ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1960/02

från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen

(3 juli 2002)

Ämne: Ren kärnkraft

Kan kommissionen mot bakgrund av kommissionsledamoten Busquins uttalande enligt kommissionens pressmeddelande IP/02/872 av den 17 juni 2002 om att kärnkraftsdiskussionen borde vara så öppen att den kan inbegripa ren kärnkraft förklara vilket slags kärnkraft som den betraktar som ren, med tanke på det faktum att all produktion av kärnkraft oundvikligen avsätter radioaktivt avfall i fast och flytande form och ständiga radioaktiva utsöndringar i gas- och vätskeform?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1958/02 och E-1960/02ingivet av Phillipe Busquin för kommissionen

(9 augusti 2002)

Kärnkraftens hållbarhet hänger samman både med den långsiktiga tillgången på bränsle till rimliga kostnader och användningen av kärnteknik utan negativa miljö- och samhällseffekter.

Forskningen inom Euratoms ramprogram kommer att bidra till utvecklingen av kärnfusion och till en fortsatt säker användning av kärnklyvning.

I likhet med de flesta andra industriella verksamheter generar kärnenergin avfall. När det gäller kärnenergi rör det sig om radioaktivt avfall som måste hanteras på ett korrekt sätt. En del av avfallet innehåller mycket långlivade radioaktiva ämnen som måste förvaras på ett säkert sätt under tiotusentals år. Det rör sig dock om en liten avfallsvolym, och avfallet kan hanteras så att det blir helt isolerat från människa och miljö, samtidigt som kärnenergins ekonomiska fördelar finns kvar. En grundläggande princip för avfallshanteringen är att den generation som har dragit nytta av kärnenergin också bör ta hand om avfallet. Den viktigaste planerade metoden för bortskaffande av farligare former av radioaktivt avfall är inkapsling på stora djup i geologiska formationer. Det bedrivs också forskning om hur man på olika sätt före bortskaffandet kan minska innehållet av långlivade radionuklider. Både forskning när det gäller bortskaffande och metoder för att minska avfallets toxicitet ingår i Euratoms ramprogram, och det görs stora framsteg i medlemsstaterna.

Flytande och gasformigt radioaktivt avfall från kärnanläggningar måste uppfylla de grundläggande säkerhetsnormer som anges i kapitel III i Euratomfördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1034/02

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(15 april 2002)

Ämne: Obesvarade frågor om ECB:s roll vid euro-kampanjen i Storbritannien

Kommissionen har inte svarat på min utförliga fråga (P-0435/02(1)) om Europeiska centralbankens annonser om euron.

Jag upprepar min fråga: Varför bedriver ECB, som är en oberoende centralbank, en kampanj för euron i Storbritannien? Är detta oönskad information eller har den brittiska regeringen bett ECB att genomföra en sådan kampanj? Varifrån kommer pengarna som finansierar kampanjen?

Är beslutet att gå med i euroområdet ett nationellt beslut eller kan EU:s institutioner lagligen blanda sig i detta beslut? Med tanke på kommissionens ursprungliga svar till denna del av min fråga ber jag er att observera att jag inte avser medlemsstaternas skyldigheter.

Hur mycket pengar avsätter ECB för kampanjer eller information? Vilken slags kampanjer får eller får inte ECB finansiera eller ta initiativ till?

(1) Se s. 46.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(5 juni 2002)

Parlamentsledamotens obesvarade fråga gäller Europeiska centralbanken. Kommissionen har varken möjlighet eller befogenhet att svara på frågor på Europeiska centralbankens vägnar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1940/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(26 juni 2002)

Ämne: Satellitmyndighet i Rom

Sedan några månader förs i italienska medier, och i synnerhet i dagstidningarna i Rom, diskussioner om att en framtida europeisk myndighet för multimodal satellitnavigation inom ramen för Galileo-programmet eventuellt kan lokaliseras i närheten av Rom. Roms borgmästare har vid flera tillfällen försökt att verka för att sätet för denna byrå skall förläggas till Rom, vilket skulle skapa cirka 120 000 arbetstillfällen. Roms borgmästare uppgav även nyligen att ett sådant beslut skulle ha fattats under toppmötet i Sevilla, men att det skjutits upp till i början av juli.

Enligt rådets förordning (EG) nr 876/2002(1) av den 21 maj 2002 är dock situationen en annan. De kommande fyra åren skall programmet förvaltas av ett gemensamt företag med säte i Bryssel och med företrädare för de femton medlemsstaterna och privata företag. Från och med 2007 skall successivt under utvecklingsfasen satelliter skjutas upp av Europeiska rymdorganisationen medan förvaltningen av satelliterna sedan skall skötas av privata företagskonsortier under Europeiska unionens kontroll.

Kommissionen uppmanas att svara på följande frågor:

- Planeras det inom ramen för Galileo-programmet att en europeisk myndighet för multimodal satellitnavigation skall inrättas? Vilka resurser skall i så fall denna få?

- Kan en sådan myndighet ha sitt säte i Rom? Kan detta leda till att cirka 120 000 arbetstillfällen skapas?

- Vilken typ av utveckling förutses i Galileo-programmet?

(1) EGT L 138, 28.5.2002, s. 1.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(23 juli 2002)

Enligt artikel 1.4 i rådets förordning (EG) nr 876/2002 av den 21 maj 2002 om bildande av det gemensamma företaget Galileo skall detta ha sitt säte i Bryssel.

Det gemensamma företaget, som skapats för en period på fyra år (20022005), har som syfte att sköta programmets enda utvecklingsfas.

Förvaltningen av de följande faserna (etablering och drift) skall efter anbudsinfordran, som skall lanseras av det gemensamma företaget, uppdras åt ett privat företag (koncession).

Inget beslut har fattats beträffande ett eventuellt inrättande av en europeisk byrå för multimodal satellitnavigation. Därför vet man naturligtvis ingenting om en sådan byrås placering, resurser eller antalet anställda vid den.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1524/02 från John McCartin (PPE-DE) till kommissionen. Import av nötkött till EU.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 229 E , 26/09/2002 s. 0217 - 0218



SKRIFTLIG FRÅGA E-1524/02 från John McCartin (PPE-DE) till kommissionen (4 juni 2002) Ämne: Import av nötkött till EU Kan kommissionen redogöra för hur stora mängder nötkött som årligen importeras till EU, och från vilka länder köttet kommer? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler (26 juni 2002) Kommissionen sänder direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat en tabell som innehåller de efterfrågade upplysningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1286/02

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(7 maj 2002)

Ämne: Franskt körkort

Skulle kommissionen kunna klargöra huruvida innehavaren av ett franskt körkort kan köra bil i Förenade kungariket efter det att han eller hon fyllt 70?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(4 juni 2002)

Artikel 1.2 i rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort(1) innehåller bestämmelser om ömsesidigt erkännande av körkort som utfärdas i medlemsstaterna. Enligt artikel 1.3 i samma direktiv får medlemsstaterna tillämpa sina nationella bestämmelser om giltighetstid och hälsokontroller för körkortsinnehavare från andra medlemsstater.

Giltighetstiden skiftar därför mellan medlemsstaterna. Innehavare av brittiska körkort får t.ex. köra upp till 70 års ålder utan förnyelse, medan franska innehavare av bil- och motorcykelkörkort får använda dessa kategorier hela livet.

Om en fransk körkortsinnehavare vill köra bil i Förenade kungariket från och med 70 års ålder måste man skilja mellan om körkortsinnehavaren normalt sett bor i Förenade kungariket eller ej.

Om en innehavare av ett franskt körkort inte har sin hemvist i Förenade kungariket och kör där enbart som turist gäller FN:s konvention om vägtrafik av den 8 november 1968. Innehavaren av ett giltigt franskt körkort har rätt att köra på Förenade kungarikets territorium, även om han är över 70 år, utan att vara skyldig att följa tilläggskraven (en hälsodeklaration och förnyelse av körkortet vart tredje år för bilkörkort).

Om en fransk körkortsinnehavare bosätter sig i Förenade kungariket gäller emellertid de brittiska körkortsreglerna och den franska körkortsinnehavaren måste lämna in en hälsodeklaration som alla innehavare av brittiska körkort.

Innehavare av franska körkort är alltså inte som sådana förhindrade att köra bil i Förenade kungariket efter 70 års ålder.

(1) EGT L 237, 24.8.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0961/02

från Reinhold Messner (Verts/ALE) till kommissionen

(15 april 2002)

Ämne: Diskriminering av personer med funktionshinder

Enligt artikel 6 i EU-fördraget bygger unionen på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen. Enligt artikel 13 i Amsterdamfördraget kan unionen vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av funktionshinder. Artikel 1 i direktiv 2000/78/EG(1) lyder som följer: Syftet med detta direktiv är att fastställa en allmän ram för bekämpning av diskriminering i arbetslivet på grund av [] funktionshinder, ålder eller sexuell läggning, för att principen om likabehandling skall kunna genomföras i medlemsstaterna. I artikel 2.2 fastslås att indirekt diskriminering anses förekomma när en skenbart neutral bestämmelse eller ett skenbart neutralt kriterium eller förfaringssätt särskilt missgynnar personer med [] ett visst funktionshinder .

Vad anser kommissionen mot denna bakgrund om det dekret som delstatsregeringen i Sydtyrolen antagit och som trädde i kraft den 1 november 2001, enligt vilket funktionshindrade personer måste bidra med upp till ca 500 euro per månad för att få en arbetsplats vid en skyddad verkstad, upp till ca 400 euro per månad för en arbetsplats vid en rehabiliteringsinrättning, och ett bidrag på ca 2 000 euro för en plats på ett hem för funktionshindrade?

Anser inte kommissionen att detta direktiv särskilt missgynnar personer med funktionshinder liksom de mål som avses i EG-fördraget, i synnerhet de som avser en hög nivå på det sociala skyddet, en höjning av levnadsstandarden och livskvaliteten, ekonomisk och social sammanhållning och solidaritet samt fri rörlighet för personer (direktiv 2000/78/EG, skäl 15)?

(1) EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(29 maj 2002)

Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen ger EU behörighet att bekämpa all diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning (artikel 13).

På grundval av artikel 13 antog rådet den 27 november 2000 direktiv 2000/78/EG om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet(1).

Direktivet föreskriver förbud mot all diskriminering på grund av funktionshinder, bl.a. när det gäller tillgång till arbete, inbegripet urvalskriterier såväl inom den offentliga som den privata sektorn.

Detta direktiv ska nu genomföras i nationell rätt för att berörda personer ska kunna utöva de rättigheter som direktivet ger dem. Medlemsstaterna har fram till den 2 december 2003 genomföra bestämmelserna i direktivet med möjlighet till ytterligare tre år för bestämmelserna om diskriminering på grund av funktionshinder eller ålder.

Med denna tidsfrist kan kommissionen inte stödja de påståenden om diskriminering som parlamentsledamoten tagit upp.

(1) EGT L 303, 2.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0900/02

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(5 april 2002)

Ämne: Federal Mogul Friction Products Ltd

Känner kommissionen till att tusentals krav på skadestånd för asbestexponering har ställts och kan komma att ställas på företaget Federal Mogul Friction Products Ltd från dess anställda i USA och EU?

Känner kommissionen till att det internationella bolaget Federal Mogul försöker undvika att betala ut skadestånd för asbestexponering genom att selektivt tillämpa Kapitel 11/Administration i länder där skadeståndskrav ställs och fortsätter verksamheten på annat håll?

Är ett sådant tillvägagångssätt lagligt inom den inre marknaden? Om det inte är det, vilka åtgärder kan vidtas för gottgörelse?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(29 maj 2002)

Kommissionen känner varken till några skadeståndskrav mot det företag som parlamentsledamoten uppgivit eller företagets hållning gentemot eventuella skadeståndskrav.

På europeisk nivå föreskrivs i rådets direktiv 83/477/EEG av den 19 september 1983 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet (andra särdirektivet enligt artikel 8 i direktiv 80/1107/EEG)(1) att arbetsgivarna skall vidta lämpliga angivna åtgärder för att skydda arbetstagare mot risker som orsakas av asbest i arbetet.

I direktivet tas dock inte frågan om ersättning för sjukdomar som orsakats av asbest upp. Handläggningen av krav på ersättning för exponering för asbest faller utanför kommissionens kompetensområde. Därför skall bedömningen av om detta överensstämmer med gällande rätt ske på nationell nivå.

(1) EGT L 263, 24.9.1983.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0546/02

från Ilka Schröder (GUE/NGL) till rådet

(4 mars 2002)

Ämne: Nederländska polisens husrannsakan av byggnaden Vrankrijk i Amsterdam

Vid halv fyra på morgonen den 17 januari 2002 stormade ungefär 200 polismän från Amsterdamspolisen den internationellt kända byggnaden Vrankrijk, som ligger på Spuistraat 216 i centrala Amsterdam. Enligt uppgifter från de boende skadades en granne så svårt av ett batongslag att denne var tvungen att behandlas på sjukhus. Alla 14 lägenheterna genomsöktes (se www.statewatch.org) och flera böcker, mobiltelefoner och en samling vattenpistoler togs i beslag. De boende hävdar vidare att polisen också sökte genom lägenheter för vilka de saknade beslut om husrannsakan (se http://www.indymedia.de/2002/01/13697/html).

1. Vad vet rådet om genomsökningen av Vrankrijk? Vad var den rättsliga grunden till den?

2. Vilka åtgärder avser rådet att vidta i framtiden för att hindra genomsökningar av byggnader eller delar av byggnader i medlemsstaterna?

3. Vilken information har rådet om egna eller kommissionens förslag för att bättre skydda människornas grundläggande rättigheter, särskilt respekten för bostaden, från polisens godtycke?

Svar

(25 juni 2002)

Parlamentsledamoten informeras härmed om att rådet enligt artikel 33 i Fördraget om Europeiska unionen inte har någon behörighet i fråga om nationella åtgärder för att upprätthålla lag och ordning i medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0833/02

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(26 mars 2002)

Ämne: Spanien begär en sockerkvot som motsvarar landets konsumtion

Spanska jordbrukare anser att Spanien i dag är den enda större sockerproducenten med en kvot som är lägre än landets efterfrågan och att Spanien därmed skulle bli det enda land som missgynnas av EU:s östutvidgning.

Inom sektorn anser man att den nuvarande produktionen borde öka med minst 50 000 ton till en miljon ton, vilket skulle ligga närmare landets konsumtion, som uppskattas till 1,2 miljoner ton.

Vad är motivet till att EU fortsätter att diskriminera Spanien på ett sätt som man inom sektorn anser vara oacceptabelt? I vilken utsträckning skulle kommissionen vara beredd att ta hänsyn till klagomålen från de spanska jordbrukarna inom sektorn, som känner sig orättvist åsidosatta och diskriminerade av gemenskapsbestämmelserna, med tanke på de förmåner som andra stora sockerproducenter i gemenskapen åtnjuter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2002)

Spaniens sockerkvoter förhandlades fram i samband med landets anslutning utifrån den genomsnittliga produktionen av socker och med hänsyn till att produktionen av isoglukos var tämligen ny. Vid den tidpunkten fanns det egentligen inget underskott på socker i Spanien.

Rent principiellt anpassas inte kvotsystem efter utvecklingen av nationella produktions- eller konsumtionsnivåer. Därför vare sig diskrimineras eller favoriseras sockerbetsodlarna i Spanien, utan behandlas på samma sätt som producenterna i övriga medlemsstater.

Eftersom det generellt sett finns ett överskott på socker inom gemenskapen, och möjligheterna till exportbidrag begränsas av Världshandelsorganisationens bestämmelser, förutsätter eventuella ökningar av nationella kvoter att andra nationella kvoter minskas.

Rådet ansåg det inte lämpligt att diskutera fördelningen av kvoter inom sockernäringen vare sig när kvotsystemet förlängdes, eller i juni 2001 då rådets förordning (EG) nr 1260/2001 av den 19 juni 2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker(1) antogs.

(1) EGT L 178, 30.6.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1206/02

från María Rodríguez Ramos (PSE) till kommissionen

(26 april 2002)

Ämne: Oegentligheter i projektet Europeiska sysselsättningsnätet

I december förra året avvisade kommissionen projektet Europeiska sysselsättningsnätet (Red Europea para el Empleo) som lades fram av kommunen Zamora via företaget IRMA S.L.

I Zamora har detta orsakat livliga diskussioner eftersom många av stadens personligheter och företagarorganisationer skulle ha deltagit i projektet, t.ex. ordföranden för handelskammaren och ordföranden för Unga företagare, som avlönad personal vilket de dock varken kände till eller hade samtyckt till.

Var detta skälet till att kommissionen avslog projektet?

Kommunen Zamora ger företaget IRMA S.L. hela ansvaret för det som skett. Förvaltar detta företag andra subventioner som beviljats i Zamora?

Finns det riktlinjer för företag som är specialiserade på att lägga fram projektförslag till kommissionen?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(30 maj 2002)

Ayuntamiento de Zamora lämnade in en ansökan för projektet Red Europea Para El Empleo Local som svar på den öppna förslagsinfordran VP/2001/015 Förberedande åtgärder för ett lokalt engagemang för sysselsättningen (budgetpost B5-5030). Företaget IRMA S.L. fanns dock inte med vare sig som projektansvarig eller som partner i projektet. Kommissionen utgår ändå ifrån att det är detta projekt som parlamentsledamoten avser.

När det gäller urvalsförfarandet omfattade det alla ansökningar som lämnats in som svar på den öppna förslagsinfordran och urvalet gjordes enligt kriterierna i ansökningshandledningen (punkt VIII. Granskning av ansökningar: Urvals- och tilldelningskriterier). Ansökningshandledningen är den enda uppförandekod för projektansvariga som finns.

Alla ansökningar blev föremål för en noggrann bedömning: varje projektförslag lästes och bedömdes av två oberoende externa bedömare. Såväl experterna som kommissionens urvalskommitté fattade beslut enhälligt på grundval av det ansökningsformulär och de dokument som lämnats in. Därmed var de utvalda ansökningarna de som bäst motsvarade kriterierna i förslagsinfordran och i ansökningshandledningen.

Kommissionen valde inte ut ansökan från Ayuntamiento de Zamora, eftersom bedömarna var eniga om att i jämförelse med de slutgiltigt utvalda förslagen skulle innehållet i ansökan och de metoder som beskrevs i den inte leda till att målet spridning och nätverksarbete uppnåddes.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0903/02

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(5 april 2002)

Ämne: Säljstödjande åtgärder för jordbruksprodukter

I sitt nyhetsbrev från februari 2002 meddelade kommissionen att den godkänt åtgärder för att främja försäljningen av jordbruksprodukter utanför EU under åren 20022005. Som exempel anges vissa produkter från Italien, Frankrike, Spanien och Belgien. Hur välbalanserat är stödet till olika länders produkter och hur stort är stödet för att främja försäljningen av finska produkter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2002)

Kommissionen vill påminna om att den förteckning över produkter som kan bli föremål för marknadsföringsåtgärder i länder utanför EU och som finns som bilaga till kommissionens förordning (EG) nr 2879/2000 av den 28 december 2000 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2702/1999 om informations- och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter i tredje land(1), omfattar branscher i samtliga medlemsländer.

Inget av de program som presenterades för kommissionen under 2001 kom från en finsk branschorganisation.

(1) EGT L 333, 29.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0299/02

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2002)

Ämne: Brister inom den administrativa myndigheten för gemenskapsstödramen för Grekland

Kommissionen säger i sitt svar av den 18 januari 2002 på min fråga (E-3377/01)(1) om de administrativa myndigheterna att den i stort är nöjd med de resultat som inledningsvis uppnåtts. En vecka senare publicerades i grekisk press ett dokument från GD Miljö som var daterat den 4 oktober 2001 och ställt till de grekiska myndigheterna. I detta dokument underströk man att den administrativa myndigheten för gemenskapsstödramen formellt sett inte hade konstituerats och att samordningen av gemenskapsstödramen fortfarande görs på ad hoc-basis. I samma dokument konstateras även att insynen i systemet för bedömning av inkomna förslag på finansiering inte är tillräckligt, att det integrerade informationssystemet inte fungerar, att det finns brister i de konkreta riktlinjerna och förteckningarna för kontroll av projekten, och att de riktlinjer som de administrativa myndigheterna har fått för kommunikationsstrategin inte är tillräckliga.

Hur tycker kommissionen egentligen att de administrativa myndigheterna för gemenskapsstödramen i Grekland fungerar?

(1) EGT C 147 E, 20.6.2002, s. 162.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(3 april 2002)

Det brev som publicerades i den grekiska pressen den 26 januari 2002 hade generaldirektören för Generaldirektoratet för regionalpolitik (GD Regionalpolitik) skickat den 4 oktober till de grekiska myndigheterna via Greklands ständiga representation i Bryssel. Genom skrivelsen informerades den grekiska regeringen om resultatet av en undersökning som gjordes i Grekland den 11 till 15 juni 2001 av det förvaltnings- och kontrollsystem som införts inom ramen för gemenskapsstödet under perioden 20002006.

När kommissionen den 18 januari 2002 som svar på den skriftliga frågan E-3377/01(1) lät förstå att den i stort sett var nöjd med de inledande resultaten, tog man hänsyn till de framsteg som de grekiska myndigheterna gjort när det gäller att införa de lednings- och organisationssystem som krävs för att genomföra programmen, och den uppföljning av slutsatser och rekommendationer från generaldirektoratets granskning i Grekland den 1115 juni 2001 som de grekiska myndigheterna lämnat in under tiden.

Det är idag alltför tidigt för kommissionen att dra några slutsatser om kvaliteten på något av de system som införts i medlemsstaterna. Parallellt med granskningen av systemen på plats i medlemsstaterna granskar kommissionen alla program utifrån de upplysningar som medlemsstaterna lämnar. Resultatet av analyserna bör, i kombination med revisionsrapporterna och den efterföljande dialogen med de programansvariga myndigheterna, bidra ytterligare till att eliminera felaktigheter i systemen. Kommissionen kommer regelbundet att undersöka hur systemen fungerar i samarbete med medlemsstaterna under hela programperioden 20002006.

(1) EGT C 147 E, 20.6.2002, s. 162.