SKRIFTLIG FRÅGA E-2633/98

från Otto von Habsburg (PPE) till rådet

(1 september 1998)

Angående: Relationerna EU-Kroatien

Jag hänvisar till det föga upplysande och helt otillräckliga svaret på min fråga till rådet av den 31 mars 1998 (Skriftlig fråga P-1110/98)(1) om rådsordförandens inställda besök i Zagreb, som jag inte erhöll förrän den 6 juli:

1. Är rådet berett att konkret ange på vilka punkter Zagreb bevisligen inte uppfyllt sina internationella förpliktelser, istället för att komma med allmänna och obevisade anklagelser mot Kroatien?

2. Vad betyder orden "styrs av den regionala strategin och villkorlighetpolitiken" i ett normalt och obyråkratiskt språkbruk?

3. Är rådet medvetet om att vissa kretsar i EU här bedriver en systematisk fientlig politik mot Kroatien, trots att detta land bara på ett föredömligt sätt försvarat sig mot främmande aggression och aldrig hotat ett av sina grannländer ens det allra minsta?

Svar

(20-21 december 1998)

1. Enligt Dayton/Paris-fredsavtalet och nu senast slutsatserna från det fredsgenomförande rådet (PIC) i Bonn förpliktas Kroatien att skapa förutsättningar som leder till ett säkert och frivilligt återvändande av flyktingar och fördrivna personer. Emellertid har, sedan mandatet för Förenta nationernas övergångsförvaltning för Östra Slavonien (UNTAES) upphörde, fysiska och byråkratiska trakasserier av serber medfört en ständig emigrationsström, främst till Bosnien, Förbundsrepubliken Jugoslavien och Västeuropa.

Först efter intensiva internationella påtryckningar antog Kroatien slutligen en godtagbar och övergripande plan för återvändande av flyktingar. Det återstår att se hur denna plan kommer att genomföras.

Den höge representanten uppmanade vid flera tillfällen de kroatiska myndigheterna att använda sitt inflytande för att få bosnienkroaterna att inom federationen uppfylla väsentliga skyldigheter enligt Dayton/Paris-fredsavtalet. Ambassadörerna för styrgruppen för det fredsgenomförande rådet i Zagreb genomförde demarcher i Zagreb för att framhålla behovet av att Kroatien även fortsättningsvis uppfyller Daytonavtalet.

President Tudjmans tal den 21 februari 1998 på HDZ-partikongressen, vilket fick skarp kritik från det internationella samfundet både för sin ton och för sitt innehåll, måste helt klart anses stå i strid med skyldigheterna enligt Daytonavtalet.

Rådet har därför vid flera tillfällen uttryckt EU:s övertygelse om att Kroatien inte lever upp till sina skyldigheter och uppmanat regeringen i Kroatien att till fullo uppfylla Dayton/Paris-fredsavtalet (särskilt när det gäller särskilda förbindelser med federationen), att undanröja hinder mot flyktingars återvändande, oavsett varifrån de kommer, särskilt i Krajina, att offentligt uttala sitt engagemang för försoning, att göra framsteg med den interna demokratin och att visa sitt åtagande att följa Erdut och andra avtal.

Ordförandeskapets ambassadör i Zagreb uppmanade nyligen utrikesminister Granic att framföra EU:s oro och betonade då att EU förväntar sig att den kroatiska ledningen använder sitt inflytande på HDZ i Bosnien och Hercegovina för att uppfylla alla åtaganden enligt Daytonavtalet.

2. I april 1997 antog rådet en övergripande strategi (det så kallade regionala tillvägagångssättet) för förbindelserna med länderna på Västra Balkan: Kroatien, Bosnien och Hercegovina, Förbundsrepubliken Jugoslavien, F.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Albanien. För att befästa fred och stabilitet i området, bidra till dess ekonomiska förnyelse och utveckla dess orientering mot Europa, beslutades det att EU stegvis skulle utveckla sina förbindelser med dessa länder. För detta ändamål upprättade EU politiska och ekonomiska villkor som skall uppfyllas, först för att åtnjuta autonoma handelspreferenser, sedan för tillträde till Phare-programmet och slutligen för avtalsmässiga förbindelser. Rådet övervakar regelbundet vilka framsteg som görs för att uppfylla dessa villkor och antog senast den 9 november 1998 slutsatser i denna fråga.

3. Rådet delar inte uppfattningen att vissa kretsar i EU bedriver en systematiskt fientlig politik mot Kroatien. EU:s tillvägagångssätt bygger på objektiva kriterier som är tillämpliga på alla länder i området. EU:s inställning till dessa länder och dess förbindelser med dem beror på efterlevnaden av de politiska och ekonomiska villkor som anges i rådets slutsatser av den 29 och 30 april 1997.

(1) EGT C 323, 21.10.1998, s. 114.