ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0519/00

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(28 februari 2000)

Ämne: Öppenhet

I ett pressmeddelande från Europaparlamentets presstjänst för sammanträdesperioden den 1216 februari 1996 uppges beträffande det så kallade vildfågeldirektivet att kommissionen också skulle lägga fram förslag om att sådana beslut i framtiden skulle fattas av en särskild kommitté, undan offentlighetens ljus och utan granskning av parlamentet.

Kan kommissionen ge närmare upplysningar om detta uttalande? Har kommissionen vid några andra tillfällen uppgett att parlamentets granskning skall slopas? Om så är fallet: under vilka förhållanden kan detta anses lämpligt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 april 2000)

Europaparlamentets presstjänsts uttalande kom i samband med parlamentets första behandling (15 februari 1996) av kommissionens förslag(1) om ändring av artikel 7.4 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(2).

Kommissionen delar inte den mening som antyds av meddelandet. Tvärtom godtog kommissionen omedelbart den fjärde av de sju av de ändringar som parlamentet röstade om(3), som gällde överlämnandet av en sammanfattande rapport om direktivets tillämpning till medlemsstaterna och parlamentet.

Parlamentet informeras även regelbundet av kommissionen om kommittéförfaranden i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(4).

(1) EGT C 100, 9.4.1994.

(2) EGT L 103, 25.4.1979.

(3) Bulletinen, 1996/1/2, s. 1.3.152.

(4) EGT L 184, 17.7.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0575/00

från Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2000)

Ämne: Strukturfonder

Mot bakgrund av kommissionens beräkningar och de gällande kriterierna ställs följande fråga: Vilket belopp kommer Balearerna att få från strukturfonderna under perioden 20002006 och hur kommer detta belopp att fördelas?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(21 mars 2000)

Den 22 december 1999 antog kommissionen ett principiellt beslut om förteckningen över de spanska områden som är stödberättigade enligt mål 2 för programperioden 20002006. Efter det samråd med de tre kommittéer som inrättats i enlighet med förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1), kommer kommissionen att inom kort anta ett slutligt beslut om förteckningen i fråga. Vissa områden av Balearerna kommer att återfinnas på denna förteckning och kommer således att motta stöd enligt mål 2.

Den 1 juli 1999 fattade kommissionen beslut om den vägledande fördelningen av åtagandebemyndiganden för mål 2 för programperioden 20002006 mellan de berörda medlemsstaterna. Det anslag som tilldelats Spanien uppgår till 2 553 miljoner euro för de stödberättigade områdena enligt mål 2 och 98 miljoner euro för de områden som berörs av övergångsstödet enligt mål 2. Omedelbart efter det att det slutliga beslutet fattats om de stödberättigade områdena enligt mål 2, översände kommissionen till de spanska myndigheterna ett förslag till fördelning mellan de olika berörda regionerna av de anslag som finns disponibla för detta mål. Detta förslag bygger på den metod som kommissionen använder för att fördela anslagen till mål 2 mellan medlemsstaterna.

I alla händelser är det lämpligt att understryka att det rör sig om ett vägledande förslag. Den slutliga fördelningen kommer att beslutas enhälligt av medlemsstaterna och kommissionen vid antagandet av de olika berörda samlade programplaneringsdokumenten. Det är därför helt omöjligt att i detta skede bedöma vilka medel som Balearerna kommer att motta enligt mål 2.

Samma sak gäller för de övriga strukturåtgärder som skulle kunna beröra Balearerna, dvs. mål 3, fonden för fiskets utveckling eller gemenskapsinitativen Interreg, Urban, Equal och Leader.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1025/00

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till rådet

(28 mars 2000)

Ämne: Rådets motstridiga inställning till att upphäva bojkotten mot Österrike

Under rådets frågetimme vid sammanträdesperioden i Strasbourg svarade rådets företrädare, Seixas Da Costa, på min fråga om medlemsstaternas möjligheter att återupprätta de diplomatiska förbindelserna med Österrike. Enligt Seixas de Costa är det fullt möjligt för enskilda medlemsstater, oberoende av de övriga medlemsstaternas inställning, att ta avstånd från den gemensamma ståndpunkten och återupprätta de diplomatiska förbindelserna och det normala politiska samarbetet med Österrike.

I Paris svarade i sin tur Antonio Guterres på en fråga från pressen så här: We adopted a common position and only these fourteen countries can change it one day if there are conditions of change in Austria justifying such a measure. (Bulletin Quotidien Europe nro 7680, Monday/Tuesday 20&21 March 2000). Enligt Guterres skulle alltså en ändring av den gemensamma ståndpunkten kräva att samtliga fjorton länderna gemensamt beslutar sig för att upphäva den bojkott som inleddes den 31 januari 2000.

Samtidigt har Guterres också kommenterat planerna i fråga om den österrikiska förbundskanslern Schüssels tal till EU-ledarna vid den middag som ges i samband med toppmötet i Lissabon. Enligt Guterres planerar Portugal att ge Schüssel möjlighet att hålla talet, men att frågan därefter inte skulle diskuteras något mer, utan att Guterres själv skulle svara Schüssel för EU-ländernas räkning. Detta skulle tyda på att Guterres anser att han som företrädare för EU:s ordförandeland kan svara för samtliga fjorton medlemsstater, trots att Portugal tidigare har låtit förstå att beslutet i fråga om sanktionerna är bilateralt.

Hur skall man tolka motstridiga åsikter? Är de fjorton medlemsstaternas ställningstagande att frysa sina förbindelser på hög nivå med Österrike bilateralt, med andra ord är det en fråga som kan behandlas mellan varje stat och Österrike eller är det ändå fråga om något annat, t.ex. ett rådet-minus-ett-beslut? Har inte medlemsstaterna rätt att fatta självständiga beslut vad gäller bojkotten? Bestämmer EU också, förutom om medlemsstaternas inre regeringsbeslut, om medlemsstaternas bilaterala utrikespolitiska förbindelser och rätt till diplomatiska förbindelser?

Svar

(8 juni 2000)

Det uttalande som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till gjordes av Portugals premiärminister på 14 medlemsstaters vägnar. Det tillkommer inte rådet att ha någon åsikt om eller kommentera detta uttalande. Rådet har därför inte tagit ställning till någon av de frågor som den ärade parlamentsledamoten tar upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1129/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. Kapitel 5 tar upp lagstiftningen kring livsmedelssäkerheten.

Vitboken anger tre orsaker till att livsmedelsmyndighetens mandat inte skall omfatta riskhantering (stycke 33). Där framhålls det att kontrollfunktionen och regleringsbefogenheterna faller inom kommissionens ansvarsområde.

Har kommissionen för avsikt att ta upp frågan om kontrollfunktionen och regleringsbefogenheterna på den kommande regeringskonferensens dagordning så att det skall gå att aktualisera förslag till lösningar på längre sikt? Om inte: anser då kommissionen att livsmedelsmyndigheten inte på sikt behöver få möjlighet att utöva en kontrollfunktion och ha regleringsbefogenheter?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1121/00, E-1124/00, E-1126/00, E-1129/00, E-1130/00, E-1131/00, E-1132/00, E-1135/00, E-1136/00, E-1137/00, E-1138/00 och E-1139/00 ingivna av David Byrne för kommissionen

(8 juni 2000)

I vitboken om livsmedelssäkerhet(1) redogör kommissionen för de allmänna riktlinjer som skall antas avseende inrättandet av Europeiska livsmedelsmyndigheten. Dessutom anmodas alla berörda parter att yttra sig och bidra till diskussionen under samrådsperioden. När det gäller flera av de frågor som parlamentsledamoten tar upp kan kommissionen inte färdigställa förslagen eller närmare fastställa de operativa mekanismerna förrän man har fått möjlighet att beakta de yttranden som inkommit under samrådet.

När det gäller frågan om befogenheter anges det i vitboken att det är livsmedelsmyndigheten som skall ansvara för riskbedömning, insamling av uppgifter och tillhandahållande av information till konsumenter på de områden som denna myndighet ansvarar för. Av juridiska skäl och med tanke på det demokratiska ansvaret anser kommissionen att det i nuläget inte är befogat att överföra regleringsbefogenheter till en oberoende myndighet. En eventuell framtida utvidgning av myndighetens befogenheter bör övervägas mot bakgrund av kommissionens bedömning av hur myndigheten fungerar och hur stort förtroende den får, utan att det utesluter möjligheten att vid behov ändra fördraget.

(1) KOM(1999) 719 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0480/00

från Alejandro Cercas (PSE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Omfattningen av de strukturfondsmedel den spanska regionen Extremadura kommer att få under perioden 20002006

Kan kommissionen tala om hur stora belopp den spanska regionen Extremadura beräknas få från strukturfonderna under perioden 20002006?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(17 mars 2000)

Vilka belopp som kommer att anslås från strukturfonderna till regionen Extremadura under programperioden 20002006 kan i nuläget inte beräknas exakt. Åtgärderna enligt mål 1 är för närvarande föremål för förhandlingar med de spanska myndigheterna. Vilka belopp som kommer att beviljas regionen i fråga från gemenskapens initiativ Interreg, Urban, Equal och Leader kan inte heller uppskattas i förväg.

Eftersom det handlar om mål 1, har kommissionen till varje medlemsstat överlämnat ett förslag om fördelning av tillgängliga anslag mellan de regioner som är berättigade till stöd enligt detta mål, enligt samma metod som används av kommissionen för att fördela anslag enligt mål 1 mellan medlemsstaterna. En kopia av förslaget avseende Spanien skickas direkt till Alejandro Cercas och till parlamentets generalsekretariat.

Det bör dock framhållas att detta är ett icke bindande förslag. Den slutgiltiga fördelningen beslutas efter en gemensam överenskommelse mellan medlemsstaten och kommissionen, när gemenskapsstödramen antas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0636/00

från Nelly Maes (Verts/ALE) till rådet

(2 mars 2000)

Ämne: Återbefolkande av regioner i norra Grekland där minoriteter av makedoniskt och turkiskt ursprung är bosatta

I januari 2000 antog det grekiska parlamentet en lag om återkomst för greker med ursprung i f.d. Sovjetrepubliker. I denna lag föreskrivs att flera tusen medborgare skall placeras i regioner i norra Grekland där ansenliga minoritetsgrupper med makedoniskt och turkiskt ursprung (regionerna Florina och Xanthi) är bosatta.

Kan rådet lämna detaljerade upplysningar om de praktiska villkoren för denna befolkningsförflyttning inom en medlemsstat i Europeiska unionen? Kan rådet bekräfta att tusentals medborgare skall placeras i dessa nordliga grekiska provinser där det finns minoritetsproblem? Är rådet medvetet om de följder som avsevärda ändringar i den demografiska situationen kan få i känsliga regioner?

Svar

(8 juni 2000)

Den ärade parlamentsledamoten ombeds uppmärksamma att det inte åligger råder att uttala sig i frågor som en medlemsstat ansvarar för.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0684/00

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(9 mars 2000)

Ämne: Ljus på bilar dagtid

Kan kommissionen informera om hur långt högnivågruppen för trafiksäkerhet har kommit i sina överläggningar i frågan om ljus på bilar dagtid och en eventuell lagstiftning på gemenskapsnivå i detta hänseende? Har kommissionen möjlighet att utöva ytterligare påtryckningar för att häva det dödläge som för närvarande uppenbarligen råder mellan medlemsstaterna i denna fråga?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(7 april 2000)

Kommissionen har gått igenom det tillgängliga forskningsmaterialet avseende effekten av belysning under dagtid som en åtgärd för att minska antalet olyckor. Resultaten av detta omfattande forskningsmaterial i detta område är inte slutgiltiga men de visar att belysning under dagtid skulle vara en positiv åtgärd för vägsäkerheten för alla väganvändare och att effekten står i direkt proportion till nivån på det omgivande dagsljuset. Uppskattningar av minskningen i antalet olyckor varierar kraftigt och är föremål för en fortgående akademisk debatt.

Kommissionen drar slutsatsen att även om belysning under dagtid troligtvis är en kostnadseffektiv åtgärd för att öka vägsäkerheten är den inte lika meningsfull som, till exempel de fördelar som erhålls från fartminskning, mindre körning i alkoholpåverkat tillstånd eller en ökad användning av säkerhetsbälten. Kommissionens ståndpunkt om betydelsen av dessa åtgärder beskrivs mer detaljerat i meddelandet om vägtrafiksäkerhet som antogs den 18 mars 2000(1).

Kommissionen har också uppskattat att den maximala ökade bränsleförbrukning (och som en följd härav av koldioxidutsläpp) som uppstår genom belysning under dagtid ligger på mellan 1,5 % och 2,0 % även om denna till viss del beror på de tekniska specifikationerna för belysning på dagtid.

Vid det senaste mötet med högnivågruppen för vägtrafiksäkerhet var det tydligt att medlemsstaterna fortfarande hade olika synpunkter om effektiviteten av belysning på dagtid. I synnerhet fanns det olika synpunkter om huruvida den därav följande ytterligare bränsleförbrukningen och kolioxidutsläppen var en betydande social kostnad som motverkade åtgärdens beräknade fördelar. Som en följd av detta rapporterade kommissionen till gruppen att den kommer att överväga att utarbeta gemenskapens lagstiftning för belysning under dagtid när det finns ett bredare stöd från medlemsstaterna.

(1) KOM(2000) 125.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0638/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(28 februari 2000)

Ämne: Stöd till jordbrukare

Ämnar kommissionen blanda in parlamentet när det gäller direktstödet till jordbrukarna och exportstödet till jordbruket för perioden 20002006?

Jordbrukssektorn missgynnas ständigt eftersom betydande medel avleds från den för att bekosta återuppbyggnaden av Kosovo. Det förefaller som om kommissionen mot Europaparlamentets önskan ännu en gång ämnar gynna storindustrin på bekostnad av jordbruket som mot den tragiska bakgrunden av stigande arbetslöshet är en sektor värd att stödjas.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 mars 2000)

Beloppet på det direkta inkomststödet i de sektorer som omfattas av Agenda 2000-reformerna har fastställts inom ramen för Agenda 2000-paketet. Parlamentet deltog i Agenda 2000-lagstiftningen i enlighet med relevanta bestämmelser. Närmare bestämmelser för fastställande av exportbidrag har upprättats för varje sektor. Bidragsbeloppen fastställs i regel efter samråd med relevant förvaltningskommitté. Kommissionen har för närvarande ingen avsikt att föreslå några ändringar av dessa regler.

Att stödja demokrati, fred och stabilitet i Kosovo-regionen är en av de främsta utmaningarna för gemenskapen. För 2000 och 2001 kommer kommissionen att föreslå en sänkning med 300 miljoner euro av det nuvarande taket i den årliga budgetplanen under underrubrik 1a i gemenskapens budget för den gemensamma jordbrukspolitiken, utom landsbygdens utveckling, med en motsvarande höjning under rubrik 4 för yttre förbindelser. Det är viktigt att skilja mellan nivån på taket i budgetplanen och de verkliga finansieringskraven i den gemensamma jordbrukspolitiken. Sänkningen av nivån på taket under underrubrik 1a innebär varken minskat stöd till jordbrukarna eller ett ifrågasättande av de beslut om en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som fattades i Berlin. Kommissionen anser att de verkliga budgetbehoven för den gemensamma jordbrukspolitiken under 2001, på grundval av de gemensamma marknadsorganisationerna som reformerades i Berlin, ligger under det nuvarande taket med ett belopp som är tillräckligt för att minskningen med 300 miljoner euro skall kunna hanteras.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0658/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(9 mars 2000)

Ämne: Förorening av Donau

Ett utsläpp av starkt giftiga ämnen har via en biflod kommit ut i Donaus vatten, med negativa konsekvenser för flora och fauna i alla länder längs floden och okontrollerbara hälsorisker för människor. Detta väcker ännu en gång problemet om säkerhetskontroll vid anläggningar och industrier som använder farliga ämnen.

Anser inte kommissionen att det, utöver EU:s ekonomiska stöd till saneringsprojekt,

1. vore lämpligt att kontrollera dessa farliga industrier, ibland med föråldrad teknik, i kandidatländerna?

2. vore nödvändigt att efter överenskommelse med berörda regeringar genomföra regelbundna kontroller för att undvika miljökatastrofer som inte kan repareras på lång tid?

3. vore nödvändigt att i anslutningsförhandlingarna ta med ett krav på att inom en viss tidsfrist sanera förorenande industrier och införa beprövade säkerhetssystem för de anläggningar där man använder giftiga ämnen?

4. vore lämpligt att eventuellt miljökatastrofstöd bara ges på villkor att man förebygger miljökatastrofer genom att de förorenande industrierna vidtar saneringsåtgärder och inför säkerhetssystem?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(7 april 2000)

1. och 2. Det oavsiktliga cyanidutsläppet från en guldgruva i Rumänien förstärker behovet att ge miljöfrågor hög prioritet under föranslutningsfasen. Kommissionen stödde därför inrättandet av en internationell arbetsgrupp för att bedöma denna olycka och dess verkan. Den kommer att värdera vad som bör göras för att lindra de negativa effekterna, förhindra att andra liknande olyckor inträffar vid guldgruvan Baia Mare och för att informera allmänheten om samtliga ovannämnda frågor. Den kommer också att identifiera eventuella potentiella liknande hotbilder i Donaus flodområde liksom på alla andra platser i kandidatländerna.

3. Miljön har redan hög prioritet i anslutningsförhandlingarna. I gemenskapens allmänna ståndpunkt för anslutningskonferensen understryks uttryckligen behovet att säkerställa en hög skyddsnivå. I gemenskapens förhandlingspositioner fastställs en tydlig strategi för att uppnå detta mål. Den innefattar särskilt att prioritera industrirelaterad lagstiftning och gränsöverskridande förorening. I tillägg till den ståndpunkt som intogs under förhandlingarna, har gemenskapen begärt att alla nyinvesteringar i kandidatländerna skall följa gemenskapens regelverk på miljöområdet redan under föranslutningsperioden.

4. Genom att finansiellt stöd beviljas för att undvika miljökatastrofer måste villkoren fastställas i varje enskilt fall för sig och enligt de finansiella instrument som utnyttjas. I detta sammanhang är det också viktigt att påminna om att principen att förorenaren betalar är en av de viktigaste hörnstenarna i gemenskapens miljöpolitik som bör tillämpas helt och hållet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0772/00

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(9 mars 2000)

Ämne: Mindre utvecklade länder i WTO

Kommissionen har nyligen tillkännagivit ett paket handelseftergifter till de mindre utvecklade länderna i WTO. Detta paket består av tullfri tillgång till i huvudsak alla varor från mindre utvecklade länder.

Kan kommissionen exakt specificera vilka produkter som inte omfattas av dessa eftergifter?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0772/00 och E-0778/00 ingivet av Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

Parlamentsledamoten hänvisar till det gemenskapsinitiativ som har till syfte att ge i huvudsak alla produkter från mindre utvecklade länder tullfritt tillträde till i-ländernas marknader och ökat tillträde till vissa u-länders marknader. Frågan kompletterar den muntliga fråga H-206/00 som ställdes av Richard Howitt till Europaparlamentet under frågestunden vid plenarsammanträdet i mars 2000(1).

Det mandat som gavs till kommissionens 1997 och som bekräftades 1999 omfattar i huvudsak alla produkter som exporteras av de mindre utvecklade länderna. För närvarande är 99 % av exporten från dessa länder till gemenskapsmarknaden befriad från tullar. Tullfriheten är redan ett faktum för all export av icke-jordbruksprodukter från mindre utvecklade länder till gemenskapen. Efter en första åtgärd som vidtogs i december 1998(2), varvid de minst utvecklade länder som inte är parter i Lomékonventionen tillerkändes förmåner motsvarande dem som gäller för de länder som är parter i konventionen, arbetar kommissionen för närvarande med att framställa ytterligare förslag som kommer att läggas fram för rådet så snart de är färdigställda. Det är inte möjligt att göra någon kvantitativ bedömning dessförinnan.

Förslagen kommer att avse ytterligare ensidiga åtaganden för export av jordbruksprodukter från de minst utvecklade länderna till gemenskapsmarknaden. Det bör påpekas att redan inom ramen för kommissionens nuvarande mandat, som avser nästan samtliga eller i huvudsak alla exporterade jordbruksprodukter, kommer ett ökat kvotfritt och tullfritt marknadstillträde att beviljas för jordbruksprodukterna från de minst utvecklade länderna.

De få jordbruksprodukter som eventuellt inte kommer att vara helt befriade från tullar enligt det förslag som kommissionen kommer att lägga fram för rådet, kommer i alla fall att omfattas av förmånstullsatser.

Såsom kommissionsledamoten med ansvar för handelsfrågor påpekade för Europaparlamentet i mars 2000 erbjuder de övriga i-länderna långt ifrån motsvarande tillträde, trots att dessa marknader har en mycket större dragningskraft än gemenskapen, bl.a. på grund av den mycket låga penetrationsgrad som produkterna från de minst utvecklade länderna har på dessa marknader.

(1) Europarlamentets debatter (mars II 2000).

(2) Rådets förordning (EG) nr 2820/98 av den 21 december 1998 (EGT L 357, 30.12.1998).