SKRIFTLIG FRÅGA E-0664/02

från Feleknas Uca (GUE/NGL) till kommissionen

(8 mars 2002)

Ämne: Minoriteters kulturella och språkliga rättigheter i EU:s kandidatländer

En förutsättning för den demokratiska stabiliteten är integrationen av etniska och religiösa minoriteter i samhället. En del av kandidatländerna har långt kvar till detta mål, t.ex. Turkiet, där de etniska och religiösa minoriteterna inte garanteras några rättigheter.

Europarådets ramkonvention om skyddet av nationella minoriteter skall fastställa de individuella rättigheterna för anhöriga till minoriteter. Vilka kandidatländer har ratificerat och genomfört detta ramavtal?

Vad anser kommissionen om situationen för de etniska och religiösa minoriteterna i kandidatländerna?

Garanterar man de kulturella rättigheterna i kandidatländerna? Tar man hänsyn till rätten till undervisning på modersmålet i utbildningsväsendet i kandidatländerna?

Är genomförandet av ramkonventionen för skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan för regionala språk och minoritetsspråk en ledstjärna vad gäller anslutningsförhandlingarna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 april 2002)

De politiska kriterierna från Köpenhamn innefattar respekt för och skydd av minoriteter. Vid Europeiska rådet i Luxemburg (1213 december 1997) påmindes om att iakttagandet av de politiska kriterierna från Köpenhamn (2122 juni 1993) är en förutsättning för att anslutningsförhandlingar skall inledas.

När kommissionen bedömer kandidatländernas framsteg med avseende på dessa kriterier ägnar den särskild uppmärksamhet åt respekten för och genomförandet av de olika principerna i Europarådets ramkonvention om skydd för nationella minoriteter. Alla kandidatländer har ratificerat denna konvention, med undantag för Lettland och Turkiet. Det bör noteras att detta ännu inte gjorts av alla medlemsstater.

Kommissionen har sedan 1997 regelbundet bedömt kandidatländernas framsteg med avseende på Köpenhamnskriterierna, först i sina yttranden från 1997 och sedan i sina återkommande rapporter. I november 2001 drog kommissionen i sitt strategidokument(1) slutsatsen att alla de kandidatländer med vilka förhandlingar inletts arbetar på att uppfylla de politiska kriterierna från Köpenhamn och att Turkiet fortfarande inte uppfyller dessa kriterier.

Den regelbundna bedömningen av kandidatländernas framsteg med avseende på de politiska kriterierna från Köpenhamn har lett till en positiv utveckling i samtliga kandidatländer, även när det gäller respekten för minoriteters rättigheter och minoritetsskydd. Estland och Lettland har till exempel gjort ytterligare framsteg när det gäller att integrera icke-medborgare och har fortsatt arbetet med att uppfylla de rekommendationer från Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) som rör medborgarskap och naturalisation. Det bör dock med vederbörlig omsorg ombesörjas att genomförandet av den befintliga språklagstiftningen sker med full respekt för internationella normer. Lettland förväntas dessutom under 2002 anpassa sin vallagstiftning till internationella normer. I Rumänien har en ny lagstiftning antagits som ökar användningen av minoritetsspråken, och i Slovakien har det gjorts betydande ansträngningar för att ytterligare utveckla strategier för att skydda minoriteters rättigheter.

När det gäller romerna är diskrimineringen i flera kandidatländer fortfarande utbredd och deras levnadsvillkor fortfarande svåra. På ett antal områden har det samtidigt kunnat konstateras en positiv utveckling. I alla kandidatländer med en ansenlig grupp romer finns det nu nationella åtgärdsplaner för att ta itu med dessa frågor, och i vissa länder har det avsatts budgetmedel. Finansieringen genom Phare har ökats avsevärt i samband med detta.

De religiösa minoriteternas rättigheter respekteras i stort sett i de länder med vilka förhandlingar har inletts och regeringarna begränsar inte religionsutövningen. I några få fall har det ännu inte antagits någon ny lagstiftning om religiösa samfund.

Utbildningssystemen i dessa 12 kandidatländer möjliggör i stort sett utbildning på minoritetsspråken. I Estland möjliggör t.ex. lagen om grundskola och gymnasieskola även fortsatt undervisning på ryska. I Lettland ges stöd till utbildning både på lettiska, ryska och åtta andra minoritetsspråk, och på grundskolenivå genomförs för närvarande ett program för tvåspråkig utbildning som slutligen skall möjliggöra en övergång till lettiskspråkig gymnasieutbildning. Andra exempel är Rumänien, där för närvarande 5 % av utbildningsanstalterna bedriver undervisning på ett minoritetsspråk, eller Slovakien, som i juni 2001 ratificerade den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk.

(1) KOM(2001) 700 slutlig.