på Åland och på fartygen inom färjetrafiken mellan Sverige och Finland. Enligt massmedieundersökningar kan man även utan svårighet inhandla snus i bl.a. kioskerna i Finland.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att sätta stopp för den försäljning av snus på Åland och i övriga delar av Finland som står i strid med direktivet om förbud mot snusförsäljning? Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att få Sverige att uppfylla de villkor som fastställs i undantagstillståndet och inte längre släppa ut svenskt snus på övriga medlemsstaters marknader?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 juli 2001)

Enligt artikel 8 i direktiv 2001/37/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror(1), är det förbjudet att släppa ut snus på marknaden. Detta förbud omfattar hela Finlands territorium.

Kommissionen har nyligen tagit emot klagomål där det görs gällande att förbudet inte följs på Åland. Kommissionen kommer därför att begära att Finlands regering klargör om nödvändig lagstiftning har införts för att se till att direktivet följs.

Kommissionen kommer också att fråga de svenska myndigheterna hur de uppfyller kravet i artikel 151 och bilaga XV i anslutningsakten för Finland, Sverige och Österrike, att vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att snus som släpps ut på marknaden i Sverige inte släpps ut på marknaden i andra medlemsstater.

(1) EGT L 194, 18.7.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1880/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Österrike)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Österrike som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Österrike som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(24 juli 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0854/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(22 mars 2001)

Ämne: Skattenivåer

Anser kommissionen att någon medlemsstat har en så hög allmän skattenivå att en skattesänkning skulle kunna öka intäkterna genom att skapa incitament?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(26 juni 2001)

Även om det finns en teoretisk möjlighet att höga skattesatser resulterar i lägre skatteintäkter och att därför en sänkning av skattesatserna leder till ökade skatteintäkter, finns det ingen tydlig indikation på vilken nivå skattesatserna måste ligga på för att framkalla så kallade Laffer-effekter(1).

I en gemensam rapport om De offentliga finansernas bidrag till tillväxt och sysselsättning: krav på ökad kvalitet och hållbarhet, som lades fram vid Europeiska rådets möte i Stockholm, bekräftade kommissionen och rådet på grundval av den samlade erfarenheten att skattenedskärningar inte är helt självfinansierande utan måste åtföljas av utgiftsreformer. Hur stora utgiftsnedskärningar som är nödvändiga måste enligt rapporten bedömas mot bakgrund av hur situationen för de offentliga finanserna och konjunkturen ser ut i utgångsläget, samtidigt som en lämplig avvägning måste göras mellan att å ena sidan sänka skatterna och å andra sidan minska statsskulden eller förbättra de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Dessutom beror även effekterna av skattereformer på i vilken utsträckning skattesänkningarna syftar till att avhjälpa stelheter på ekonomins utbudssida. Särskilt när det gäller mycket snedvridande skatter som påverkar incitamentstrukturen, vilket är fallet med skatten på arbete, speciellt skatten på lågavlönat arbete, kan skattesänkningar leda till positiva långsiktiga effekter på investeringar, arbete och tillväxt, vilket kan resultera i högre skatteintäkter som delvis väger upp de negativa effekterna av de lägre skattesatserna.

(1) Med Laffer-effekter avses möjligheten att en sänkning av skattesatserna kan leda till en ökning (istället för, som förväntat, en minskning) av skatteintäkterna. I den verkliga världen är dock skattesänkningar, tvärtemot vad Laffer hävdade, inte självfinansierande. Allt annat lika, leder skattesänkningar till en minskning av skatteintäkterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0591/01

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(1 mars 2001)

Ämne: Burma

Kan kommissionen ta reda på om någon medlemsstat har vidtagit åtgärder för att genomföra rekommendationerna från ILO:s undersökningkommitté om tvångsarbete i Burma?

Kan kommissionen tänka sig att uppmana alla medlemsstaterna att redogöra för hur de avser att gå tillväga?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 maj 2001)

Enligt den resolution om tvångsarbete i Burma/Myanmar som Internationella arbetskonferensen antog i juni 2000 och som bekräftades av ILO:s styrelse i november 2000 skulle ILO:s generaldirektör lägga fram en rapport för styrelsen i mars 2001 om åtgärder som ILO:s medlemmar och internationella organisationer vidtagit som svar på rekommendationerna i resolutionen.

ILO:s generaldirektör har bett om upplysningar i detta syfte av både medlemsstaterna och kommissionen. ILO:s rekommendationer vars syfte är att Burma/Myanmar skall genomföra de rekommendationer som ILO:s undersökningskommitté gjort gällande tillämpningen av konventionen angående tvångs- eller obligatoriskt arbete från 1930 (nr 29) diskuterades därför i de berörda rådsforumen.

EU:s medlemsstater och kommissionen har för egen del svarat på den begäran om upplysningar som ILO:s generaldirektör gjort beträffande åtgärder som vidtagits eller planeras som svar på rekommendationerna i resolutionen. Man enades om vissa gemensamma inslag i svaren.

De upplysningar som medlemsstaterna och kommissionen lämnade ingick i en rapport som ILO:s generaldirektör överlämnade till ILO:s styrelse under dess 280:e sammanträde i mars 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1183/01

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Mänskliga rättigheter inom ramen för Europa-Medelhavsavtalet

Kommissionens ordförande Romano Prodi besökte i januari Tunisien i samband med en resa, för att upprätthålla kontakter, som även förde honom till Algeriet och Marocko.

Under sitt besök i Tunisien diskuterade kommissionens ordförande med de tunisiska myndigheter frågor som emigration, de mänskliga rättigheterna, konflikten i Mellanöstern och situationen i den arabiska Maghreb-unionen.

Kränkningar av de mänskliga rättigheterna har vid upprepade tillfällen ägt rum i Tunisien och ordförande Prodi talade under sitt besök i januari med det tunisiska förbundet för försvar av de mänskliga rättigheterna, vilket nyligen förklarats vara illegalt. Kan kommissionen ange vilka samarbetsåtgärder som för närvarande genomförs i Tunisien inom ramen för Europa-Medelhavsavtalet?

Svar från Christoper Patten på kommissionens vägnar

(28 maj 2001)

Kommissionen har alltid fäst stor uppmärksamhet vid att de mänskliga rättigheterna och medborgerliga friheter respekteras. Den beklagar därför principiellt alla beslut som syftar till att begränsa dessa rättigheter.

Partnerskapet med Tunisien utgör en successiv integrering. I det sammanhanget har kommissionen till att börja med beslutat att stödja de två positiva ordningar som föreskrivs i Barcelona-deklarationen och associeringsavtalet med Tunisien, dvs. politisk dialog och finansiering av program till stöd för de mänskliga rättigheterna och medborgerliga friheter. Målet är att uppnå en varaktig förbättring när det gäller de mänskliga rättigheterna och yttrandefriheten.

Mer konkret innebär det att kommissionen inom ramen för sin programplanering 2001 med Tunisien har inbegripit projekt rörande stöd till medierna och förstärkning av det civila samhället. Sedan associeringsavtalet trätt i kraft har kommissionen även beslutat sig för att utnyttja varje möjlighet till diskussion på samtliga nivåer. Den kommer således att fortsätta att stärka den politiska dialogen och även ta upp de fall som är av intresse för båda parterna.

Kommissionen anser att Tunisien, med betydande framsteg på det ekonomiska området och social stabilitet, bör vara i stånd att genomföra omfattande reformer rörande rättigheter och politisk mångfald, samt att vidta positiva åtgärder på fältet för att uppnå den tillnärmning till unionen som landet önskar. Inget samhälle kan utveckla hela sin potential utan att till fullo inbegripa medborgarna i beslutsprocessen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1320/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Uteslutande av privata yrkesutbildningsinstitut från det operativa programmet för utbildning och grundläggande yrkesutbildning i Grekland

I det nya operativa programmet för utbildning och grundläggande yrkesutbildning (EPEAEK) har de privata yrkesutbildningsinstituten (IEK) uteslutits ur den finansiering som sker via EU-program. Detta trots tidigare förslag från undervisningsministeriet och den överenskommelse som träffats mellan undervisningsministeriet och Europeiska kommissionen om att följa öppna förfaranden för projekt som gäller grundläggande yrkesutbildning. Raka motsatsen är fallet vad gäller den fortsatta yrkesutbildningen, där behöriga myndigheter, allmänna och privata yrkesutbildningscentraler (KEK) efter certifiering kan anmäla sitt intresse och kandidera för att tilldelas utbildningsprogram utlysta av den behöriga myndigheten.

1. Varför används olika finansieringsmodeller för den grundläggande och den fortsatta yrkesutbildningen, fastän de egentligen handlar om samma sak?

2. Anser kommissionen att denna bestämmelse säkerställer konkurrens mellan allmänna och privata yrkesutbildningsinstitut?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(9 juli 2001)

Kommissionen vill erinra om att gemenskapsåtgärderna skall ses som ett komplement till nationella åtgärder eller som ett bidrag till dessa. Således stöder och kompletterar Europeiska socialfonden medlemsstaternas insatser för att utveckla arbetsmarknaden och mänskliga resurser.

Det kan också konstateras att det i det operativa programmet för utbildning och grundläggande yrkesutbildning för denna särskilda yrkesutbildningssektor i Grekland har fastställts att det skall genomföras en undersökning av villkoren för privata yrkesutbildningscentralers eventuella deltagande i samband med utvärderingen efter halva tiden. På grundval av resultaten från denna undersökning skall man tillsammans med de grekiska myndigheterna undersöka möjligheten för de privata yrkesutbildningscentralerna att delta i programmets insatser inom ramen för öppet förfarande.

Det nya operativa programmet för utbildning och grundläggande yrkesutbildning som godkändes av kommissionen den 14 mars 2001 motsvarar därför andemeningen i den tredje gemenskapsstödramen och kommer i betydande grad att bidra till de moderniseringar av utbildningssystemet som de grekiska myndigheterna har inlett.