ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0794/00

från Mary Banotti (PPE-DE) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: Registreringsskatt för fordon

Kan kommissionen mot bakgrund av det missförhållande som för närvarande råder i Irland där registreringsskatten för fordon kan uppgå till 25 procent av försäljningspriset för en ny bil på den öppna marknaden (OMSP), och mot bakgrund av det faktum att konsumenter runtom i Europa betalar moms vid inköp av ny bil tänka sig att vidta någon form av åtgärder mot Irland med anledning av vad som ser ut att vara ett system med dubbel beskattning av irländska bilköpare?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att medlemsstaterna enligt gemenskapsrätten, på dess nuvarande utvecklingsstadium, har möjlighet att påföra bilar andra skatter än mervärdesskatt. Denna möjlighet nämns uttryckligen i artikel 33 i sjätte mervärdesskattedirektivet (77/388/EEG)(1):

Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser, (mldr) får detta direktiv inte hindra en medlemsstat från att behålla eller införa (mldr) alla skatter, tullar eller avgifter som inte kan karakteriseras som omsättningsskatter, under förutsättning att dessa skatter, tullar och avgifter inte leder till gränsformaliteter i handeln medlemsstater emellan.

Den skatt som parlamentsledamoten hänvisar till är inte besläktad med mervärdesskatten och leder inte till gränsformaliteter.

Det bör dock understrykas att medlemsstaterna, även om de fritt kan utöva sin beskattningsrätt på fordon, måste iaktta en numera i rättspraxis allmänt vedertagen princip och vid tillämpningen av skatten ta hänsyn till värdeminskningen av begagnade bilar med ursprung i andra medlemsstater. I övrigt skall i enlighet med direktiv 83/183/EEG om skattebefrielse på permanent införsel från en medlemsstat av personlig egendom(2), motorfordon som registreras i en medlemsstat till följd av ägarens flyttning från en annan medlemsstat undantas från alla konsumtionsskatter.

Kommissionen håller på att förbereda en utredning för att ta reda på hur stor snedvridningen av den inre marknaden är på grund av avsaknaden av skatteharmonisering på gemenskapsnivå i fråga om motorfordon. Dessutom planerar kommissionen att i år inleda diskussioner med medlemsstaternas förvaltningar och andra gemenskapsinstitutioner om gemenskapens framtida handlingsalternativ i fråga om fordonsbeskattning.

(1) EGT L 145, 13.6.1977.

(2) EGT L 105, 23.4.1983.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0403/00

från Werner Langen (PPE-DE) till kommissionen

(8 februari 2000)

Ämne: Följder av att taxfreehandeln har avskaffats

Vid EU-toppmötet i Köln den 4 juni 1999 fattade man beslut om att upphäva taxfreebestämmelserna inom EU med verkan från och med den 30 juni 1999. Inför detta beslut fördes häftiga diskussioner om vilka återverkningar åtgärden skulle få. Man hänvisade framför allt till att avskaffandet av taxfreehandeln skulle leda till en drastisk nedgång i antalet arbetstillfällen.

Jag ställer därför följande frågor till kommissionen:

1. Har kommissionen redan tillgång till uppgifter över vilka följder avskaffandet av taxfreehandeln fått på arbetsmarknaden?

2. Har kommissionen redan erfarenheter av vilka följder beslutet fått för bestämda regioner och branscher (kustområden, flygplatser, turism, detaljhandel grundad på taxfreebestämmelser m.m.)?

3. Känner kommissionen till vilka länder som vidtagit anpassningsåtgärder för de berörda regionerna eller branscherna, och i förekommande fall, i vilken utsträckning detta gjorts och inom ramen för hurdana åtgärder?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(9 mars 2000)

För uppgifter om följderna för sysselsättningen av avskaffandet av skattefri försäljning inom gemenskapen hänvisar kommissionen parlamentsledamoten till svaren på de skriftliga frågorna E-1999/99 från Chris Davies(1) och E-2135/99 från Bart Staes(2).

När det gäller regionala och strukturella följder har kommissionen inte mottagit några uppgifter som tyder på att avskaffandet har haft någon betydande inverkan på specifika regioner eller sektorer. Den försöker för närvarande fastställa om medlemsstaterna har tillämpat några kompensationsåtgärder med anledning av särskilda problem som de kan ha haft.

(1) EGT C 203 E, 18.7.2000, s. 109.

(2) EGT C 225 E, 8.8.2000, s. 57.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1534/00

från Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Familjens och barnens värn

I sin resolution A4-0004/1999(1) av den 28 januari 1999 om familjens och barnens värn uttryckte Europaparlamentet sitt stöd för idén om att en särskild enhet inom Europeiska kommissionen skall ägnas åt familjefrågor och barnens värn och krävde att den gemensamma arbetsgruppen för frågor rörande barn återupptar sin verksamhet.

Kan kommissionen ange vilken åtgärd den vidtagit, eller avser att vidta, för att realisera detta förslag?

(1) EGT C 128, 7.5.1999, s. 79.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 och E-1537/00 ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(27 juni 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0245/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Återbetalning av belopp som går förlorade på grund av ofullständiga tobaksleveranser

Enligt de förordningar som gäller för den allmänna organiseringen av tobaksmarknaden är det i fall den totala leveransmängden, efter det att tidsfristen för leverans av alla slags tobakssorter gått ut, är mindre än den totalkvot som landet beviljats inte tillåtet att komma med kompletterande leveranser som är berättigade till stöd, för att på så sätt fylla ut det totala kvottaket.

På grund av dåliga värderleksförhållanden händer det emellertid ofta att produktionen blir mindre än den fastställda kvoten, vilket med det system som nu gäller för leveranserna, endast leder till förlust av stöd och till minskade inkomster för tobaksproducenterna.

Jag vill därför fråga kommissionen om följande:

1. Har kommissionen för avsikt att undersöka möjligheten att återbetala de anslag som går förlorade på grund av ofullständiga tobaksleveranser?

2. Kommer kommissionen att godkänna kompletterande leveranser och betrakta dem som berättigade till stöd?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 mars 2000)

Enligt de nuvarande gemenskapsbestämmelserna för tobakssektorn finns det inte någon möjligheten att återkräva de belopp som anslagits till tobakssektorn och som gått förlorade på grund av ofullständiga tobaksleveranser.

När det gäller stödberättigade tobaksleveranser anges i artikel 16.1 i kommissionens förordning (EG) nr 2848/98 av den 22 december 1998 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2075/92 om stödordningen, produktionskvoterna och det särskilda stöd som skall beviljas till producentsammanslutningar inom sektorn för råtobak(1) att producenten, utom vid force majeure skall leverera hela sin produktion till de företag som utför den första bearbetningen senast den 30 april året efter skördeåret för sortgrupperna VI, VII, och senast den 15 april påföljande år för övriga sortgrupper, annars skall deras rätt till bidraget vara förverkad. I enlighet med bestämmelserna i artikel 27.4 i förordning (EG) nr 2848/98 förlorar dock inte producenter vars produktion på grund av dåligt väder varit onormalt låg i en skörd som ingår i deras referensperiod rätten till sin kvot.

Däremot, om en producerande medlem i en producentsammanslutning får en skörd som är mindre än den maximala kvantitet som skall levereras, är det, i syfte att göra det möjligt att till fullo utnyttja kvotintygen inom ramen för ett eller flera odlingskontrakt som en producentsammanslutning har, möjligt att enligt de leveranser som är stödberättigade överföra kvantiteter för en annan producerande medlem i gruppen som överskrider den maximala kvantiteten i sin individuella kvot, under förutsättning att den kvantitet som anges i den berörda producentgruppens kvotintyg inte har överskridits och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i förordning (EG) nr 2838/98 och särskilt artiklarna 11, 22 och 24 i denna.

(1) EGT L 358, 31.12.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0330/00

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Tillstånd för provborrning efter gas i den nederländska nationalparken De Biesbosch

1. Känner kommissionen till att den nederländske finansministern den 13 januari 2000 gav det nederländska oljebolaget NAM (Nederlandse Aardolie Maatschappij) ett nytt borrtillstånd för koncessionsområdet Andel-2, beläget mellan Schoonhoven, Dordrecht och 's-Hertogenbosch i provinserna Sydholland, Gelderland och Nordbrabant?

2. Är kommissionen medveten om att koncessionsområdet inte bara omfattar bostads- och jordbruksområden utan även flodområdet De Biesbosch en 1 kilometer bred korridor mellan floderna Niuwe Merwede i norr och Amer i söder ett före detta sötvattenstidvattenområde som sedan 1994 har varit nationalpark och där det finns ett stort antal unika växter och djurarter?

3. Känner kommissionen till vilka skäl som fick den nederländska regeringen att lägga till detta område till det övriga koncessionsområdet Andel-2, och håller kommissionen med mig om att detta område skulle ha utelämnats om man inte på just detta sätt uttryckligen ville hålla dörren öppen för gasborrningar inom nationalparkens gränser?

4. Kan kommissionen bekräfta att De Biesbosch hör till de områden som omfattas av EU:s habitat- och fågeldirektiv och att borrningar i detta område skulle kunna leda till betydande störningar i växt- och djurlivet, dels genom en sänkning av marknivån, dels genom vidare jordförstöring (att läggas till de tidigare 112 000 tonnen oljeinnehållande jord och katalysatoravfall från en 50-procentig delägare i Nam (Shell)) på De Biesboschs norra sida.

5. Håller kommissionen med mig om att möjligheten att borra efter gas inom nationalparken De Biesboschs gränser strider mot de bestämmelser som gäller för detta område?

6. Vad tänker kommissionen göra för att se till att denna del av De Biesbosch inte förblir en del av koncessionsområde Andel-2, och på så sätt skydda området från gasborrningar och de nackdelar som detta skulle medföra?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 mars 2000)

Den enda information som kommissionen har om de omständigheter som parlamentsledamoten tar upp kommer från artiklar i nederländska tidningar. Kommissionen kan därför inte gå in på djupet i det här fallet.

Kommissionen hänvisar parlamentledamoten vidare till svaret på den skriftliga frågan P-0179/00 från Alexander de Roo(1), i vilket det uppges att kommissionen vidtar nödvändiga åtgärder för att se till att Nederländerna följer rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(2) och rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(3).

(1) Se sida 99.

(2) EGT L 103, 25.4.1979.

(3) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1540/00

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(5 maj 2000)

Ämne: Stiftelsen för vetenskap och forskning

Den 12 november 1999 arresterade den turkiska polisen 85 medlemmar i Stiftelsen för vetenskap och forskning. Av dessa 85 personer anklagades 35 av Domstolen för statens säkerhet för angrepp mot statens säkerhet. Sedan de hållits fängslade en vecka släpptes 28 av personerna, efter att ha utsatts för olika former av tortyr och tvingats underteckna erkännanden. Sju av de anklagade hålls fortfarande fängslade, nämligen stiftelsens hedersordförande Adnan Oktar, Firat Develioglu, Hasan Basri Guner, Ferhat Terkoglu, Halil Muftuoglu, Timur Ayan och Finre Nil. Vid deras första inställelse i Domstolen för statens säkerhet den 7 april begärde åklagaren att de skulle frisläppas, men domstolens ordförande beviljade inte detta utan hänsköt ärendet till nästa domstolsförhandling som skall hållas den 2 juni.

Känner kommissionen till detta fall? Om svaret är ja, vilka initiativ har kommissionen tagit eller tänker ta för att de anklagade skall få sina rättigheter i fråga om en rättvis rättegång tillgodosedda samt acceptabla förhållanden så länge de hålls fängslade? Kommer kommissionen att närvara i domstolen den 2 juni för att verka i denna riktning?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 maj 2000)

Parlamentsledamoten hänvisas till det svar som kommissionen gav på den skriftliga frågan E-1020/00 från Lucio Manisco(1).

Kommissionen tillägger att den har för avsikt att följa rättegången, men den kommer inte att närvara vid förhandlingarna den 2 juni 2000.

(1) EGT C 26 E,26.1.2001, s. 144.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0960/00

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2000)

Ämne: Främjande av riskkapitalbolags verksamhet i Europeiska unionen

Nystartade företag eller företag som gör nya investeringar med hög risk och hög vinstpotential finansieras företrädesvis genom riskkapital.

Icke desto mindre ligger europeiska riskkapitalbolags verksamhet mycket långt efter den i Förenta staterna, där företagens investeringar är nästan dubbelt så stora som i Europeiska unionen.

Hur skulle kommissionen kunna gynna Europeiska unionens riskkapitalbolag att i betydande grad öka sina investeringar i små och medelstora företag inom gemenskapen, så att dessa kommer att nå upp till de belopp som riskkapitalbolagen investerar i Förenta staterna?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 maj 2000)

Även om förändringar till det bättre håller på att ske delar kommissionen till fullo parlamentsledamotens farhågor om EU:s underutvecklade situation vad gäller riskvilligt kapital. För att förbättra den nuvarande situationen och se till att snabbväxande företag kan hitta lämpligt riskkapital har kommissionen satt sig före att påskynda genomförandet av riskkapitalsåtgärdsplanen(1). För att uppnå detta mål behövs ett intensivt samarbete från medlemsstaternas och den privata sektorns sida. Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska investeringsfonden (EIF) måste också spela viktiga roller. Vid Europeiska rådets möte i Lissabon underströks behovet av att undanröja alla de hinder som nämns i riskkapitalsåtgärdsplanen senast 2003. Detta är en tydlig signal om den politiska vikt som nu fästs vid denna fråga.

Kommissionens meddelande om riskkapital(2) utfärdades i april 1998. Den åtgärdsplan gällande riskkapital som bifogades meddelandet har i stora drag godkänts vid EU-toppmötet i Cardiff (juni 1998) och av Europaparlamentet. I åtgärdsplanen anges sex typer av hinder som skall undanröjas inom EG, nämligen marknadens fragmentering, juridiska hinder, skattehinder, bristen på goda projekt, bristen på mänskliga resurser samt kulturellt betingade hinder.

En första analys av genomförandet av denna åtgärdsplan gjordes av kommissionen i oktober 1999. För att skynda på genomförandet av åtgärdsplanen betonade kommissionen i detta meddelande några juridiska nyckelåtgärder som skall vidtas under 2000, liksom några exempel på goda lösningar som uppmuntrar till reformer i samtliga medlemsstater. Kommissionen kommer också regelbundet att övervaka och ställa upp mål för genomförandet av riskkapitalsåtgärdsplanen. Noteras bör även att ett av de föreslagna målen i kommissionens handlingsplan för eEurope (november 1999) är att tillgången till uppbyggnadskapital skall tredubblas fram till 2003. Den slutliga handlingsplanen för eEurope kommer att läggas fram för godkännande vid Europeiska rådets möte i Feira i juni 2000.

(1) KOM(1999) 493 slutlig.

(2) EGT C 175, 21.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0273/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Teoretisk grund för uppgifterna om köpkraftsparitet från Eurostat

I sitt svar på min fråga E-2218/99(1) anser kommissionen att det är helt korrekt och att det speglar rådande praxis att använda måttet köpkraftsparitet (PPP) i gemenskapens rättsakter i euro-länderna.

Skulle kommissionen kunna ge ett enda exempel på när den ekonomiska teorin motiverar användandet av PPP för att jämföra BNP-priser i länder som använder samma valuta?

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 124.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(30 mars 2000)

Internationella jämförelser av den reala bruttonationalprodukten (BNP) är endast möjliga om tre krav är uppfyllda: man har använt samma definition på BNP, BNP uttrycks i samma valutaenhet och man har värderat BNP till samma priser.

Beräkningar av BNP, både av medlemsstaternas och av världens övriga länders, uppfyller i allmänhet det första kravet, men inte de andra två. BNP beräknas i den nationella valutan och värderas till det egna landets priser. Genom användningen av köpkraftspariteter (PPP) uppfylls dock de andra två kraven.

Om två medlemsstater har samma valuta eller om en valuta har en fast kurs mot en annan valuta, är användningen av PPP fortfarande av intresse. I detta fall sammanfaller de två första kraven, men det tredje, prisnivån, är fortfarande inte uppfyllt.

Även om prisskillnaderna i framtiden bör minska (priskonvergens) på grund av den inre marknaden och Ekonomiska och monetära unionen (EMU), visar erfarenheterna i USA eller i Belgien och Luxemburg att betydande skillnader i regionala eller nationella prisnivåer kan bestå under lång tid.

På samma sätt är PPP ett hjälpmedel för att jämföra BNP i länder som USA och Argentina, trots att den argentinska peson har en fast kurs mot USA-dollarn (1 peso = 1 $). I USA har man utfärdat rekommendationer om att använda regionala PPP i samband med jämförelser av fattigdom. Den amerikanska federala förvaltningen använder dessutom PPP för att göra justeringar med hänsyn till levnadskostnaderna för sina anställda som arbetar på olika orter inom det amerikanska territoriet.

Det verkar som om förverkligandet av EMU inte på något sätt gör användningen av PPP mindre relevant på europeisk nivå. PPP förblir ett värdefullt ekonomiskt hjälpmedel.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0839/00

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(21 mars 2000)

Ämne: Problem med genomförandet av det operativa programmet för undervisning och grundläggande yrkesutbildning inom gemenskapsstödramen för Grekland

För att få till stånd en modernisering av undervisningsmaterialet i kemi på de tre översta gymnasieklasserna utlyste det grekiska undervisningsministeriet i maj 1998 ett anbudsförfarande/en tävling inom ramen för projektet Omformulering och modernisering av undervisningsministeriets studieprogram i naturvetenskaper och grundläggande yrkesutbildning (EPEAEK) inom gemenskapsstödramen för Grekland, delprogram A1, åtgärd 1.1.

Tre utbildningspaket godkändes av Organisation för utgivning av läroböcker och genom ett ministeriebeslut (G2 6201) gav man order om tryckning och utgivning av dessa. Emellertid drog utvärderingsförfarandet så långt ut på tiden att Pedagogiska institutet till slut gav några av institutets medlemmar och några övriga personer i uppdrag att mot ett högt arvode författa provisoriska läroböcker i kemi för läsåret 19992000. Genom beslut nr 32/1999 av den 24 november 1999 beslutade man dessutom att trycka en ny rättad upplaga av dessa böcker för läsåret 20002001. Samtidigt med dessa böcker finns alltså de böcker som formellt sett godkänts för ändamålet, men de har inte använts.

Kan kommissionen upplysa mig om följande:

1. Känner kommissionen till denna fråga?

2. Av vilka orsaker har de tre läromedelspaket som utvaldes och godkändes fortfarande inte utgivits och ställts till lärares och elevers förfogande?

3. Varför har ministeriebeslutet ifråga (G2 6201) fortfarande inte genomförts?

4. Varför ger man på nytt ut de provisoriska böckerna som innehåller fel, samtidigt som de böcker som redan godkänts förblir outgivna?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(18 april 2000)

Inom ramen för det operativa programmet för undervisning och grundläggande yrkesutbildning samfinansierar Europeiska socialfonden (ESF) åtgärder för att reformera läroplaner och modernisering av läromedel.

Enligt bestämmelserna för strukturfonderna ansvarar medlemsstaterna för genomförandet av programmen.

Enligt den information som kommissionen fått från det grekiska utbildningsministeriet som ansvarar för genomförandet av programmet genom beslut C2/6201/31.12.1999, godkände beslutade ministeriet att trycka och använda nya läromedel i kemi för det integrerade gymnasiet (dvs. textböcker för studerande, textböcker för lärare, laboratoriehandledningar, overheadkopior). Ovanstående material var inte klart i tid för att tryckas och användas under 20002001. Därför bad man att äldre textböcker skulle tryckas om så att de var tillgängliga till 20002001. De omtryckta äldre textböckerna kommer att användas i framtiden som alternativa textböcker.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1561/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(18 maj 2000)

Ämne: Ändring av domen i Bosmanmålet

Om domen i Bosmanmålet skulle ändras, hur skulle kommissionen föreslå att man behandlar frågan om de s.k. grandfather rights för registrerade fotbollsspelare från tredje land som redan befinner sig i EU? Skulle övergångsperioden vara längre än 20 år? Eller skulle kommissionen försöka köpa ut dessa rättigheter? Om så är fallet, hur stor ersättning skulle man betala och hur stora beräknas de sammanlagda kostnaderna att bli?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(27 juni 2000)

Kommissionen vill erinra parlamentsledamoten om att kommissionens ståndpunkt när det gäller domen i Bosman-målet(1) framgår av Helsingforsrapporten om idrott(2). Kommissionen vill göra parlamentsledamoten uppmärksam på att Bosman-domen nyligen bekräftades av domstolen i Lehtonen-målet den 13 april 2000. Det är därför ytterst osannolikt att den kommer att ändras inom överskådlig framtid.

(1) Mål C-415/93 Reg. 1995, s. I-4921.

(2) Rapport från kommissionen till Europeiska rådet om hur man kan bevara den nuvarande uppbyggnaden av idrotten och upprätthålla idrottens sociala funktion inom gemenskapen KOM(1999) 644 slutlig.