SKRIFTLIG FRÅGA E-0493/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(22 februari 2002)

Ämne: Transportörers ansvar

Anser även Europeiska kommissionen att en lösning på problemet med otillåten invandring är att EU:s medlemsstater tillsammans gör en allvarligt menad och betydande ansträngning för att tillsammans med samtliga berörda parter noggrant undersöka Genèvekonventionens mekanismer, i synnerhet huruvida asylsökanden spontant har rätt att begära skydd, snarare än att utvidga lagstiftningen om transportörers ansvar till mer ansvar för alla transportmedel?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0488/02, E-0489/02, E-0490/02, E-0491/02, E-0492/02och E-0493/02 ingivet av António Vitorino för kommissionen

(4 april 2002)

Alla de sex frågor som parlamentsledamoten har ställt gäller transportörers ansvar och de bör därför besvaras tillsammans.

Låt oss börja med de allmänna frågor som parlamentsledamoten tar upp.

- Kampen mot olaglig invandring är en politisk fråga av största vikt i alla medlemsstater och även utanför EU. Kommissionen framhöll nyligen i ett meddelande till rådet och Europaparlamentet om en gemensam politik om olaglig invandring(1) att det är osannolikt att den olagliga invandringen kommer att minska inom den närmaste framtiden. Denna uppfattning bekräftades i den handlingsplan om olaglig invandring och människohandel som rådet (rättsliga och inrikes frågor) antog den 28 februari 2002. Vidare har kommissionen understrukit, särskilt i meddelandet om ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig status giltig i hela unionen för dem som beviljas asyl(2), att ett av ändamålen med ett sådant förfarande och en sådan status är att väga den absoluta respekten för skydd av humanitära skäl mot den legitima målsättningen att förebygga och bekämpa olaglig invandring.

- Ännu är transportörernas ansvar inte helt harmoniserat på EU-nivå. Artikel 26 i tillämpningskonventionen till Schengenavtalet, såsom den kompletterats genom det nyligen antagna rådets direktiv 2001/51/EG av den 28 juni 2001 om komplettering av bestämmelserna i artikel 26 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985(3), innehåller vissa bestämmelser om transportörers ansvar. Bestämmelserna gäller dock endast befordran av passagerare, inte av gods. Vidare omfattas järnvägstransporter endast delvis och medlemsstaterna har en omfattande valfrihet vid genomförandet av bestämmelserna. Det bör noteras att direktivet innehåller en skyddsklausul för att se till att påföljderna inte påverkar medlemsstaternas förpliktelser om en tredjelandsmedborgare ansöker om internationellt skydd.

- Mot bakgrund av ovanstående stödde kommissionen ett lovvärt initiativ till en rundabordskonferens om transportörers ansvar som hölls den 30 november 2001. Vid konferensen deltog företrädare för medlemsstaterna, transportnäringen, EU-institutionerna, humanitära organisationer och andra berörda parter. Diskussionerna gällde transportörers ansvar och olaglig invandring och olika tänkbara sätt att gå vidare på EU-nivå. Rundabordskonferensen var mycket givande och det finns flera ämnen som behöver dryftas mer ingående och därför har kommissionen beslutat att fortsätta på denna väg. Ett antal expertmöten om spörsmål som togs upp under rundabordskonferensen har redan planerats in under 2002.

- I sak anser kommissionen att tre huvudfrågor behöver utredas och i förlängningen kombineras: att hitta gemensamma europeiska lösningar, att se till att Genèvekonventionens bokstav och anda iakttas samt att säkra att den fria rörligheten för varor och personer inom den inre marknaden inte i onödan hindras, utan att för stora bördor läggs på näringslivet.

Nu till parlamentsledamotens specifika frågor.

- Fråga E-0488/02: Det är riktigt att den österrikiska författningsdomstolen nyligen ogiltigförklarade vissa bestämmelser i den österrikiska lagstiftningen om transportörers ansvar. I sin dom kritiserade författningsdomstolen bristen på klarhet och förutsebarhet hos de aktuella bestämmelserna på grundval av artikel 18 i den österrikiska författningen, men domstolen ifrågasatte inte i sig transportörers ansvar som ett sätt att förhindra olaglig invandring. Domen ändrar inte kommissionens uppfattning att lagstiftning om transportörers ansvar kan vara ett effektivt sätt att bekämpa olaglig invandring, men domen visar att sådan lagstiftning måste utformas med omsorg och beakta alla aspekter på frågan. Som vi redan har påpekat ovan utreds spörsmålet inom ramen för rundabordskonferenserna om transportörers ansvar.

- Fråga E-0489/02: Kommissionen anser att det är möjligt för medlemsstaterna att både anta lagstiftning om transportörers ansvar och uppfylla sina förpliktelser enligt 1951 års Genèvekonvention. Den svåra uppgiften att ta hänsyn till humanitära skäl vid utarbetande och tillämpning av lagstiftning om transportörers ansvar är ett ämne som kommer att utredas noggrant av experterna inom ramen för rundabordskonferenserna om transportörers ansvar.

- Fråga E-0490/02: Skillnaden är att i det första fallet (en person återsänds) har asylsökanden redan rest in i en medlemsstat, medan den potentiella asylsökanden i det andra fallet (en person nekas att gå ombord på ett flygplan) fortfarande befinner sig i tredje land. Detta har betydelse för vilka regler som skall tillämpas för den asylsökande.

- Fråga E-0491/02: Lagstiftning om transportörers ansvar skall ses i ett vidare sammanhang som ett politiskt redskap av många som kan användas för att reglera och hantera migrationsströmmar. I ovannämnda meddelande om en gemensam politik om olaglig invandring föreslog kommissionen en rad åtgärder, allt från så kallade åtgärder före gränserna (till exempel informationskampanjer) till straffrättsliga åtgärder (bekämpande av smuggling av och handel med människor), vilka kommer att bidra till att minska den risk som parlamentsledamoten talar om.

- Fråga E-0492/02: Det är oundvikligt att kontroller kan förorsaka olägenheter för resenärer. Kommissionen är emellertid övertygad om att man med hjälp av modern teknik och telekommunikation kan öka kontrollernas effektivitet, göra dem mer målinriktade och därigenom minska olägenheterna, vilket vi också framhöll i meddelandet om en gemensam politik om olaglig invandring.

- Fråga E-0493/02: Europeiska rådet bekräftade i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 den absoluta respekten för rätten att söka asyl och enades om att arbeta för att skapa ett gemensamt europeiskt asylsystem, grundat på en fullständig och allomfattande tillämpning av Genèvekonventionen. Kommissionen har, i nära samarbete med medlemsstaterna och andra berörda parter, utarbetat flera lagförslag som preciserar och harmoniserar reglerna för asylsökande, flyktingar och andra personer i behov av internationellt skydd i EU. Kommissionen hoppas att förslagen efter beredningen i rådet kommer att resultera i väl avvägda EU-regler om asyl. Kommissionen anser att det, utöver de förhandlingarna, finns anledning att på EU-nivå överväga olika sätt och medel för att ge dem som verkligen är i behov av internationellt skydd ett säkrare och mer regelmässigt tillträde till EU. Därför har utredningar påbörjats om handläggning av asylansökningar utanför EU och om vidarebosättningsprogram.

(1) KOM(2001) 672 slutlig.

(2) KOM(2000) 755 slutlig.

(3) EGT L 187, 10.7.2001.