SKRIFTLIG FRÅGA E-2726/97 från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Marknaden för ris (Indica och Japonica)

Har kommissionen tillgång till några sifferuppgifter om gemenskapens produktion, konsumtion och handel med ris av sorterna Japonica och Indica? Kan kommissionen ge en översikt av situationen under de gångna två åren och för innevarande år (1995-96-97) beträffande marknaden inom gemenskapen för ris av sorterna Japonica respektive Indica?

Kan kommissionen ge en schematisk framställning av den totala produktionen av och bristen på ris av sorten Indica och jämföra dessa uppgifter med införseln per land från u-länderna, AVS-länderna och från tredje land, både för de gångna två åren och för innevarande år (1995-96-97)?

Hur vill kommissionen förklara att ris av sorten Indica kan komma i fråga för interventionsköp trots att det råder brist på ris av denna sort inom gemenskapen? Hur vill kommissionen förklara att Indica-ris från u-länderna ges företräde trots att priset på detta ris är högre än priset på ris som producerats inom Europa?

Kan kommissionen tala om hur det kan komma sig att u-länderna kunnat snedvrida marknaden för Japonica-ris i och med att de inte alls exporterar något Japonica-ris till Europeiska unionen utan endast ris av sorten Indica? Vad anser kommissionen vara orsakerna till krisen på marknaden för Japonica-ris?

Kan kommissionen upplysa om varför marknaden för ris behandlas som en odelbar helhet trots att det finns olika rissorter (bland vilka märks Japonica och Indica) som inte kan bytas ut mot varandra? Kan kommissionen förklara varför kommissionen behandlar alla olika rissorter som en enda sort, så att det skapas ett intryck av att det är u-länderna som förorsakat krisen på rismarknaden i Europa, i ett läge då u-länderna i själva verket exporterar endast Indica-ris till Europa, alltså en rissort som det råder brist på inom gemenskapen?

Vilka medgivanden i fråga om ris har kommissionen under de senaste tre åren beviljat tredje land (förutom u-länder och AVS-länder) och varför har det då inte gjorts någon skillnad mellan Japonica - och Indica-ris, fastän unionen har ett överskott på ris av sorten Japonica? Tänker kommissionen bevilja ytterligare medgivanden till tredje länder? Varför det och på vilka villkor?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (27 oktober 1997)

Kommissionen har en överproduktion på Japonica-ris med en genomsnittlig självförsörjning på nästan 120 % mellan 1988 och 1996. Kapaciteten för självförsörjning vad gäller Indica-ris har ökat från 46 % till 63 % mellan 1995/1996 och 1996/1997, till följd av att torkan i Spanien och Portugal upphörde.

Denna ökning har skett samtidigt med en betydande ökning av import av Indica-ris från de utomeuropeiska länderna och territorierna: från nästan 200 000 ton motsvarande slipat ris 1995 till drygt 270 000 år 1996, vilket utgör 41% av den totala importen av Indica-ris till gemenskapen. Förenta staterna är den näst största exportören av Indica-ris till gemenskapen, med en importvolym som är klart mindre och som motsvarar 27% av den totala importen. Importen från denna källa omfattas inte av den preferensordning som beviljats de utomeuropeiska länderna och territorierna. Risimporten från Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS-länderna) har varit marginell (13 000 ton motsvarande slipat ris 1995 och 4 500 ton år 1996).

Föreningen av en normal skörd av Indica-ris under 1996/1997 och en importvolym som överstiger försörjningsunderskottet har lett till interventionsköp av detta ris. Att importen av Indica-ris från de utomeuropeiska länderna och territorierna fått företräde förklaras med de preferensvillkor som beviljades 1991 (obegränsad mängd och ingen tullavgift).

Förutom de särskilda problemen för Indica-ris har importen från de utomeuropeiska länderna och territorierna indirekt skapat problem för gemenskapens Japonica-ris, eftersom vissa odlare av Indica-ris gått över till Japonica-ris som är en överskottsprodukt och omfattas av exportreglerna i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT). Detta har bidragit till sänkningen av priset på Japonica-ris och följaktligen till interventionsköp av detta ris med ytterligare kostnader för gemenskapen.

Vad gäller medgivanden under de tre senaste åren, har det viktigaste varit att rådet beviljat vissa tullkvoter för import av ris och brutet ris till följd av de förhandlingar som ägt rum i enlighet med artikel XXIV:6 i GATT-avtalet efter Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning till gemenskapen.