SKRIFTLIG FRÅGA E-1465/02

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(27 maj 2002)

Ämne: Rättegången rörande flygplansobservatörerna i Grekland

Den 8 november 2001 blev tolv brittiska och två nederländska medborgare arresterade i Grekland för att de tagit bilder inne på en militärbas efter en avslutad flyguppvisning. De hölls fängslade i Kalamata i nästan sex veckor utan att åtal väcktes eller rättegång hölls.

De släpptes sedan mot borgen och ställdes inför rätta anklagade för spioneri. Några av dem dömdes till tre års fängelse och andra till ett års fängelse med villkorligt straff.

Under rättegången begicks dock ett flertal oegentligheter.

Åklagarens fall baserades på ett anonymt dokument från säkerhetstjänsten som i rätten bestyrktes av en officer från det grekiska flygvapnet i mellanhög ställning. Han vägrade dock att svara på relevanta frågor under det korsförhör som hölls av svarandesidans advokater på grund av att han, som han hävdade, inte kände till fakta eller för att det var frågor som rörde landets säkerhet. Till förmån för detta anonyma dokument förkastades dessutom både de muntliga och skriftliga bevis som lades fram av tre experter.

Kan kommissionen göra en bedömning om dessa förfaranden strider mot rätten till en opartisk rättegång?

Kommer de arbetsdokument om minimigarantier vid rättegångsprocesser i brottmål som kommissionen har för avsikt att sammanställa ge tillräckliga garantier för att situationer som denna inte upprepas?

Kan kommissionen tillhandahålla en tidsplan för och en lista över de dokument som man har för avsikt att påbörja?

Kan kommissionen garantera att de föreslagna rekommendationerna kommer att förhindra att rättsliga missförhållanden av detta slag upprepas?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(9 juli 2002)

Kommissionen saknar behörighet att kontrollera om rätten till en rättvis rättegång har kränkts i en medlemsstat; det saknas lagstöd och ett system för en kontroll av detta slag. I Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna fastslås normerna för en rättvis rättegång. Dessa bestämmelser finns intagna i artikel 5 (rätt till frihet och säkerhet) och artikel 6 (rätt till en rättvis rättegång) och har utvecklats ytterligare i praxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Klagomål om att rätten till en rättvis rättegång har kränkts i samband med ett rättegångsförfarande kan riktas till den domstolen när inhemska rättsmedel är uttömda. Flygplansobservatörerna måste först och främst överklaga sina domar till den grekiska appellationsdomstolen för brottmål. Om överklagandet ogillas, kan de sedan vända sig till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna.

Den planerade grönboken om rättssäkerhetsgarantier för misstänkta och tilltalade i brottmål i EU kommer att täcka alla aspekter på artikel 6, förutom artikel 6.3 d som uttryckligen gäller vittnesförhör. En undersökning om bevisning (inklusive vittnesutsagor) kommer troligen att genomföras under 2003.

Medlemsstaterna är ansvariga för hur enskilda rättegångar bedrivs, och kommissionen saknar möjlighet att förhindra att liknande situationer uppstår igen.

Vad beträffar tidtabellen kommer svaren på remissunderlaget om rättssäkerhetsgarantier, som lades ut på kommissionens webbplats(1) i februari 2002, att granskas av kommissionen, varefter kommissionen kommer att samla dem i en rapport. Kommissionen kommer att hålla ett expertmöte i september 2002 och grönboken planeras till oktober 2002. Den omfattar de frågor som anges i andra stycket ovan.

Kommissionen undersöker också hur borgen och häktning fungerar i medlemsstaterna. Denna undersökning beräknas vara klar till slutet av 2002.

Kommissionen planerar också att undersöka hur bevisupptagning går till i medlemsstaterna.

Ett av syftena med kommissionens arbete med rättssäkerhetsgarantier är just att komma till rätta med missförhållanden inom rättsväsendet. Sådana kan förekomma i alla medlemsstater, och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna har i sina domar framhållit att olika rättssystem kan ge upphov till olika typer av misstag. Förhoppningen är att missförhållandena, oavsett orsak, skall bli färre. En av parametrarna för att bedöma bestämmelser vid genomförandet av principen om ömsesidigt erkännande är om staterna har ett system för att utkräva ansvar av myndigheterna när ett mål läggs ned eller en tilltalad frikänns eller friges. Missförhållanden inom rättsväsendet och deras konsekvenser kommer att utredas i detta sammanhang.

(1) http://europa.eu.int/comm/justice_home/unit/penal/consult_paper_proc_safeguards_en.htm.