SKRIFTLIG FRÅGA E-1510/97 från Joaquim Miranda (GUE/NGL) till kommissionen (30 april 1997)

Ämne: Nivåer på genomförandet av budgeten för strukturella åtgärder

Det är känt att det inom den aktuella gemenskapsstödramen föreligger förseningar och svårigheter beträffande utnyttjandet av beloppen för strukturella åtgärder.

Det har emellertid inte sagts så mycket om orsakerna till denna situation trots att det finns aspekter som till och med kräver ett snabbt och seriöst klargörande.

Hur har detta underutnyttjande av budgeten utvecklats under åren för varje fond fördelat per mål och medlemsstat?

Vilka faktorer har huvudsakligen bidragit till underutnyttjandet på detta område?

I vilken utsträckning beror det på restriktiva riktlinjer på nationell nivå i syfte att uppfylla de nominella konvergenskraven och på ett försök att genomföra besparingar på gemenskapsnivå inför den framtida utvidgningen av unionen?

I vilken utsträckning bidrar kommissionens systematiska hinder och förseningar vid godkännandet av viktiga förslag till projekt från medlemsstaterna till detta underutnyttjande?

Varför lägger inte kommissionen fram åtgärder för att komma till rätta med dessa svårigheter och förseningar?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (11 juni 1997)

De årliga rapporter om strukturfonderna som kommissionen överlämnar till Europaparlamentet innehåller sedan 1994 sifferuppgifter som visar utvecklingen av genomförandet av budgeten för strukturåtgärderna. Dessa uppgifter är för varje fond fördelade per mål och per medlemsstat.

Förseningar med att genomföra åtgärderna i vissa medlemsstater är en av de faktorer som orsakat underutnyttjandet. Dessa faktorer beskrivs i arbetsdokumentet ¨Genomförandet av budgeten för strukturfonderna 1989-1995¨ som överlämnades till parlamentets budgetutskott i juli 1996 och återges mer kortfattat i den första rapporten om ekonomisk och social sammanhållning. Förseningarna hänför sig till mycket skilda orsaker såsom administrativa eller institutionella tillkortakommanden, ökade svårigheter att finansiera de nationella bidragen och makroekonomiska svårigheter som tar sig olika uttryck.

Kommissionen är medveten om den möjliga kopplingen i vissa medlemsstater mellan ansträngningen att konsolidera de offentliga utgifterna och förseningar med genomförandet av strukturåtgärderna. I detta hänseende strävar kommissionen i sina kontakter med medlemsstaterna efter att främja de program som är knutna till strukturutgifterna.

När kommissionen gör sin analys av de ansökningar om stöd som inlämnas av medlemsstaterna med sikte på medfinansiering ur strukturfonderna, tar den hänsyn till de faktorer som anges i artikel 14 i förordning (EEG) nr 4253/88 ((EGT L 193, 31.7.1993. )) i dess ändrade lydelse. De insatser som kommissionen genomfört inom ramen för insatsen ¨Förnuftig och effektiv förvaltning¨ (Sound and Efficient Management, SEM 2000) bör i detta hänseende säkerställa bättre kvalitet i fråga om den finansiella förvaltningen av strukturfonderna.

Kommissionen anstränger sig att samarbeta med medlemsstaterna i syfte att hjälpa dem att nå de mål som ställdes upp i Edinburgh. Detta samarbete har exempelvis tagit formen av särskilda avtal om anpassning av de nationella administrativa strukturerna för att uppnå bättre effektivitet inom förvaltningen av strukturåtgärderna liksom överenskommelser om ny programplanering av vissa strukturåtgärder för att ta hänsyn till den verklighet som råder på plats i fråga om genomförandet samtidigt som de mål som skall uppnås bibehålls.