SKRIFTLIG FRÅGA P-3467/01

från Samuli Pohjamo (ELDR) till kommissionen

(10 december 2001)

Ämne: Genomförandet av EU:s vägledande program måste förenklas

Övervakningen och kontrollen av EU:s vägledande program har åter skärpts. Listan över godkända kostnader har dragits åt och förvaltningen har blivit krångligare. Utbetalningarna till projekten sker huvudsakligen i efterhand. Detta leder till problem särskilt för dem som genomför små projekt eftersom de kan bli tvungna att själva finansiera startfasen av projektet till en orimligt stor del.

I praktiken har detta lett till att regionala aktörer, såsom universitet, forskningsinstitut, företag och medborgarorganisationer, håller på att dra sig ur EU-programmen.

Då man ökar övervakningen och förmynderiet i alltför stor grad uppstår inget missbruk, men samtidigt försvåras lokala aktörers deltagande i programmen. Genomförandet av programmen koncentreras på dem som redan har den nödvändiga kompetensen och tillräckliga resurser i fråga om personal och medel.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att förenkla, och skapa större klarhet i, EU-programmens förvaltning så att genomförandet av programmen i praktiken blir lättare och dimensionen omfattande medborgarna samt de övriga målsättningarna för programmen uppfylls så väl som möjligt?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(24 januari 2002)

Alla gemenskapsprogram som stöds genom strukturfonderna skall förvaltas i enlighet med rådets förordningar och andra gällande regler om den sunda och effektiva förvaltningen av offentliga medel.

Ansvar för den den dagliga arbetshanteringen av programmen är decentraliserad till medlemsstaternas och regionernas myndigheter i enlighet med subsidiaritetsprincipen. Kommissionen har konsekvent krävt att dessa myndigheter respekterar både ordalydelsen och andemeningen i förordningarna och i andra regler på ett sätt som hjälper till att omfatta alla de relevanta aktörerna i de stödberättigade regionerna. Dessa myndigheter uppmuntras alltså för det första att garantera att de beslut som har med programmen att göra tas så nära grunden som möjligt inom ramen för ett långtgående partnerskap och, för det andra, att använda resurserna för tekniskt bistånd i ett försök att garantera att en så bred allmänhet som möjligt kan lägga fram projektförslag. Erfarenhet har visat att det finns breda variationer på till vilken grad myndigheterna i de olika medlemsstaterna och regionerna tar på sig denna uppgift, vilket fått till följd att ansökningsprocessen för stöd inom ramen för strukturfonderna i vissa fall är förhållandevis invecklad medan den i andra är jämförelsevis enkel.

Kommissionen kommer att fortsätta att främja utbyte av erfarenheter och tips på lämpliga metoder inom detta område.

Parlamentsledamoten ombeds även att notera att medan det är riktigt att utbetalningar som genomförs genom gemenskapsprogrammen senare ersätts av kommissionen, betalar kommissionen även ut ett förskott som är lika med 7 % av unionens bidrag till programmet. Denna förskottsbetalning beror av påfyllningen alltigenom programmet livstid så att den skulle kunna förbli på en nivå som är lika med 7 % av programmet. Rådets förordning (EG) nr 1260/1999(1) betonar även att Den utbetalande myndigheten skall försäkra sig om att de slutliga stödmottagarna snarast möjligt får hela sitt bidrag från fonderna.

(1) Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, artikel 32.1 femte stycket.