SKRIFTLIG FRÅGA E-0311/03

från Karl von Wogau (PPE-DE) till kommissionen

(10 februari 2003)

Ämne: Harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter

Känner Europeiska kommissionen till att de lokala marknaderna för levande djur nästan brutit samman till följd av mul- och klövsjukan under de gångna åren och att djuruppfödarna därför transporterar sina djur direkt till kunderna? I det sammanhanget sker det alltmer sällan att undantagsbestämmelserna i artikel 13.1 e) i rådets förordning (EEG) nr 3820/85(1) av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter tillämpas ordagrant. Anser kommissionen att ifrågavarande artikel kan tillämpas, inte bara på transporter av levande djur från jordbruksföretag till lokala marknader, utan också i de fall då transporterna görs direkt till kunderna?

Det aktuella fallet handlar om att ett jordbruksföretag som specialiserat sig på uppfödning av svin regelbundet transporterar levande djur med sitt eget fordon som godkänts för användning inom jordbruket. För ett tag sedan, vid en trafikkontroll, fick fordonets förare veta att fordonet måste vara utrustat med en kontrollapparat (färdskrivare), såvida inte det ovan relaterade undantaget kunde tillämpas på det. Som motivering anfördes den ovannämnda förordningen. Några andra undantag än undantag av det slag som anges i artikel 13.1 e) i förordningen ansågs inte kunna tillämpas i det ifrågavarande fallet. I artikel 13.1 e) står det att undantag från skyldigheten att vara utrustad med kontrollapparat kan beviljas för fordon som används för transport av levande djur från lantgårdar till lokala marknader. Till följd av de lokala marknadernas sammanbrott måste djuren fraktas direkt från det företag där de uppfötts till det företag där de skall gödas. Alltså bör bestämmelsen gälla också för transporter direkt mellan jordbruksföretagen och inte bara för omvägen över de lokala marknaderna.

(1) EGT L 370, 31.12.1985, s. 1.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 mars 2003)

Kommissionen kan bekräfta att artikel 13.1 e i rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter inte kan tillämpas för att undanta direkta transporter av levande djur från lantgårdar till kunder. Med tanke på att förordningen också syftar till att förbättra trafiksäkerheten bör undantagsbestämmelserna i alla händelser tolkas strikt.

I det förslag som överlämnats till Europaparlamentet och rådet om ändring av ovannämnda förordning(1) konstateras dock att detta undantag är olämpligt och det föreslås därför att det stryks. Den nya artikel 13.1 b i förslaget innehåller ett mer allmänt undantag för fordon som används bland annat av jordbruks- och uppfödningsföretag, då det rör sig om godstransporter inom en radie av 50 km från företagets etableringsort. På så vis skulle korta direktleveranser kunna tillåtas. Längre transporter skall

enligt förslaget omfattas av förordningens bestämmelser om körtider och viloperioder. Detta övervakas av en färdskrivare som installerats i fordonet och kan kontrolleras av tillsynsmyndigheterna antingen vid vägkanten eller inom fastigheten.

(1) EGT C 51, 26.2.2002.