SKRIFTLIG FRÅGA E-1781/02

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(24 juni 2002)

Ämne: Flygsäkerhet

Den olycka som inträffade i Milano den 18 april, då ett litet flygplan kraschade mot Pirellitornet, har gjort att uppmärksamhet fästs på problem med kontroll och övervakning och på de tekniska beslut som måste fattas i framtiden. Vad gäller ovanstående fall med Cessna CJ2-planet så borde varken piloten eller planet ha fått tillstånd att flyga den dagen, eftersom bägge endast hade tillstånd att flyga i meteorologiska tillstånd som hör till kategori 1, medan vädret den dagen krävde tillstånd för kategori 3.

Fortfarande kvarstår vissa grundläggande problem: lämplig utrustning, speciellt med avseende på transporter, ombord på alla plan som flyger i tätt trafikerade luftrum eller i områden i dess närhet; tillåtelse att flyga från stora flygplatser bara för instrumentstödd flygning, och begränsningar av manuell flygning så att denna tillåts endast i områden som ligger långt ifrån stora flygplatser eller bebyggda områden, ett snabbt genomförande av det så kallade ADS-3-systemet, som innebär automatisk övervakning genom kontinuerlig radioinformation, som följd av ett definitivt beslut på gemenskapsnivå om vilken datauppkoppling som bör användas.

Mot bakgrund av denna information bör man även beakta de säkerhetsåtgärder som efter terroristattentaten mot tornen i New York den 11 september utarbetas i Förenta staterna.

Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående upplysningar ge sin syn på denna fråga?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(14 augusti 2002)

I dagsläget är det ICAO:s (International Civil Aviation Organisation) dokument och bilagor som ger staterna riktlinjer för driftsvillkor, pilotkvalifikationer och flygplansbesättningar med hänsyn till villkoren i visuellflygreglerna (Visual Flight Rules, VFR) och instrumentflygreglerna (Instrumental Flight Rules, IFR. Det är de berörda staterna och deras utsedda myndigheter som har ansvaret för översättning, tillämpning och övervakning av dessa regler och bilagor, på uppdrag av Joint Aviation Authority (JAA).

Staterna offentliggör den lagstiftning och andra bestämmelser som tillhör deras ansvarsområden i de relevanta publikationerna (Aeronautical Information Publication, National Air Navigation Orders) när det gäller följande:

- Medförande av transpondrar, som regleras av typen av flygning (t.ex. privat-, passagerar- eller godsflygning) samt kvaliteten på det luftrum där flygningen kommer att äga rum.

- Tillgången till större flygplatser för flygningar, beroende på flygningens art och flygförhållandena. Detta kan vara kopplat till den berörda flygplatsens tjänstekapacitet (säkerhet, immigration, utryckningstjänster, tull etc.) och de flygtjänster som tillhandahålls.

- Begränsningar av allmänna VFR-flygningar (och IFR-flygningar) till områden långt borta från större flygplatser och större befolkningscentra. Dessa är vanligtvis förbundna med områden av strategisk betydelse som t.ex. militära installationer, kraftanläggningar och regeringsbyggnader. I allmänhet har också större befolkningscentra minimiregler för flyghöjd vid överflygningar.

Effektiviteten i ovannämnda process hämmas av att det i dag saknas en stark europeisk regleringsmyndighet som skulle kunna införa enhetliga och exakta skyldigheter för olika aktörer samt kontroller efterlevnaden. Ett bra exempel är efterlevnaden av färdplanen med minimivillkor för trafik (t.ex. väder). Dagens system ger inga garantier mot missbruk.

Initiativet till ett gemensamt europeiskt luftrum(1) syftar till att lösa dessa problem genom att införa ett regelverk som stärker flygledningstjänsten och se till att den omfattas av harmoniserade gemenskapsregler.

Detta kommer också att göra det möjligt att påskynda införandet av utrustning och verktyg som är nödvändiga och som skulle kunna förbättra säkerheten. Ett sådant exempel som ledamoten anför i sin fråga är installationen av ADS-B-system (automatic dependent surveillance broadcast) i alla flygplan, eftersom detta skulle göra det möjligt för piloterna på lämpligt utrustade flygplan att i varje ögonblick ha grepp om läget för de flygplan som finns i närheten. Kommissionen bidrar aktivt till utvecklingen inom detta område genom forskningsprogrammet och genom det transeuropeiska transportnätet.

(1) KOM(2001) 123 slutlig och KOM(2001) 564 slutlig.