ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0822/98

från Carmen Fraga Estévez (PPE) till kommissionen

(9 mars 1998)

Ämne: Ny argentinsk lag om fiske och fiskeriavtal mellan Argentina och EU

Den 12 januari 1998 antog Argentina en ny lag om fiske som skall träda i kraft tre månader efter antagandet. Den nya lagen innehåller ett antal artiklar som fastställer antalet infödda medlemmar i en besättning, upprättar regler och fastställer nya omräkningskoefficienter för kummel utan att föra fram någon motivering, vilket innebär en radikal förändring av villkoren för samriskföretagen. De nya bestämmelserna motsvarar inte alls de förutsättningar som gällde när avtalet mellan Argentina och EU undertecknades, vilket kommissionen själv har medgivit och de kommer att leda till att gemenskapsföretagens avkastning och antalet arbetstillfällen minskar.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit och kommer att vidta gentemot de argentinska myndigheterna i syfte att se till att de respekterar avtalet, och vilket resultat har detta arbete hittills lett till?

Bör man inte i detta fall anse att respekten för internationella skyldigheter går före en stats nationella lagstiftning?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(21 april 1998)

Kommissionen följer uppmärksamt de förändringar som skett i den argentinska rättsramen. Det eventuella inflytande som dessa förändringar kan få på de sammansatta och tillfälliga företag som upprättats i Argentina inom ramen för fiskeriavtalet har vid upprepade tillfällen tagits upp med de argentinska myndigheterna. Mot bakgrund av detta har en gemensam arbetsgrupp tillsatts, med uppgift att granska avtalet och den nya argentinska lagstiftningen. Gruppen har redan sammanträtt två gånger, den 9 och 10 februari Buenos Aires och den 9 och 10 mars i Bryssel, och arbetet kommer att fortsätta inom ramen för den gemensamma kommittén som skall sammanträda i början av maj.

Vad beträffar de internationella skyldigheternas företräde framför den nationella lagstiftningen skall det noteras att det i artikel 67 i den nya argentinska lagen föreskrivs att bestämmelserna i denna lag skall tillämpas utan att det påverkar de rättigheter och skyldigheter som den argentinska nationen har med hänsyn till de internationella avtal som den är part i.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1549/98

från Luigi Caligaris (ELDR) till kommissionen

(19 maj 1998)

Ämne: Nedsättning av eller befrielse från punktskatt i enlighet med direktiv 92/81/EEG

Rådets beslut 97/425/EG(1) ger vissa medlemsstater tillåtelse att när vissa mineraloljor används för särskilda ändamål tillämpa och fortsätta att tillämpa gällande nedsättning av eller befrielse från punktskatter i enlighet med direktiv 92/81/EEG(2). I förteckningen i artikel 1 i detta beslut förekommer inte längre den italienska regionen Trieste eller de 25 berörda kommunerna i Udine, medan provinserna i Val d'Aosta och Gorizia kvarstår.

Detta uteslutande innebär en skillnad i behandlingen av dessa regioner, eftersom den lag som inrättade frihandelsområdet i Gorizia 1945 föreskriver att de förmåner som gäller för Gorizia även skall omfatta Trieste. För övrigt är det allmänt känt att skälen till beviljande av dessa förmåner fortfarande gäller, även för Trieste som drabbades hårt av andra världskriget.

1. Anser kommissionen att denna situation innebär negativ särbehandling som leder till att medborgarna i de berörda kommunerna, och särskilt näringen i Trieste och Udine, bestraffas?

2. Kan kommissionen förklara skälen till att regionerna Trieste och Udine har uteslutits ur det särskilda systemet för nedsättning av eller befrielse från punktskatter i enlighet med direktiv 92/81/EEG?

3. Anser kommissionen inte, mot bakgrund av ovanstående, att det är nödvändigt att låta artikel 1 i direktiv 92/81/EEG även omfatta regionerna Trieste och Udine?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(3 juli 1998)

1. och 2. Kommissionen godtar inte att rådets beslut 97/425/EG av den 30 juni 1997 om tillåtelse för medlemsstater att i enlighet med det förfarande som föreskrivs i direktiv 92/81/EEG för vissa mineraloljor, när dessa används för särskilda ändamål, tillämpa och fortsätta tillämpa gällande nedsättning av eller befrielse från punktskatt skulle utgöra diskriminering av provinserna i fråga eftersom beslutet endast delar upp de befintliga undantagen i olika kategorier beroende på villkoren i det ursprungliga godkännandet. Bestämmelsen om Val d'Aosta och Gorizia finns i artikel 1 i det ursprungligen godkända beslutet och slutdatum anges inte. Bestämmelsen om nedsatta punktskattenivåer för Udine och Trieste förekommer i artikel 3 i det ursprungliga beslutet med ett slutdatum som sedan förnyades. Ingenting har därför förändrats och bestämmelsen gäller fortfarande.

3. Det är oklart vilken bestämmelse parlamentsledamoten hänvisar till. I artikel 1 i rådets direktiv 92/81/EEG hänvisas endast till införandet av harmoniserade punktskattenivåer utan att geografiska områden omnämns.

Artikel 1 i rådets beslut 97/425/EG gäller emellertid endast undantag som godkänts utan slutdatum.

(1) EGT L 182, 10.7.1997, s. 22.

(2) EGT L 316, 31.10.1992, s. 12.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1654/98

från Karl Habsburg-Lothringen (PPE) till kommissionen

(18 maj 1998)

Ämne: Allmänt uttagningsprov KOM/A/8/98, KOM/A/9/98, KOM/A/10/98, KOM/A/11/98 och KOM/A/12/98

För första gången sedan 1993 ordnar kommissionen nu ett allmänt uttagningsprov för kategori A8 (högskoleutbildade som tagit examen efter den 4 maj 1995 och inte har någon yrkeserfarenhet) och för kategori A7/A6 (högskoleutbildade med tre års yrkeserfarenhet).

Målgrupp för detta uttagningsprov är alltså högskoleutbildade från medlemsstaterna med ingen eller ringa yrkeserfarenhet.

Är kommissionen medveten om att man genom att fastställa dessa krav utesluter många potentiella kandidater från Österrike och andra medlemsstater? Detta gäller särskilt högskoleutbildade som avslutat sina studier omedelbart före den 4 maj 1995, men som på grund av hög arbetslöshet bland unga akademiker i Europa, fullgörande av värnplikt eller andra orsaker inte har haft möjlighet att skaffa sig den yrkeserfarenhet som krävs för uttagningsprovet för kategori A7/A6.

Hur motiverar kommissionen fastställandet av dessa krav, särskilt att man begränsar deltagandet i uttagningsprov för A8 genom att införa ett bestämt datum?

Har kommissionen för avsikt att upphäva detta krav för pågående och kommande uttagningsprov och att förlänga tidsfristen för att lämna in ansökan till uttagningsprov KOM/A/8/98 och KOM/A/11/98 i enlighet med detta?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen

(4 juni 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-1350/98 från Ernesto Caccavale(1).

(1) Se s. 117.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0839/98

från Ernesto Caccavale (UPE) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Syditalienska motorvägsbyggföretag använder sig systematiskt av säsongskontrakt

I mer än tio års tid har syditalienska motorvägsbyggföretag rekryterat personal på säsongsbasis. Trots att det fortfarande finns vakanser i några sektorer, har antalet personer med tillfälliga och osäkra anställningar stigit till mer än 400. Sedan 1992 har dessa personer fortsatt att arbeta endast tre månader om året utan tillgång till sociala bidrag, förmåner eller avtal efter avslutad tremånadersperiod, samtidigt som de har väntat på ett fast kontrakt. Dessutom har många av dem, på grund av att de har väntat alltför länge på ett riktigt kontrakt, uppnått en sådan ålder som definitivt ställer dem utanför den vanliga arbetsmarknaden.

Trots detta har dessa företag fått, och fortsätter att få, gemenskapsanslag genom Europeiska regionala utvecklingsfondsprogram för att bygga ut, dra om och modernisera motorvägsnätet. Denna finansiering borde således göra det möjligt för företagen att anställa personal på tillsvidarekontrakt och åtminstone minska antalet säsongsanställningar.

Kan kommissionen kontrollera om dessa företag har rätt att anställa personal på säsongsbasis samtidigt som de erhåller anslag och stöd avsedda att bekämpa arbetslösheten i de syditalienska regionerna?

Svar från M. Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(24 april 1998)

Detta är inte kommissionens angelägenhet. Strukturfondsförordningarna innehåller inga särskilda krav beträffande anställningskontrakt för byggnads- eller ledningspersonal vid infrastrukturprojekt som medfinansieras genom fonderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0589/98

från Mirja Ryynänen (ELDR) till kommissionen

(4 mars 1998)

Ämne: En europeisk ram för skogscertifiering

Marknadstrycket för ibruktagande av olika system för skogscertifiering ökar. Det finns risk för att EU:s medlemsstater i rådande konkurrenssituation tvingas ta i bruk ett certifieringssystem som har som mål att uppnå monopolställning och som inte lämpar sig för alla förhållanden. Härvid skulle EU:s skogssektor försättas i en sämre ställning än andra.

Europaparlamentet har i sin resolution om Europeiska unionens skogsbruksstrategi intagit en ståndpunkt, enligt vilken kommissionen borde utveckla ett internationellt erkänt certifieringssystem som är öppet, frivilligt, icke diskriminerande och tar hänsyn till varje lands särskilda ekologiska, biologiska och socioekonomiska särdrag, inklusive ägandeförhållandena avseende skogarna (betänkande av Thomas). Jag vill ställa följande frågor:

1. Vad gör kommissionen för att påskynda skapandet av en certifieringsram av det slag som parlamentet föreslagit, under det att man vid beredningen i tillräcklig utsträckning beaktar synen på skogssektorn som en helhet?

2. Vill kommissionen säkerställa skapandet av en certifieringsram som styrs av EU och i vilken de nationella certifieringssystemen ingår på jämbördig grund?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 1998)

Kommissionen följer den utveckling som nu sker när det gäller certifiering av skogar och bland annat de inslag som hänför sig till marknaden för skogsprodukter. Samtidigt som kommissionen för en öppen dialog med alla berörda parter, studerar den för närvarande praktisk och rättslig genomförbarhet liksom önskvärdhet av ett eventuellt gemenskapsinitiativ på detta område. Beroende på vilka resultat denna utvärdering ger kommer kommissionen att lägga fram lämpliga förslag inom ramen för sitt svar på parlamentets resolution om en strategi för gemenskapens skogsresurser.

Ledamoten kan också studera kommissionens svar på Pollacks skriftliga fråga E-164/98 om system för certifiering av skogar(1).

(1) EGT C 310, 9.10.1998, s. 31.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1219/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: ECB

I enlighet med artikel 109a andra stycket a i Fördraget om Europeiska unionen skall ECB:s direktion bestå av ordföranden, vice ordföranden och fyra andra ledamöter. I punkt b sägs att samtliga dessa skall utses genom överenskommelse mellan medlemsstaternas regeringar på stats- eller regeringschefsnivå på rekommendation av rådet som skall ha hört Europaparlamentet och ECB-rådet.

Hur skall det i praktiken gå till att välja lämpliga kandidater och se till att den nationella jämvikten respekteras?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Enligt EG-fördraget skall Europeiska centralbankens (ECB) direktionsledamöter utses genom överenskommelse mellan medlemsstaternas regeringar på stats- eller regeringschefsnivå bland personer vars auktoritet och yrkeserfarenhet inom den finansiella sektorn är erkända.

Det förfarande som leder fram till utnämnandet börjar med en rekommendation från rådet. I sin rekommendation tar rådet hänsyn till att kandidaterna skall vara personer vars auktoritet och yrkeserfarenhet inom den finansiella sektorn är erkända. Europaparlamentet och ECB-rådet skall höras om rådets rekommendation. När ECB upprättas, dvs. vid det första valet av direktionsledamöter, skall Europeiska monetära institutets (EMI) råd fylla ECB-rådets funktion (artikel 109a.2 i EG-fördraget och artikel 50 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet [ECBS]). Både Europaparlamentet och EMI:s råd respektive ECB-rådet skall höras om huruvida kandidaterna uppfyller de ovan nämnda kraven.

Kommissionen har ingen formell roll i detta förfarande.

Det bör uppmärksammas att stats- eller regeringscheferna vid sitt möte den 2 maj 1998 uttalade att de vid sina framtida beslut enligt artikel 109a.2 i EG-fördraget kommer att lägga adekvat vikt, enligt en lämpligt avvägd princip om rotation, vid de rekommendationer som avser personer från medlemsstater som inte tillhandahåller ledamöter för den direktion som utses enligt artikel 50 i ECBS-stadgan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0785/98 från Rijk van Dam (I-EDN) och Frits Castricum (PSE) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Finansiering av infrastrukturen vid hamnen i Zeebrugge

Enligt tidningen Financieel Ekonomische Tijd av den 31 januari 1998 överväger den flamländska regeringen att investera 1,8 miljarder BEF i hamnen i Zeebrugge för att därmed göra det möjligt för den svenska papperstillverkaren Stora att etablera sig i denna hamn. Förutom finansiering av infrastruktur i hamnen omfattar denna investering även köpet av ett så kallat pråmbärande fartyg (¨lash-ship¨), en motorförsedd docka som behövs för sjötransport av fartyg som går på inlandssjöfart.

Kan kommissionen meddela vilka faciliteter som hamnen i Zeebrugge har ställt eller kommer att ställa till förfogande för utveckling av en distributionscentral till förmån för det svenska företaget Stora och i vilken utsträckning den flamländska regeringen eller andra myndigheter kommer att vara delaktiga i detta projekt?

Anser kommissionen att det ovan nämnda stödet är förenligt med principerna för lojal konkurrens?

Anser kommissionen att det är acceptabelt att ett pråmbärande fartyg räknas till hamnens infrastruktur fastän det används utanför hamnen?

Får en hamn ställa ett pråmbärande fartyg till kunders förfogande utan att debitera kunderna hela kostnaden för användningen av detta fartyg?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (15 maj 1998)

Kommissionen känner inte till att någon investering planeras i hamnen i Zeebrugge för att utveckla ett distributionscentrum för den svenska papperstillverkaren Stora. Kommissionen har inte heller fått någon information om att den flamländska regeringen eller någon annan regering skulle vara inblandad i ett sådant projekt.

När offentliga investeringar gynnar vissa operatörer framför andra är de att betrakta som stöd. Enligt EG-fördraget får emellertid undantag beviljas om stödet uppfyller vissa villkor.

Kommissionen kommer emellertid, med utgångspunkt från artiklarna 92 och 93 i fördraget, att begära information från de belgiska myndigheterna om de frågor som parlamentsledamoten väckt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1768/98 från Anna Karamanou (PSE) till rådet (8 juni 1998)

Ämne: Respekt för de mänskliga rättigheterna i Mexiko

Enligt uppgift från Amnesty International har man under de senaste fyra åren noterat en ökning av antalet fall av ¨försvinnanden¨ i Mexiko. De flesta av dessa försvinnanden har ägt rum under förevändning om att man skulle slå ner revolutionära revolter eller bekämpa narkotikahandel, men offren har varit medlemmar i fredsorganisationer, ursprungsbefolkning, studenter och lärare.

Med anledning av att EU är på väg att ingå ett interimsavtal om handel och handelsrelaterade frågor med Mexiko och på grundval av den ¨demokratiklausul¨ som föreskrivs i detta - vilka åtgärder avser rådet att vidta för att försäkra sig om att de mänskliga rättigheterna respekteras i Mexiko?

Svar (20 juli 1998)

1. Rådet vill först och främst påpeka att unionens ordförandeskap i sin förklaring av den 24 december 1997 om massakern i Actal erinrade om att EU och Mexikos förenta stater nyligen undertecknat ett samarbetsavtal, enligt vilket de båda parterna utan förbehåll åtar sig att respektera de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna samt rättsstatsprincipen.

I samband med ett informellt möte på ministernivå i Panama den 12 februari 1998 mellan Europeiska unionens trojka och Mexiko tog den mexikanska ministern tillfället i akt att lämna upplysningar om de åtgärder som hans regering vidtagit, bl.a. i fråga om respekten för de mänskliga rättigheterna, för att överbrygga de politiska problem som landet står inför. Den mexikanska ministern erinrade även om att respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt principerna om demokrati och politisk mångfald är grundläggande för förbindelserna mellan EU och Mexiko, i vilket ministrarna från EU instämde.

Vid det 54:e mötet i kommissionen för mänskliga rättigheter i Genève uppmanade unionen den mexikanska regeringen att snarast se till att brott inte förblir obestraffade, exempelvis när polistjänstemän är inblandade i tortyr eller andra brott. Unionen uttryckte även sitt stöd och sin uppmuntran till ett fortsatt arbete inom den nationella kommissionen för mänskliga rättigheter i Mexiko och de lokala icke-statliga organisationerna för att försvara och främja de mänskliga rättigheterna.

2. När det gäller interimsavtalet om handel mellan Europeiska gemenskapen och Mexiko, vill rådet meddela den ärade parlamentsledamoten att detta avtal, som kommer att göra det möjligt att inleda liberaliseringen av handelsutbytet, trädde i kraft den 1 juli 1998. I samband med rådets möte (allmänna frågor) hölls den 14 juli det första mötet i Gemensamma rådet. Avtalet är den ram som särskilt har fastställts för att fullfölja den dialog som har inletts med de mexikanska myndigheterna om alla frågor av ömsesidigt intresse och särskilt om situationen i fråga om de mänskliga rättigheterna. Rådet kommer alltid att på förekommen anledning erinra om vikten av att respektera de mänskliga rättigheterna, vilket utgör en av grundpelarna för avtalet i fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0957/98 från Marjo Matikainen-Kallström (PPE), Kirsi Piha (PPE), Raimo Ilaskivi (PPE) och Jyrki Otila (PPE) till kommissionen (30 mars 1998)

Ämne: Ryssarna kräver igen utländska långtradare på pengar

De ryska myndigheterna har redan under en dryg månads tid besvärat utländska långtradarchaufförer genom att kräva dem på bruksavgifter för GSM- och radiotelefoner. Om chauffören inte har haft de tillstånd som krävts har telefonerna antingen förstörts eller beslagtagits. De finska myndigheterna känner till flera fall bl.a i områdena kring Novgorod och i Karelen. Problem med tillstånd har också förekommit i Ukraina och vid Vitrysslands norra gränser.

Enligt de finska myndigheterna (trafikministeriet) har Ryssland varit med om att förhandla fram en internationell överenskommelse (beslutet av den 1 december 1995 som Europeiska kommittén för radiokommunikation, ERC, fattade om fri rörlighet för radioutrustning i CEPT:s medlemsstater (ERC/DEC/(95)01)) som tillåter att mobiltelefoner förs över gränserna utan särskilda avgifter. Ryssland har emellertid inte ratificerat överenskommelsen.

Vi undrar vad kommissionen tänker göra för att säkerställa att Ryssland ratificerar den överenskommelse som landet varit med och förhandlat fram samt att Ryssland avstår från det egenmäktiga och fullkomligt ensidiga kravet på pengar av långtradare från Europeiska unionens medlemsstater.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (13 maj 1998)

Det kommer att göras en grundlig undersökning om de svårigheter som långtradarchaufförerna råkat ut för på senare tid för att avgöra om de står i strid med de åtaganden som Ryssland har skrivit under inom ramen för partnerskaps- och samarbetsavtalet. Det finns anledning att i det sammanhanget hänvisa till de redan kända men annorlunda svårigheter som långtradarchaufförer från gemenskapen stött på i samband med Rysslands tillämpning av TIR-konventionen och om vilka det pågår förhandlingar med de ryska myndigheterna i syfte att uppnå en tillfredsställande lösning.

Eftersom de ryska aktörerna redan har ingått avtal om driftskompatibilitet (roaming) med europeiska GSM-företag skulle det under alla omständigheter förefalla motsägelsefullt om de ryska myndigheterna införde begränsningar beträffande användningen av GSM-terminaler i Ryssland.

Kommissionen ställer sig bakom målsättningen att åstadkomma fri rörlighet för radiokommunikationsutrustning i Europa, vilket är helt i linje med målet för gemenskapens inre marknad. Det beslut som CEPT (sammansatt av 43 europeiska länder, däribland gemenskapens 15 medlemsstater) fattade den 1 december 1995 och som parlamentsledamoten nämner utgör ett betydelsefullt steg i den riktningen.

När det gäller den nu aktuella frågan bör det likväl påpekas att det uteslutande ankommer på de berörda regeringarna, däribland Rysslands, att ratificera och tillämpa ERC:s (Europeiska kommittén för radiokommunikation) beslut av den 1 december 1995 beträffande fri rörlighet för radioutrustning i CEPT:s medlemsländer.

Kommissionen är dock beredd att göra en insats för att få den ryska regeringen att ratificera detta beslut i lämpliga organ.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1847/98 från Xaver Mayer (PPE) till kommissionen (5 juni 1998)

Ämne: Anbudsinfordran om leverans av avelsnöt till Bosnien-Herzegovina av den 23 februari 1998 (dokumentbeteckning IA:D-I:Hdl D (98)

1. Enligt de veterinärmedicinska villkoren för den ovannämnda anbudsinfordran skall de djur som väljs ut för leverans till Bosnien-Herzegovina 60 dagar innan avfärden tuberkulosundersökas och 30 dagar före avfärden skall det göras en undersökning av om de har andra sjukdomar. Känner kommissionen till att kravet på tuberkulosundersökning totalt frångåtts i veterinärintyget i samband med urvalet av djuren och att det inte heller stadgas om någon blodundersökning 30 dagar innan avfärden?

2. Enligt de tekniska villkoren i samband med anbudsinfordran skall avkomman hos handjur ha undersökts och likaså skall det intygas att hondjur avkastat 4 800 kg mjölk vid första digivningen och 5 300 kg vid den andra digivningen. Känner kommissionen till att dessa krav i samband med urvalet av djur antingen inte uppfyllts eller också urvattnats, så att det i stället kommit att väljas djur med en avkastning på 4 200 kg mjölk vid den första digivningen och, i de fall då intyg om ytterligare digivning företetts, kraven kommit att omfatta endast 4 500 kg vid den andra och 4 700 kg vid den tredje digivningen?

3. I de veterinärmedicinska villkoren ingår, förutom ett krav på blodundersökning, också ett krav på att minst 40 djur vid vart och ett tillfälle skall uppvisas för urvalskommittén. Detta leder till att en exportör blir tvungen att ha djuren i uppsamlingsstallar i minst 60 dagar längre tid än vad som är normalt. Detta är förbundet med höga kostnader. Är kommissionen av den uppfattningen att det ur veterinärmedicinsk övervakningssynvinkel betraktat nu liksom förr finns behov för en sådan åtgärd?

4. I anbudsinfordran har ¨Red and White Dual Purpose¨ angivits som en ras. Känner kommissionen till att jordbrukarna i Bosnien-Herzegovina till övervägande del skulle vilja köpa brokiga kreatur men att just dessa raser förfördelas i samband med denna anbudsinfordran?

Svar avgivet av Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (15 juni 1998)

De undersökningar som kommissionen vidtagit för att svara på ledamotens fråga har visat att det rör sig om ett mycket omfattande och sammansatt problem. Det är nödvändigt att företa mer detaljerade undersökningar där flera av kommissionens avdelningar kommer att delta. Kommissionen kommer att meddela ledamoten om utfallet av dessa undersökningar så snart de är klara.