ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3487/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: EUF och EIB

Hur uppfattar kommissionen förhållandet mellan Europeiska utvecklingsfonden och Europeiska investeringsbanken?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(8 februari 2002)

Syftet med det särskilda investeringsanslaget är enligt Cotonouavtalet att genom stöd till investeringar, i form av lån eller eget kapital och därmed likställt kapital, samt i form av garantigivning främja livskraftiga företag, i första hand inom den privata sektorn. Investeringsanslaget kommer att förvaltas av Europeiska Investeringsbanken (EIB) som en fond som automatiskt förnyas och förväntas ge en positiv avkastning i reala termer.

Investeringsanslaget avses bli ett komplement till den verksamhet som EIB fortlöpande bedriver med bankens egna medel. Den löpande förvaltningen av anslaget kommer att handhas uteslutande av EIB, men ett nära samarbete med kommissionen kommer att bli nödvändigt så att största möjliga samverkanseffekter uppnås och så att ett ömsesidigt utbyte till gagn för bägge parter kan äga rum i samband med programplanering och genomförande när det gäller Europeiska Utvecklingsfondens (EUF) medel.

I samband med att det utarbetas landstrategidokument kommer EIB att få tillfälle att bidra med råd och se till att besluten understöder bankens insatser inom en given sektor i så stor utsträckning som möjligt. Delegationerna kommer samtidigt att kunna dra nytta av EIB:s erfarenheter och sakkunskap.

Kommissionen och EIB kommer sedan att behöva samordna de strategier de tillämpar i staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-staterna) för att stödja utvecklingen av den privata sektorn och understödja makroekonomiska reformer. För att effektivitet och komplementaritet i stödet från investeringsanslaget och det stöd som kommissionen ställer till förfogande med medel från Europeiska utvecklingsfonden skall säkerställas måste stödinsatserna samverka. Viktigt i detta sammanhang är t.ex. att se till att kommissionen inriktar sig på att stödja nödvändiga makroekonomiska reformer, att stödja kapacitetsuppbyggnad i AVS-staterna, att uppmuntra utländska direktinvesteringar och att genom program för tekniskt bistånd främja tillväxten i lokala företag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3100/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Statlig tilläggsskatt på skogsprodukter i Grekland

De inhemska skogsprodukterna i Grekland beläggs under det primära bearbetningsskedet med en extra statlig skatt, utöver den vanliga momsen. Denna skatt fastställs varje år av skogsministeriet och uppgår idag till 17 % av marknadspriset, momsen inräknad.

Denna tilläggsskatt gynnar importen av timmer från utlandet och utgör en belastning för de inhemska skogsprodukterna. Den skapar allvarliga ekonomiska och sociala problem för skogsarbetarna och deras kooperativa föreningar samt för den lokala ekonomin i mindre gynnade bergsregioner i Grekland. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att se till att denna statliga tilläggsskatt, som Grekland pålagt inhemska skogsprodukter under det primära bearbetningsskedet, avskaffas en skatt som snedvrider den sunda konkurrensen och strider mot EU:s konkurrenspolitik?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

På vissa områden har skatterna inom gemenskapen harmoniserats. Så är fallet med mervärdesskatten och punktskatterna på tobak, alkohol och mineraloljor. Det har inte skett någon harmonisering av skatten på skogsprodukter. Det står därför medlemsstaterna fritt att ta ut de skatter de anser vara rimliga på dessa produkter, så länge de respekterar de allmänna principerna i EG-fördraget.

I artikel 90 (f.d. artikel 95) i EG-fördraget förbjuds diskriminerande beskattning genom vilken en medlemsstat ger inhemska produkter en fördel jämfört med produkter från andra medlemsstater. I denna artikel förbjuds dock inte skatteåtgärder som ger en medlemsstats egna produkter en nackdel jämfört med produkter från andra medlemsstater.

Av denna anledning har kommissionen inte för avsikt att vidta några åtgärder i fråga om skatten på skogsprodukter i Grekland.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3576/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(9 januari 2002)

Ämne: Meddelande om den spanska regeringens avsikt att minska sitt bidrag till finansieringen av kampen mot galna ko-sjukan med 90 procent

Det spanska jordbruksministeriet har aviserat att landets medfinansiering av åtgärder för att bekämpa galna ko-sjukan kommer att minskas med 90 procent under 2002. Detta skulle innebära att de omfattande kostnaderna för dessa åtgärder skulle belasta de autonoma regionerna eller jordbrukarna själva. Experter i kampen mot denna sjukdom, bland dem professor José Badiola, liksom jordbrukarföreningarna i Galicien en region som har drabbats hårt av BSE har protesterat mot dessa planer. Som professor Badiola påpekar är problemet ännu inte löst, och enligt honom bör EU ge större anslag, eftersom EU är ansvarigt för att Förenade kungariket fick tillåtelse att exportera kött- och benmjöl. Jordbrukarorganisationerna å sin sida menar att det under alla omständigheter inte är jordbrukarna som är ansvariga för sjukdomens spridning, och att det därför är EU:s sak att ta itu med problemet. Anser rådet att den spanska regeringens aviserade avsikt är motiverad? Vilka åtgärder tänker rådet vidta för att se till att nödvändiga medel tilldelas kampen mot bovin spongiform encefalopati?

Svar

(13 maj 2002)

Det är medlemsstaterna som, med iakttagande av gällande bestämmelser i fördragen, har behörighet att bevilja anslag för att finansiera nationella åtgärder.

Den ärade parlamentsledamoten instämmer därför säkert i att det inte åligger rådet att ingripa i det specifika område som gäller medlemsstaternas införande av nationella bestämmelser eller genomförandet därav.

På det konkreta planet erinrar rådet om att kommissionen med medlemsstaternas godkännande vid rådets 2402:a möte (jordbruk) den 19 december 2001 förelade medlemsstaterna en sammanfattning av svaren på ett frågeformulär till medlemsstaterna om statligt stöd för bortskaffande av slaktavfall (särskilt specificerat riskmaterial) samt döda djur (fallen stock).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3300/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 november 2001)

Ämne: Harmonisering av alkoholskatten

Skillnaderna i alkoholskatten är stor mellan de olika medlemsländerna. Sverige har en av de högsta alkoholskatterna, vilket motiveras med att man tar hänsyn till folkhälsoaspekten.

Enligt den svenska tidningen Dagens Nyheter (13 oktober 2001) har kommissionen planer på att lägga förslag om gemensam maximi- och minimiskatt på alkohol inom unionen.

Är det så att kommissionen önskar slå fast en ny princip att alkoholskatten i unionen så småningom skall harmoniseras? Kan i så fall enskilda medlemsländer av folkhälsoskäl erhålla ett undantag från denna harmoniseringsprincip?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(15 januari 2002)

När det gäller punktskattesatser står kommissionen fast vid sin åsikt att konvergens av skattesatserna på längre sikt vore fördelaktigt för den inre marknadens funktion. I den gällande gemenskapslagstiftningen fastställs likväl endast minimiskattesatser, och det är medlemsstaterna själva som bestämmer om de skall ha nationella punktskattesatser på alkohol och tobaksvaror som överstiger gemenskapens minimiskattesatser.

Rådets direktiv 92/84/EEG av den 19 oktober 1992 gäller tillnärmning av punktskattesatser på alkohol och alkoholdrycker(1). Enligt direktivet skall de skattesatser som fastställs i direktivet granskas regelbundet på grundval av en rapport från kommissionen, och därvid skall alla relevanta faktorer beaktas. Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta en sådan rapport. Den kommer att ta hänsyn till alla aspekter av frågan, även folkhälsoaspekter.

(1) EGT L 316, 31.10.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3625/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(11 januari 2002)

Ämne: Kompensation för det franska förbudet mot import av brittiskt nötkött

Kan kommissionen efter domstolens beslut i mål C-1/00 ange vilka möjligheter till gottgörelse och kompensation som nu finns tillgängliga för de brittiska jordbrukare vilkas utkomst påverkats av den franska regeringens olagliga beslut?

Är kommissionen nöjd med förfarandet för kompensation och gottgörelse vid denna typ av fall, och har den för avsikt att lägga fram förslag för att förbättra den nuvarande situationen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(10 april 2002)

I enlighet med EG-domstolens rättspraxis, som fastställts bland annat genom Francovichoch Bonifaci mot Italien(1), Brasserie du Pêcheur S.A. mot Förbundsrepubliken Tyskland(2) och The Queen mot Secretary of State for Transport ex parte: Factortame Ltd m.fl., erkänner EG-rätten en allmän princip enligt vilken medlemsstaterna är skyldiga att ersätta enskilda personers skador som är en följd av brott mot sådant område i EG-rätten för vilket medlemsstaten är ansvarig.

I princip kunde således de brittiska jordbrukare som drabbats av förluster till följd av den överträdelse av EG-rätten som fastställts av EG-domstolen i mål C-1/00, väcka talan avseende skadeståndsansvar mot Frankrike vid behörig, nationell domstol.

För att lyckas med detta bör de sökande uppfylla de villkor som anges i relevant rättspraxis.

Kommissionen anser att den rättspraxis som avses ovan tydligt fastställer allmänna principer för medlemsstaternas ansvar gentemot enskilda personer i förhållande till en medlemsstats brott mot EG-rätten. Därför har kommissionen inte hittills lagt fram några förslag på detta område. Domstolen har emellertid konstaterat att varje medlemsstats nationella rättssystem, i brist på relevanta gemenskapsbestämmelser för fastställande av skadeståndets storlek, ska fastställa kriterierna för detta. Domstolen har dock betonat att dessa kriterier inte får vara ogynnsamma jämfört med motsvarande fall i nationell rätt eller sådana att de i praktiken gör det omöjligt eller för svårt att få skadestånd.

(1) De förenade målen C-6/90 och 9/90 [1991] Rec. I-5357.

(2) De förenade målen C-46/93 och C-48/93 [1996] REG I-1029.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3518/01

från Struan Stevenson (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Export av levande nötkreatur till tredje land

Hur stort var det bidrag som under 2000 betalades ut för export från gemenskapen till tredje land av levande nötkreatur för (a) slakt och (b) avel?

Svar från Michel Fischler på kommissionens vägnar

(11 februari 2002)

Exportbidraget som betalades ut 2000 för levande nötkreatur uppgick till 110 769 miljoner euro. Tyvärr finns inga detaljer tillgängliga i bokföringen när det gäller fördelningen av dessa utbetalningar mellan slakt- och avelssyfte.

På grundval av exportlicenserna som utfärdades under den berörda perioden kan man dock uppskatta att lite mer än 30 % betalades ut för djur som exporterats i avelssyfte och omkring 70 % av beloppet betalades ut för djur avsedda för slakt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3198/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(20 november 2001)

Ämne: Framsteg i genomförandet av vägbygget PATHE

Kan kommissionen upplysa mig om följande:

1. Hur såg den ursprungliga tidsplanen ut för slutförandet av vägbygget som skall förbinda Patra med Athen och Thessaloniki (PATHE), och hur ser tidsplanen för slutförandet ut i dag?

2. Hur stor var den ursprungliga budgeten för vägförbindelsen mellan Patra, Athen och Thessaloniki (PATHE) och hur stor är budgeten i dag för slutförandet av detta vägbygge?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(7 mars 2002)

Kommissionen önskar påpeka för frågeställaren att det är de grekiska myndigheterna som i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1), ansvarar för att förvaltningen och genomförandet sker på ett effektivt och korrekt sätt. I operativprogrammen ingår inte med nödvändighet särskilda tidsplaner för de projekt som samfinansieras via strukturfonderna. Det är vidare myndigheterna i medlemsstaterna som ansvarar för budgetbeslut avseende denna typ av projekt.

Vad beträffar finansiering från gemenskapen samfinansierades färdigställandet av den 400 kilometer långa motorvägssträckan mellan Korint och Thessaloniki av både Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden under programperioderna 19891993 och 19941999 till en kostand av 1 miljard euro.

Under programperioden 20002006 förväntas ytterligare en sträcka på 300 kilometer av PATHE-motorvägen från Patras till Thessaloniki samfinansieras av strukturfonderna, inbegripet bron

över Rio Antirio och ringvägen runt Aten. Operativprogrammen avseende vägar och Sammanhållningsfonden bekostar totalt 4,6 miljarder euro. Beloppet fördelas i form av 1,3 miljarder i form av bidrag från gemenskapen, 1,2 miljarder euro i form av statligt stöd och 2,1 miljarder euro i form av privata investeringar (koncessioner). Kommissionen kommer att få upplysningar om färdigställandet av den nya sträckan genom den årliga rapport som det åligger de grekiska myndigheterna att lämna in. Utgifter inom ramen för dessa projekt kommer att vara stödberättigande fram till den 31 december 2008.

Den totala kostnaden för PATHE-motorvägen kommer först att kunna fastställas när utformningen och byggnationen är avslutade och det har gjorts ingående studier av hela projektet.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3319/01

från Nirj Deva (PPE-DE) till kommissionen

(22 november 2001)

Ämne: Ian Stillman

Ian Stillman, en brittisk välgörenhetsarbetare, står inför rätta i Shilma (Indien), en rättegång som har försenats flera gånger. Vad har kommissionen mot bakgrund av detta gjort för att utöva påtryckningar på den indiska regeringen så att detta fall prövas rättvist och snabbt? Detta är särskilt angeläget med tanke på att Ian Stillman är döv och saknar ett ben. Han har nyligen flyttats till en cell som är för liten för hans rullstol.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 december 2001)

Kommissionen känner till fallet med den funktionshindrade välgörenhetsarbetaren Ian Stillman som har dömts till ett tioårigt fängelsestraff i Indien. Den delar fullständigt parlamentsledamotens oro över omständigheterna kring arresteringen och de förhållanden under vilka han hålls fängslad.

Kommissionen tog innan Ian Stillmans överklagande skulle behandlas av domstol (den 24 september 2001) genom sin delegation i New Delhi skriftligen kontakt med den nationella människorättskommissionen i Indien för att få aktuella uppgifter om Stillmans hälsa och fängelseförhållanden.

Kommissionens delegation fick veta att inskrivningsdomaren S.C. Verma följer fallet Stillman och att han kontaktat distriktsdomaren i Nahan, dvs. det distrikt där Ian Stillman hålls häktad. Ytterligare uppgifter om fängelseförhållandena har utlovats.

Kommissionen har också diskuterat Ian Stillmans fall med företrädare för organisationen Fair Trials Abroad, som besökte Bryssel i september.

Eftersom de indiska myndigheterna nu tycks ha försenat överklagandet kommer kommissionen att kontakta den indiska människorättskommissionen på nytt och att fortsätta att följa utvecklingen av ärendet noga.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3393/01

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 december 2001)

Ämne: AVS-ländernas tillgång till informationssamhället

I AVS-EU:s tredje gemensamma parlamentariska församling i oktober 2001 lovade kommissionen och Europaparlamentet att organisera konferenser och seminarier som ger AVS-länderna tillgång till informationssamhället.

Dessa konferenser skall utgöra forum för diskussioner och initiativ till realistiska projekt, med beaktande av de toppmöten om informationssamhället som äger rum i Genève 2003 och Tunis 2005.

Med tanke på denna betoning av AVS-ländernas tillgång till informationssamhället: har kommissionen fastställt en tidsplan för konferenser och seminarier för att gå vidare med denna viktiga ambition?

Vilka initiativ föreslår kommissionen för att underlätta AVS-ländernas tillgång till informationssamhället?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(17 januari 2002)

Den tredje gemensamma parlamentariska församlingen för staterna i Afrika, Västindien och Stilla havsområdet och Europeiska unionen (AVS-EU) antog den 1 november 2001 resolution nr 3228 om åtgärder för att ge AVS-länderna möjligheter till global kommunikation som ett bidrag till hållbar utveckling, och om behovet av detta. I paragraf 60 i denna resolution uppmanas kommissionen och parlamentet att inför Världstoppmötet om informationssamhället organisera förberedande möten. I paragraf 64 i samma resolution uppmanas den gemensamma församlingen att organisera en workshop i samband med dess nästa sammanträde i Sydafrika.

När det gäller Världstoppmötet om informationssamhället håller förberedelserna för närvarande på att avslutas. Tre förberedande konferenser (PrepCom) kommer att äga rum sommaren 2002, våren 2003 och hösten 2003. Det kommer dessutom att arrangeras regionala konferenser. Konferensen för Afrika kommer troligen att ledas av FN:s ekonomiska kommission för Afrika.

Gemenskapen har mot bakgrund av sina specialkunskaper i frågan för avsikt att delta som fullvärdig deltagare och spela en aktiv roll i förberedelserna av toppmötet, både i de förberedande och de regionala konferenserna. I stället för att planera ytterligare evenemang kommer kommissionen dock att bidra till de många evenemang som redan fastställts.

Den workshop som planerats till nästa gemensamma parlamentariska församling har tillkommit på initiativ av församlingen, inte kommissionen. Kommissionen är beredd att hjälpa till med förberedelserna om så behövs.

För AVS-länderna finns flera program med en IKT-komponent (informations- och kommunikationsteknologi), men inget större program som särskilt skulle gälla informationssamhället. Ett sådant program övervägs för närvarande för länderna i Indiska oceanen, och diskussioner pågår med Västindienregionen om dess införlivande i @LIS-programmet, som gäller för Latinamerika, genom medel från Europeiska utvecklingsfonden. Inom de nuvarande policy- och finansieringsramarna är liknande program för Afrika tänkbara i samband med programplaneringen för nionde Europeiska utvecklingsfonden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3137/01 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen. Frankrikes fotbollsmyndigheter bötfällda i anledning av biljetterna till världscupen.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 160 E , 04/07/2002 s. 0060 - 0060



SKRIFTLIG FRÅGA E-3137/01 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (14 november 2001) Ämne: Frankrikes fotbollsmyndigheter bötfällda i anledning av biljetterna till världscupen Kan kommissionen ge besked om betalningsdatumet för de böter på 1 000 euro som det franska fotbollsförbundet ådömts för att ha givit företräde åt franska medborgare vid försäljningen av biljetter, något som strider mot EU:s konkurrensregler? Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar (3 december 2001) Den 3 november 1999 gjorde Franska fotbollsförbundet inbetalningen på 1 000 euro till kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3379/01

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(7 december 2001)

Ämne: WTO-undantag

Skulle kommissionen med hänsyn till att man lyckats utverka ett undantag beträffande Cotonou-avtalet vid WTO:s ministermöte i Doha i Quatar kunna bekräfta att bananer från AVS-länder, liksom övriga produkter med ursprung i AVS-länderna, i enlighet med Cotonou-avtalet även fortsättningsvis kommer att kunna införas tullfritt till EU-marknaden fram till 2008?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(22 januari 2002)

Det undantag som beviljats staterna i Afrika, Västindien och Stilla havs-området (AVS) och gemenskapen med avseende på Cotonou-avtalet omfattar de icke ömsesidiga tullförmåner som gemenskapen beviljat för all import från AVS-länderna ända fram till 2008.

Även om Cotonou-avtalet innehåller bestämmelser om tullförmåner för bananer och den exakta nivån på tullen för import från AVS-länderna inte uttryckligen anges i avtalet, har gemenskapen beviljat tullfritt tillträde för import från AVS-länderna och har inga planer på att ändra detta i framtiden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2298/01

från Monica Frassoni (Verts/ALE)och Joost Lagendijk (Verts/ALE) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Utnämning av en ny direktör för direktorat D i GD Yttre Förbindelser

En av de uttalade prioriteringarna i reformen av kommissionen är att befordringar skall ske på grundval av kompetens och inte på grundval av nationalitet, politisk tillhörighet eller någon annan slumpmässig kombination. Denna princip upprepas i Infonote nr 9/2001 för GD Yttre Förbindelser den 3 juli 2001.

Det vore därför intressant att veta varför kommissionen gjorde ett tydligt avsteg från denna princip när den utsåg Reinhard Priebe till ny direktör för direktorat D i GD Yttre Förbindelser. I det nummer från generaldirektoratets tidning som utgavs för månaderna april/maj/juni 2001 finns en tankeväckande intervju med Priebe där han med avväpnande uppriktighet medger att han aldrig tidigare arbetat med yttre förbindelser, och att det var slumpen som avgjorde att han hamnade vid direktoratet för västra Balkan.

Kan kommissionen ange på vilka grunder Priebe anställdes eftersom han själv erkänner att han inte har någon erfarenhet av yttre förbindelser ännu mindre någon erfarenhet av situationen på västra Balkan och eftersom detta förfarande tydligt strider mot kommissionens interna regler?

Anser inte kommissionen att det bland dess egna anställda finns tillräckligt kompetenta personer för en sådan känslig befattning, inte minst i detta läge när samarbetet mellan EU och västra Balkan fungerar dåligt?

Anser inte kommissionen att det är skadligt för dess auktoritet och trovärdighet att slumpmässigt utse en direktör som saknar relevanta meriter även om hans yrkesmässiga kvalifikationer inte kan ifrågasättas när det gäller andra viktiga gemenskapsfrågor?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(25 oktober 2001)

Vid utnämningen av högre chefer tar kommissionen hänsyn till en rad kriterier. När det gäller den nyligen utannonserade lediga tjänsten som direktör för ansvarsområdet västra Balkan ingick bl.a. följande i urvalskriterierna: dokumenterad erfarenhet av arbetsledning och förhandlingsvana, förmåga att utarbeta komplicerade program i en snabbt föränderlig omgivning, tidigare erfarenhet av internationella förbindelser samt god organisatorisk förmåga och förmåga att kommunicera.

Efter en rad intervjuer ansågs den sökande som utvaldes för tjänsten ha den bredaste erfarenheten och de bredaste kvalifikationerna som behövdes för denna krävande tjänst. Tidigare erfarenheter av arbete inom Generaldirektoratet för yttre förbindelser var inte något krav för tjänsten och de andra faktorer som ovan angivits ansågs mera betydelsefulla med hänsyn till det arbete som skall utföras när det gäller länderna i regionen. Utnämningen i fråga gjordes således inte slumpmässigt utan efter ett noggrant urvalsförfarande under vilket kommissionen inte gjorde något avkall på sina regler. Förfarandet inrättades just i syfte att se till att bästa tillgängliga kompetens inom kommissionen skulle kunna hittas och väljas ut för krävande tjänster som denna.