ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2175/01

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(19 juli 2001)

Ämne: Upphovsrättslig tvist mellan Förenta staterna och EU

Världshandelsorganisationen (WTO) har genom förlikningsorganet TRIPS slagit fast att alla WTO-medlemmar måste iaktta de internationella normer om upphovsrättsligt skydd som fastställts i Bernkonventionen.

WTO:s förlikningsorgan tillsatte en arbetsgrupp som fick till uppgift att granska den amerikanska upphovsrättsliga lagstiftningen och att agera skiljedomare i dessa frågor. Arbetsgruppen slog fast att Förenta staterna inte uppfyllde sina internationella förpliktelser i enlighet med ovannämnda avtal och konvention.

Tidsfristen för genomförande av WTO:s slutsatser löper ut den 27 juli 2001 och Förenta staterna har fortfarande inte genomfört dem. Kan kommissionen garantera att den kommer att fortsätta att uppmana Förenta staterna att genomföra sina internationella förpliktelser när det gäller upphovsrättsligt skydd? Kan kommissionen även garantera att den även fortsättningsvis kommer att uppmana Förenta staterna att rätta sig efter gällande internationella normer?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(13 september 2001)

Kommissionen är mycket bekymrad över att Förenta staterna inte har verkställt Världshandelsorganisationens (WTO) beslut rörande avsnitt 110.5 i den amerikanska upphovsrättslagstiftningen. Kommissionen tar därför varje tillfälle i akt för att påminna Förenta staterna om landets internationella förpliktelser inom ramen för Avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter. Kommissionen kommer även fortsättningsvis att uppmana Förenta staterna att anpassa sin upphovsrättslagstiftning till detta avtal.

För att Världshandelsorganisationens beslut skall kunna verkställas på ett för gemenskapens rättsinnehavare tillfredsställande sätt har kommissionen emellertid gått med på att förlänga genomförandeperioden till slutet av december 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2385/01

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(20 augusti 2001)

Ämne: Öppenhet och insyn

I ombudsmannens rapport för 2000 görs en hänvisning (s. 62) till ett klagomål (395/99) gentemot kommissionen från en ledamot av Europaparlamentet som hävdat att kommissionen visat bristande samarbetsvilja när det gäller att säkra insyn i vissa förfaranden.

Ledamotens namn skrivs emellertid inte ut förmodligen på ledamotens egen begäran. Vad anser kommissionen om ledamöter som framför klagomål om bristande öppenhet från kommissionens sida, men som inte vill ha insyn när det gäller sitt eget agerande? Är kommissionen för öppenhetens skull villig att namnge ledamoten av Europaparlamentet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(3 december 2001)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att klagandens namn vanligen inte röjs i EU-ombudsmannens årsrapport.

Parlamentsledamoten uppmanas vända sig till ombudsmannen med vidare frågor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3172/01

från Maria Sanders-ten Holte (ELDR) till kommissionen

(19 november 2001)

Ämne: Bristande säkerhet då barn transporteras på motorcyklar

I Nederländerna finns det lagar för hur barn skall transporteras i fordon på väg. För mopeder och cyklar finns det bestämmelser som gör det obligatoriskt att ha lämplig barnsits. Men för barn som åker motorcykel finns det stadganden endast om hjälmtvång.

Detta betyder i praktiken att mc-förare antingen har en barnsits som lämpar sig för cyklar/mopeder, eller binder fast barnet vid sig själva med en rem eller också inte gör något alls. Detta leder till farliga situationer där barnet för det mesta är mindre skyddat än föraren.

På europeisk nivå finns det oss veterligen ännu ingen lagstiftning på området.

1. Tycker kommissionen att vi på den här punkten har en lucka i lagen så att det kan bli till skada för säkerheten för barn som transporteras på motorcykel?

2. Vilken lagstiftning har de övriga medlemsstaterna på detta område?

3. Är kommissionen beredd att göra en ytterligare utredning av frågan och eventuellt ta initiativet till en europeisk (ram)lagstiftning?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(29 januari 2002)

1. Kommissionen delar parlamentsledamotens oro över barn som transporteras på motorcykel och uppfattningen att detta kan leda till mycket farliga situationer. Av den senaste olycksstatistiken i gemenskapens databas CARE om vägolyckor framgår att mer än 110 barn upp till 14 år som transporterades på motorcykel omkom på gemenskapens vägar under 19912000.

2. Kommissionen känner inte till att det skulle finnas någon specifik lagstiftning i medlemsstaterna som ställer mer långtgående krav än hjälmtvång för motorcykelförare och -passagerare, vilket t.ex. är fallet i Nederländerna.

3. Kommissionen kommer att undersöka frågan ytterligare och, om det visar sig nödvändigt, vidta lämpliga åtgärder när det gäller motorcykelsäkerhet, samtidigt som man ser till att subsidiaritetsprincipen beaktas på vederbörligt sätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2572/01

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(21 september 2001)

Ämne: Skydd av skyddad ursprungsbeteckning utanför gemenskapens gränser

São Jorge-ost är den viktigaste produkt som framställs på ön São Jorge och omfattas inom gemenskapen av skyddad ursprungsbeteckning (SUB).

En av de främsta marknaderna för denna ost är Nordamerika. Enligt upprepade uppgifter framställs kopior av São Jorge-osten i USA.

Skulle Europeiska kommissionen kunna upplysa mig om följande:

1. Omfattar Världshandelsorganisationens avtal skydd av SUB-produkter utanför gemenskapen?

2. Tar kommissionen om så är fallet något ansvar för att detta skydd tillämpas utanför gemenskapens gränser?

3. Vad anser kommissionen är nödvändigt för att man skall kunna vidta rättsliga åtgärder i fråga om dessa överträdelser?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(5 november 2001)

1. De skyddade ursprungsbeteckningarna hör till en bredare kategori av geografiska beteckningar som fastställts i avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (TRIPS-avtalet) inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO). I den mån de skyddade ursprungsbeteckningarna enligt rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel hänför sig till vissa jordbruksprodukter och livsmedel, vin och spritdrycker undantagna, är WTO:s medlemmar enligt TRIPS-avtalet skyldiga att tillhandahålla rättsinnehavarna rättsliga förfaranden för att förhindra viss användning av de skyddade namnen som kan vilseleda konsumenterna. Likaledes är det förbjudet att registrera varumärken som vilseleder konsumenten med avseende på det riktiga ursprunget. Det bör icke desto mindre noteras att det skydd som gemenskapen ger de skyddade ursprungsbeteckningarna eller de skyddade geografiska beteckningarna enligt förordning (EEG) nr 2081/92 är starkare än vad som krävs enligt TRIPS-avtalet. Gemenskapens geografiska beteckningar åtnjuter inom gemenskapen följaktligen ett skydd utöver TRIPS-avtalets miniminormer. Kommissionen är beredd att bistå alla producenter från gemenskapen om deras skyddade ursprungsbeteckningar eller geografiska beteckningar påverkas negativt hos en annan WTO-medlem.

2. Varje WTO-medlem har ansvar att på sitt territorium se till att det skydd av de geografiska beteckningarna som krävs enligt TRIPS-avtalet finns att tillgå för varje legitim innehavare av rättigheterna till en geografisk beteckning. Rättsinnehavarna måste följaktligen själva säkerställa sina rättigheter till en geografisk beteckning inom varje WTO-medlems administrativa och rättsliga system. TRIPS-avtalet gör det dock möjligt för WTO-medlemmar (däribland Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater) att övervaka att lagstiftningen hos andra WTO-medlemmar är förenlig med TRIPS-avtalet.

3. Den bevisning som krävs för att styrka en annan WTO-medlems överträdelse av TRIPS-avtalet varierar från fall till fall.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3130/01

från Mario Borghezio (NI) till rådet

(15 november 2001)

Ämne: Terroristattacker mot kristna i Pakistan

Den fruktansvärda massakern den 28 oktober i Bahawalpur i Pakistan, då 18 kristna dödades och några tiotal sårades, är dessvärre bara ett i raden av verkliga blodbad som i religionens namn riktats mot kristna i olika muslimska stater eller i områden med muslimsk majoritet. Dessa områden sträcker sig allt ifrån Filippinerna till Nigeria, där 200 kristna massakrerades för bara några dagar sedan, och Sudan, där massakrerna är ett led i vicepresident Ali Osman Tabas uppmaning till heligt krig mot alla icke-muslimer som bor i Sudan.

I länder där islamisk fundamentalism är rådande har missionärerna varit förföljda i åratal. De senaste tio åren har 604 missionärer dödats.

Kan rådets belgiska ordförandeskap med anledning av ovanstående besvara följande:

1. Vilka brådskande åtgärder ämnar ordförandeskapet vidta för att förhindra att massakrerna av kristna minoriteter fortsätter medan världssamfundet likgiltigt ser på?

2. Anser det inte att man bör avbryta varje form av stöd från Europeiska unionen till regeringar som inte kan garantera skydd av förföljda religiösa minoriteter, i synnerhet de kristna som i muslimska länder utsätts för fundamentalisternas mordiska hat?

Svar

(18 mars 2002)

1. Rådet har inte diskuterat just de händelser den 28 oktober i Bahawalpur (Pakistan) som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till. Emellertid fördömer rådet bestämt, som en allmän princip, varje slags angrepp eller andra former av våld mot alla religiösa eller etniska minoriteter, varhelst de inträffar.

2. Beträffande Pakistan har rådet upprepade gånger tagit upp frågan om etniskt och religiöst betingat våld med regeringen i landet och uppmanat myndigheterna till beslutsamma insatser för att slå ned på sådana angrepp och ställa förövarna inför rätta. Rådet kommer att driva frågan också under framtida möten inom den politiska dialogen, eller på nivån lokala beskickningschefer, så snart det blir nödvändigt.

3. Rådet är likväl inte övertygat om att inställandet av allt slags bistånd som lämnas till regeringar skulle utgöra en adekvat reaktion på problemet. Det måste undersökas i varje enskilt fall vilket svar som passar bäst. Exempelvis skulle det vara mycket problemfyllt att inställa humanitärt bistånd eller annat stöd som går enbart till de mest sårbara delarna av befolkningen i fråga. Hjälp till samhälls- eller utbildningsprojekt kan rentav bidra till att främja religiös tolerans i problemområden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3654/01

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(15 januari 2002)

Ämne: Brand i ett hotell i Paris tillämpningen av de gemensamma brandsäkerhetsbestämmelserna

Den 17 december 2001 inträffade en brand - troligen anlagd - på l'Hôtel du Palais i Paris. Fyra personer omkom i branden, varav tre unga italienare.

Denna tragiska händelse har visat att de hårda europeiska brandsäkerhetsbestämmelserna och bestämmelserna om förebyggande åtgärder ofta och gärna får en mjuk och undflyende tillämpning inom många hotellverksamheter.

Anser inte kommissionen att man bör kontrollera att brandsäkerhetsbestämmelserna verkligen tillämpas i medlemsstaterna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 februari 2002)

Kommissionen känner till branden i Hôtel du Palais i Paris som natten den 17 december 2001 ledde till att fyra personer omkom och sju skadades.

Enligt polisens preliminära uppgifter rör det sig om mordbrand. Mordbrännaren, som redan tidigare gjort sig skyldig till samma brott, lär ha gripits på platsen.

Kommissionen kan inte uttala sig om hur säkerhetsföreskrifterna tillämpades just i detta fall. Speciellt när det rör sig om mordbrand kan till och med en mycket noggrann tillämpning av gällande bestämmelser om förebyggande åtgärder visa sig vara otillräcklig.

Men allmänt taget delar kommissionen parlamentsledamotens oro över säkerheten i hotell. Kommissionen förbereder för närvarande tillsammans med medlemsstaterna förbättringar i gemenskapens främsta instrument på detta område, nämligen rådets rekommendation 86/666/EEG av den 22 december 1986 om brandsäkerhet i befintliga hotell(1).

Det första skedet av detta arbete avslutades den 27 juni 2001 med antagandet av en rapport från kommissionen om tillämpningen av rådets rekommendation om brandsäkerhet i befintliga hotell(2). I rapporten påpekas det att rekommendationen har bidragit till att förbättra säkerhetsnivån, särskilt på områden där behovet varit störst. Samtidigt har man även identifierat gråzoner där ytterligare åtgärder krävs. Härvid lyfter man i rapporten fram frågor som bör bearbetas och som kommer att styra kommissionens verksamhet på detta område.

Det andra skedet (förbättring av befintliga bestämmelser) har nyligen påbörjats och innebär att kraven i riktlinjerna i rekommendationen först uppdateras. De bestämmelser som antas under 2003 skall därefter bidra till att man kan ta itu med det mål som fastställs i rekommendationen, dvs. att garantera konsumenterna en hög och enhetlig brandsäkerhetsnivå i alla hotell inom gemenskapen.

(1) EGT L 384, 31.12.1986.

(2) KOM(2001) 348, slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2987/01

från Markus Ferber (PPE-DE) till kommissionen

(29 oktober 2001)

Ämne: Årsdagen för Walter Hallsteins födelse

Den 17 november 2001 har det gått hundra år sedan kommissionens första ordförande Walter Hallstein föddes. Mina kontakter med kommissionens protokollavdelning har inte givit mig någon intryck av att denna minnesdag skulle vara aktuell där.

Tänker kommissionen faktiskt låta denna minnesdag för en stor europé passera obemärkt?

Ifall kommissionen fortfarande avser att ompröva sin hållning i frågan: på vilket sätt kommer kommissionen att högtidlighålla minnet av Walter Hallstein?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(30 november 2001)

Kommissionen är fullkomligt överens med parlamentsledamoten. Walter Hallstein, kommissionens förste ordförande, var en stor europé. Därför tillägnade ordförande Romani Prodi sitt anförande i Brygge den 12 november 2001 Walter Hallstein och prisade denna framträdande personlighet i europeisk historia som vi har att tacka för så mycket.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3633/01

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(11 januari 2002)

Ämne: Cigarettsmuggling till Italien via Montenegro

I sin resolution av den 29 november 2001 om årsrapporten 2000 om bedrägeribekämpning (punkt 30) uppmanar Europaparlamentet kommissionen att se till att italienska myndigheter nu omgående meddelar vilka åtgärder de vidtagit efter det att de i anslutning till två UCLAF-uppdrag i Montenegro 1996 och 1997 fick ta del av bevismaterial med exakta uppgifter om de personer som organiserar smuggelsändningarna.

Kan kommissionen meddela vilka åtgärder som den vidtagit för att följa denna uppmaning? Kan kommissionen i sammanfattning uppge de viktigaste resultaten från de berörda italienska myndigheternas rapport och i synnerhet ange i hur många fall som ett straffrättsligt förfarande kunnat inledas mot dem som kontrollerar och organiserar smuggelsändningar?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(14 februari 2002)

Via Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har kommissionen täta och regelbundna kontakter med italiensk polis, tull och rättsväsendet, särskilt Direzione nazionale anti-mafia, vars kamp mot organiserad brottslighet även riktas mot cigarettsmuggling.

De uppdrag i Montenegro som parlamentsledamoten nämner gav betydande resultat.

Med utgångspunkt i de uppgifter som samlades in under uppdraget år 1996 kunde de italienska myndigheterna inleda förundersökning mot ett fyrtiotal personer avseende smuggling av cigaretter från Montenegro.

Uppdraget 1997 utfördes på begäran från Baris maffiabekämpare i samband med en utredning som inletts 1996 av smuggling av cigaretter från Montenegro och penningtvätt av behållningen från denna brottsliga verksamhet. Den skriftliga bevisning som samlades in under uppdraget användes i utredningen, som i november 1999 ledde till 49 häktningsbeslut för smuggling och penningtvätt. Inom ramen för samma utredning anhölls i maj 2000 ordföranden vid Luganos domstol för korruption och i februari 2001 utfärdade domstolen i Bari ytterligare 17 häktningsbeslut för cigarettsmuggling, penningtvätt och medhjälp till maffiabrott.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2740/01

från Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) till kommissionen

(5 oktober 2001)

Ämne: Elektromagnetiska fält

Vad ämnar kommissionen göra för att skydda människors hälsa mot elektromagnetiska fält (framför allt från mobiltelefoner)?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(10 januari 2002)

Den 12 juli 1999 antog rådet en rekommendation om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0Hz300GHz)(1), inbegripet de radiofrekvenser som används för mobiltelefonisystem.

Eftersom dessa system utvecklas så snabbt och skapar oro för de exponerade personernas hälsa, har kommissionen velat vidta alla försiktighetsåtgärder som kan krävas. Den har därför gett Vetenskapliga kommittén för toxikologi, ekotoxikologi och miljö vid Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd i uppdrag att på nytt undersöka frågan och att redan hösten 2001 lämna ett vetenskapligt yttrande om hälsorisker vid exponering och om lämpliga skyddsåtgärder.

I kommitténs yttrande om mellan-, radio- och mikrovågsfrekvenser från 1Khz till 300Ghz, såsom strålning från mobiltelefoner, mikrovågsugnar och teveapparater, anges att den ytterligare information som nu har framkommit, inte ger anledning till någon förändring av exponeringsgränserna i rådets rekommendation från 1999.

Kommissionen skall samråda med medlemsstaterna om vad rapporten kommer att innebära. Den skall också fortsätta samarbetet med Världshälsoorganisationen som håller på med en omfattande undersökning om elektromagnetiska fält och människors hälsa.

Kommissionen vill uppmärksamma frågeställaren på att gemenskapslagstiftningen skall säkerställa att produkter som basstationer och mobiltelefoner är ofarliga. För att uppfylla kraven i lagstiftningen (Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse(2) samt rådets direktiv 73/23/EEG av den 19 februari 1973 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om elektrisk utrustning avsedd för användning inom vissa spänningsgränser(3)) måste tillverkarna se till att produkterna uppfyller de stränga säkerhetskrav som följer av de senaste vetenskapliga yttrandena enligt vad som föreskrivs i rådets rekommendation.

(1) EGT L 199, 30.7.1999.

(2) EGT L 91, 7.4.1999.

(3) EGT L 77, 26.3.1973.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2860/01

från Paolo Bartolozzi (PPE-DE) till rådet

(19 oktober 2001)

Ämne: Åtgärder för att dämpa krisen i turistnäringen som uppstått till följd av terroristattackerna i Förenta staterna

Terroristattentaten i New York och Washington har lett till en kris i den internationella och europeiska turistnäringen, delvis till följd av resenärernas begripliga oro.

Det minskade resandet har medfört avsevärda förluster för företag inom den europeiska turistnäringen (för de italienska företagens vidkommande beräknas minskningen i omsättningen uppgå till 25 miljarder om dagen), förluster som endast i mycket begränsad omfattning dämpas av de otillräckliga stödåtgärderna och av branschens inbyggda flexibilitet (särskilt inom hotellsektorn).

Företagen begär att stödåtgärder omedelbart vidtas, i första hand avseende minskade arbetsgivaravgifter och skattelättnader, en tillfällig utvidgning av befintliga instrument för socialt skydd och rörlighet på arbetsmarknaden till att omfatta även resebyråer och andra företag inom turistnäringen, samt införandet och/eller utvidgningen av former för en mer flexibel personalpolitik.

Med hänvisning till artikel 202 och följande i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, vilka regler tänker rådet införa för att främja återhämtningen av turistnäringen och turistmarknaden?

Svar

(1 mars 2002)

Den ärade parlamentsledamoten ombeds uppmärksamma uttalandet från Europeiska unionens stats- och regeringschefer och Europeiska kommissionens ordförande (Gent den 19 oktober 2001) som behandlar den ekonomiska situationen efter händelserna den 11 september.

När det gäller de särskilda problem som gäller turistsektorn i detta sammanhang återkom rådet till detta ämne vid mötet den 26 november 2001, då kommissionen lade fram en informerande not för rådet om hur händelserna den 11 september i USA har påverkat turistnäringen i Europeiska unionen. Man beslutade att återkomma till detta ämne vid ett kommande möte.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2971/01

från Alejandro Agag Longo (PPE-DE) till kommissionen

(26 oktober 2001)

Ämne: Reducerad momssats för nöjesparker, djurparker och andra kulturella evenemang

I artikel 12 i rådets direktiv 77/388/EEG(1) av den 17 maj 1977 (sjätte momsdirektivet), ändrat genom rådets direktiv 92/77/EEG(2) av den 19 oktober 1992 (harmonisering av mervärdesskattesatser), fastställs att medlemsstaterna från och med den 1 januari 1993 får tillämpa en eller två reducerade skattesatser. Dessa får inte vara lägre än 5 procent och får endast avse tillhandahållande av sådana varor och tjänster som anges i bilaga H.

I kategori 7 i bilaga H talas det om tillträde till () nöjesparker, () djurparker () och liknande kulturella evenemang och anordningar, utan att dessa verksamheter definieras i sjätte momsdirektivet.

Verksamheten i vattenparker och botaniska trädgårdar samt på djurgårdar och nöjesfält borde jämställas med de verksamheter som fastställs i kategori 7 i bilaga H i sjätte momsdirektivet. Dessa verksamheter borde sålunda kunna dra nytta av en tillämpning av reducerad momssats på tillträdet till de olika anläggningarna, i enlighet med bl.a. principerna om denna skatts enhetlighet, skatteneutralitet i det gemensamma momssystemet och undanröjande av snedvridningar i konkurrensen på den gemensamma marknaden.

1. Anser kommissionen att man kan jämställa verksamheten i vattenparker och botaniska trädgårdar samt på djurgårdar och nöjesfält med verksamhet relaterad till de nöjesparker, djurparker och andra liknande kulturella evenemang och anordningar som omnämns i kategori 7 i bilaga H i sjätte momsdirektivet?

2. Om så inte är fallet, har kommissionen för avsikt att analysera och i sitt nästa tvåårsmeddelande vid behov föreslå att verksamheterna i vattenparker och botaniska trädgårdar samt på djurgårdar och nöjesfält inbegrips i de kategorier på vilka medlemsstaterna får tillämpa en reducerad momssats, i enlighet med bilaga H i sjätte momsdirektivet?

(1) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1.

(2) EGT L 316, 31.10.1992, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(29 november 2001)

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att kategori 7 i bilaga H till sjätte momsdirektivet faktiskt omfattar tillträde till samtliga kulturella evenemang och nöjesevenemang. Uppräkningen av vissa typer av verksamheter inom denna kategori är inte uttömmande, eftersom beskrivningen av kategorin avslutas med och liknande kulturella evenemang och anordningar. Det bör påpekas att bedömningen av huruvida en reducerad skattesats skall tillämpas och vilka kategorier den skall gälla överlåts på medlemsstaterna förutsatt att dessa följer bestämmelserna i artikel 12 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund(1).

(1) EGT L 145, 13.6.1977.