SKRIFTLIG FRÅGA P-2713/97 från Lutz Goepel (PPE) till kommissionen (28 juli 1997)

Ämne: Fördelningen av medlen från EUGFJ, garantisektion, mellan medlemsländerna och fördelningen av medlen på vissa inkomststöd

Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 1992 medförde att formen för jordbruksstödet väsentligt förändrades. Trots detta hävdas från olika håll att vissa medlemsländer, vissa jordbruksproduktionssektorer och jordbruk av en viss storlek drar särskilt stor nytta av stödet från EUGFJ, garantisektion. Kan kommissionen därför, med avseende på budgeten 1993-1996 för EUGFJ, garantisektion, upplysa om följande:

1. De enskilda medlemsstaternas andel av finansieringen från EUGFJ, garantisektion, och storleken på de belopp som återförts till medlemsstaterna, med hänsyn till att till exempel exportersättningar som en medlemsstat erhållit inte nödvändigtvis hänför sig till en produkt som tillverkats i just det medlemslandet?

2. Beräkningsunderlaget för den påstådda överkompensationen inom spannmålssektorn, det totala beloppet som denna påstådda överkompensation uppgår till och den period som det rör sig om, samt fördelningen av denna påstådda överkompensation på medlemsländer, om möjligt på regioner och på jordbrukstyp och jordbruksstorlek?

3. Hur mycket sanning som finns i påståendet att 20 % av jordbruken erhållit 80 % av EUGFJ:s medel? Om detta inte stämmer, hur fördelar sig EUGFJ:s medel på jordbruken i de olika medlemsländerna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (22 september 1997)

1. En uppställning från garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för budgetåren 1993-1996 som visar utgifterna fördelade per medlemsstat har skickats direkt till parlamentsledamoten samt till parlamentets generalsekretariat.

Som parlamentsledamoten påpekar kan vissa utgifter i en medlemsstat hänföra sig till produkter från en annan medlemsstat. Eftersom den inre marknaden och den gemensamma jordbrukspolitiken har medfört en växande integrering av medlemsstaternas ekonomier, är det inte möjligt att ange de exakta belopp som betalats ut till enskilda medlemsstater.

Det finns ingen särskild finansiering av EUGFJ:s garantisektion. Denna sker inom ramen för finansieringen av den allmänna budgeten för vilken man använder sig av egna medel.

2. I det arbetsdokument ((Dok. SEK(97) 1183. )) som kommissionen har skickat till parlamentet uppskattas den överkompensation som betalats ut till spannmålsproducenterna till 8 500 miljoner ecu jämfört med de siffror man förväntades uppnå med reformen i juli 1992. Med tanke på den helhetssyn som kommissionen intagit skall detta belopp betraktas som ett riktmärke.

Kommissionen har gjort en total analys inom gemenskapen men har inte gjort någon detaljerad analys varje sig per medlemsstat eller per typ av jordbruk.

3 Påståendet att 20 % av jordbruken erhåller 80 % av EUGFJ:s stöd kom 1991 från kommissionen i samband med att förslagen till en reform av den gemensamma jordbrukspolitiken lades fram. 1992 års reform var endast delvis framgångrik i detta avseende. Men trots att man nu har ökad insyn i hur stödet till jordbruket fördelas, fortsätter ändå stödet att till stora delar vara avhängigt hur stort lantbruket är samt vilken ekonomisk avkastning det tidigare haft. Kommissionen tar i sitt meddelande Agenda 2000 ((Dok. KOM(97) 2000. )), som lades fram den 16 juli 1997, upp detta problem. Där tillkännager kommissionen först sin avsikt att föreslå införandet av ett individuellt tak för allt stöd som beviljas enligt den gemensamma organisationen av marknaderna. Sedan föreslår kommissionen att medlemsstaterna får införa differentieringskriterier enligt gemensamma regler. Detta grundar sig på tanken att medlemsstaterna är bättre lämpade än kommissionen att definiera differentieringskriterier som är anpassade till deras särskilda problem samtidigt som det inte innebär en återgång till nationalisering.