SKRIFTLIG FRÅGA E-0744/00

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(13 mars 2000)

Ämne: Stöd till sydtyrolare som dömts av italienska domstolar på ett sätt som är oförenligt med den europeiska människorättskonventionen

På 1960-talet dömdes ett antal sydtyrolare till livstids fängelse i Italien, och en del av dessa straff avtjänas fortfarande. I dagens läge är det i synnerhet fråga om personer som i sin frånvaro dömdes av italienska domstolar till livstids fängelse för påstådda våldsbrott. Ingående undersökningar och rättsprocesser i Österrike, där även den italienska parten närvarade, gav emellertid vid handen att det inte rådde något tvivel om att åtalspunkten våldsbrott var obefogad i varje enskilt fall. Mot bakgrund av ett flertal beslut i de högsta tyska rättsinstanserna (högsta förvaltningsdomstolen och högsta domstolen) samt den österrikiska förvaltningsdomstolen utgör dessa processer mot sydtyrolare vid italienska domstolar ett brott mot den europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna.

Därför vill jag ställa följande frågor till kommissionen:

1. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att Italien skall upphäva dessa domar mot sydtyrolska aktivister från 1960-talet, eftersom domarna går stick i stäv mot de mänskliga rättigheterna?

2. Är kommissionen beredd att föra denna sak till EG-domstolen för avgörande?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(12 maj 2000)

1. I artikel 6.1 (tidigare artikel F) i Fördraget om Europeiska unionen sägs att Unionen bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen, vilka principer är gemensamma för medlemsstaterna.

I artikel 6.2 anges vidare att Unionen skall som allmänna principer för gemenskapsrätten respektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, undertecknad i Rom den 4 november 1950, och såsom de följer av medlemsstaterna gemensamma konstitutionella traditioner.

Det bör framhållas att bestämmelserna gäller Europeiska unionen och inte enskilda medlemsstater. Enligt artikel 7 i Fördraget om Europeiska unionen kan ett förfarande inledas bara om en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter principer som anges i artikel 6.1.

Om gemenskapsrätten inte överträtts kan kommissionen inte heller vidta rättsliga åtgärder med åberopande av till exempel artikel 226 (tidigare artikel 169) i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. I det här fallet har gemenskapsrätten inte överträtts.

2. Varken Fördraget om Europeiska unionen eller Fördraget om upprättandet om Europeiska gemenskapen ger kommissionen någon rätt att väcka talan vid Europeiska gemenskapernas domstol mot medlemsstater som eventuellt brutit mot de mänskliga rättigheterna, om det inte finns någon koppling till hur gemenskapsrätten tillämpas.

Om de berörda personerna anser att Italien kränker rättigheter som grundas på Europakonventionen om mänskliga rättigheter kan de väcka talan vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna i Strasbourg enligt artikel 34 i konventionen. Det måste dock ske inom sex månader enligt artikel 35.1 i konventionen.