SKRIFTLIG FRÅGA E-3320/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Illegal hantering av kärnavfall

Greenpeace hävdar att en del av hanteringen och förvaringen av giftiga avfall och kärnavfall har kommit i händerna på illegala kretsar. I Italien har myndigheterna redan inlett utredningar om illegal dumpning av avfall i Medelhavet. I de uppgifter som Greenpeace offentliggjort nämns det internationella företaget Oceanic Disposal Management (ODM) som har sitt säte i Lugano, utgör en filial till nätverket ¨The Network¨ och administrerar denna illegala hanteringen i samarbete med kontor i Tyskland, Österrike, Frankrike, Italien, Ryssland, Förenade kungariket och Schweiz.

Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Kan kommissionen upplysa oss om problemets omfattning?

2. Vilka åtgärder ämnar den vidta för att avslöja ovannämnda illegala kretsar?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3234/97 och E-3320/97 ingivna av Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (4 december 1997)

Kommissionen har inte tillgång till de av Greenpeace offentliggjorda uppgifterna om att ansvaret för transport och lagring av giftigt avfall och kärnavfall skulle ha tagits över av maffian. Brottsfrågor tillhör inte heller kommissionens behörighetsområde. Därför kan kommissionen inte tillhandahålla några uppgifter om problemets omfattning. På grundval av ledamotens uppgifter vill kommissionen dock komma med följande påpekanden.

Konventionen om skydd av Medelhavet mot förorening (Barcelona-konventionen) och protokollet om förebyggande av förorening vid dumpning från fartyg och flygplan trädde i kraft den 15 april 1978 för gemenskapens del. I artikel 4 i protokollet förbjuds dumpning i Medelhavet av radioaktivt avfall och radioaktiva ämnen samt av ett stort antal andra kategorier av farliga ämnen som förtecknas i bilaga I. Dumpning av andra kategorier av avfall i Medelhavet är i och för sig inte förbjuden, men för detta krävs tillstånd från myndigheter, antingen ett särskilt tillstånd (för kategorier som förtecknas i bilaga II) eller ett allmänt tillstånd.

Enligt artikel 2.3 i direktiv 91/689/EEG om farligt avfall ((EGT L 377, 31.12.1991. )) skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att farligt avfall registreras och identifieras på varje plats där tippning eller bortskaffande av sådant avfall sker.

Det företag som Greenpeace utpekar som ansvarigt för sänkandet av fartyg i Medelhavet är baserat i Lugano, Schweiz. Schweiz är ingen EES-stat och därför inte förpliktat att tillämpa gemenskapens regelverk. Företaget tycks dock också ha kontor i ett antal medlemsstater. Hur som helst krävs tillstånd i enlighet med bestämmelserna i direktiv 75/442/EEG om avfall ((EGT L 194, 25.7.1975. )) för alla former av dumpning av avfall i havet i områden som faller under en medlemsstats jurisdiktion.

Gränsöverskridande transporter av farligt avfall regleras i rådets förordning (EEG) nr 259/93 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen ((EGT L 30, 6.2.1993. )) eller rådets direktiv 92/3/Euratom om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen ((EGT L 35, 12.12.1992. )) när det gäller radioaktivt avfall. Enligt artikel 14 i förordningen är all export av farligt avfall för bortskaffande förbjuden, med undantag för export till EFTA-länder.

I artikel 11 i direktivet förbjuds transporter av radioaktivt avfall som går till antingen en bestämmelseort söder om latitud 60° S, en stat som har undertecknat fjärde ACP-EEG-konventionen och som inte är medlem i gemenskapen eller ett tredje land som, enligt ursprungslandets behöriga myndigheters åsikt, inte har de tekniska, juridiska eller administrativa resurserna för att hantera radioaktivt avfall på ett säkert sätt.

Transport mellan medlemsstater för bortskaffande av avfall tillåts om transporterna i förväg har anmälts och tillstånd utfärdats av alla berörda myndigheter, dvs. myndigheterna i ursprungs-, destinations- och transitlandet. Transporttillstånd kan endast utfärdas om den anläggning där avfallet bearbetas erhållit de tillstånd som krävs och kan garantera en miljövänlig hantering av avfallet. Under själva transporten måste ett transport-/följeformulär finnas med, och inom 180 dagar efter mottagandet av en transport med farligt avfall (inom två veckor för transporter med radioaktivt avfall) måste mottagaren sända ett intyg om bortskaffande till anmälaren och de berörda myndigheterna.

Om ovannämnda villkor inte uppfylls anses en transport vara illegal. Vid illegala transporter av farligt avfall skall enligt artikel 26 i förordning (EEG) 259/93 åtgärder vidtas inom 30 dagar från det att myndigheten informerats om den illegala transporten. Några exempel på sådana åtgärder är alternativ miljövänlig hantering av avfallet och i vissa fall ett åliggande om återtagande. I enlighet med artikel 26.5 är medlemsstaterna dessutom förpliktade att vidta lämpliga rättsliga åtgärder för att förbjuda och bestraffa illegala transporter. Medlemsstaterna är emellertid inte förpliktade att anmäla illegala transporter till kommissionen.

Vad avser transporter av farligt avfall inom en medlemsstat skall medlemsstaterna upprätta ett lämpligt system för övervakning och kontroll av transporterna av avfall inom deras jurisdiktion. Detta system bör utformas så att det stämmer överens med det gemenskapssystem som fastställs i förordning (EEG) 259/93 (artikel 13).

Enligt direktiv 93/75/EEG om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller förorenande gods, inbegripet radioaktiva ämnen, skall ansvariga för fartyg som avgår från en hamn i en medlemsstat anmäla uppgifter om fartyget och dess last till den berörda myndigheten i den medlemsstaten. Medlemsstaterna måste anta nationella rättsliga eller andra bestämmelser för att säkerställa att detta krav uppfylls.

Mot bakgrund av ovanstående kan kommissionen inte identifiera de illegala handlingar och organisationer som misstänks vara förbundna med sänkandet av fartyg med avfall i Medelhavet. Kommissionen kommer emellertid i första hand att ta upp detta med myndigheterna i Schweiz och Italien för att höra deras åsikt och möjligen erhålla mer information om denna allvarliga fråga.