SKRIFTLIG FRÅGA E-0066/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(22 januari 2001)

Ämne: Räddningsinsatser vid trafikolyckor försenas av att tekniska nyheter i bilar hemlighålls

1. Vet kommissionen om att biltillverkarna ofta hemlighåller på vilka nya sätt de gör sina produkter kollisionssäkra till exempel genom starkare karosserikonstruktioner, krockkuddar och anordningar som spänner bilbältena , så att brandkåren och andra räddningstjänster till största delen inte vet hur personer som blivit inklämda i bilvrak skall kunna tas ut därifrån så snabbt som möjligt?

2. Delar kommissionen intrycket av att det hemlighetsmakeri som avses i punkt 1 troligen har sin grund i att tillverkarna vill att de tekniska förändringar som de gjort i sina produkter i så hög grad som möjligt skall hållas hemliga för konkurrenterna, men att ett sådant hemlighetsmakeri är meningslöst, till och med för tillverkarna, eftersom ingen kan hindra att konkurrenterna köper bilar och plockar sönder dem?

3. Håller kommissionen med mig om att detta hemlighetsmakeri kan leda till förluster av människoliv och till att allt flera olycksoffer får bestående men till följd av att de kommer under medicinsk behandling för sent?

4. Hur avser kommissionen bidra till att det så snabbt som möjligt fås till stånd en central databank där brandkårer och andra räddningstjänster i alla medlemsstater i ett tidigt skede får fullständig information från biltillverkare och bilimportörer om hur bilar som varit inblandade i olyckor skall kunna öppnas så snabbt som möjligt?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(8 mars 2001)

Kommissionen håller med frågeställaren om att det är oerhört viktigt att offer för trafikolyckor så snabbt som möjligt kan tas ut ur fordonet, så att skadorna blir så lindriga som möjligt.

Kommissionen känner dock inte till några fakta eller omständigheter som tyder på att biltillverkarna ägnar sig åt hemlighetsmakeri. Som frågeställaren säger är det rutin hos biltillverkarna att demontera konkurrenternas bilar för att ta reda på den senaste utvecklingen.

När det gäller skydd av innovationer och företagshemligheter brukar en biltillverkare som vill skydda en innovation som ökar säkerheten för trafikanterna (vilket är fallet för de säkerhetsanordningar som frågeställaren nämner) och på så sätt bevara en konkurrensfördel helt enkelt patentera den.

När det gäller möjligheten att snabbt ta ut olycksoffer ur en bil efter en olycka gäller dessutom något av följande:

- Olyckan har ägt rum under förhållanden som omfattas av något av två direktiv, antingen direktivet om sidokollisioner, Europaparlamentets och rådets direktiv nr 96/27/EG av den 20 maj 1996 om skydd för passagerare i motorfordon vid sidokollision och om ändring av direktiv 70/156/EEG(1), eller direktivet om frontalkollisioner, Europaparlamentets och rådets direktiv 96/79/EG av den 16 december 1996 om skydd av förare och passagerare i motorfordon vid frontalkollision och om ändring av direktiv 70/156/EEG(2). I sådana fall gäller kravet att det skall gå att ta ut passagerarna utan hjälp av verktyg (dörrarna skall gå att öppna, benen får inte fastna i pedalerna, bilbältet skall gå att öppna och krockkudden får inte vara i vägen oavsett om den lösts ut eller inte under olyckan).

- Olyckan har ägt rum under extrema förhållanden, och bilen är så demolerad att det krävs specialverktyg såsom hydrauliska saxar eller elsågar för att skära upp karossen och knivar eller saxar för att klippa av eventuella bilbältessträckare.

Så vitt kommissionen vet finns det inga tekniska innovationer som hindrar att de ovannämnda verktygen och tillvägagångssätten används.

(1) EGT L 169, 8.7.1996.

(2) EGT L 18, 21.1.1997.