SKRIFTLIG FRÅGA E-3983/97 från Kenneth Coates (GUE/NGL) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Passagerartåg mellan Storbritannien och det europeiska fastlandet

Hur stor del av de europeiska medlen har eventuellt använts för att stödja Eurostar-järnvägstjänsterna? Vad anser kommissionen om den långa förseningen vad gäller att införa en direkt Eurostarförbindelse mellan östra Midlands och norra England samt det europeiska fastlandet, och nu senast rapporter om eventuell indragning av dessa tjänster?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3982/97 och E-3983/97 ingivna av Neil Kinnock för kommissionen (23 februari 1998)

Gemenskapen har sedan 1982 inom ramen för ett stort antal finansiella styrmedel bidragit till utvecklingen av tunneln under Engelska kanalen och den därmed förbundna järnvägen i Förenade kungariket och Frankrike.

1983 stödde gemenskapen en rad preliminära utvärderingar av Eurotunnelprojektet med sammanlagt 0,4 miljoner ecu. 1987 gav Europeiska investeringsbanken (EIB) Eurotunnel ett lån på 1 400 miljoner ecu för det egentliga projektet. Senare har banken ställt ytterligare 254,4 miljoner ecu till projektets förfogande.

Förenade kungariket har fastställt att utvecklingen av höghastighetsförbindelsen mellan London och tunneln är ett prioritetsprojekt i enlighet med bestämmelserna om transeuropeiska nät i EG-fördraget. För att stödja de förberedelsearbeten som behövs har gemenskapen hittills totalt sett tilldelat Union Railways (som numera helt ägs av London and Continental Railways plc) något över 121 miljoner ecu, fördelade på följande sätt:

(miljoner ecu)

>TABLE>

Under perioden 1989-1997 stödde gemenskapen utvecklingen av höghastighetssträckan Paris-Bryssel-Köln-Amsterdam-London (PBKAL) med 139,65 miljoner ecu, och gav ytterligare 0,5 miljoner ecu till utvecklingen av denna sträcka i Frankrike.

EIB har också givit lån på 1 900 miljoner ecu till utvecklingen av förbindelsesträckorna till tunneln. I dessa lån ingår 118,9 miljoner ecu år 1996 till European Passenger Service Ltd (som numera också ägs av London and Continental Railways plc) för att bidra till första steget i utvecklingen av den nya höghastighetsförbindelsen mellan London och tunneln, 884 miljoner ecu under perioden 1990-1994 till Société nationale des chemins de fer français (SNCF) för TGV Nord och 928,5 miljoner ecu under perioden 1993-1997 till Société nationale des Chemins de fer belges (SNCB) för byggandet av sträckan från franska gränsen till Bryssel.

I februari 1991 beslöt kommissionen, i överensstämmelse med rådets enhälliga godkännande, att tilldela tunnelprojektet ett lån från Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG) på upp till 285 miljoner ecu, i syfte att främja användningen av europeiskt stål i projektet. I enlighet med det beslutet har hittills cirka 240 miljoner ecu (197 miljoner GBP) betalats ut till Eurotunnel för projektet. EKSG har dessutom under 1991 och 1992 bidragit med 115 miljoner ecu för att finansiera TGV Nord (Frankrike), och med 40 miljoner ecu för finansieringen av TGV-förbindelsen mellan franska gränsen och Bryssel (Belgien).

Till skillnad från transportinfrastrukturen kan inget gemenskapsstöd utdelas till transporttjänster. Därför har Eurostars järnvägstjänster inte fått några bidrag. Kommissionen utgår dock ifrån att adekvata genomgående tjänster kommer att tillhandahållas på de transeuropeiska järnvägsnätens infrastruktur, som utvecklas med finansiellt stöd från gemenskapen (se ovan).