ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2896/98

från Angela Sierra González (GUE/NGL) och Alonso Puerta (GUE/NGL) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Kontroll av förlorat bagage och ersättningar

Den täta flygtrafiken och nivån på infrastrukturerna på flygplatserna i hela gemenskapen har lett till en anmärkningsvärd ökning av förlorat eller borttappat passagerarbagage under de senaste månaderna.

Denna situation förvärras av de skador som åsamkas för den reguljära passagerartrafiken och framför allt för de ökade antalet passagerare som utnyttjar detta transportmedel för att ta sig till sina turistorter.

De skador som konsumenten åsamkas ersätts inte i tillräcklig utsträckning av belopp som skulle täcka den förlorade egendomen, eftersom de förhandsbestämda beloppen är mycket låga och endast täcker en del av de borttappade föremålen.

Vad anser kommissionen om de ersättningar som de europeiska flygbolagen utbetalar för borttappade resväskor - är de tillräckligt höga för att lindra de skador som resenärerna åsamkats?

Anser inte kommissionen att man borde granska minimibeloppen för de ersättningar som existerar såväl för förlorat som för försenat bagage?

Har kommissionen beaktat möjligheten att i syfte att skydda konsumenten inrätta bestämmelser som fastställer en minimiersättning till resenären för förlorat eller försenat bagage, så att åtminstone vissa nödvändiga utgifter för uppehälle täcks?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Neil Kinnock

(23 oktober 1998)

Kommissionen hänvisar ledamöterna till svar på skriftlig fråga E-2163/98från Ian White(1).

(1) Se s. 4.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3733/98

från Brendan Donnelly (PPE) till kommissionen

(11 december 1998)

Angående: Mervärdesskatt på medlemsskap i golfklubbar

Kan kommissionen ange om det är lagligt att i Spanien ta ut mervärdesskatt på medlemsskap i sportföreningar såsom golfklubbar?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(29 januari 1999)

Enligt artikel 13.A.1 m i sjätte momsdirektivet (77/388/EEG(1)) skall medlemsstaterna undanta från skatteplikt vissa tjänster som är nära kopplade till idrottslig eller fysisk träning som tillhandahålls av organisationer utan vinstsyfte till personer som ägnar sig åt idrott eller fysisk träning.

Ny spansk lagstiftning som trädde i kraft den 1 januari 1999 innehåller ett generellt undantag från skatteplikt för idrottsverksamhet i enlighet med sjätte momsdirektivet. Följaktligen är medlemsavgifter till idrottsorganisationer, till exempel golfklubbar, som uppfyller direktivets villkor inte momspliktiga i Spanien.

(1) EGT L 145, 13.6.1977; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2492/98

från Richard Corbett (PSE) och Bernie Malone (PSE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: M62 Liverpool - Hull-korridoren

Håller kommissionen med om att M62-korridoren är en viktig transeuropeisk led inte bara för norra England, utan även för Irland eftersom huvuddelen av den irländska handeln med kontinentala Europa går via denna väg?

Är kommissionen medveten om att det saknas sju kilometer motorväg mellan slutet av M62 och hamnen i Liverpool? Lastbilarna måste istället utnyttja Liverpools eller Seftons stadsgator för att nå hamnen.

Har kommissionen fått information om förslaget att till en förhållandevis låg kostnad omvandla den nedlagda järnvägstunneln mellan Edge Hill och Waterloo Dock till vägtunnel, vilket skulle utgöra en fantastiskt enkel lösning till detta problem?

Skulle ett sådant projekt vara berättigat till stöd från EU under budgeten för transeuropeiska nät eller regionala utvecklingsfonden, ERUF?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(2 oktober 1998)

Gemenskapen har erkänt betydelsen av M62-korridoren som transeuropeisk led, genom att inbegripa denna i gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (beslut nr 1692/96/EG). Alla projekt för utbyggnad av korridoren till transeuropeisk led skulle i princip vara berättigade till gemenskapsstöd enligt bestämmelserna för transeuropeiska nät. Enligt villkoren i EG-fördraget måste ansökningar om stöd inom ramen för de transeuropeiska näten lämnas in av eller med stöd av regeringen i den berörda medlemsstaten. Ingen sådan ansökan har lämnats in beträffande förlängningen av M62.

En utbyggnad av motorvägsinfrastrukturen definieras inte som bidragsberättigande åtgärd i det samlade programplaneringsdokumentet för mål 1 för Merseyside för 1994-1999. En förlängning av M62 in i Liverpoolområdet kan därför för närvarande inte få stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden. Kommissionen har fått informell information om ett förslag att omvandla en oanvänd järnvägstunnel till vägtunnel för trafiken mellan Liverpoools hamn och motorväg M62, men har ännu inte sett några närmare planer för ett sådant projekt.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 207 , 21/07/1999 s. 0126



SKRIFTLIG FRÅGA E-3766/98 från Susan Waddington (PSE) till kommissionen (11 december 1998) Angående: Behandling av EU-medborgare vid gränskontroller Vilka åtgärder vidtar unionen för att säkerställa att de myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för gränskontroller respekterar kvinnors rättigheter och värdighet vid identitetskontroller, förhör, kroppsvisitering och liknande verksamhet?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3672/98

från Gerhard Hager (NI) till rådet

(4 december 1998)

Angående: Finansavtal med Tjeckien

Vid sitt besök i Tjeckiska republiken i början av oktober undertecknade kommissionsledamoten Hans van den Broek tillsammans med den tjeckiska finansministern Svoboda tre finansavtal, som medger utbetalningar på 36,9 miljoner ECU till Tjeckien (PHARE-medel). Bland annat ska 4,8 miljoner av dessa pengar ställas till förfogande för förstärkning av EU:s yttre gränser.

1. För vilka konkreta projekt utbetalas de 4,8 miljoner ECU som är avsedda för förstärkning av de yttre gränserna?

2. Skall även projekt för byggande av uppsamlingsläger vid den nuvarande yttre gränsen mot Tyskland och Österrike finansieras med dessa medel?

3. Är utbetalningarna förbundna med konkreta framsteg beträffande bekämpningen av den olagliga flyktingsmugglingen?

4. Vad innehåller de båda övriga avtalen om det gränsöverskridande samarbetet mellan Tjeckien och Tyskland (7 milj. ECU) samt Österrike (2,9 milj. ECU)?

5. Varför undertecknade kommissionen dessa båda avtal?

Svar

(9 mars 1999)

Rådet är inte i stånd att svara på den ärade parlamentsledamotens frågor som snarare faller under kommissionens behörighet inom ramen för genomförandet av Phare-programmet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3135/98

från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Bristfälligt anbudsförfarande vid organisering av vattenförsörjningen i Ivrea

Kommunfullmäktige i Ivrea (Turin) beslutade den 1 juni 1998 att grunda ett samföretag med ansvar för samtliga offentliga tjänster såsom uttag, intag och distribution av vatten för hushållsändamål samt dränering och rening av avfallsvatten. Vid grundandet av detta företag, som har offentlig majoritet, har man genomfört en anbudsinfordran som tillämpas inom den privata sektorn. Det handlar emellertid om offentliga arbeten, som enligt de första uppgifterna uppgår till 20 miljarder ITL.

1. Är kommissionen medveten om detta?

2. Eftersom det är fråga om privatisering av ett företag med offentlig majoritet och med beaktande av företagets offentliga uppgifter undrar jag om kommissionen kan fastställa huruvida de bestämmelser som tillämpats vid grundandet av företaget är förenliga med gemenskapens direktiv om offentlig upphandling?

3. Om så inte är fallet, vilka förfaranden kan man tillämpa för att säkerställa att lagen efterlevs?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar

(11 december 1998)

Kommissionen kommer att ta kontakt med de italienska myndigheterna för att undersöka om det förfarande som parlamentsledamoten hänvisar till överensstämmer med gemenskapslagstiftningen om offentlig upphandling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3212/98

från Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(27 oktober 1998)

Angående: Den tid det tar att ersätta kostnader i samband med Sokratesprojekt

Enligt ett flertal rapporter från tyska projektansvariga inom ramen för Sokratesprogrammet kan betalningen av ersättning för kostnader dröja över ett år. Eftersom de projektansvariga först måste lägga ut dessa pengar innebär den långa återbetalningstiden en stor ekonomisk belastning som i synnerhet små projekt har svårt att klara av.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att påskynda handläggningen av ersättning till Sokratesprojekt så att inte små projekt missgynnas?

Svar från Édith Cresson på kommissionens vägnar

(8 februari 1999)

Reglerna för genomförandet av Sokrates-programmet innebär inte att samordnaren skall bära hela kostnaden för ett projekt innan kommissionens bidrag betalas ut.

Tvärtom är det så att kommissionen är angelägen om att kostnaderna för Sokrates-projekten inte skall utgöra en alltför tung ekonomisk belastning för bidragsmottagarna, särskilt för mindre organ, och därför betalar kommissionen ut omfattande förskott (80 % eller mer så snart projekten sätts i verket). Endast återstoden av bidraget skall följaktligen betalas ut mot bevis för utgifterna när projektet avslutats.

Denna återstod betalas ut efter det att slutrapporterna för verksamheten granskats och den ekonomiska avräkningen för projekten lagts fram. Kommissionen är angelägen om att dessa dokument som projektsamordnarna lämnar in granskas utan dröjsmål så att återstoden av bidraget kan utbetalas utan förseningar. En så lång väntetid som den som parlamentsledamoten nämner utgör ett undantag som endast kan förklaras med speciella svårigheter i samband med projekten i fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3989/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Leksaksmuseum

Nästan samtliga större europeiska städer (Wien, Salzburg, Zürich, Budapest, Nürnberg, Göppingen (där Märklin har sitt säte), London och Paris) har ett leksaksmuseum. Det rör sig nästa alltid om leksakssamlingar från den inhemska tillverkningen eftersom Tyskland, Frankrike och Förenade kungariket var de största leksakstillverkarna under mellankrigstiden. I Italien däremot var leksaksfabriker mer sällan förekommande - delvis på grund av den italienska marknadens blygsammare ekonomiska resurser - och man tillverkade mindre sofistikerade leksaker som dock utan tvekan var bättre i fråga om fantasirikedom och varietet. Den dåliga spridningen och det bristfälliga materialet har bidragit till att de italienska leksakssamlingarna är få. I ett samhälle nära Rom finns idag, på initiativ av kulturföreningen "La memoria giocosa", ett leksaksmuseum i centrum med omkring 1 500 föremål från Tyskland, Frankrike, Förenade kungariket, Italien och Förenta staterna från tidsepoken 1920-1960 tillhörande föreningen. Det finns dock förslag på att inhysa museet i lämpligare lokaler om minst 200 m2 för att bättre kunna tillvarata dess potentiella kapacitet.

Ett leksaksmuseum fyller en viktig didaktisk funktion och har stor betydelse för den turistnäring som skulle kunna utvecklas i området samt för bevarandet av kulturarvet. I Italien finns för närvarande inget museum som tillfredsställer dessa behov. Kan kommissionen, mot bakgrund av detta, ange

1. om det finns gemenskapsprogram och gemenskapsinitiativ för utvecklingen av projekt såsom ett leksaksmuseum, och

2. om det är möjlighet att genom anslag ekonomiskt stödja marknadsföringen av detta initiativ?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(16 februari 1999)

1. Det gemenskapsinitiativ som närmast svarar mot parlamentsledamotens önskemål är Rafael 1999(1). Satsning I i detta program syftar till att vårda, skydda och levandegöra Europas kulturarvsföremål genom att stödja utveckling av erfarenhetsutbyte av praxis kring teman och problem som är gemensamma för flera medlemsstater. Leksaker ingår, av orsaker som parlamentsledamoten själv påpekar, helt klart bland dessa teman.

2. Kommissionen kan ge bidrag till europeiska samarbetsnätverk bestående av stödberättigade partner från minst tre medlemsstater. Nätverket skall presentera ett projekt där ett gemensamt problem studeras och en metod utarbetas för nyskapande insatser som kan tjäna som exempel i ett europeiskt perspektiv. Sista ansökningsdatum för sådana projekt är den 26 mars 1999.

(1) EGT C 342, 10.11.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2494/98

från Graham Mather (PPE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Slakttransport av hästar från östra Europa

Enligt kommissionens uppgifter transporterades 1994 över 120 000 hästar från Östeuropa till EU för att slaktas.

1. Har kommissionen några uppgifter för de senaste åren?

2. Är kommissionen övertygad om att EU:s bestämmelser om djurens välfärd följs i dessa fall, framför allt regler som rör transport av levande djur?

3. Vilka metoder finns för att övervaka och garantera att dessa bestämmelser efterlevs? Anser kommissionen att dessa metoder är tillräckliga?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(19 oktober 1998)

1. Kommissionen sänder en tabell direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

2. Kommissionen är medveten om att de förhållanden under vilka slakthästar och andra husdjur transporteras från tredje land i Östeuropa till vissa medlemsstater inte alltid är tillfredsställande.

3. När det gäller mekanismer för att övervaka och se till att gemenskapens regler om djurens välfärd under transport tillämpas, skulle kommissionen vilja informera parlamentsledamoten om att det åligger medlemsstaterna att se till att kraven i rådets direktiv 91/628/EEG om skydd av djur vid transport(1) är uppfyllda. Enligt kommissionens uppfattning har de kontroller som medlemsstaterna hittills gjort inte alltid önskade effekter, särskilt inte i de medlemsstater där rådets direktiv 95/29/EG(2) (genom vilket direktiv 91/628/EEG ändrats avsevärt) ännu inte har eller ännu inte helt och hållet har överförts i nationell lagstiftning.

Kommissionen har på grundval av artikel 10 i direktiv 91/628/EEG använts sig av sin rätt att göra kontroller och har anordnat tjänsteresor till alla medlemsstater. Man har meddelat de brister som har konstaterats till berörda medlemsstater och man har bett dem att vidta nödvändiga åtgärder för att se till att gemenskapens regler för djurens välfärd följs. Kommissionen har för avsikt att intensifiera dessa kontroller efter avslutad utbildning för ytterligare personal när det gäller de veterinärexperter som håller på att rekryteras. Kommissionen planerar bl.a. att förstärka sina veterinärbesiktningar vid gränsstationerna vid gemenskapens östra gränser och fördjupa sitt samarbete med de östeuropeiska länderna, vilket kommer att bidra till att gemenskapens regler om djurens välfärd efterlevs och att ett bättre skydd för hästar och andra husdjur uppnås.

(1) EGT L 340, 11.12.1991.

(2) EGT L 148, 30.6.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3499/98

från Arlene McCarthy (PSE) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Kommissionens användning av privata konsulter

Som ett led i reformeringen av Strukturfonderna ämnar kommissionen decentralisera strukturfondsprogrammen ytterligare. I detta fall skulle det innebära att kommissionen går ifrån den dagliga programförvaltningen och istället får en stärkt övervakningsroll.

Kan kommissionen ange hur många konsulter den har anlitat för att administrera program under perioden 1994-1999?

Hur stor är den totala kostnaden för detta och hur stor andel av de totala anslagen för programmen motsvarar detta?

- För EU totalt,

- för vart och ett av målen 1, 2, 3, 4, 5b och 6,

- och för varje gemenskapsprogram?

Kan kommissionen offentliggöra alla närmare upplysningar?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(26 januari 1999)

Det tekniska stöd som har givits inom ramen för strukturfonderna ingår till största delen i de operativa programmen. Det får också ges direkt hos kommissionen beträffande en begränsad andel av anslagen.

I det första fallet styrs det tekniska stödet direkt genom de myndigheter som är ansvariga för programmen och inte av kommissionen.

I det andra fallet styrs och begränsas stödet genom diverse förordningar för fonderna. Det fördelas inte efter mål utan efter fond och avser huvudsakligen studier, utvärderingar, informationsåtgärder och reklam samt förberedande åtgärder och uppföljning av åtgärder. Stödet kan se ut på olika sätt: subventioner, kontrakt med konsulter, särskilda överenskommelser eller ramavtal.

De verkställda utgifterna har offentliggjorts i årsrapporterna för strukturfonderna. Uppgifterna för perioden 1994-1997 presenteras per fond på sidorna 50-52 i den nionde årsrapporten från 1997(1) (fransk version). För övrigt har ny övergripande information i denna fråga just lagts fram av kommissionen för Europaparlamentet i samband med parlamentets granskning av bokföringen av utgifterna för tekniskt och administrativt stöd ur verksamhetsanslagen.

(1) KOM(98) 562 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3280/98

från Mark Watts (PSE) till kommissionen

(30 oktober 1998)

Angående: Utsläpp av avloppsslam

Mot bakgrund av att EU:s lagstiftning snart kommer att förbjuda utsläpp av avloppsslam till havs: vilka alternativa medel står till buds för att hantera detta avfall?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(17 december 1998)

Traditionellt har fyra metoder använts för att bortskaffa slam: återanvändning i jordbruket, förbränning, användning som fyllnadsmassa och dumpning till sjöss. Av miljöskäl kommer bortskaffande av slam genom dumpning att upphöra vid 1998 års utgång. Enligt artikel 14.3 i rådets direktiv 91/271/EEG om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse(1) skall medlemsstaterna "säkerställa att bortskaffande av slam till ytvatten som sker genom dumpning från fartyg eller genom utsläpp från utloppsledningar eller på annat sätt upphör före den 31 december 1998".

Under förutsättning att koncentrationen av tungmetaller i avloppsslam inte överstiger de gränsvärden som fastställts i rådets direktiv 86/278/EEG om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket(2) och att slammet behandlas så att risken för jäsning minskas är det möjligt att använda avloppsslam som gödnings- eller jordförbättringsmedel för jordbruksmark. Avloppsslam är i själva verket en blandning av organiskt material och näringsämnen som kväve och kalium. I artikel 14.1 i direktiv 91/271/EEG sägs att "slam som uppkommer vid rening av avfallsvatten skall återanvändas när det är lämpligt. Bortskaffande skall ske på ett sådant sätt att de ogynnsamma effekterna på miljön nedbringas till ett minimum". Genom direktiv 86/278 försöker man uppmuntra korrekt användning av avloppsslam.

Förbränning av avloppsslam, gärna i kombination med energiåtervinning, kan vara ett bra sätt att bortskaffa slam om det är alltför förorenat och inte får användas i jordbruket. Förbränning är ofta ganska dyrt och bör användas endast när användning i jordbruket är utesluten.

Användning som fyllnadsmassa är visserligen inte förbjudet enligt gemenskapsrätten, men det anses som det miljömässigt minst lämpliga alternativet för bortskaffande av avloppsslam. Slam består främst av organiskt material som vid användning som fyllnadsmassa ruttnar, vilket innebär att metan bildas - en gas som bidrar till växthuseffekten.

(1) EGT L 135, 30.5.1991; svensk specialutgåva område 15, volym 10, s. 93.

(2) EGT L 181, 4.7.1986; svensk specialutgåva område 15, volym 7, s. 127.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3545/98

från Friedrich Wolf (V) till kommissionen

(18 november 1998)

Angående: Skatteharmonisering

Vilka konsekvenser har kommissionen i åtanke vad gäller skatteharmonisering och samordning av skatter med tanke på de förändrade förhållandena i rådet efter valen till den tyska förbundsdagen? Kan det bli fråga om minskning av skattedumpningen och skattekonkurrensen med tanke på att nu också Tyskland, liksom andra betydelsefulla medlemsstater, har en regering som består av socialdemokrater och företrädare för De Gröna?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 januari 1999)

Bekämpningen av skadlig skattekonkurrens fick ett enhälligt stöd vid Ekofin-rådets möte den 1 december 1997 och detta mål bekräftades vid Ekofin-rådets möte den 1 december 1998.

Målet att minska de snedvridningar som fortfarande finns på den inre marknaden, hindra alltför stora förluster av skatteinkomster och göra skattesystemen mer sysselsättningsfrämjande, samt behovet av samordnade insatser på europeisk nivå ledde till antagandet av en uppförandekodex för företagsbeskattning, utformad för att hindra skadliga skatteåtgärder.

Det råder enighet om detta politiska åtagande. Parlamentsledamoten håller säkert med kommissionen om att detta är en positiv utveckling som bör få fortsatt stöd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3485/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Anställande av personal vid Europeiska centralbanken

Jag skulle vilja veta hur många tjänstemän med grekiskt medborgarskap som arbetar vid Europeiska centralbanken och exakt vilka tjänster de innehar samt det totala antalet tjänstemän (uppdelat på medborgarskap) inom detta nya organ, där anställningen av personal självklart skall ske med insyn, objektivitet och fullständig respekt för principen om rättvis och likvärdig representation av tjänstemän från alla EU-länderna.

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(8 februari 1999)

Kommissionen saknar befogenhet att svara på parlamentsledamotens fråga, som bör riktas till den berörda institutionen.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 207 , 21/07/1999 s. 0112



SKRIFTLIG FRÅGA E-3703/98 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (4 december 1998) Angående: Sjukförsäkringar och diskriminering av kvinnor 1. Är rådet medvetet om att kvinnor betalar större avgifter för sjukförsäkringar? 2. Anser rådet att detta strider mot principen om lika villkor? 3. Vilka åtgärder planerar rådet att vidta för att undanröja denna diskriminerande praxis? Svar (9 mars 1999) Rådet har för sin del ingen information om den typ av diskriminering av kvinnor som den ärade parlamentsledamoten tar upp i sin fråga. Hur som helst åligger det kommissionen att övervaka tillämpningen av såväl EG-fördragets bestämmelser som de bestämmelser som institutionerna infört i enlighet med fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3579/98

från Angela Sierra González (GUE/NGL) till kommissionen

(1 december 1998)

Angående: Resolution om skogsbränder

Nyligen antog Europaparlamentet resolution B4-0815/98 om de skogsbränder som ägde rum i EU under sommaren 1998. I punkt 2 i denna resolution uppmanas Europeiska kommissionen att anslå de medel som krävs för att avhjälpa de ekonomiska problem och miljöproblem som har uppstått i de drabbade områdena.

Har Europaparlamentets önskemål i denna fråga uppfyllts?

Har det skett någon tilldelning av budgetmedel för att avhjälpa de skador som orsakats av skogsbränder på Teneriffa (Kanarieöarna) samt i Katalonien, Galicien och Castilla y León? Vilka belopp uppgår vart och ett av dessa anslag i så fall till?

Vilka förfaranden tillämpas normalt vid beviljande av detta slags stöd?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 januari 1999)

Parlamentsledamoten kan ta del av det svar som kommissionen gav på den skriftliga frågan 3373/98 från Concepció Ferrer(1) när det gäller stöd till Spanien och Katalonien för skydd mot skogsbränder.

Utöver de skyddsåtgärder mot bränder som medfinansieras enligt rådets förordning (EEG) 2158/92 av den 23 juli 1992 om skydd av gemenskapens skogar mot bränder(2) och de åtgärder för beskogning och bekämpning av erosion som omfattas av de regionala utvecklingsplanerna och som delfinansieras av Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) och Sammanhållningsfonden, förfogar kommissionen inte över ytterligare ekonomiska medel för att ingripa till förmån för drabbade områden. Genom en omplanering av åtgärderna inom det samlade programplaneringsdokumentet (SPD) kan anslag fördelas för akuta åtgärder efter bränder. Medlemmarna i övervakningskommittén för SPD har ännu inte fått någon sådan begäran från regionen. Om kommittén skulle ställa sig positiv skulle beslutet meddelas kommissionen så att förfarandet för omprogrammering kan inledas.

(1) Se s. 60.

(2) EGT L 217, 31.7.1992.