SKRIFTLIG FRÅGA E-1055/00

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: Cypern

Kan kommissionen bekräfta eller förneka uppgifter om att cypriotiska medborgare kommer att nekas rätt till rörelsefrihet när Cypern ansluts till EU såvida inte Turkiet ansluter sig samtidigt?

Robin Cook, parlamentsledamot samt utrikes- och samväldesminister, uttalade sig den 15 februari 2000 (Hansard Column 781) i underhuset i samband med Cyperns anslutning till EU.

Han meddelade att rörelsefriheten mellan Cypern och den ockuperade norra delen endast skulle kunna garanteras om Turkiet anslöt sig till EU vid samma tillfälle.

Återspeglar detta uttalande kommissionens ståndpunkt? Kan kommissionen ange om några cypriotiska medborgare kommer att nekas rätt till rörelsefrihet när Cypern ansluter sig till EU?

Om svaret är jakande, kan kommissionen förklara varför cypriotiska medborgare (på obestämda grunder) kommer att nekas de grundläggande rättigheter som fastställs i fördragen? Kan kommissionen motivera beslutet att på detta sätt diskriminera cypriotiska medborgare?

Kan kommissionen förklara varför beslutet om Cyperns anslutning kopplas ihop med EU:s förbindelser med ett tredje land som har en illegal ockupationsstyrka på Cypern, vilket går stick i stäv med de ståndpunkter som angetts av FN, Europaparlamentet, Europeiska rådet och en överväldigande majoritet av det internationella samfundet?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(4 maj 2000)

Europeiska rådet drog vid sitt möte i Helsingfors i december 1999 slutsatsen att en politisk lösning underlättar Cyperns anslutning till Europeiska unionen. Om ingen lösning har uppnåtts vid slutet av anslutningsförhandlingarna kommer rådets beslut om anslutning att fattas utan att ovanstående utgör något villkor. Härvid kommer rådet att beakta alla relevanta faktorer.

Som ledamoten är medveten om är resultatet av den faktiska delningen av ön i två skarpt åtskilda delar att de grundläggande friheter som fastställs i fördragen, i synnerhet fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital, etableringsfrihet och de universellt erkända politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna idag inte kan utövas på hela ön. Dessa fri- och rättigheter skulle behöva säkerställas genom att de tas med i en samlad uppgörelse i vilken en konstitutionell ordning omfattande hela Republiken Cypern återupprättas.

Utan hinder av bestämmelserna om att ansökningar om övergångsåtgärder kan bedömas från fall till fall anser kommissionen att man kan förhandla sig fram till övergångsåtgärder under förutsättning att de är nödvändiga, lämpliga och inte ifrågasätter de nya medlemsstaternas godkännande av gemenskapens regelverk. I vissa fall måste de åtföljas av en plan med klart angivna etapper för tillämpningen av regelverket, inbegripet investeringar.

Kommissionen anser att förhandlingarna om utvidgning och de försök som för närvarande görs inom FN för att finna en politisk lösning på Cypernproblemet är processer som förstärker varandra och att överensstämmelse mellan dessa måste garanteras. Även om en politisk lösning på Cypernfrågan inte är ett villkor för anslutning är det unionens målsättning att ett enat Cypern skall ansluta sig till unionen. Kommissionen erinrar om den cypriotiska regeringens inbjudan till turkcyprioterna om att delta i anslutningsförhandlingarna.