SKRIFTLIG FRÅGA E-2967/02

från Pere Esteve (ELDR)och Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(22 oktober 2002)

Ämne: Skydd av Medelhavsområdets skog

Vad anser kommissionen, mot bakgrund av den aktuella situationen för skogarna i Medelhavsområdet inom EU och avsaknaden av en särskild politik för skydd och återplantering av skog, om att skapa en EU-finansierad europeisk plan för återskapande av Medelhavsområdets skog som skulle omfatta program som grundas på hållbara kriterier för skydd, föryngring och bevarande av skogarna i Sydeuropa och för skapandet av ett europeiskt bestånd av skyddade skogar, dvs. skogar med ett växt- och djurliv som är av särskilt ekologiskt intresse, befinner sig i offentlig ägo och förvaltas av icke-statliga organisationer?

Vad anser kommissionen om detta initiativ? Har kommissionen något annat förslag i tankarna när det gäller skydd av Medelhavsområdets skog?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

Skogarna i Medelhavsområdet består av mycket varierande naturliga områden med särskilda bioklimat. De fyller viktiga funktioner, bl.a. som skydd, i produktionen liksom på det sociala och kulturella planet, och dessa funktioner hotas nu av flera anledningar.

Vissa risker, som bränder, kan medföra andra problem, t.ex. erosion eller spridning av skadedjur och sjukdomar. De här hoten mot skogarna i Medelhavsområdet bör inte betraktas isolerat utan som en del i ett sammanhang med ett antal naturliga fenomen som t.ex. långa perioder av torka och sociala problem som den ökande urbaniseringen och nedvärderingen av jordbruket.

Att förebygga och undanröja risker som hotar skogen kan endast ske i samarbete med ägare, förvaltare och användare. I denna fråga är det viktigt att ta hänsyn till ägarförhållandena, eftersom skogarna i Medelhavsområdet oftast tillhör en mängd olika privata ägare av små områden, liksom det är viktigt att ta hänsyn till de olika typerna av skogsförvaltning och användning som hänger samman med den pågående utvecklingen i ekosystemen i Medelhavsområdet.

När det gäller unionens åtgärder på det här området, och särskilt eventuella initiativ från kommissionens sida, bör man först ta upp några grundläggande principer som är mycket väl definierade i unionens skogsbruksstrategi.

I rådets resolution av den 15 december 1998 om en skogsbruksstrategi för Europeiska unionen(1) anges som något av det mest grundläggande för denna politik subsidiaritetsprincipen

med tanke på att fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen inte föreskriver en särskild gemensam skogsbrukspolitik och att ansvaret för skogsbrukspolitiken vilar på medlemsstaterna, likväl med beaktande av att gemenskapen i enlighet med subsidiaritetsprincipen och begreppet delat ansvar kan bidra positivt till genomförandet av ett hållbart skogsbruk och skogens mångsidiga roll.

Den här decentraliseringen ligger också i linje med de principer och målsättningar som återfinns i parlamentets resolution om unionens skogsbruksstrategi som antogs den 30 januari 1997 (föredragande David E. Thomas, dok. A4-0414/96) och där man i punkt 2 kräver att Samordningen av den nationella politiken måste grundas på respekt för subsidiaritetsprincipen.

Att skapa samordnade åtgärder för att återställa skogsbruket i Medelhavsområdet på grundval av hållbara kriterier för skydd, förnyelse och bevarande av skogarna i Sydeuropa är alltså i första hand en uppgift som måste lösas genom medlemsstaternas skogsbrukspolitik. Samma sak gäller beslutet om vilka förvaltningar eller organisationer som skall anförtros förvaltningen av de skogliga ekosystemen, som skyddas av det faktum att de innehåller en flora och en fauna av särskilt ekologiskt intresse.

De åtgärder som vidtagits eller planeras på EU-nivå inom flera politikområden, som miljöpolitiken, landsbygdsutveckling och regionalpolitik, har till huvudsyfte att öka värdet och stärka medlemsstaternas politik när det gäller hållbar skogsförvaltning, inklusive skyddet av Medelhavsskogarnas kulturarv.

Flera gemenskapsinstrument bidrar till detta när medlemsstaterna genomför skyddsåtgärder och åtgärder för bevarande av Medelhavsskogarna och bland dessa särskilt följande:

- Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(2);

- Sjätte miljöhandlingsprogrammet(3); Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram

- Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar(4);

- Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(5);

- Sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning(6). Europaparlamentets och rådets beslut nr 1513/2002/EG av den 27 juni 2002 om sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration med syfte att främja inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet samt innovation (20022006).

Genom dessa gemenskapsinstrument uppmanar kommissionen medlemsstaterna att utveckla en integrerad syn på skogsförvaltning i samverkan med politiken för fysisk planering, med följande mål:

- Se till att skogen blir till nytta för hela befolkningen och motsvarar dess reella behov.

- Garantera en hållbar och multifunktionell förvaltning som grundar sig på vetenskapliga och tekniska rön och som tar hänsyn till förhållandet mellan skogsbruket och mer komplicerade problem som erosion, översvämningar och förluster av biologisk mångfald.

- På regional och lokal nivå sammanföra alla dem som är intresserade av Medelhavsskogen, som t.ex. offentliga och privata skogsägare, lokala myndigheter, förvaltare av skyddsområden, icke-statliga organisationer för att samarbeta och utveckla en gemensam syn på förvaltningen och skyddet av vårt skogliga kulturarv.

Den integrerade och decentraliserade metod som gynnas i gemenskapens regional- och landsbygdspolitik för att bidra till skydd och hållbar utveckling för Medelhavsområdena sätter fokus på problematiken för Medelhavsskogen som varken berör enbart skogsbruket eller enbart miljövården eller administrativa frågor, utan försöker ingå i det dagliga livet och utvecklingen av regionerna eller livsmiljöerna för invånare, producenter, användare eller andra.

(1) EGT C 56, 26.2.1999.

(2) EGT L 206, 22.7.1997.

(3) EGT L 242, 10.9.2002.

(4) EGT L 160, 26.6.1999.

(5) EGT L 161, 26.6.1999.

(6) EGT L 232, 29.8.2002.