ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0864/00

från Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2000)

Ämne: Mervärdesskatt på befullmäktigande

I Belgiens lag om mervärdesskatt stadgas det i artikel 18.1 andra och tredje stycket att utförandet av ett avtal som har befullmäktigande som föremål skall anses som en tjänst.

De belgiska skattemyndigheterna har därav slutit sig till att en transaktion som utförs av ett befullmäktigat ombud alltid skall vara mervärdesskattepliktig, också om denna transaktion omfattas av de undantag från mervärdesskatten som finns uppräknade i artikel 13 i rådets sjätte direktiv om mervärdesskatt 77/388/EG(1) av den 17 maj 1977.

I artikel 6 i detta direktiv fastställs emellertid inte befullmäktigande som en beskattningsbar tjänst. I stället framgår det tydligt av Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis, närmare bestämt av domen av den 5 juni 1997 i målet Sparekassernes Datacenter (SDC) mot Skatteministeriet (mål C2/95), att en transaktion som utförs av ett befullmäktigat ombud skall befrias från mervärdesskatt om ombudet självt utför transaktionen och den är befriad från mervärdeskatt enligt artikel 13 i detta direktiv. Å andra sidan framgår det av domstolens dom av den 25 februari 1999 i målet Card Protection (mål C 349/96) att befrielsen från skatt inte beror av i vilken egenskap tjänstetillhandahållaren utfört den, utan endast av den utförda tjänstens karaktär.

Hur tolkar kommissionen detta? Anser kommissionen att mervärdesskatt i princip alltid skall betalas på transaktioner som utförs av ett befullmäktigat ombud också när detta ombud agerar i samband med en transaktion som enligt artikel 13 i det sjätte direktivet om mervärdesskatt är befriad från sådan skatt?

(1) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 april 2000)

Om en skattskyldig utövar befullmäktigande mot avgift är detta utan tvivel en beskattningsbar verksamhet enligt artikel 2 i det sjätte mervärdesskattedirektivet 77/388/EEG. Att denna verksamhet inte särskilt nämns i artikel 6 i direktivet beror på att tjänsterna där definieras genom uteslutning dvs.: Medtillhandahållande av tjänsteravses varje transaktion som inte utgör leverans av varor.

I allmänhet omfattas för övrigt inte de verksamheter som befinner sig i ledet som föregår det som granskas av detta undantag och skall sålunda beskattas (dom av den 12 juli 1985 i mål 107/84 kommissionen mot Tyskland).

Däremot kan det inträffa att den befullmäktigade också utför verksamheter som är befriade från mervärdesskatt om mottagaren av tjänsten inte är den skattebefriade köparen utan en köpare till vars förmån befrielsen är avsedd.

Kommissionen anser dock att det rör sig om en analys som bör göras av varje fall för sig. Hänsyn bör härvid tas till att skattebefrielse upphäver den allmänna regeln om beskattning, varför de bör tolkas restriktivt, och att man sålunda inte ur domen av den 7 juni 1997 (mål C-2/95 SDC) kan dra en allmän principiell slutsats att alla befullmäktigade som agerar i verksamheter som är befriade från skatt omfattas av skattebefrielsen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0290/00

från Jan Wiersma (PSE) till rådet

(14 februari 2000)

Ämne: Phareprogrammet för Kroatien

Är rådet berett att med hänsyn till resultatet av valen i Kroatien den 3 januari 2000 ompröva nedfrysningen av Phareprogrammet för Kroatien?

Svar

(2 maj 2000)

De nyligen genomförda parlaments- och presidentvalen i Kroatien som genomfördes på ett demokratiskt sätt, har inlett ett nytt skede i kroatisk politik. Europeiska unionen känner sig mycket uppmuntrad av denna utveckling som har avslutat ett kapitel i kroatisk historia och innebär att en ny era för landet håller på att inledas. Unionen har upprepat sin vilja att nära samarbeta med de nya myndigheterna i deras strävan att göra Kroatien till en fullvärdig medlem av den Euro-atlantiska gemenskapen.

Mot denna bakgrund beslöt rådets möte (allmänna frågor) redan i januari att snabbt sätta in en gemensam arbetsgrupp för EU och Kroatien inom ramen för stabilitets- och associeringsprocessen för att börja förbereda framtida avtalsförhållanden. Arbetsgruppen inrättades den 15 februari vid ett möte i Bryssel.

Rådet uppmanande dessutom vid sitt möte i februari kommissionen att förbereda en undersökning om möjligheten att inleda förhandlingar med Kroatien om ett stabilitets- och associeringsavtal.

Som den ärade parlamentsledamoten säkert känner till, fastställde rådet i Europeiska unionens regionala strategi för Sydösteuropa av den 29 april 1997 ett antal kriterier för att bevilja förmånsåtgärder för handel, stöd från Phareprogrammet och avtalsförhållanden. Dessa kriterier revideras regelbundet.

När den senaste revideringen gjordes i februari 2000 beslöts inga större förändringar för något av de länder som omfattas av kriterierna för EU:s stabilitets- och associeringsprocess och det regionala tillvägagångssättet, dvs. situationen när det gäller stödet från Phareprogrammet till Kroatien, förblir oförändrad just nu.

Kommissionen har emellertid sänt en studie- och informationsgrupp till Kroatien för att undersöka om det är möjligt att stödja reformsträvandena, bland annat om man kan utvidga Phareprogrammet till Kroatien.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1623/00

från Roberto Bigliardo (TDI) till kommissionen

(16 maj 2000)

Ämne: Arbetstagarna vid Tonno Nostromo i Vibo Valentia (Italien)

Känner kommissionen till att arbetstillfällena för de anställda vid tonfiskföretaget Tonno Nostromo Gruppo Calvo är hotade vid anläggningen i Porto Salvo? Företaget har under många år varit mycket viktigt och haft stora marknadsandelar i en region där arbetslösheten är väldigt hög. Idag menar man att avkastningen är högre i Spanien där samma produktion sker.

Arbetstagarna vid Nostromo har utarbetat ett omstruktureringsförslag för att skapa ett centrum för konservering av tonfisk i Kalabrien, och fackföreningarna har förklarat sig beredda att diskutera de flexibla lösningar och de åtgärder som behövs för att skapa en mer effektiv arbetsorganisation.

Tänker kommissionen ingripa för att påskynda det arbete som behövs för denna industriella omstrukturering?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(27 juni 2000)

Kommissionen har inga befogenheter att ingripa direkt när det gäller sådana omstruktureringsplaner som parlamentsledamoten tar upp.

Kommissionen erinrar om att rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar(1) och de nationella bestämmelser som införts för att genomföra direktivet i italiensk lagstiftning kan vara tillämpliga i detta fall.

Enligt artikel 16.1 b i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn(2), kan medlemsstaterna också bevilja kompensation till fiskförädlingsindustrin för tillfälligt upphörande av verksamheten. Denna kompensation finansieras delvis av Fonden för fiskets utveckling (FFU). Beslut om beviljande av sådan kompensation fattas av den myndighet som ansvarar för förvaltning av det berörda strukturprogrammet, i enlighet med ovanstående bestämmelser.

(1) EGT L 225, 12.8.1998.

(2) EGT L 337, 30.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0665/00

från Roberto Bigliardo (TDI) till kommissionen

(29 februari 2000)

Ämne: Förenade kungarikets medverkan i avlyssningssystemet Echelon

Känner kommissionen till de avslöjanden som har gjorts om den så kallade Campbell-rapporten i olika tidningar och i ett tv-program som sändes på den internationella franskspråkiga kanalen TV5 den 21 februari 2000? I denna rapport uppmärksammas Förenade kungarikets medverkan i ett telekommunikationssystem för avlyssning som USA infört även i Europa.

I enlighet med ett hemligt avtal med USA från 1948 förvarar Förenade kungariket på sitt territorium den utrustning som krävs för detta jättelika öra som kan användas för avlyssning av all slags kommunikation.

Enligt Campbell-rapporten har USA inte använt detta system endast för militära ändamål, utan även för att gynna amerikanska företag och handelsbolag på deras europeiska motsvarigheters bekostnad.

Känner kommissionen till dessa avslöjanden?

Anser kommissionen inte att Förenade kungariket har brutit sin solidaritetspakt med de övriga medlemsstaterna?

Anser kommissionen inte att den i detta fall bör föreslå att ministerrådet beslutar om påföljder för Förenade kungariket eftersom detta land har kränkt Amsterdamfördraget?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(18 april 2000)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till sitt uttalande om Echelon under parlamentets sammanträdesperiod III i mars(1).

(1) Europarlamentets debatter (mars 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1046/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: Omstruktureringsplaner för livsmedelsföretaget EPAC

Min fråga E-0221/00(1) av den 15 mars 2000 om livsmedels- och spannmålsföretaget EPAC (Empresa para a Agro-Alimentação e Cereais S.A) har besvarats av kommissionsledamot Frans Fischler på kommissionens vägnar. I svaret anges att den portugisiska regeringen i slutet av 1999 översände en slutlig version av omstruktureringsplanerna och att kommissionen skall ta ställning till ärendet så snart som möjligt.

Jag uppmanar därför kommissionen att

- informera om när beslutet kommer att fattas,

- så snart som beslutet har fattats redogöra för sitt ställningstagande med anledning av den portugisiska regeringens planer.

(1) EGT C 26 E, 26.1.2001, s. 21.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 april 2000)

I detta skede är det ännu inte möjligt för kommissionen att ange ett exakt datum för slutligt beslut i detta ärende. Detta beslut är till stor del avhängigt av ett pågående rättsförfarande i domstolen och som rör Portugals underlåtenhet att tillämpa kommissionens beslut av den 9 juli 1997(1), om de åtgärder som vidtagits av Portugal till förmån för EPAC Empresa Para a Agroalimentacao e Cereais, SA, vilket kan inverka på detta beslut.

Kommissionens slutliga beslut kommer omedelbart att delges den portugisiska regeringen.

(1) EGT L 311, 14.11.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1305/00 från Michl Ebner (PPE-DE) till rådet. Muntlig fråga H-0191/00.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 046 E , 13/02/2001 s. 0168 - 0168



SKRIFTLIG FRÅGA E-1305/00 från Michl Ebner (PPE-DE) till rådet (27 april 2000) Ämne: Muntlig fråga H-0191/00 Den 17 mars 2000 erhöll jag i skriftlig form svaret på min muntliga fråga H-0191/00 om Israel och Ryssland. Av detta svar framgår att rådet endast svarade på det första och andra avsnittet i min fråga och att det tredje helt avgörande avsnittet ignorerades fullständigt. I svaret togs i synnerhet inte sambandet upp med de åtgärder som de 14 medlemsstaterna för närvarande vidtagit mot Österrike, vilket var vad frågan avsåg. Frågan måste sålunda anses vara till största delen ej besvarad och frågeställaren förväntar sig därför ett mer omfattande svar. Svar (10 juli 2000) Rådet hänvisar den ärade parlamentsledamoten till svaret på hans tidigare fråga i detta ärende. Eftersom den sista delen av frågan var ställd till det portugisiska ordförandeskapet, skulle det inte vara lämpligt om rådet svarade. Detta är i vilket fall som helst en fråga som rådet inte har tagit ställning till.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1601/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Första sammanträdet för den interparlamentariska församlingen för jordbruk, skogsbruk och fiske

Den interparlamentariska församlingen för jordbruk, skogsbruk och fiske höll sitt första sammanträde den 2224 februari i år i Sydkorea, där man diskuterade WTO-frågorna inom dessa områden. Enligt uppgifter representerades Europeiska unionen endast av en tjänsteman från kommissionen, och några ledamöter av Europaparlamentet fanns inte på plats, vilket hade varit önskvärt med tanke på sammanträdets karaktär.

Jag vill därför fråga kommissionen:

1. Var kommissionen inbjuden att delta vid sammanträdet?

2. Anser inte kommissionen att detta sammanträde var så viktigt att den borde låtit sig representeras på högsta nivå, genom att sända en kommissionsledamot?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Fischler

(11 juli 2000)

Nej.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0652/00

från Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2000)

Ämne: Liberalisering av flygtrafiken

För närvarande missar många passagerare sina anslutningar på grund av att flygbolagen, trots att de står i kontakt med varandra genom sina datasystem, inte lämnar ut något boardingkort för förbindelser som erbjuds av andra flygbolag, i syfte att tvinga passagerarna att köpa biljetter av samma flygbolag för hela resan.

Ett annat ganska vanligt tillvägagångssätt är att inte registrera bagaget ända till resans slutmål då olika flygbolag svarar för olika sträckor av resan.

Finns det några bestämmelser för att hindra att flygbolagen tillämpar dessa otillbörliga metoder?

Om så inte är fallet, har då Europeiska kommissionen för avsikt att fastställa någon form av bestämmelser för att skydda de resande från flygbolagens otillbörliga metoder?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(2 maj 2000)

Ett centralt mål i gemenskapens luftfartspolitik har varit att skapa en gemensam, konkurrenskraftig marknad, vilket nu i stort sett har genomförts. Detta innebär att flygbolagen fritt kan konkurrera med varandra och avgöra vilka tjänster de vill erbjuda sina kunder, under förutsättning att de följer lagstiftningen om säkerhet, miljö, passagerarnas rättigheter osv.

Kommissionen arbetar med att stärka passagerarnas kontraktsenliga rättigheter och med att främja flygbolagens frivilliga initiativ till att förbättra behandlingen av passagerarna. Kommissionen kommer att lägga fram ett meddelande i frågan som skall vara klart i juni 2000. Samtidigt kommer den att starta en kampanj för att informera passagerarna om de rättigheter de redan har enligt gemenskapens lagstiftning. Det kommer bl.a. att sättas upp anslag om flygpassagerarnas rättigheter på flygplatser och andra ställen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0560/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(29 februari 2000)

Ämne: Bedrägerier med EU:s medel

Kan kommissionen göra en uppskattning av omfattningen av de bedrägerier med EU:s budgetmedel som konstaterats under vart och ett av de senaste fem år som det finns uppgifter om och dessutom ange hur stor del av den samlade budgeten som bedrägerierna omfattar? Kan kommissionen presentera motsvarande uppgifter för varje medlemsstats budget, för att möjliggöra jämförelser och kartlägga de bästa tillvägagångssätten och lösningarna?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(17 april 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sina två senaste årsrapporter 1997 och 1998 om skydd av gemenskapens finansiella intressen och kampen mot bedrägerier.(1)

I rapporterna analyseras bland annat medlemsstaternas anmälningar av oegentligheter och bedrägerier med såväl traditionella egna medel som bidrag från garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket eller strukturbidrag.

Enligt årsrapporten 1998 påverkades 3,8 % av de egna medlen, 1 % av bidragen från garantisektionen vid EUGFJ och 0,18 % av strukturbidragen i det årets budget av oegentligheter och bedrägerier som medlemsstaterna anmält och utrett tillsammas med kommissionen.

En femtedel av alla anmälda bedrägeriärenden 1998 kan komma att leda till straffrättsliga åtgärder.

Utgifter som förvaltas direkt av kommissionen, och alltså inte måste anmälas av medlemsstaterna, drabbades samma år med 0,10 % enligt utredningsuppgifter från enheten för samordning av bedrägeribekämpningen UCLAF (numera Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, OLAF).

Kommissionen vet inte i hur stor omfattning medlemsstaternas statsbudgetar utsätts för bedrägerier, men anser det knappast troligt att storleksordningen är densamma. Alla jämförelser blir därmed riskabla, också därför att statsbudgetar främst tar upp driftskostnader medan 95 % av utgifterna i gemenskapens budget avser bidrag.

(1) KOM(1998) 276 slutlig och KOM(1999) 590 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1068/00

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: Tuberkulosprov för nötkreatur

Det enda tuberkulosprov för nötkreatur som är tillåtet i EU är ett intrakutant jämförande prov i enlighet med direktiv 64/432(1) som skall utföras på hela beståndet och inte på enskilda djur. Väsentliga framsteg har gjorts i samband med test på tuberkulossmittat laboratorieblod och gamma-interferontestet framstår som det mest lovande av dessa. Kan kommissionen meddela när ett blodprov för att upptäcka tuberkulos hos nötkreatur kan komma att införas och ange vilken typ av test som förmodligen kommer att användas?

(1) EGT L 121, 29.7.1964, s. 19772012.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(11 maj 2000)

I bilaga B till rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen anges normerna för tillverkning och användning av bovint och aviärt tuberkulin. Det prov som föreskrivs i gällande gemenskapslagstiftning är intrakutant tuberkulinprov. Också i manualen med standarder för diagnostiska tester och vaccin (Manual of Standards for Diagnostic Tests and Vaccines) från Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE) föreskrivs att endast intrakutant tuberkulinprov skall användas när det gäller internationell handel.

I Danmark, Tyskland, de italienska provinserna Bolzano och Trento, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Finland och Sverige har man framgångsrikt bekämpat sjukdomen med hjälp av det intrakutana tuberkulinprovet och dessa länder anses vara officiellt sjukdomsfria medlemsstater eller regioner i enlighet med direktivet.

Enligt artikel 16 i direktivet skall kommissionen på grundval av ett yttrande från Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén uppdatera och vid behov ändra bilaga B för att anpassa den till den vetenskapliga utvecklingen. I november 1999 mottog kommissionen den vetenskapliga kommitténs slutrapport, som Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd också har lagt ut på sin webbplats.

I rapporten bekäftar Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén att intrakutant tuberkulinprov är det prov som skall användas. I rapporten hänvisas det emellertid också till serologiska undersökningar och till gammainterferonprovet. När det gäller det senare konstateras det i rapporten att man bör verka för att detta diagnostiska prov godkänns som en officiell kompletterande provmetod vid tuberkulos och kan användas under lokala förusättningar inom enskilda bekämpningsprogram.

OIE rekommenderar att gammainterferonprovet används endast för djur som är svåra eller farliga att hantera, som argsinta nötkreatur och andra djur som hör till familjen slidhornsdjur.

Gammainterferonprovet får för närvarande användas som officiellt prov i Australien, Nya Zeeland och Förenta staterna.

Kommissionen skall revidera de tekniska bilagorna till direktiv 64/432/EG. Revideringen kräver emellertid ytterligare samråd med experter från diagnoslaboratorier och veterinärmedicinska myndigheter i medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0300/00

från Hartmut Nassauer (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Ouppklarade förmögenhetsfrågor mellan Förbundsrepubliken Tyskland och Tjeckien

Det faktum att tyskarna fördrevs ur Tjeckoslovakien och tysk egendom konfiskerades utan ersättning har som bekant alltid fördömts av Förbundsrepubliken Tysklands regering såsom en folkrättsstridig handling. Den tyska regeringen har alltid hävdat denna ståndpunkt med eftertryck.

Den politiska betydelse som dessa ouppklarade förmögenhetsfrågor har för gemenskapens rättsordning kan inte klarläggas genom en hänvisning till artikel 295 i EG-fördraget.

Hur bedömer kommissionen i anslutning till förhandlingarna med Tjeckien om anslutning till EU dessa förmögenhetsfrågor som fortfarande inte uppklarats och är kommissionen beredd att bidra till att den orätt som en gång begåtts skall kunna rättas till?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0293/00, E-0294/00, E-0295/00, E-0296/00, E-0297/00, E-0298/00, E-0299/00, E-0300/00, E-0301/00, E-0302/00, E-0303/00 och E-0398/00 ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(20 mars 2000)

Anslutningsförhandlingarna med Tjeckien rör främst dess godtagande av och anpassning till Europeiska unionens regelverk och dess förmåga att uppfylla de av Europeiska rådet fastställda villkoren för medlemskap. Tjeckien måste som medlemsstat anta och tillämpa alla delar av gemenskapslagstiftningen och gemenskapspolitiken, inklusive principerna om fri rörlighet för personer och fri etableringsrätt. Den fråga som togs upp av parlamentsledamoten måste i första hand ses mot bakgrund av detta, men de politiska kriterierna från Köpenhamn spelar givetvis också en roll, eftersom skyddet av de mänskliga rättigheterna och av minoriteternas rättigheter ingår i dessa. Kommissionen följer uppmärksamt utvecklingen när det gäller dessa frågor i samtliga kandidatländer.

Det är emellertid viktigt att observera att det problem som läggs fram i dessa frågor rör händelser som inträffade innan EG-fördraget trädde i kraft. De så kallade Benesch-dekreten kommer därför inte att ha någon betydelse i samband med anslutningsförhandlingarna. Dessutom anges det i artikel 295 (tidigare artikel 222) i EG-fördraget att fördraget inte i något hänseende skall ingripa i medlemsstaternas egendomsordning. Kommissionen har därför inte möjlighet att ingripa när det gäller frågor som rör återlämnande av egendom i en nuvarande eller framtida medlemsstat.

Tjeckien är dock ansluten till Europakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna sedan 1992. Genomförandet av konventionen är Europarådets ansvarsområde. Frågor med anknytning till denna konvention bör därför ställas till Europarådet.

Kommissionen ber dessutom att få hänvisa parlamentsledamoten till de relevanta bestämmelserna i den tjeckisk-tyska förklaring om ömsesidiga förbindelser som antogs den 21 januari 1997.

Av de olika skäl som anförts ovan finner kommissionen det svårt att inta en ståndpunkt beträffande de särskilda fall som parlamentsledamoten tar upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0624/00

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(3 mars 2000)

Ämne: Asylnivåer och steg mot en gemensam asyl- och invandringspolitik

Skulle kommissionen kunna tillhandahålla en översikt över den totala nivån av asylsökare som kommit in i EU det senaste året, och yttra sig om utvecklingen av nivån av asylsökare i EU de senaste fem åren, och ange nivån av asylsökare per capita, per medlemsstat, samt yttra sig över den senaste utvecklingen när det gäller utformningen av en gemensam asyl- och invandringspolitik?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(13 april 2000)

Den senaste tidens utveckling av en gemensam asyl- och invandringspolitik framgår av avdelning IV i det nya EG-fördraget som trädde i kraft den 1 maj 1999, slutsatserna från Europeiska rådets särskilda möte i Tammerfors den 1516 oktober 1999 (särskilt punkterna 3, 4 och 1027), samt kommissionens arbetsdokument av den 3 mars 1999(1) om initiativet Gemensamma normer för asylförfaranden, förslaget till rådets förordning om inrättande av Eurodac för jämförelse av asylsökandes och vissa andra utlänningars fingeravtryck av den 26 maj 1999(2), förslaget till rådets direktiv om rätt till familjeåterförening av den 1 december 1999(3), och förslaget till rådets beslut om bildande av en europeisk flyktingfond av den 14 december 1999.(4) Kommissionen har till rådet och parlamentet även lagt fram en resultattavla över arbetet med att skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa inom unionen.

Två tabeller över asylansökningar sänds direkt till ledamoten och parlamentets generalsekretariat.

(1) SEK(1999) 271 slutlig.

(2) KOM(1999) 260 slutlig.

(3) KOM(1999) 638 slutlig.

(4) KOM(1999) 686 slutlig.