ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0415/98 från Yvan Blot (NI) till kommissionen (16 februari 1998)

Ämne: Betalningsfrister vid handelstransaktioner

Kommissionen har framlagt ett meddelande om betalningsfrister. I detta meddelande ingick de förslag som utarbetats i en studie som kommissionen beställt av inkassoföretaget Intrum Justitia som på samma gång är både domare och part i målet. I det ovannämnda meddelandet samt i det förslag till direktiv som kommissionen tillkännagivit avser kommissionen att indrivningen av fordringar skall göras till föremål för konkurrens mellan inkassoföretag och advokater.

1. Kan kommissionen ge exakt besked om motiveringarna till att konkurrens skall införas samt om vilka förbättringar kommissionen förväntar sig att detta skall ge upphov till? Det är ju inte advokaternas yrkesskicklighet och behörighet som satts i fråga utan dröjsmålen i de nationella rättsliga förfarandena.

2. Anser kommissionen att medborgarna i egenskap av rättssubjekt får samma garantier om förfarandena skall skötas av kommersiella företag som inte har några yrkesetiska regler att gå efter?

3. Kan kommissionen ge besked om vilken den exakta rättsliga grunden för kommissionens tilltänkta förslag till direktiv kommer att bli?

Har inte kommissionen överskridit sina befogenheter i och med att den kommit med förslag till en text som skulle innebära radikala omläggningar av vissa medlemsstaters rättssystem och processrätt, något som uppenbarligen inte faller inom kommissionens kompetensområde?

4. Kan kommissionen utförligt ange vilka alternativa metoder som kunde tänkas för att man med deras hjälp kunde förbättra indrivningen av fordringar?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (5 maj 1998)

Kommissionen önskar redan inledningsvis meddela att den utarbetade sin rapport om betalningsförseningar vid handelstransaktioner ((EGT C 216, 17.7.1997. )) efter omfattande samråd, varvid 80% av de som framförde synpunkter förordade en gemenskapslagstiftning om betalningsförseningar. Detta samråd omfattade ett öppet möte vid vilket företrädare för olika yrken, inklusive juristkåren, framförde sina synpunkter. Kommissionen har återgivit statistiskt material från olika undersökningar men ingen utomstående organisation har deltagit i beslutsfattandet.

Kommissionen är av samma åsikt som ledamoten, nämligen att juristkårens förmåga och kompetens inte ifrågasätts. Kommissionen önskar endast se till att fordringsägare som väntar på försenade betalningar får tillgång till snabba, effektiva och billiga gottgörelseförfaranden, som gör det möjligt för dem att få betalning och ersättning för skada.

Kommissionen har beslutat att inte ta upp frågan om konkurrens mellan inkassoföretag och advokater i sitt förslag till direktiv om betalningsförseningar ((KOM(1998) 126 slutlig. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0784/98 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Italienska handelsbestämmelser

Det lagdekret som reglerar handeln som det italienska ministerrådet antog den 16 januari 1998 (genomförande av bemyndigandet i artikel 4 i lag 59/97) föreskriver att licenser för små handelsföretag med en yta på högst 300 m2 helt skall avskaffas (artikel 4), att registrering inte längre skall krävas för att få starta upp en ny verksamhet (artikel 5) samt att de 14 nuvarande varuförteckningarna skall slås samman till endast två sektorer: livsmedel och övrigt (artikel 5.1).

Dessa bestämmelser kommer att leda till total laglöshet på marknaden och allvarliga snedvridningar, vilket får allvarliga konsekvenser för de omkring 900 000 små företag som berörs. Dessutom kommer de att leda till att 60 000 arbetstillfällen går förlorade. Det måste betonas att via detta dekret skulle det nuvarande värdet på handelslicenserna (som i många fall är högt) reduceras till noll, vilket skulle drabba dem som redan förvärvat en licens ekonomiskt och därmed innebära en eventuell kränkning av artikel 85 i EG-fördraget. Det handlar helt enkelt om att nya verksamhetsidkare skulle gynnas eftersom de, genom att - som tidigare - inte behöva bekymra sig om några kostnader för att starta upp verksamheten, skulle kunna utöva illojal konkurrens. Den avreglering som införts för företag med en yta som inte överstiger 300 m2 kommer endast att leda till en alltför stor spridning av servicebutiker, affärer och lågprisbutiker i en situation där företagens genomsnittliga yta i Italien uppgår till omkring 100 - 120 m2. Kan kommissionen, mot bakgrund av ovanstående, svara på följande frågor:

1. Strider inte dessa åtgärder mot bestämmelserna i direktiv 64/223/EG ((EGT 56, 4.4.1964, s. 863.)) och 68/363/EG ((EGT L 260, 22.10.1968, s. 1.)) om detalj- och partihandel?

2. Strider inte dessa åtgärder mot grönboken om handel (Europeiska unionens bulletin, bilaga 2/97), i vilken det framgår att det även om en större avreglering av sektorn är önskvärd är nödvändigt att avpassa detta behov till tryggandet av arbetstillfällen?

3. Finns det inte risk för att dessa bestämmelser skadar den fria konkurrensen?

4. Vilken är kommissionens allmänna åsikt i denna fråga?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (28 maj 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela henne resultatet så snart som möjligt.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 310 , 09/10/1998 s. 0070



SKRIFTLIG FRÅGA E-0470/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998) Ämne: Artikel 10 Med beaktande av budgetanslagen för 1994-1998 anmodas kommissionen att uppge hur många procent av strukturfondsmedlen som hittills har använts för artikel 10 under den nuvarande programplaneringsperioden? Vilka belopp skulle man behöva anslå i budgeten för 1999 för att säkerställa att den första procenten uppnås överallt? Ämnar kommissionen införa ett sådant belopp i förslaget till budget för 1999? Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (7 april 1998) Under den innevarande programplaneringsperioden 1994-1999 har 450 miljoner ecu tilldelats för utgifter under artikel 10 i förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) ((EGT L 193, 31.7.1993. )). Detta motsvarar cirka 0,56 % av ERUF. En summa som motsvarar 1 % skulle uppgå till cirka 800 miljoner ecu. Kommissionen planerar dock inte någon ökning utöver de 0,56 % i sitt förslag till 1999 års budget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0912/98 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Import av djupfryst tonfisk och bonit från tredje länder

Kan kommissionen informera om hur stor mängd djupfryst tonfisk och bonit som importeras från tredje länder, med enskilda uppgifter om vilka mängder som kommer över Europeiska unionens gränser per ursprungsland?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0907/98, E-0908/98, E-0909/98, E-0910/98, E-0911/98, E-0912/98, E-0913/98, E-0914/98 och E-0915/98 ingivna av Emma Bonino för kommissionen (30 april 1998)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0486/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Genomförbarhet för riktlinjer för strukturfondsprogram i enlighet med beslutet från rådets informella möte i Irland (november 1996)

I vilken grad anser kommissionen att dessa riktlinjer är bindande för medlemsstaterna och de enskilda styrkommittéerna för projekt när de utarbetar strukturfondsprogram, och i vilken grad är de endast riktgivande? Vilka förfaranden har kommissionen till sitt förfogande för att genomföra riktlinjerna och vilka sanktioner tillgriper den och kan den tillgripa då riktlinjerna inte respekteras? Planerar kommissionen några ändringar i detta avseende för den nya programplaneringsperioden för strukturfonderna 1999-2006?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (6 april 1998)

Kommissionen har klargjort att syftet med riktlinjerna var att tillhandahålla ett allmänt politiskt ramverk för prioriteringar inom vilket nuvarande program kan anpassas. Avsikten är inte att angripa projekt som redan håller på att utformas och genomföras på ett tillfredsställande sätt. Denna inställning godkändes vid det informella möte mellan de ministrar som ansvarar för regionalpolitik och fysisk planering, som hölls i Irland den 14-15 november 1996.

I del IV i kommissionens dokument ((Prioriteringar för anpassning av strukturfondsprogrammen till slutet av 1999 - Kommissionens riktlinjer )) i detta ärende hävdas det att det är upp till övervakningskommittéerna och de berörda myndigheterna att besluta om vilka anpassningar som behövs för att offentliga medel för perioden fram till slutet av 1999 skall kunna användas optimalt. I kommissionens förslag till en ny programplaneringsperiod för strukturfonderna föreskrivs återigen att riktlinjer skall utfärdas när förberedelserna för den nya perioden påbörjas för att se till att tillräckliga kunskaper finns om kommissionens regionalpolitiska prioriteringsteman, så att dessa kan införlivas på lämpligt sätt i programplaneringsprocessen på nationell nivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0627/98 från Christian Cabrol (UPE) till rådet (16 mars 1998)

Ämne: Förebyggande av bostadsbränder

Varannan minut startar en brand i en bostad i Frankrike. I detta land inträffar varje år 250 000 förödande bostadsbränder som i 77 000 fall leder till brandkårsutryckning. Av de dödsfall som orsakas av brand beror 90 procent på bostadsbränder, och eldsvåda är den andra viktigaste dödsorsaken när barn under fem år dör i olyckor. Av bostadsbränderna inträffar 70 procent mellan klockan 22.00 och 06.00 och enligt en undersökning nyligen anser 88 procent av fransmännen att det vore ¨en bra idé¨ att installera brandvarnare i alla hem. Icke desto mindre är bara två procent av de franska hemmen utrustade med brandvarnare.

1. Förfogar rådet över tillförlitliga uppgifter för alla Europeiska unionens medlemsstater om olyckor orsakade av bostadsbrand, omständigheterna kring dem, orsaker, offer och kostnader för samhället? Har rådet redan analyserat dessa uppgifter land för land, för att kunna jämföra resultaten av de olika nationella lagstiftningar som införts i syfte att förebygga olyckor?

2. Anser inte rådet att det vore lämpligt, eller till och med nödvändigt, att noga överväga denna fråga på unionsnivå? Om det därefter skulle visa sig nödvändigt, är rådet berett att föreslå lämplig lagstiftning som syftar till att förebygga bostadsbränder - med de mänskliga tragedier och mycket stora kostnader för samhället i form av vård av offer och ersättning av förstörda föremål som de innebär - exempelvis genom att göra det obligatoriskt att installera brandvarnare i alla bostäder, liksom man redan gjort i andra delar av världen?

Svar (13*14 juli 1998)

Rådet förfogar inte över detaljerade uppgifter omfattande alla länder i unionen om olyckor som förorsakats av bostadsbränder.

Rådet tvivlar inte på att särskild uppmärksamhet bör ägnas denna typ av risker, men har inte hittills fått något särskilt förslag från kommissionen. Rådet erinrar ändå den ärade parlamentsledamoten om att

- förslaget till beslut om inrättande av en allmän ram för gemenskapsverksamhet till förmån för konsumenter innehåller ett särskilt avsnitt om konsumenternas hälsa och säkerhet som delvis är det samma som gemenskapssystemet för information om olyckor i hemmet och på fritiden (EHLASS),

- kommissionen i sitt ändrade förslag till beslut om ett program för förebyggande av personskador har godkänt det tillvägagångssätt som Europaparlamentet rekommenderat i sitt yttrande och avser att införliva EHLASS i detta program.

De två förslagen granskas för närvarande av rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0968/98 från Katerina Daskalaki (UPE) till kommissionen (30 mars 1998)

Ämne: Turkarna gör om kloster till hotell på den ockuperade delen av Cypern

Enligt uppgift har den turkiska ockupationsmakten på norra Cypern gett tillstånd till att ett armeniskt kloster - Agios Makarios på Pendadaktylos - görs om till hotell.

Kommissionen tillfrågas om den har fått samma information och om den känner till vilka företagarintressen som är inblandade i denna fråga. Om kommissionen inte fått denna information, tillfrågas den om den avser att undersöka detta nya olagliga handlande från ockupationsmaktens sida, ett handlande som är riktat mot den armeniska kyrkan och det armeniska folket, men också mer generellt mot minnesmärken som hör till det europeiska kulturarvet och som systematiskt förstörs och plundras på den ockuperade delen av Cypern.

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (23 april 1998)

Kommissionen känner till det fall som parlamentsledamoten tar upp. Kommissionen kommer i sina kontakter med norra delen av Cypern (som begränsar sig till civila frågor) att ta upp denna punkt och rikta uppmärksamheten på hur viktigt det är att detta monument bevaras. Kommissionen kommer i sina kontakter med de turkiska myndigheterna också att ta upp frågan om Turkiets eventuella inflytande på den norra delen av Cypern i denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0607/98 från José Valverde López (PPE) till kommissionen (9 mars 1998)

Ämne: Ekonomisk och social sammanhållning

Både Ekonomiska och sociala kommittén och Europaparlamentet har, innan de godkänt de finansiella riktlinjerna, begärt att kommissionen lämnar garantier för att dessa inte skall riskera de framsteg som den ekonomiska och sociala sammanhållningspolitiken åstadkommit i Europeiska unionen.

Regeringarna i de länder som drar nytta av sammanhållningspolitiken fruktar att minskningen av transfereringarna och solidaritetsstödet kan komma att inverka menligt på de resultat som redan uppnåtts när det gäller att kompensera den ekonomiska eftersläpningen i förhållande till mer utvecklade länder och regioner i Europa.

Vilken typ av beslut eller kompletterande förslag tänker kommissionen lägga fram för att skingra de oklarheter som skapar olust och oro hos allmänheten och i den politiska debatten på nationell nivå?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (14 april 1998)

I sitt meddelande ¨Agenda 2000: En förstärkt och större union ((KOM(97) 2000 slutlig. ))¨ föreslog kommissionen en konsolidering av strukturfondernas budgetmedel under perioden 2000-2006 till 218,3 miljarder ecu (1999 års prisnivå) för de 15 nuvarande medlemsstaterna.

Ungefär två tredjedelar av dessa medel kommer att tilldelas regioner som utvecklas långsammare och som uppfyller kraven för mål 1 i reformen av strukturfonderna. Anslagen till dessa regioner kommer att beviljas utifrån objektiva kriterier, nämligen stödberättigande befolkning, skillnaden mellan välståndet i regionen och det genomsnittliga välståndet i gemenskapen, det nationella välståndet och hög arbetslöshet. Denna metod kommer att göra det möjligt att koncentrera medlen till de regioner som har störst svårigheter.

Dessutom föreslog kommissionen gällande sammanhållningsfonden att de medlemsstater vars bruttonationalinkomst (BNI) per invånare understiger 90 % av genomsnittet för gemenskapen kan fortsätta att beviljas stöd från sammanhållningsfonden oavsett om de deltar i den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen (EMU) eller inte.

Det finns sålunda ingen anledning att betvivla kommissionens satsning på att behålla den politiska prioriteringen av ekonomisk och social sammanhållning och på solidaritet med de fattigaste regionerna. Detta bekräftades av kommissionen den 18 mars 1998 när den antog utkasten till förordningarna om strukturfonderna och meddelandet till rådet och parlamentet om upprättandet av en ny budgetplan för perioden 2000-2006.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 310 , 09/10/1998 s. 0156



SKRIFTLIG FRÅGA E-1065/98 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (6 april 1998) Ämne: Bidrag till nazigrupp Kan kommissionen undersöka påståendena att ett sällskap för biologisk antropologi, rashygien och beteendeforskning med säte i Tyskland har fått ett bidrag från Europeiska unionens jordbruksfond på 75 000 GBP? Vilka kriterier låg bakom beslutet att ge bidrag till en sådan grupp? Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (22 april 1998) Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-4231/97 från Udine-Uta Bloch von Blottnitz ((EGT C 187, 16.6.1998, s. 138. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1331/98 från Leonie van Bladel (UPE) och James Janssen van Raay (UPE) till rådet (28 april 1998)

Ämne: Flaggning den 15 augusti

Den 15 augusti 1998 kommer det att ha gått 53 år sedan det ohyggliga andra världskriget tog slut och folken beslutade att aldrig mera utkämpa ett världskrig.

Är rådet berett att varje år fira den 15 augusti som den dag då den eviga freden avsågs ta sin början? Är rådet berett att låta flagga i alla länder inom Europeiska unionen den 15 augusti, såsom en symbol för freden?

Svar (6 juli 1998)

Rådet har inte tagit ställning i den fråga som de ärade parlamentsledamöterna tar upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0925/98 från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Information om EU-stöd till högskolor och forskningsinstitut i Katalonien under åren 1995, 1996, och 1997

Kan kommissionen uppge hur stora belopp gemenskapsmedel som beviljades till högskolor och forskningsinstitut i Katalonien åren 1995, 1996 och 1997 samt vilka åtgärder som finansierades inom ramen för:

1. första ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration,

2. gemenskapsprogram på området energi och miljö,

3. gemenskapsinitiativ, i synnerhet programmet Interreg,

4. programmen Sokrates, Leonardo Da Vinci och Ungdom i Europa,

5. regional- och strukturfonderna samt

6. övriga gemenskapsprogram?

Svar avgivet av Jacques Santer på kommissionens vägnar (7 maj 1998)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0734/98 från Paul Lannoye (V) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: Förbud mot att utfärda intyg om s.k. ekologiskt jordbruk i departementen Aude och Pyrénées Orientales i Frankrike

Sedan 1994 har en rad bestämmelser, som införts i Frankrike av jordbruksministeriet och vissa regionala myndigheter, tvingat vinodlarna, särskilt i departementen Aude och Pyrénées Orientales, att på alla vinodlingar vidta åtgärder för att förhindra vinplantssjukdomen flavescence dorée (gulfärgning) genom att använda syntetiska kemiska insektsbekämpningsmedel. Denna skyldighet gäller också vinodlare med ekologisk produktion.

Vissa ekologiskt inriktade vinodlare har vägrat att vidta sådana förebyggande åtgärder, eftersom de inte har någon flavescence dorée på sina odlingar.

På grund av denna vägran har jordbruksministeriet beslutat att förbjuda kontrollorganisationen Ecocert att utfärda intyg om ekologiskt jordbruk till vinodlare för sådana vinodlingar, även om dessa vinodlingar enligt de slutsatser som Ecocert dragit helt följer bestämmelserna i förordning 2092/91/EEG ((EGT L 198, 22.7.1991, s. 1. )) om ekologisk produktion. Dessa vinodlare har helt måst ge upp sina ekologiska produktionsmetoder.

Att ta bort benämningen ¨ekologiskt jordbruk¨ verkar helt stå i strid med bestämmelserna i artiklarna 9.2 och 12 i förordning 2092/91/EEG.

Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att hädanefter vidta för att dessa vinodlare skall kunna återfå intyg om ekologiskt jordbruk?

Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (8 april 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0778/98 från Freddy Blak (PSE) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Åldersdiskriminering vid anställning inom EU

Till min överraskning har jag konstaterat att det fortfarande sker diskriminering med avseende på ålder när man söker personer för anställning inom EU:s institutioner. I Danmark annonserades ett antal tjänster ut den senaste veckan via Ritzaus telegrambyrå, och ett av kraven på de sökande var att de inte skulle vara över 35 år.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta förklara följande:

1. Vilken är bakgrunden till att en åldersgräns finns över huvud taget, och varför har den satts till 35 år?

2. Anser kommissionen att personer över 35 år generellt sett är mindre kvalificerade för anställning inom EU:s institutioner än personer under 35 år?

3. Känner kommissionen till att man inom andra sektorer på arbetsmarknaden i allt större utsträckning har börjat att tillämpa liknande åldersgränser? Anser kommissionen att en sådan utveckling är önskvärd?

4. Vilka initiativ planerar kommissionen att ta för att förhindra diskriminering på arbetsmarknaden med avseende på ålder?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (6 april 1998)

Den 21 januari 1998 ((SEK(97) 2416. SEK(97) 2417. )) tog kommissionen ett beslut om principen att avskaffa åldersgränser i meddelanden om uttagningsprov. Principen kommer gradvis att genomföras i samförstånd med övriga gemenskapsinstitutioner. Till att börja med höjs åldersgränsen för deltagande i uttagningsprov till de lägsta lönegraderna till 45 år, i enlighet med vad parlamentets presidium beslutade den 20 oktober 1997. Detta beslut kommer hädanefter att tillämpas på varje uttagningsprov till de lägsta lönegraderna.

Kommissionen upplyser ledamoten om att den sedan början av året inte har offentliggjort några meddelanden om uttagningsprov där åldersgränsen för deltagande är 35 år.

Kommissionens och övriga institutioners praxis att fastställa åldersgränser för deltagande i uttagningsprov har kritiserats av europeiska ombudsmannen och av ledamöter i parlamentet. Kritiken tar fasta på åldersgränsernas diskriminerande och godtyckliga karaktär. I detta sammanhang anses åldersgränser alltså vara jämförbara med alla andra former av diskriminering.

Frågan om åldersgränser skall i dag också ses mot bakgrund av den nya artikel 6a i Amsterdamfördraget där det fastställs att rådet genom enhälligt beslut på förslag av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet kan vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0931/98 från Riitta Myller (PSE), Reino Paasilinna (PSE), Pertti Paasio (PSE) och Jörn Donner (PSE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Kommissionen och yttrandefriheten

Det har kommit till vår kännedom att Europeiska kommissionen skriftligen har ingripit i Finlands Rundradios TV 1:s programserie ¨30 mark per vecka skapar 30 000 arbetsplatser per år¨. Programserien är riktad till allmänheten och avsikten med den har varit att redogöra för de sysselsättande effekterna som de i Finland tillverkade produkterna har på efterfrågan.

Enligt principerna för EU:s inre marknad bör det råda fri rörlighet för varor, tjänster och personer inom gemenskapens gränser. På grundval av dessa bestämmelser kan man emellertid inte ingripa i yttrandefriheten i en medlemsstat. Det är alldeles uppenbart att det har varit fråga om detta då kommissionen kontaktat det finska handels- och industriministeriet.

Vi undrar vad kommissionen tänker göra för att säkerställa att man genom att hänvisa till bestämmelser för den inre marknaden eller eventuella andra skäl i fortsättningen inte kan begränsa yttrandefriheten i en medlemsstat. Yttrandefriheten är en av de grundläggande principerna för demokrati och på så sätt också för Europeiska unionen.

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (5 juni 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.