SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/156

(2004/C 88 E/0166)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3819/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(12 december 2003)

Ämne: Att köra personbil i Grekland med EU-registreringsskyltar

Den fria rörligheten för personer är en grundmurad rättighet och ger alla gemenskapsmedborgare rätt att välja uppehållsort i vilket EU-land som helst, att upptas i olika relevanta register och — om så önskas — köpa sig en personbil som registreras i det land i vilket man väljer att vistas. På det här sättet har många greker skaffat sig personbilar med EU-skyltar som de kör omkring med i Grekland. De grekiska myndigheterna är dock mycket hårda mot dessa och tillåter inte trafikering med sådana här fordon under en längre period än sex månader. Där någon konstaterats köra med sin bil trots att sex månadersperioden löpt ut har man till och med gått så långt att man beslagtagit bilen och tilldelat ägaren skyhöga böter, trots att dessa bilägare är lagliga invånare (eller medborgare) i något annat EU-land.

Är dessa åtgärder som de grekiska myndigheterna vidtar förenliga med gemenskapens lagstiftning? Finns det något annat land i unionen där man konfiskerar bilar med EU-registreringsskyltar och kräver höga böter av innehavarna? Har kommissionen för avsikt att ingripa i detta, och i så fall hur, för att sätta stopp för den ovan beskrivna situationen, vars upprinnelse kan spåras i det skeva grekiska beskattnings systemet som i överdriven mån belastar bilar med en cylindervolym på över 1 800 kubikcentimeter? Dessa bilar är mycket dyra i Grekland (det land som har den lägsta inkomsten per capita i EU, enligt de senaste uppgifterna från Eurostat motsvarande endast 67 procent av genomsnittet i gemenskapen), vilket gör att många greker nödgas köpa bilar med registreringsskyltar från något annat EU-land.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(13 februari 2004)

Den fria rörligheten för EU-medborgare är en grundläggande rättighet som erkänns i artikel 18 i EG-fördraget. Enligt denna artikel har alla EU-medborgare rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier enligt de villkor som föreskrivs i EG-fördraget. Normalt registrerar EU-medborgaren sin bil som förvärvats på lagligt sätt i den medlemsstat där han eller hon är hemmahörande, men det kan också hända att den medlemsstat där han eller hon är hemmahörande inte är densamma som det land i vilket han eller hon är medborgare (t.ex. en grekisk medborgare som uppehåller sig lagligen i Tyskland, där han eller hon köper och registrerar en bil).

Vad beträffar den specifika gemenskapsskattelagstiftning som avses i den skriftliga frågan bör det noteras att rådets direktiv 83/182/EEG om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat antogs den 28 mars 1983 (1). Det direktivet syftar enligt skälen i ingressen till att undanröja de hinder för den fria rörligheten för personer, liksom för inrättandet av en europeisk inre marknad, som följer av medlemsstaternas olika beskattningsregler för tillfällig införsel av vissa transportmedel.

Enligt direktivet befrias ett transportmedel som införs tillfälligt från fordonsskatt och normal vägtrafikskatt under en sammanhängande eller inte sammanhängande tid av högst sex månader per tolvmånadersperiod, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:

— Transportmedlet har förvärvats i enlighet med de allmänna villkor för beskattning som är i kraft på den inhemska marknaden i en medlemsstat.

— Den enskilda person som inför transportmedlet är bosatt i en annan medlemsstat än den dit den temporära införseln sker och utnyttjar transportmedlet i fråga för sitt privata bruk.

— Transportmedlet inte överlåts eller hyrs ut i den medlemsstat dit den tillfälliga införseln skett eller lånas ut till någon som är bosatt i den staten.

Kommissionen är medveten om att tillämpningen av direktivet har varit mycket svår i Grekland. Denna fråga har varit föremål för tre domar i EG-domstolen (2).

Enligt de uppgifter som kommissionen har är de största problemen i detta sammanhang följande:

— Fastställandet av plats för ”normal hemvist” för grekiska medborgare.

— De extremt allvarliga påföljder som utdöms om bestämmelserna i direktiv 83/182/EEG överträds. Domstolen konstaterar i sin dom i mål C-262/99 att en påföljd ”inte får vara så oproportionerlig i förhållande till överträdelsen att den riskerar att bli ett hinder mot de i fördraget föreskrivna friheterna”, och fastslår att en påföljd på detta område ”är förenlig med proportionalitetsprincipen endast i den mån den, med hänsyn till överträdelsernas allvar, är nödvändig för att beivra och förebygga sådana överträdelser”. Domstolen konstaterar vidare att ”en eventuell god tro hos den som begått överträdelsen dock måste beaktas vid påföljdsbestämningen om det har varit svårt att avgöra vilka regler som skulle tillämpas på honom”. Vidare skulle ett beslagtagande av bilen, i de fall där överträdelse av direktiv 83/182/EEG förmodas föreligga, (vilket skulle kunna medföra en anklagelse om smuggling som i Grekland, åtminstone enligt vissa upplysningar som står till kommissionens förfogande, i vissa fall kan leda till att bilen säljs av myndigheterna och därför aldrig återlämnas till den tidigare ägaren, även i de fall där den behöriga domstolen i slutändan fastställer att EU-medborgaren är oskyldig), kunna ge upphov till ytterligare problem efter antagandet av EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna (3).

Efter att ha mottagit flera klagomål från grekiska medborgare inledde kommissionen ett överträdelseförfarande och beslutade att dra Grekland inför domstol. Det skall även framhållas att kommissionen 1998 lade fram ett förslag till ett rådsdirektiv (4) med det övergripande målet att få beskattningen av fordon att överensstämma bättre med tankerna och principerna för den inre marknaden.

Kommissionen lade i september 2002 fram ett meddelande om beskattning av personbilar i Europeiska unionen (5), i vilket den bl.a. diskuterar möjligheterna att undanröja de nuvarande skattemässiga hindren för den fria rörligheten för personbilar inom den inre marknaden. Kommissionen kommer under 2004 på grundval av de principer som skisseras i meddelandet att lägga fram ett nytt förslag till gemenskapslagstiftning.

(1) EGT L 105, 23.4.1983.

(2) Dom av den 2 augusti 1993 i mål C-9/92, kommissionen mot Republiken Grekland, dom av den 29 maj 1997 i mål C-389/95, Siegfried Klattner mot den grekiska staten, dom av den 12 juli 2001 i mål C-262/99, Paraskevas Louloudakis mot den grekiska staten.

(3) I synnerhet artikel 17 i stadgan omfattar rätten till egendom som en grundläggande rättighet för EU-medborgaren.

(4) EGT C 108, 7.4.1998.

(5) Meddelande till rådet och Europaparlamentet ”Beskattning av personbilar i Europeiska unionen — möjligheter till åtgärder på nationell nivå och på gemenskapsnivå”, av den 6 september 2002, KOM(2002)431 slutlig.