ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0725/03

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(11 mars 2003)

Ämne: Prestige: Kompletterande europeisk kompensationsfond

Europaparlamentet antog den 21 november 2002 en resolution om katastrofen med oljetankern Prestige utanför Galiciens kust. I resolutionspunkt 6 står det:

Europaparlamentet kräver att kommissionens förslag om att inrätta en kompletterande europeisk kompensationsfond på ytterligare en miljard euro för föroreningsskador omedelbart genomförs.

Hur bedömer kommissionen denna uppmaning från Europaparlamentet?

Har kommissionen för avsikt att anta ett nytt initiativ i detta avseende, vilket i högsta grad vore befogat med tanke på katastrofen med Prestige?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(24 april 2003)

Kommissionen delar frågeställarens inställning att man måste se till att alla offer för olyckor med oljeförorening som följd får tillräcklig kompensation.

Därför föreslog kommissionen den 6 december 2000 inrättandet av COPE-fonden, som skulle innebära en höjning av den sammanlagda högsta kompensationen till 1 miljard euro i stället för den nuvarande internationella gränsen på omkring 185 miljoner euro. En sådan åtgärd skulle garantera att alla offer som har legitima kompensationskrav kompenseras fullt ut vid oljeläckage i unionens vatten och också leda till att kompensationen till offer betalades ut snabbare.

Rådet beslutade emellertid att inte gå vidare med förslaget, utan att i stället främja inrättandet av en liknande fond på internationell nivå. Diplomatkonferensen om den kompletterande fonden äger rum den 1216 maj 2003. Kommissionen har vid flera tillfällen hävdat att den internationella kompletterande fonden endast kan godtas som alternativ till COPE-fonden om dess sammanlagda gräns sätts till samma nivå som kommissionen har föreslagit och om den träder i full funktion före slutet av 2003. Om detta inte är fallet är det viktigt att kommissionens förslag om en COPE-fond, i dess ändrade lydelse efter parlamentets stöd, antas snabbt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0734/03

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2003)

Ämne: Förbud mot högersväng

De lokala myndigheterna i Sutton, Surrey, försöker införa ett förbud mot högersväng i en korsning på en lokal huvudväg. Myndigheterna medger själva att förbudet i mycket liten utsträckning skulle förebygga olyckor (mindre än en kollision per år). Förbudet skulle sannolikt i själva verket ha en alldeles motsatt effekt på olycksantalet eftersom förbudet mot högersväng på en huvudväg skulle leda till att upp till 140 000 bilar per år vore tvungna att förflytta sig till mindre vägar, som inte är lämpade för så livlig trafik.

De lokala invånarna motsätter sig planerna och försöker finna olika sätt att förhindra dem.

Tror kommissionen att gemenskapslagstiftningen skulle kunna vara till hjälp för de lokala invånarna så att de skulle kunna bestrida ärendet och förhindra genomförandet av förbudet mot högersväng?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(10 april 2003)

Det är de nationella myndigheterna som ansvarar för organisationen av trafiken på lokalvägar. Följaktligen tror kommissionen inte att det finns någon bestämmelse i gemenskapslagstiftningen som kan vara till hjälp för de lokala invånarna i den fråga parlamentsledamoten tar upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1406/03

från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen

(23 april 2003)

Ämne: Territoriell sysselsättningspakt för Lamezia Terme (Italien)

I beaktande av:

- Under perioden 19962000 finansierades genom strukturfonderna 89 territoriella sysselsättningspakter i Europeiska unionen, däribland den för Lamezia Terme som antogs av det italienska finansministeriet genom dekret nr 948 av den 29 januari 1999 på grundval av investeringsbidrag på totalt cirka 48 miljoner euro för finansiering av 66 företagsinitiativ, varav 30 i regionen Lamezia Terme.

- Ansvarigt företag för pakten är konsortiet Sviluppo ex-area Sir, även känt som LameziaEuropa.

- De finansierade projekten omfattar 49 nya och 16 utvidgade initiativ samt ett återupptaget initiativ. De berör följande sektorer: tillverkningsindustri (37), livsmedel (12), turism (15) och tjänster (2).

- Det handlar om 903 arbetstillfällen, varav 699 är nya.

- Ledningen för LameziaEuropa hävdar att pakten varit en framgång av den enda anledningen att sparbanken Cassa Depositi e Prestiti den 29 januari 2003 beviljade de inblandade företagen nya lån.

- Regionen Lamezia Terme kännetecknas av hög arbetslöshet, framför allt bland kvinnor och ungdomar. Samtidigt blir arbetstagarnas situation blir allt osäkrare på grund av bristande respekt för avtal och säkerhetsnormer på arbetsplatsen och på grund av man i stor utsträckning anlitar svart arbetskraft.

- Denna situation av laglöshet utnyttjas av den organiserade brottsligheten för att finansiera egen kriminell verksamhet. Som en följd har företagen i regionen tvingats arbeta i farlig närhet till lokala politiker, vilket har lett till att kommunstyrelsen nyligen upplösts.

- Skapandet av sysselsättningstillfällen och ovillkorlig respekt för det protokoll om laglighet som pakten innefattar borde utgöra en prioritet för institutionerna som bör främja en effektiv kontroll av de medel som beviljas.

Kan kommissionen ange:

1. omfattningen av de anslag som hittills betalats ut,

2. vilka åtgärder som vidtagits, också på EU-nivå, för att kontrollera att företagen handlar i enlighet med sina åtaganden,

3. hur många personer som är anställda i varje företag och om det kan uteslutas att företagen inte använder svart arbetskraft,

4. vilka åtgärder som kommer att vidtas om det konstateras att åtagandena inte respekteras?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(26 maj 2003)

Kommissionen vill informera parlamentsledamoten om att den territoriella sysselsättningspakten för Lamezia Terme inte finansierades av strukturfonderna, utan med nationella medel.

Kommissionen kan därför inte besvara parlamentsledamotens frågor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0271/03

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2003)

Ämne: Tillämpningen av direktiv 85/337/EEG

Rådet för infrastruktur och fysisk planering i den autonoma regionen Asturien har föreslagit en ny sträckning för väg AS 25 genom orten Arbón (kommunen Villayón). Om den genomförs kommer det att få mycket allvarliga territoriella, socioekonomiska och miljömässiga följder. Vägen måste rustas upp, men i rimliga proportioner. En enkel upprustning av den gamla vägen vore det bästa alternativet.

Om den planerade sträckningen genomförs skulle Arbón-dalen delas och orten splittras upp. Denna uppsplittring skulle skada ortens ekonomi och en direkt följd av den vore en minskning av landsbygdsturismen. Denna dal utgör ett magnifikt exempel på fysisk landsbygdsplanering i Asturien som borde bevaras.

Enligt förslaget till ny vägsträckning skall vägen dras genom viktig odlingsmark på denna ort som är den främsta producenten av bondbönor. Dessutom skulle den nya vägen utgöra ett hot mot den rika vilda faunan i den dal där orten är belägen.

I sitt svar av den 14 maj 2002 till den skriftliga parlamentsfrågan E-0884/02(1) av den 2 april 2002 angav kommissionen att detta anläggningsprojekt omfattas av direktiv 85/337/EEG(2), och lovade att kontakta de berörda myndigheterna för att få information hur direktivet tillämpas. Kan kommissionen mot bakgrund av detta informera om resultatet av denna kontakt med de berörda myndigheterna, dvs. Asturiens regionalregering?

(1) EGT C 277 E, 14.11.2002, s. 98.

(2) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(10 april 2003)

Såsom angav i svaret på ledamotens skriftliga fråga E-0884/02(1) har kommissionen vänt sig till de spanska myndigheterna och begärt deras synpunkter på hur rådets direktiv 85/337/EEG(2) av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt har tillämpats i detta fall.

De spanska myndigheterna har inkommit med sitt svar, som består av en rapport om detta ärende från den autonoma regionen Asturien. Kommissionen har granskat denna rapport.

Slutsatsen av kommissionens granskning är att det projekt som rör Arbón-sträckan av väg As-25, Navia-Villlayón, på omkring 2,7 kilometer, varit föremål för en miljökonsekvensbedömning. Miljökonsekvensbedömningen har varit föremål för ett offentligt samråd som annonserats i Asturiens officiella tidning (Boletín Oficial del Principado de Asturias (B.O.P.A.)) av den 14 september 2001. Miljökonsekvensbeskrivningen antogs den 18 december 2001 av den autonoma regionen Asturiens behöriga miljöorgan. Denna konsekvensbeskrivning innehåller ett antal miljökrav som skall uppfyllas samt korrigerande åtgärder som skall genomföras. De spanska myndigheterna anger att man håller på att undersöka tre alternativa sträckningar av vägen. De anger att projektet inte kommer att få några konsekvenser för något område som föreslagits till nätet Natura 2000.

Mot bakgrund av ovanstående kan kommissionen inte sluta sig till att något brott mot EU:s miljölagstiftning skulle föreligga i detta fall.

(1) EGT C 277 E, 14.11.2002.

(2) EGT L 175, 5.7.1985.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0696/03

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(10 mars 2003)

Ämne: Obalans i trafiken mellan Frankrike och Spanien efter öppnandet av Somporttunneln

Det engagemang alla spanska regeringar lagt ner på att införliva sträckningen Sagunto-Zaragoza-Somport-Toulouse-Bordeaux med EU:s prioriterade vägnät har inte någon motsvarighet i Frankrike.

Öppnandet av den moderna Somporttunneln, som många hoppades skulle avlasta passagerna i Irún och Junquera, har inte blivit den lösning för den mycket täta lastbilstrafiken som man hade hoppats, eftersom Frankrike inte har uppfyllt sina åtaganden. Tunnelns norra mynning övergår i en lokalväg som går genom stadskärnorna.

Kan kommissionen medla genom att intervenera hos de franska myndigheterna i syfte att förmå dem att uppfylla sitt löfte att förbättra den del av väg N-134 som förenar tunnelns norra mynning med motorvägen Bordeaux-Toulouse?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

Kommissionen är väl medveten om de trafikstockningar som de tunga lastbilarna ger upphov till i de viktigaste passen genom Pyrenéerna.

Den nya Somporttunneln utgör därför ett första steg på vägen mot att bättre fördela denna trafik. Det viktigaste hindret för utvecklingen av denna nya transeuropeiska led är, som frågeställaren mycket riktigt påpekar, fortfarande vägarnas tillstånd på den franska sidan. Därför ger kommissionen ekonomiskt stöd till utbyggnaden av vägen N 134 fram till tunneln, med medel ur budgeten för det transeuropeiska transportnätet och på de franska myndigheternas rekommendation. Men även om gemenskapen i enlighet med artikel 155 i EG-fördraget ställer upp en serie riktlinjer som omfattar mål, prioriteringar och huvudlinjer för de åtgärder som förutses när det gäller de transeuropeiska näten och det i dessa riktlinjer skall preciseras projekt av gemensamt intresse, så vilar ansvaret för genomförandet av sådana projekt helt och hållet på medlemsstaterna. Kommissionen kan därför bara beklaga att planerna för ett så omfattande projekt av transeuropeiskt format inte har utvecklats med samma iver i båda berörda medlemsstater.

Kommissionen anser också att praktikabla och ekonomiskt livskraftiga alternativ för godstransport över långa distanser måste skapas på medellång till lång sikt, så att gränsövergångarna mellan Frankrike och Spanien i Pyrenéerna kan avlastas, både på Atlant- och Medelhavssidan. Pyrenéerna får inte bli ett oövervinneligt hinder för handeln inom den inre marknaden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1134/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne: Kommunen Pisas utnyttjande av medlen från handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Pisa, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till stöd för migrerande arbetstagare, medräknat medborgare i tredje land, för att kunna garantera dem optimala villkor för samliv och integration med den lokala befolkningen, såväl när det gäller sysselsättning som socialpolitik.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Pisa lagt fram projekt inom ramen för handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare?

2. Har kommunen Pisa beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03,E-1127/03, E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03,E-1133/03, E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 och E-1138/03ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(28 april 2003)

Det finns för närvarande inte något åtgärdsprogram på EU-nivå för migrerande arbetstagare. Kommissionen vill påminna om att stöd till åtgärder för att främja integrering av migrerande arbetstagare enligt budgetpost B3-4110 upphävdes 1998 efter EG-domstolens dom i mål C-106/96. Efter detta har inga medel ställts till förfogande inom detta område.

Ett nytt program för att främja integreringen av tredjelandsmedborgare enligt budgetpost B5-815 kommer att lanseras av kommissionen (Generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor) i maj 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0108/03

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(20 januari 2003)

Ämne: Finansiering av bärgningen av Le Joola kompletterande frågor

Svaret på min tidigare fråga (E-3319/02(1)) ger anledning till några kompletterande frågor.

Den åttonde Europeiska utvecklingsfonden (EUF) är ännu inte fullt utnyttjad för Senegal.

Anser kommissionen att medel för bärgning av offren och färjan kan finansieras ur den åttonde EUF, förutsatt att Senegal tillstyrker detta?

Är det inte en moralisk och politisk förpliktelse från kommissionens sida att samordna bärgningen? Eller avstår kommissionen från varje form av hjälp och överlåter det istället till de berörda medlemsstaterna (Frankrike, Belgien, Spanien och Nederländerna) att själva bärga sina egna medborgare?

Lämnar EU sina offer i sticket samtidigt som man genast skulle inrätta katastroffonder om en motsvarande olycka skulle inträffa utanför EU:s egna kuster?

(1) Se s. 29.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(11 februari 2003)

Kommissionen kan inte utnyttja finansiella medel ur den åttonde Europeiska utvecklingsfonden (EUF) eftersom dessa redan anslagits för specifika åtgärder som fastställts i samråd med landet inom ramen för samarbetsstrategin.

Kommissionen förstår till fullo den oro som uttryckts och inser betydelsen av den aktuella frågan, men måste understryka att ansvaret för alla initiativ som gäller färjan Joola i första hand ligger hos de senegalesiska myndigheterna.

Dessutom ingår inte bärgning av lik av EU-medborgare i målen för utvecklingssamarbetet med länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet, såsom de fastställs i artikel 177 i fördraget om Europeiska gemenskaperna och Cotonouavtalet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1024/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne: Kommunen Pesaros utnyttjande av medlen från vänortsprogrammet 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Bland EU:s subventioner finns det även ett stödprogram för att främja vänortsutbyte mellan europeiska städer. Många italienska städer, bland dem kommunen Pesaro, skulle vara särskilt lämpliga för sådana evenemang.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Pesaro lagt fram projekt inom ramen för vänortsprogrammet 2000?

2. Har kommunen Pesaro beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 och E-1029/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

Medel till vänortsverksamhet är inte decentraliserade medel.

Kommissionen beviljar bidrag på grundval av projekt som kommunförvaltningarna eller vänortskommittéerna skickar in.

Bidraget utbetalas först efter det att aktiviteten har genomförts, och mot uppvisande av verifikationer.

De lokala myndigheterna deltar i vänortsaktiviteten på grundval av en årlig inbjudan att lämna förslag, som offentliggörs i EUT.

Beträffande parlamentsledamotens frågor: Kommunerna: Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pise (E-1025) Pistoia, (E-1026) Siene, (E-1028) och Terni (E-1029) har inte fått något bidrag till vänortsverksamhet under 2000.

Kommunerna Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027) har fått bidrag till en vänortsaktivitet under 2000, och medlen har använts.

Parlamentsledamoten kan också vända sig till de berörda lokala myndigheterna för närmare upplysningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1128/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne: Kommunen Florens utnyttjande av medlen från handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Florens, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till stöd för migrerande arbetstagare, medräknat medborgare i tredje land, för att kunna garantera dem optimala villkor för samliv och integration med den lokala befolkningen, såväl när det gäller sysselsättning som socialpolitik.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Florens lagt fram projekt inom ramen för handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare?

2. Har kommunen Florens beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03,E-1127/03, E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03,E-1133/03, E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 och E-1138/03ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(28 april 2003)

Det finns för närvarande inte något åtgärdsprogram på EU-nivå för migrerande arbetstagare. Kommissionen vill påminna om att stöd till åtgärder för att främja integrering av migrerande arbetstagare enligt budgetpost B3-4110 upphävdes 1998 efter EG-domstolens dom i mål C-106/96. Efter detta har inga medel ställts till förfogande inom detta område.

Ett nytt program för att främja integreringen av tredjelandsmedborgare enligt budgetpost B5-815 kommer att lanseras av kommissionen (Generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor) i maj 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0282/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(7 februari 2003)

Ämne: Tullbestämmelser vid import av produkten tahini till Polen

Grekland exporterar en produkt med benämningen tahini till den polska marknaden. På grundval av tillverkningsprocessen ingår denna produkt i tullklass 12.08 och i denna klass skall tullen på import av produkter till Polen från Grekland vara 9 % av tullvärdet. Men det polska finansdepartementet har placerat denna produkt i tullklass 20.08, vilket har lett till att importtullen rusar upp i 35 % av tullvärdet och att retroaktiva tullar införts för all import av produkten under de senaste tre åren.

Med tanke på att den polska regeringens beslut direkt drabbar och i praktiken förbjuder den grekiska exporten av produkten och att det dessutom leder till oåterkalleliga skador för importörerna som måste betala retroaktiva tullar för tre år, vill jag fråga kommissionen:

1. Kan retroaktiv betalning av höjda tullar tillämpas vid import av produkten tahini, mot bakgrund av att handeln måste grunda sig på principen om berättigat förtroende och att affärsparterna bör känna sig säkra?

2. Finns det något yttrande från tullkodexkommittén som anger importtullen till Polen för produkten tahini till 9 %?

Svar från Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 mars 2003)

1. Ja, enligt gemenskapens lagstiftning och i avsaknad av ett giltigt bindande klassificeringsbesked utfärdat av en tullförvaltning i gemenskapen är det möjligt att korrigera klassificeringen av en produkt och att retroaktivt ta ut ytterligare tullar, såvida inte reglerna om skydd av god tro är tillämpliga. Den polska tullagstiftningen liknar gemenskapens tullagstiftning, varför dessa principer också tillämpas i Polen.

2. Nej. Polen är inte en medlemsstat i gemenskapen och besluten av gemenskapens tullkodexkommitté är således ännu inte tillämpliga på detta land. Även om tullkodexkommittén skulle fastställa att produkten i fråga borde klassificeras enligt HS-nummer 12.08, skulle frågan endast kunna lösas genom en bilateral överenskommelse mellan gemenskapen och Polen enligt artikel 10.1 i konventionen beträffande Harmoniserade systemet, i vilken både Polen och gemenskapen är avtalsslutande parter.

3. Om en sådan överenskommelse inte är möjlig kan tvisten lösas genom ett beslut av Kommittén för Harmoniserade systemet inom ramen för Världstullorganisationen, genom att man i detta fall åberopar bestämmelserna om Biläggande av tvister i artikel 10.2 i konventionen beträffande Harmoniserade systemet.

4. Det bör dock betonas att med hänsyn till de förfaranden som måste följas kan den kommitténs beslut komma att fattas först efter Polens anslutning till EU. Med tanke på detta kommer kommissionen att undersöka möjligheterna att ta upp denna fråga på bilateral nivå med Polen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0145/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne: Internationellt fiskeavtal EU-Island och utvecklingssamarbete

Skulle kommissionen mot bakgrund av gällande internationella fiskeavtal EU-Island kunna uppge följande:

1. Hur stort är det belopp som EU anslår till utveckling av Islands fiskesektor?

2. Hur mycket betalar EU i ekonomisk ersättning för de fiskerättigheter som erhållits för gemenskapsflottan?

3. Hur mycket behöver gemenskapens fartygsägare betala i avgift för fiskelicenser och fiskerättigheter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 mars 2003)

Parlamentsledamoten har ställt tre frågor om ekonomiska transaktioner och avgifter för licenser inom ramen för fiskeavtalet mellan gemenskapen och Island. Avtalet innehåller inga ekonomiska transaktioner mellan gemenskapen och Island och heller inga bestämmelser om avgifter för fiskelicenser.