ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2554/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(28 juli 2000)

Ämne: Skydd för medborgare med funktionshinder och händelserna i Rotterdam

Kvällen den 2 juli, före finalen i europamästerskapen i fotboll, genomlevde en grupp om 140 funktionshindrade, varav 100 var rullstolsbundna, ett sannskyldigt äventyr.

För det första var Rotterdams flygplats inte tillräckligt utrustad för att de funktionshindrade skulle kunna stiga av, varför dessa var tvungna att bäras en och en. Det värsta inträffade emellertid vid själva stadion, där de funktionshindrade trots att deras särskilda behov redan hade meddelats vid inköpet av biljetterna à 510 000 lire tilldelades platser i läktarens tredje sektion, åtta trappor upp.

Ett team från RAI som var närvarande för att filma sportevenemanget uppmärksammade hur de som följde med de funktionshindrade bar upp dessa på sina axlar. Journalisterna angreps, slogs, skadades och kvarhölls till sent på natten av nederländsk polis.

1. Anser kommissionen att man kan tolka den nederländska polisens handlande som en form av rasism?

2. Hur är det möjligt att en medlemsstat inte har vidtagit åtgärder för att undanröja arkitektoniska hinder?

3. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att belysa händelserna och se till att Nederländerna snarast möjligt återgår till att vara ett land där funktionshindrade medborgares rättigheter respekteras?

4. Hur skyddas press- och informationsfriheten i Nederländerna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2471/00, E-2526/00 och E-2554/00 ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(5 oktober 2000)

Kommissionen beklagar starkt de händelser som inträffade vid fotbollsfinalen i Euro 2000 i Rotterdam.

Gemenskapens mål är att främja full delaktighet för funktionshindrade i ekonomi, samhälle och kulturliv, och kommissionen har i enlighet med artikel 13 i fördraget lagt fram förslag om en rad åtgärder som syftar till att bekämpa diskriminering av funktionshindrade(1).

Det är dock fortfarande medlemsstaterna som ansvarar för frågor som rör funktionshindrades tillgång till byggnader och platser som är offentliga eller öppna för allmänheten.

I linje med meddelandet av den 12 maj 2000 För ett Europa fritt från hinder för människor med funktionsnedsättning(2) föreslår kommissionen också en rad initiativ som syftar till att öka tillgängligheten för funktionshindrade när det gäller kollektiva färdmedel och byggd miljö.

(1) KOM(1999) 564 slutlig.

(2) KOM(2000) 284 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2526/00

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(2 augusti 2000)

Ämne: Diskriminering av funktionshindrade i Rotterdam

Söndagen den 2 juli 2000, i samband med finalen i europeiska mästerskapen i fotboll i Rotterdam, Nederländerna, blev en grupp italienska funktionshindrade personer som innehade giltiga biljetter föremål för en skamlig våldsincident som stadions funktionärer och den nederländska polisen gjorde sig skyldiga till.

De föregående dagarna hade gruppen fått tillstånd från de ansvariga för stadion att inta platser i en sektor som är lättillgänglig för rullstolar. Dessa platser förvägrades dem emellertid, åtminstone delvis, då de anlände till stadion. Efter långa diskussioner tilläts de medföljande att bära dem på ryggen till en annan sektor som låg högre upp och inte kunde nås med rullstol. De funktionshindrade ålades dessutom att lämna rullstolen vid ingången, tillsammans med vatten och andra nödvändiga artiklar.

1. Anser inte kommissionen att sådana händelser strider mot bestämmelserna i fördraget, i synnerhet mot artikel 13 i EG-fördraget, i vilken det anges att man inom Europeiska unionen motsätter sig all form av diskriminering, även av funktionshindrade?

2. Anser inte kommissionen att detta är en medvetet diskriminerande handling av fysiskt missgynnade europeiska medborgare, dessutom i samband med ett europeiskt sportevenemang?

3. Håller kommissionen med om att Nederländerna i framtiden inte skall tillåtas organisera evenemang som hänför sig till sport, kultur, konst osv. på europeisk nivå, tills samtliga europeiska medborgare garanterats att få bevista dem fullt ut och i frihet, oavsett deras tillstånd och nationalitet?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2471/00, E-2526/00 och E-2554/00 ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(5 oktober 2000)

Kommissionen beklagar starkt de händelser som inträffade vid fotbollsfinalen i Euro 2000 i Rotterdam.

Gemenskapens mål är att främja full delaktighet för funktionshindrade i ekonomi, samhälle och kulturliv, och kommissionen har i enlighet med artikel 13 i fördraget lagt fram förslag om en rad åtgärder som syftar till att bekämpa diskriminering av funktionshindrade(1).

Det är dock fortfarande medlemsstaterna som ansvarar för frågor som rör funktionshindrades tillgång till byggnader och platser som är offentliga eller öppna för allmänheten.

I linje med meddelandet av den 12 maj 2000 För ett Europa fritt från hinder för människor med funktionsnedsättning(2) föreslår kommissionen också en rad initiativ som syftar till att öka tillgängligheten för funktionshindrade när det gäller kollektiva färdmedel och byggd miljö.

(1) KOM(1999) 564 slutlig.

(2) KOM(2000) 284 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2153/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: Etik och EU-lagstiftning

Är kommissionen medveten om att den franska etiska kommittén (Comité Consultatif National D'Ethique) har uppmanat den franska nationalförsamlingen att inte i fransk lag införliva det senaste direktivet om möjligheterna att ta patent på det mänskliga genomet?

Har en medlemsstat möjlighet att på etiska grunder uppskjuta tillämpningen av någon EU-lagstiftning? Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att tillse att EU-lagstiftning inte äventyras på detta sätt? Kommer kommissionen att överväga att införa en egen etisk kommitté eller etisk enhet så att dessa viktiga frågor inte nationaliseras utan behandlas på en paneuropeisk nivå?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Kommissionen känner till yttrande nr 64 från den franska etiska kommittén (Comité Consultatif National d'Ethique) av den 8 juni 2000 angående Europaparlamentets och rådets direktiv 98/44/EG av den 6 juli 1998 om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar(1).

Enighet om detta direktiv nåddes efter diskussioner inom parlamentet och rådet, där mycken uppmärksamhet ägnades de etiska aspekterna på biotekniska uppfinningar. I direktivet försöker man både ta hänsyn till de etiska aspekterna och skapa incitament för forskning och utveckling inom biotekniken.

Enligt artikel 15.1 i direktivet skall medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet senast den 30 juli 2000. Om en medlemsstat väljer att ifrågasätta direktivets giltighet vid EG-domstolen, innebär inte detta att landet befrias från skyldigheten att införliva direktivet inom den angivna tidsfristen. Kommissionen är i egenskap av fördragens väktare skyldig att se till att gemenskapslagstiftningen tillämpas på ett korrekt sätt av medlemsstaterna.

Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik inrättades av kommissionen 1992 för att ge råd till EU-institutionerna i etiska frågor. Gruppen har uttryckligen fått i uppdrag (artikel 7 i direktivet) att bedöma alla etiska aspekter med anknytning till biotekniken.

(1) EGT L 213, 30.7.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2126/00

från Roberto Bigliardo (TDI) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Bristfällig förvaltning av EU-medel i Basilicata. Framställning 47/96

Giovanni De Blasiis, chef för rättstjänsten vid Basilicatas regionråd, har lämnat in en framställning om bristfälligt utnyttjande av gemenskapsmedel för yrkesutbildning. Denna framställning har införts i det allmänna registret med nummer 47/96.

Den 26 juni 1996 beslöt Europaparlamentets utskott för framställningar att de frågor som De Blasiis tagit upp skulle behandlas och inledde behandlingen, varefter Europeiska kommissionen uppmanades att ta ställning till detta problems olika aspekter.

Kan kommissionen meddela vad den kommit fram till vid behandlingen och, för det fall någon slutsats dragits, tala om vilka åtgärder den har vidtagit?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Anna Diamantopoulou

(24 juli 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-3138/98 från Giuseppe Rauti(1).

(1) EGT C 297, 15.10.1999, s. 51.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1899/00

från Hans-Peter Martin (PSE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Användningen av stöd från EU till Internet-webbplatsen Südtirol-Online

1. Stämmer det att kommissionen inom ramen för programmet Adapt via den projektansvariga D.Net har beviljat 1 miljard lire i stöd till förlaget Athesias internettjänsten Südtirol-Online?

2. Hur vill kommissionen förklara att det bara finns 11 medarbetare sysselsatta vid Südtirol-Online som enligt den officiella projektbeskrivningen skall ha som ändamål att med stöd från EU internetutbilda mellan 40 och 50 journalister? Hur har kommissionen reagerat på liknande påståenden som offentligen gjorts gällande med Athesia, D.Net och Südtirol-Online och vad har kommissionen säga om den exakta fördelningen av anslagen till detta stödprojekt? Vilket sammanfattande omdöme har eventuella utvärderingar av projektet hittills givit upphov till?

3. Hur ser kommissionen på beskyllningarna om att Südtirol-Online under en längre tid låtit högerextremistiska chattforum uppträda på sin webbplats? Hur kan det mot bakgrund av sådana beskyllningar rättfärdigas att EU stöder en sådan internettjänst?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(27 juli 2000)

Den fråga som parlamentsledamoten tar upp handlar om administrationen av de projekt som delfinansieras av Europeiska socialfonden (EFS) inom ramen för gemenskapsinitiativen. Enligt gemenskapsbestämmelserna och i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen ansvarar medlemsstaterna för administrationen av dessa projekt.

Efter kontakter med medlemsstaten kan kommissionen bekräfta att budgeten för projektet uppgår till 982 900 000 lire, varav 442 000 000 delfinansieras av Europeiska socialfonden, 147 435 000 av den nationella budgeten (fondo di rotazione), och 393 160 000 lire finansieras av den privata sektorn. Det förskott som Europeiska socialfonden redan har betalat ut uppgår till 73 000 000 lire.

Kommissionen har uppmanat de nationella myndigheterna att inleda ett kontrollförfarande av hela projektet. Inom ramen för partnerskapsprincipen skall inget ytterligare förskott utbetalas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1846/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(9 juni 2000)

Ämne: Utfärdande av certifikat för och tillsyn beträffande piloter

Anser kommissionen att nuvarande arrangemang för utfärdande av certifikat för och tillsyn beträffande piloter i medlemsstaterna är tillfredsställande?

Kan kommissionen i synnerhet föreställa sig potentiella intressekonflikter på grund av det faktum att de som är ansvariga för att kontrollera piloterna är anställda av industrin i stället för av en myndighet (som är normalt när det gäller utfärdande av körkort för bilförare)?

I vilken utsträckning har medlemsstaterna nu ömsesidigt erkänt kvalifikationer?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(24 juli 2000)

För närvarande finns det ingen gemenskapslagstiftning om utfärdande av certifikat och övervakning av piloters yrkesskicklighet.

Detta kan inte ses som en brist i de regler som för närvarande gäller i medlemsstaterna i denna fråga, men kommissionen bör ändå, i syfte att införa gemensamma krav och normer för pilotcertifikat, i slutet av detta år lägga fram ett lagstiftningsförslag utgående från de gemensamma luftfartskraven för certifikat för flygpersonal (Joint aviation requirement- Flight crew licensing, JAR-FCL) som utarbetats av gemensamma luftfartsmyndigheterna (JAA) och redan antagits av ett antal medlemsstater. Detta lagförslag, som är resultatet av en serie samråd där både företrädare för näringslivet och de berörda yrkesbranscherna deltagit, omfattar också bestämmelser avseende instruktörer och kontrollörer.

Vad beträffar det faktum att kontrollörerna anställs av näringslivet, snarare än av myndigheterna, så är det naturligtvis riktigt att detta kan leda till intressekonflikter. Denna situation beror på att kontrollörerna måste ha flygerfarenhet och skall ha avverkat ett stort antal flygtimmar, vilket endast professionella piloter kan uppvisa. I samband med att särskilda gemenskapsregler utvecklas i denna fråga är det därför viktigt att se till att man finner en jämvikt mellan kraven på opartiskhet och på sakkunskap genom att utarbeta mycket entydiga och stränga ramar för utövandet av kontrollörens verksamhet.

Vad beträffar ömsesidigt erkännande av certifikat för flygpersonal inom civilflyget gäller rådets direktiv 91/670/EEG av den 16 december 1991(1), men detta berör endast personal som utövar funktioner som är direkt knutna till flygandet av flygplanen, vilket gör att kontrollörer och instruktörer inte omfattas. Ömsesidigt erkännande av deras kvalifikationer berörs, beroende på vilken utbildningsnivå de måste ha i de olika medlemsstaterna, antingen av rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier(2), eller av rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG(3).

(1) EGT L 373, 31.12.1991.

(2) EGT L 19, 24.1.1989.

(3) EGT L 209, 24.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1514/00 från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen. Blödarsjuka.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 053 E , 20/02/2001 s. 0160 - 0160



SKRIFTLIG FRÅGA E-1514/00 från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen (12 maj 2000) Ämne: Blödarsjuka Hyser kommissionen några planer på att rätta till det förhållandet att ersättningarna till blödarsjuka som drabbats av virusinfektion efter att ha fått produkter av smittat blod varierar starkt utöver Europeiska unionen? Svar från David Byrne på kommissionens vägnar (9 juni 2000) När det gäller ersättning till blödarsjuka patienter som kan ha drabbats av infektioner genom smittat blod står kommissionens position fast sedan länge. Det är en fråga för medlemsstaterna, och kommissionen har inte för avsikt att vidta några åtgärder på området.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1484/00

från Paul Rübig (PPE-DE) till rådet

(12 maj 2000)

Ämne: Europeiska domstolens behörighet med hänsyn till artikel 7 i FEU

Även om de 14 övriga EU-medlemsstaternas nuvarande bilaterala åtgärder mot Österrike, såsom reaktion på att landet fått en regering med partierna ÖVP och FPÖ, inte handlar om någon tillämpning av artikel 7 i FEU, utgör dock stadgandena i artiklarna 6 och 7 i FEU ett fast inslag vid den juridiska och politiska diskussionen om hur tillåtliga och ändamålsenliga dessa åtgärder är.

Av en jämförelse mellan förfarandebestämmelserna i artikel 7 i FEU och behörighetsbestämmelserna i artikel 46 i FEU framgår det att ett beslut enligt artikel 7.1, varvid rådet fastslagit att förhållanden av det slag som avses i denna artikel råder, inte kan hänskjutas till Europeiska domstolen för prövning. Detta innebär att en EU-medlemsstat mot vilken ett beslut av ovannämnda slag riktats framför allt förvägras varje möjlighet att inför rätta göra gällande att landets i artikel 7.1 i FEU garanterade rätt att bli hörd i sak eventuellt kan ha kränkts.

Hur ser rådet på detta, mot bakgrund av rättsstatsprincipen, vilken enligt artikel 6.1 i FEU är en av de grundläggande principerna för unionen?

Anser rådet att det i samband med den pågående regeringskonferensen om ändring av fördragen föreligger ett behov av och en möjlighet till att råda bot på detta förhållande, vilket ur rättsstatssynvinkel betraktat är en brist?

Svar

(18/19 september 2000)

Den fråga som den ärade parlamentsledamoten ställer avser en eventuell ändring av Fördraget om Europeiska unionen. Det bör därvid påpekas att översynen av fördragen ligger inom den pågående regeringskonferensens ansvarsområde och inte inom rådets.

Vad gäller Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen vill rådet rikta den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på artikel 309.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1420/00

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(5 maj 2000)

Ämne: Korruption inom Europeiska kommissionen

Kan kommissionen uppge vilka eventuella disciplinära åtgärder som vidtagits mot enskilda personer som arbetar inom kommissionen till följd av de förseelser som Paul van Buitenen informerat om?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1404/00 och E-1420/00 ingivet av Neil Kinnock för kommissionen

(3 juli 2000)

Kommissionen undersöker alla anklagelser om tjänstemäns agerande som kan föranleda disciplinära åtgärder.

I de fall som avser parlamentsledamotens fråga, inleddes disciplinära åtgärder för en tid sedan och i tillämliga fall har ärendena sänts till medlemsländernas rättsvårdande myndigheter.

Disciplinära åtgärder har i laga ordning avslutats för sex av de tjänstemän som Paul van Buitenens bok hänvisar till. I två av fallen frikändes tjänstemännen, i ett fall fick tjänstemannen en anmärkning, i två fall avskedades tjänstemännen och i ett fall avskedades en tjänsteman med minskad rätt till avgångspension.

I andra fall pågår disciplinära åtgärder och administrativa utredningar som påbörjats före och efter bokens utgivning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1329/00

från Marielle De Sarnez (PPE-DE) till kommissionen

(27 april 2000)

Ämne: Bistånd till de franska departement som drabbats av ovädret

Efter de svåra stormar som drog fram över Frankrike i slutet av december 1999 har flera drabbade departement varit tvungna att betala väsentliga belopp för återuppbyggnaden av den skadade infrastrukturen, trots att en stor del av kostnaderna betalades av försäkringsbolag.

Skulle kommissionen kunna ta hänsyn till de drabbade departementen och områdena nästa gång den skall avgöra vilka franska områden som är berättigade till stöd från strukturfonderna?

Skulle det inte vara möjligt att dessutom återinrätta budgetposten för bistånd till offer för naturkatastrofer?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(15 juni 2000)

Förteckningen över områden i Frankrike som kan komma att berättigas till stöd från strukturfondernas mål 2 under programperioden 20002006 fastställdes av kommissionen den 7 mars 2000, på grundval av det förslag som överlämnats av de franska myndigheterna.

I enlighet med artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1), kan denna förteckning inte ändras på förslag av en medlemsstat förrän under år 2003, i händelse av allvarlig krissituation i en region och utan att öka den bidragsberättigande befolkningen i den aktuella regionen.

Det är viktigt att understryka att de områden som kan komma att omfattas av mål 2 under perioden 20002006, sådana dessa bestämdes genom beslut av kommissionen den 7 mars 2000, representerar 70 % av den befolkning som drabbades av ovädren i slutet av 1999.

De områden som lidit skada men som ej kan komma ifråga som mål 2-områden kan icke desto mindre få nytta av andra interventioner från gemenskapen. I en informationsnot(2) finns uppräknade de olika gemenskapsinstrument som kan tas i bruk för detta ändamål.

Å andra sidan har kommissionen för närvarande inga planer på att återställa den budgetrubrik som berör hjälpen till offer för naturkatastrofer. Med tanke på de begränsade belopp som för detta ändamål varit inskrivna i budgeten fram till 1997 har den finansiella nödhjälpen från gemenskapen bara haft en symbolisk karaktär, och gemenskapens agerande på detta område har alltför ofta mynnat ut i en serie spridda åtgärder med relativt begränsade effekter. Kommissionen önskar nu stödja den ekonomiska rehabiliteringen i de drabbade områdena med hjälp av gemenskapens strukturinstrument.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.

(2) SEK(2000) 40.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1799/00 från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet. Utträde ur EMU-samarbetet.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 072 E , 06/03/2001 s. 0120 - 0120



SKRIFTLIG FRÅGA P-1799/00 från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet (5 juni 2000) Ämne: Utträde ur EMU-samarbetet Kan rådet garantera att samtliga medlemsländer fritt kan lämna den ekonomiska och monetära unionen, till exempel med 12 månaders varsel? Svar (26 september 2000) Såsom meddelades som svar på den ärade parlamentsledamotens skriftliga fråga nr P-0771/00 innehåller fördraget inte några specifika bestämmelser om en medlemsstats utträde vare sig ur EU i allmänhet eller ur den tredje etappen av EMU-samarbetet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1048/00

från Hubert Pirker (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2000)

Ämne: Ouppklarade frågor om egendom

Som bekant strider ersättningslös konfiskering av egendom alltid mot folkrätten. Den politiska betydelsen för gemenskapslagstiftningen av att dessa frågor är ouppklarade kan inte förklaras genom en hänvisning till artikel 295 i EG-fördraget.

Hur bedömer kommissionen inom ramen för anslutningsförhandlingarna med Slovenien att dessa frågor om egendom ännu inte har fått någon lösning? Är den beredd att bidra till att denna orätt klaras upp?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(2 maj 2000)

Som påpekats för ledamoten som svar på dennes skriftliga frågor E-0697/00 och E-0698/00(1) bedömdes processen med att återbörda egendom i Slovenien mot bakgrund av de politiska Köpenhamnskriterierna, kommissionens yttrande om Sloveniens ansökan om anslutning till unionen och de därpå följande årligen återkommande rapporterna.

Inom ramen för de bilaterala förbindelserna med Slovenien följer kommissionen den övergripande utvecklingen av denna pågående process. Källor anger att av anspråkens totala värde har 52 % återbördats.

Anslutningsförhandlingarna omfattar alla områden av gemenskapens lagstiftning och politik gemenskapens regelverk som varje kandidatland måste anta och genomföra i sin helhet vid tidpunkten för anslutning till unionen. I detta hänseende understryker kommissionen att den inte har någon rättslig befogenhet att ingripa direkt i processen för återbördande av egendom. Denna process omfattas inte av gemenskapens regelverk, eftersom artikel 295 (före detta artikel 222) i EG-fördraget uttryckligen anger att fördraget inte i något hänseende skall ingripa i medlemsstaternas egendomsordning.

Som påpekats i svaret till ledamotens skriftliga fråga P-0664/00(2) är genomförandet av internationella instrument om mänskliga rättigheter, såsom Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter, i första hand de berörda internationella organisationernas ansvar.

(1) Se. s. 18.

(2) EGT C 26 E 26.1.2001, s. 85.