SKRIFTLIG FRÅGA E-1421/02

från Karin Junker (PSE) till kommissionen

(23 maj 2002)

Ämne: Skogsdöd i Indonesien

Internationella miljöorganisationer ser med oro på Indonesien. Av de 162 miljoner hektar skog som för 40 år sedan fortfarande täckte den vegetationsrika östaten finns i dag endast hälften kvar. De långsiktiga klimatiska och ekologiska effekterna väcker oro, menar experterna. Förutom skogsbränderna anser lokala observatörer att det korrupta politiska systemet är en huvudsaklig anledning till att livsviktiga resurser går förlorade. Sedan den tidigare presidenten Suharto störtades skall autonomin i regionerna ha stärkts och den statliga kontrollen blivit maktlös. Ekonomiskt svaga lokala förvaltningsmyndigheter har berikat sig genom illegal skogsröjning. För att säkra utrymme och grundvalar för kommande generationers existens kräver de icke-statliga organisationerna en skogsreform, klara ägarförhållanden och strängare åtgärder mot illegal röjning och korruption.

EU är Indonesiens näst största handelspartner och den största avnämaren av dess varuexport. Dessutom är EU den största externa investeraren i regionen. Under fyra år har 106 miljoner EUR anslagits till EG:s utvecklingsprogram, vilka huvudsakligen stöder skogsbruket. I sitt meddelande Utveckling av närmare förbindelser mellan Indonesien och Europeiska unionen(1) betonar kommissionen nödvändigheten av att stödja Indonesien under den planerade skogsreformen. Man påpekar att de existerande problemen hänger nära samman med den politiska processen i Indonesien. Om denna förbättrades skulle EU:s stödprogram, som huvudsakligen koncentreras på brandskydd, meningsfull skogsdrift och bibehållande av den ekologiska balansen, få en större effekt.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

- I vilken mån sätter kommissionen press på den indonesiska regeringen för att de planerade reformerna faktiskt skall genomföras?

- På vilket vis samarbetar kommissionen med lokala och internationella icke-statliga organisationer?

- Ser kommissionen något samband mellan hotet mot Indonesiens skogar och bristerna inom den lokala förvaltningsstrukturen?

- Förfogar kommissionen över några siffror om avverkningsmängder och graden av korruption?

- Vilka möjligheter ser kommissionen att undanröja missförhållandena och förhindra rovdrift?

(1) (KOM(2000) 50) slutlig.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 juni 2002)

Kommissionen delar den oro som framförts av parlamentsledamoten när det gäller förstörelsen av skogar i Indonesien och den otillfredsställande förvaltning och reglering av mark- och skogsresurser, som

är bakgrund till problemet. Om den rapporterade avskogningstakten fortsätter kan detta leda till att större delen av den resterande urskogen i Indonesien försvinner inom mindre än tjugo år. Korruption är enligt uppgift kopplad till tilldelningen av avverkningstillstånd, men det är mycket svårt att bedöma omfattningen av denna.

Kommissionen genomför inom ramen för sitt samarbete med Indonesien (både det nuvarande och det framtida) åtgärder för att förbättra förvaltningen av skogar i landet. Den har under flera års tid varit ledande i de politiska diskussioner som förts i den rådgivande gruppen mellan internationella givare och Indonesien i syfte att få till stånd en reform på skogs- och markförvaltningsområdena. Bevarandet av skogarna uppmuntras genom den ständiga dialogen med myndigheterna och genom att särskilda villkor och styrelseaspekter inkluderas i pågående projekt. Framför allt finansierar kommissionen sedan 2001 inrättandet och driften av ett centrum för bekämpning av olovlig skogsavverkning (Illegal Logging Response Centre) inom det indonesiska skogsministeriet, som särskilt har till uppgift att rapportera och kontrollera olovlig skogsavverkning i Indonesien.

På internationell nivå främjar kommissionen också genomförande och förstärkning av åtgärder som syftar till bevarande och en hållbar förvaltning av skogar, t.ex. inom ramen för Förenta nationernas skogsforum, konventionen om biologisk mångfald och Internationella organisationen för tropiskt timmer. Kommissionen deltog också i den konferens om upprätthållande av skogslagstiftning, styrelseformer och handel (Forest Law Enforcement, Governance and Trade, nedan kallat FLEGT) som hölls på Bali i september 2001. Som uppföljning på denna ministerkonferens anordnade kommissionen i april 2002 ett internationellt FLEGT-seminarium. I seminariet deltog de viktigaste berörda experterna från medlemsstaterna, andra viktiga timmerproducerande och importerande länder, icke-statliga organisationer och skogsindustrier. Under seminariet diskuterades inrättandet av mekanismer för identifiering av laglig respektive olaglig timmerproduktion, införande av en legalitetslicens, ny lagstiftning för att förhindra import av olagliga skogsprodukter till gemenskapen, och kriterier för lån till timmerproducerande verksamhet samt lämpliga källor för offentliga kontrakt. Kommissionen förklarade i sitt meddelande Mot ett globalt partnerskap för hållbar utveckling(1) att den senast i slutet av 2002 skall utarbeta en Europeiska unionens handelsplan för upprätthållande av skogslagstiftning, styrelseformer och handel (FLEGT), för att bekämpa olaglig skogsavverkning och med den förknippad handel och för att stärka det internationella samarbetet att motverka överträdelser av och brott mot skogslagarna. I enlighet därmed håller kommissionen nu själv på att utarbeta ett meddelande beträffande ett åtgärdsprogram för FLEGT.

Kommissionen håller med om att förbättrat styre på nationell och regional nivå är av avgörande betydelse om några framsteg skall kunna göras i fråga om skogsförvaltningen i Indonesien. Det är av den anledningen som strategin för gemenskapsbiståndet till Indonesien 20022006 är koncentrerad på två sinsemellan förbundna områden, nämligen gott styre och hållbar förvaltning av Indonesiens naturresurser, särskilt skogarna. I det planerade biståndsprogrammet ingår anslag av medel för att förstärka decentraliseringsprocessen och för att befästa det rättsliga systemet i Indonesien, särskilt det system som har anknytning till förvaltning av skogar, markrättigheter och naturresurser.

(1) KOM(2002) 82 slutlig.