SKRIFTLIG FRÅGA E-2892/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(14 oktober 2002)

Ämne: Risk för brott på kylvattenledningar i högflödesreaktorn i Petten (Nederländerna) och försummelse av åtgärder för att förebygga denna risk

1. Känner kommissionen till rapporterna i olika nederländska media om att huvudledningen för vattentillförsel till kylvattensystemet i högflödesreaktorn i Petten (Nederländerna), för

vilken kommissionen är licensinnehavare, utsätts för stora påfrestningar och kan brista, vilket skulle innebära att reaktorkärnan blir utan vatten och smälter och att omgivningen till följd därav skulle utsättas för radioaktiva föroreningar?

2. Känner kommissionen till att risken för ledningsbrott ökar genom naturgasborrningar i trakten, vilket skulle kunna leda till sättningar under reaktorkomplexet som är byggt på sand?

3. Kan kommissionen bekräfta att farorna som uppstår vid ett ledningsbrott redan påtalades 1985, att risken relativt enkelt kan elimineras, att en teknisk anpassning föreslogs 1994 för att avhjälpa ett eventuellt ledningsbrott men att detta förslag fortfarande inte har genomförts på grund av det omstridda argumentet att ledningarna sannolikt skulle kunna klara av jordbävningar?

4. Känner kommissionen till varför huvudledningarna för bortförsel av kylvatten, i motsats till tillförselledningarna, faktiskt är utrustade en anordning som avhjälper följderna av ett eventuellt ledningsbrott?

5. Känner kommissionen till att det primära kylvattenledningssystemet en gång i tiden planlades för en reaktor på 20 megawatt och en kylvattenström på 2750 kubikmeter per timme men att reaktorn från och med 1970 ställdes om till en kapacitet på 45 megawatt med en kylvattenström på 4 150 kubikmeter per timme? Är det primära kylvattensystemets specifikationer förenliga med denna starkt förhöjda kylström med tillhörande resonans?

6. Ingår en analys av det problem som påtalats i föregående frågor i utvärderingen från det besök som Internationella atomenergiorganet (IAEA) gjorde vid reaktorn den 38 mars 2002 och i de rekommendationer om förbättringar av säkerhets- och kontrollsystemet som gjordes i detta sammanhang, samt i den genomgående översynen av tillståndet som nämndes där? Har dessa rekommendationer sedan dess genomförts?

7. På vilket sätt skulle farhågorna för olyckor med kylvattensystemet kunna elimineras för gott och vad gör kommissionen för att bidra till att åstadkomma detta?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(3 december 2002)

1. Kommissionen känner till olika rapporter i media med olycksscenarier som påverkar kylsystemet i högflödesreaktorn (HFR) och tänkbara följder av detta.

2. Kommissionen känner till sättningarna i reaktordammen. Det rör sig om en höjdskillnad på en centimeter (cm) utmed hela dammen, vilket har varit känt i 30 år och inte har ökat sedan dess. Dessutom är reaktorn så konstruerad att den inte kan sätta sig.

3. I samband med den pågående tioårs-säkerhetsöversynen, som inleddes 2001, har kommissionen kommit överens med säkerhetsmyndigheterna om att säkerhetsanalysen skall kompletteras av en analys av ett scenario med en olycka där stora mängder kylvatten går förlorade till följd av ett ledningsbrott. Denna analys skall slutföras och läggas fram inför säkerhetsmyndigheterna i mitten av 2003. Sådana scenarier har i mitten av 1980- och början av 1990-talet redan analyserats internt av det företag som driver högflödesreaktorn. De gick under benämningen Veldman-scenariet. Sådana scenarier anses normalt sett vara konstruktionsbaserade olycksscenarier för tryckvattenreaktorer, men hade inte införts i konstruktionsgrunderna för högflödesreaktorn eftersom denna drivs med mycket lägre tryck och temperatur.

4. De säkerhetssystem som är installerade i högflödesreaktorn i dag skiljer sig i tillförsel- och bortförselledet, eftersom man har tagit hänsyn till primärkretsens geometri och primärpumpens placering.

5. När högflödesreaktorns effekt ökades från 20 megawatt (Mw) till 45 Mw gjordes detta i fullt samförstånd med säkerhetsmyndigheterna, och högflödesreaktorns driftstillstånd ändrades följenligt år 1970.

6. Det problem som avses i ovan nämnda frågor togs inte upp i den bedömning som genomfördes av Internationella atomenergimyndigheten (IAEA) mellan den 3 mars 2002 och den 8 mars 2002, i vilken reaktorns säkerhetsprocedurer och säkerhetsutbildningen för personalen granskades. I IAEA:s rekommendationer tas frågan om förbättring av själva säkerhetssystemet inte upp. Genomförandet av IAEA:s rekommendationer fortskrider planenligt och i nära samordning med säkerhetsmyndigheterna. Tioårs-översynen av tillståndet, som även omfattar en ny bedömning av scenarierna med läckor i kylsystemet, har ingenting med IAEA:s utvärdering att göra och hade redan inletts mer än ett år tidigare än IAEA:s utvärdering.

7. Resultaten av den pågående säkerhetsbedömningen kommer att läggas fram inför de behöriga säkerhetsmyndigheterna, och slutsatser kommer att dras utgående från dessa resultat. Dessutom hålls öppna samråd med de regionala och lokala myndigheterna.