SKRIFTLIG FRÅGA E-0050/98 från Raimo Ilaskivi (PPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Fortsättning: Uppföljning av flygbolagens passagerarutrymme - Motto: Goddag, yxskaft

Kommissionsledamot Kinnock har besvarat mina två frågor (E-1118/97 ((EGT C 367, 4.12.1997, s. 80. )) och E-3131/97 ((EGT C 174, 8.6.1998, s. 20. ))) om detta ämne.

Jag undrade, bland annat med hänvisning till amerikansk forskning, vad kommissionen ämnar göra för att eliminera de hälsorisker som alltför stor brist på utrymme leder till. Utrymmesbrist är ju som känt ett problem i synnerhet på charterflyg, men det förekommer även på vissa flygbolags linjeflyg. I sitt svar talar Kinnock endast om bekväma och säkra resor. Han har uppenbarligen inte alls skaffat sig kännedom om de berörda hälsoundersökningarna, bland annat risken för blodpropp o.s.v. på grund av utrymmesbrist för långa och kraftiga passagerare.

Jag frågade om resultaten av de kontakter till flygbolagen som Kinnock utlovade i sitt första svar. Kinnocks andra svar avslöjar att sådana kontakter inte har etablerats, utan att passagerarna själva bör välja sitt flygbolag.

Sammanfattningen är klar: Goddag, yxskaft. Svaren är inte svar på de frågor som ställts, vilket vittnar om kommissionens arroganta attityd mot parlamentarismen. Det är direkt tragikomiskt att kommissionen har engagerat sig djupt i humana djurtransporter, men persontransporter verkar av svaren att döma inte vara intressanta. Djurtransporterna regleras ju av direktiv 91/628/EEG ((EGT L 340, 11.12.1991, s. 17. )) och 95/29/EEG ((EGT L 148, 30.6.1995, s. 52. )). Därför frågar jag nu kommissionens ordförande hur han ämnar säkerställa att de svar som ges på kommissionens vägnar är svar på de frågor som ställs. Jag frågar också kommissionär Kinnock om han eventuellt vill ta litet grundligare del av frågorna och de svar som formulerats i hans namn, d.v.s. precisera svaren.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (27 mars 1998)

Som tidigare angetts i svaren på ledamotens skriftliga frågor E*1118/97 och E*3131/97 omfattar inte gemenskapslagstiftningen avståndet mellan sittplatser utöver de allmäna säkerhetskraven för flygplan, och det gör ingen annan flyglagstiftning i någon annan del av världen heller.

Kommissionen är väl medveten om studier och rapporter om ¨ekonomiklasssyndromet¨ och de konsekvenser som vissa passagerare uppges ha lidit efter att ha tvingats sitta hopträngda för länge.

Kommissionens arbetsprogram läggs emellertid upp efter vissa fastställda prioriteringar, med beaktande av såväl en mängd frågors relativa betydelse som personal- och budgetbegränsningar. Fastställandet av obligatoriska standarder för sätens dimensioner och avståndet mellan sittplatser * utöver de som gäller allmänna säkerhetskrav * hör inte till dessa prioriterade uppgifter och det verkar inte heller prioriteras i andra delar av världen. Därmed är det även fortsättningsvis flygbolagen som har ansvar för att fastställa sätenas dimensioner.

Kommissionen tillhandahåller tydliga, faktabaserade svar som beaktar relevant forskning och kommissionens behörighet enligt EG-fördraget. Kommissionen ledamöter hyser alla en odelad respekt för parlamentet och dess ledamöter. Kommissionen kan dock inte alltid garantera att de uppriktiga svar som tillhandahålls skall kunna ge samtliga frågeställare personlig eller känslomässig tillfredsställelse.