SKRIFTLIG FRÅGA P-2688/99

från Wolfgang Kreissl-Dörfler (Verts/ALE) till kommissionen

(11 januari 2000)

Ämne: EU- och AVS-preferensavtalens överensstämmelse med WTO

WTO:s nya ställföreträdande generaldirektör, Miguel Rodríguez Mendoza, avfärdade enligt uppgift från Agence Europe den 1 december 1999 kommissionens påstående om att en s.k. Lomé-Waiver endast kan krönas med framgång om AVS-staterna antar de regionala ekonomiska partnerskapsavtal (REPA) som EU föreslagit.

Rodríguez Mendoza påstås ha sagt att WTO absolut tillåter de handelspreferenser som industriländerna beviljar u-länderna. Han förnekade med eftertryck att det inom WTO skulle finnas någon bestämmelse som fastställde hur dessa avtal förvandlas till frihandelsavtal.

Kan kommissionen ta ställning till detta yttrande av WTO:s ställföreträdande generaldirektör och samtidigt svara på

1. om kommissionen ämnar ändra sin förhandlingsposition i fråga om ett uppföljningsavtal av Lomé i enlighet därmed och inte längre kräva att regionala frihandelsavtal införs,

2. om kommissionen redan lämnat in en ansökan om en förlängning av undantagstillståndet vid WTO med tanke på att Loméavtalet löper ut den 28 februari 2000, och om den inte gjort det så varför inte,

3. om och i vilken utsträckning en dialog om post-Lomé-förhandlingarna ägt rum med de ansvariga WTO-organen under de senaste åren?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(3 februari 2000)

Det uttalande som tillskrivs biträdande generaldirektören för Världshandelsorganisationen (WTO) är vilseledande.

Det finns faktiskt inte en enda bestämmelse i WTO-avtalet som säger att förmånsavtal måste omvandlas till frihandelsavtal. I det avseendet är uttalandet riktigt och kommissionen har aldrig påstått något annat.

Det är också ett faktum att det enligt WTO-avtalet är möjligt för industriländer att bevilja utvecklingsländer olika handelsförmåner. Även i detta avseende är uttalandet korrekt, men det måste tilläggas att detta endast gäller så länge dessa handelsförmåner inte leder till att utvecklingsländer med samma sociala och ekonomiska utveckling diskrimineras sinsemellan. De nuvarande icke-ömsesidiga handelsförmåner som beviljas staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) och som innebär att utvecklingsländer diskrimineras sinsemellan endast på geografiska grunder är oförenliga med WTO-avtalet. De kan endast upprätthållas med ett undantagsmedgivande.

Sedan mötet mellan AVS-ländernas ministrar i Dakar i mars 1999 har man varit överens om att de nuvarande icke-ömsesidiga handelsförmånerna inte kan upprätthållas på obestämd tid. För att kunna fortsätta med de nuvarande förmånsordningarna kommer man därför att ansöka om ett undantagsmedgivande. Vid utgången av denna period kommer nya handelsförmåner, som sannolikt helt kommer att överensstämma med WTO-avtalets bestämmelser, att införas. Vid mötet mellan AVS-ländernas ministrar i december 1999 fattades också beslut om att upprätta en formell ansökan om undantagsmedgivande som skall läggas fram för WTO så snart den text som beskriver den föreslagna handelsordning som skall gälla under förberedelseperioden är färdig, vilket den kommer att vara inom de närmaste veckorna.

Kommissionens ståndpunkt har alltid varit att en klar och ovillkorlig utfästelse att efter en förberedelseperiod införa en ny handelsordning som överensstämmer med WTO-avtalet skulle öka möjligheterna avsevärt att erhålla ett nytt undantagsmedgivande. Denna ståndpunkt har bekräftats vid de otaliga kontakter som kommissionen haft under förhandlingarna med WTO:s sekretariat. Det uttalande som tillskrivs biträdande generaldirektören för WTO motsäger inte denna ståndpunkt.