SKRIFTLIG FRÅGA E-1916/02

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(2 juli 2002)

Ämne: Införandet av euron

Enligt Eurobarometer 56 anser nästan hälften av EU:s befolkning att euron driver upp priserna på konsumentvaror. Enligt en undersökning från den nederländska konsumentorganisationen steg priserna på CD-skivor med 7,2 procent mellan mars 2001 och mars 2002. Inom hotell- och restaurangbranschen har priserna på restauranger stigit med i genomsnitt 6,2 procent och på kaféer så mycket som 8,8 procent. Euron skulle leda till mer större transparens och till lägre priser genom att växlingskostnaderna försvinner. I samband med som marsemestrarna skulle många personer upptäcka eurons fördelar utomlands eftersom man inte längre behöver växla inom euroområdet. Nu när införandet av euron lett till stora prisökningar har denna fördel gått förlorad. Samtidigt löses en del av de gamla sedlarna inte in. Detta innebär en vinst för centralbankerna och därmed för de nationella statskassorna.

1. Kan kommissionen ange hur mycket inflationen har stigit i EU-länderna genom införandet av euron?

2. I vilka sektorer och/eller vilka medlemsstater har priserna stigit mer än den genomsnittliga inflationsnivån?

3. Erkänner kommissionen att den har ett politiskt ansvar att uppfylla det löfte som gavs konsumenterna och att se till att euron kommer konsumenterna till godo?

4. Vilka möjligheter ser kommissionen att ge detta ansvar konkret form? Kan kommissionen till exempel tänka sig att stödja konsumentorganisationer som vidtar riktade åtgärder mot eurorelaterade prisökningar och/eller kan kommissionen tänka sig att medverka i strategier för att peka ut syndabockar (name and shame)?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(23 september 2002)

Det finns inga statistiska belägg för att övergången till euron skulle ha orsakat en generell prisökning i något av länderna i euroområdet.

Eurostat offentliggjorde i juli 2002 ett pressmeddelande där de senaste månadernas prisutveckling analyseras och där frågor i samband med övergången till euron behandlas. Resultaten avser många olika sektorer i ekonomin, så att hela ekonomin täcks in(1).

Inflationen i euroområdet nådde sin kulmen i maj 2001 (3,3 % i årlig ökningstakt för det harmoniserade konsumentprisindexet HIKP) och har sedan dess inte varit i närheten av den nivån. Under övergångsperioden kan en uppgång från en årlig ökningstakt på 2 % i december 2001 till en årlig ökningstakt på 2,7 % i januari 2002 konstateras. Denna ökning förklaras av uppgången i oljepriserna och priserna på färska frukter och grönsaker. Inflationen har i själva verket följt en liknande trend (från 1,9 % till 2,5 % på årsbasis) i Europeiska unionen som helhet, vilket således inkluderar de tre länder som ännu inte ingår i euroområdet. Närmare bestämt steg inflationstakten på årsbasis från december 2001 till januari 2002 från 2,1 % till 2,5 % i Danmark och från 1 % till 1,6 % i Förenade kungariket. Under denna period sjönk inflationen i Portugal och i Nederländerna. I Italien ökade inflationen endast måttligt från 2,2 % till 2,4 %(2).

Inflationen i euroområdet har sedan dess trendmässigt sjunkit och uppgick i juni 2002 till 1,8 % i euroområdet.

Den genomsnittliga ökningen i euroområdets HIKP från andra halvåret 2001 till första halvåret 2002 motsvarade 1,4 %. Det var samma takt som under första halvåret 2001 och nära motsvarande inflationstakt under första respektive andra halvåret 2000.

Den största delen av prisökningarna under denna period kan för de flesta varugrupper enligt Eurostats analys förklaras av ett normalt inflationsmönster och av ett antal extraordinära faktorer som inte har med euron att göra, särskilt ogynnsamt väder som påverkar frukt- och grönsakspriserna, bil- och energipriserna samt ett antal betydande skattehöjningar på alkohol och tobak(3). Dessa faktorer kan förklara så mycket som 1,2 procentenheter av den totala inflationen på 1,4 %. Införandet av sedlar och mynt i euro bidrog antagligen med endast 0,00,2 procentenheter till den sammanlagda inflationen på 1,4 %(4).

Det står dock klart att priserna har ökat snabbare i vissa sektorer i ekonomin. Utöver livsmedelspriserna ökade även priserna på vissa tjänster kraftigt, framför allt tjänster inom hotell- och restaurangbranschen, vissa hälsovårdsrelaterade tjänster samt vissa reparationstjänster. Eftersom de sektorer där priserna faktiskt har stigit är särskilt känsliga är det möjligt att effekten på opinionen är större. Det kan förklara varför det finns en allmän uppfattning att priserna har stigit efter det att sedlar och mynt i euro infördes.

Man bör dock komma ihåg att på medellång till lång sikt är den förväntade effekten av att sedlar och mynt i euro införs att öka konkurrensen inom euroområdet, vilket bör leda till ökad ekonomisk effektivitet och en press nedåt på konsumentpriserna.

(1) Pressmeddelande nr 84/2002 av den 17 juli 2002 återfinns på följande internetadress: http://www.europa.eu.int/comm/eurostat/Public/datashop/print-product/EN?catalogue=Eurostat&product=2-17072002-EN-BP-EN&mode=download.

(2) Eurostat.

(3) Första kvartalet 2002 registrerades en prisuppgång på 2 % för alkohol- och tobaksvaror jämfört med föregående kvartal.

(4) Detta intervall är något vidare än det intervall på 0,00,16 % som uppskattades för den månatliga förändringen mellan december 2001 och januari 2002 och den kvartalsvisa förändringen mellan sista kvartalet 2001 och första kvartalet 2002 enligt den statistik som Eurostat offentliggjorde i februari och maj 2002.