ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-3620/02

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(9 december 2002)

Ämne: Ön Jerseys ställning i EU

Är ön Jersey medlem i Europeiska unionen?

Har företagen på Jersey registreringsnummer för mervärdesskatt för skattefria inköp inom EU?

Om ön Jersey har en särställning i EU ber jag om att bestämmelserna om det översändes till mig.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(14 januari 2003)

Jersey, som står under brittisk överhöghet, tillhör EU eftersom dess utrikes angelägenheter omhändertas av Förenade kungariket. Ön har emellertid en särskild ställning, för genom artikel 26.3 och artikel 27 d i akten om villkoren för Konungariket Danmarks, Irlands och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands anslutning gjordes följande tillägg till artikel 299 i EG-fördraget och artikel 198 i Euratomfördraget:

Detta fördrag skall tillämpas beträffande Kanalöarna och Isle of Man endast i den utsträckning det är nödvändigt för att säkerställa genomförandet av den ordning för dessa öar som anges i det fördrag om anslutning av nya medlemsstater till Europeiska ekonomiska gemenskapen och till Europeiska atomenergigemenskapen som undertecknats den 22 januari 1972.

Den ordning som gäller för Kanalöarna och Isle of Man infördes genom protokoll nr 3 till anslutningsakten. Protokollet utgör en integrerad del av anslutningsakten enligt artikel 158 i denna.

Vad beträffar moms är Jersey inte del av gemenskapens skatteområde såsom detta definieras i artikel 3.2 i sjätte momsdirektivet(1). Företag på Jersey saknar alltså EU-momsregistreringsnummer. Leveranser av varor från eller till Kanalöarna behandlas dock som exporttransaktioner och är momsbefriade, om villkoren i artikel 33a i direktivet är uppfyllda.

(1) Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund, EGT L 145, 13.6.1977; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3605/02

från Helle Thorning-Schmidt (PSE)och Torben Lund (PSE) till kommissionen

(16 december 2002)

Ämne: Euron och nickelallergi

Mynten med en valör av 1 euro och 2 euro har en hög nickelhalt, och den tvåfärgade utformningen med två metallegeringar gör mynten till galvaniska element som korroderar kraftigt då de blir strömförande genom kontakt med svett. Detta har visat sig utlösa allergiska reaktioner hos personer med nickelallergi.

Bank- och butikspersonal etc. som dagligen ofta kommer i direkt kontakt med mynten är en särskilt utsatt grupp som löper risk för att utveckla nickelallergi på sikt. Dessutom kan nickelallergikernas tillstånd försämras.

Hur ämnar kommissionen åtgärda de nackdelar som är förknippade med användningen av euromynt? Har kommissionen inlett en undersökning av hälsoeffekterna vid användning av de nuvarande euromynten? Ämnar kommissionen dra tillbaka de nuvarande mynten och ersätta dem med mynt som inte framkallar allergiska reaktioner?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(28 januari 2003)

Uppgifterna i parlamentsledamöternas fråga härrör från en undersökning som publicerades i tidskriften Nature i september 2002, där frisättning av nickel från euromynt i en korrosiv miljö testades. Forskarnas resultat är missvisande, eftersom resultatet uppnåddes genom att 1- och 2-euromynt fästes på huden på patienter med konstaterad nickelallergi mellan 48 och 72 timmar. Efter denna tid uppvisade patienterna allergiska reaktioner. Det är uppenbart att euromynten normalt inte används på detta sätt, och därför ser kommissionen ingen anledning att ändra uppfattning, nämligen att en normal användning av euromynten inte innebär en risk för EU:s medborgare. Även personer som ofta kommer i beröring med mynt (t.ex. bank- och butiksanställda) utsätts inte på långa vägar för de förhållanden som provades i experimentet, eftersom en korrosiv miljö för mynten endast kunde skapas genom ständig kontakt med mänsklig hud.

Införandet av euron innebär att andelen mynt i omlopp med nickelinnehåll minskade från 75 till 15 procent. Kommissionen känner inte till några fall av nickelallergi som kan kopplas till hanteringen eller användningen av 1- och 2-euromynt. Vidare saknas det bevis för en ökning av nickelallergi hos EU:s medborgare på senare tid.

En nyligen utförd oberoende undersökning, under ledning av professor Pierre-Gilles de Gennes, Nobelpristagare i fysik, visade att de nickelmängder som frisätts från 1- och 2-euromynten är betydligt lägre än de mängder som frisattes från de mynt som användes innan euron infördes.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3738/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(19 december 2002)

Ämne: Uppsägningar inom Euronews

Enligt en artikel i den portugisiska tidningen Público av den 12 november 2002 med titeln Journalister hotade av uppsägning kan de 16 portugisiska journalister som sköter den portugisiska versionen av tv-kanalen Euronews komma att sägas upp.

Med tanke på att Euronews är en paneuropeisk kanal som får stöd av Europeiska unionen skulle jag vilja få följande frågor besvarade:

1. Känner kommissionen till vad som pågår inom Euronews? Finns det något hot om att upphöra med den portugisiska versionen av Euronews?

2. Vilka åtgärder har vidtagits eller kommer att vidtas för att garantera att den portugisiska versionen av Euronews kan fortsätta?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi

(5 februari 2003)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-3364/02 från José Ribeiro e Castro(1).

(1) Se s. 54.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3662/02

från Marie Isler Béguin (Verts/ALE) till rådet

(18 december 2002)

Ämne: Ändring av överenskommelsen WHA 12-40 som knyter WHO till Internationella atomenergiorganet (IAEA)

Genom sin resolution WHA 12-40 av den 28 maj 1959 ingick Världshälsoorganisationens 12:e församling en överenskommelse med Internationella atomenergiorganet (IAEA). Genom denna underställs Världshälsoorganisationens arbete och program IAEA:s kontroll och utlåtanden eftersom WHO:s arbete och program anses falla inom IAEA:s verksamhetsområde, och därigenom måste det framförhandlas ett samförstånd vad beträffar förfarandet och arbetenas genomförande (artikel 1.3).

I samma artikel framförs också IAEA:s uttryckliga och partiska krav om att det huvudsakligen är atomenergiorganets uppgift att i hela världen uppmuntra till, bistå och samordna forskningen samt utvecklingen och den praktiska användningen av atomenergin för fredliga ändamål. I WHO:s stadga, som ratificerades i juli 1946 och trädde i kraft den 7 april 1948, antog de deltagande staterna, i enlighet med FN-stadgan, som princip för sin säkerhet att en upplyst allmän opinion och ett aktivt samarbete från allmänhetens sida är av avgörande betydelse för att befolkningarnas hälsa skall kunna förbättras samt att det är regeringarna som har ansvaret för sina folks hälsa. Däremot rekommenderade den grupp som utredde de frågor angående mental hälsa som aktualiseras av användningen av kärnkraft, i sin rapport till WHO 1958 att den mest tillfredsställande lösningen för framtiden när det gäller en fredlig användning av kärnkraften skulle vara att det utvecklades en ny generation som lär sig att acceptera okunnigheten och osäkerheten.

Detta flagranta tysta samförstånd mellan två internationella institutioner, vilket medför att WHO:s rapporter censureras av IAEA med dess kärnkraftsvänliga inställning, kräver inte detta ett uttalande från rådet?

De skador och hinder som WHO:s bevisade kompromisser innebär vad beträffar uppriktigheten och trovärdigheten i EU:s utredningar vid utarbetandet av unionens program och åtgärder inom området för kärnkraft och dess patologier (som uppstått genom användningen av utarmat uran i Irak och förbundsrepubliken Jugoslavien eller genom följderna av Tjernobyl i Östeuropa), oroar de inte rådet?

Detta hån mot WHO:s öppenhet och oberoende, vilket bekräftas av att det tog tio år innan organisationen i egen regi ordnade en konferens om Tjernobyldramat och sedan av att handlingarna inte publicerades, kräver inte detta att rådet kritiserar det tysta samförstånd som införts genom vissa klausuler i denna överenskommelse?

Kan rådet åta sig att, inom ramen för sin bilaterala dialog med de båda internationella institutionerna, kräva en ändring av överenskommelsen WHA 12-40 (artikel 1.3 om ömsesidig information), vilket föreskrivs i dess artikel 13?

Svar

(13 maj 2003)

Rådet ber att få meddela den ärade parlamentsledamoten att det inte har diskuterat de punkter som tas upp i frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3208/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(12 november 2002)

Ämne: Röstning via Internet

Kan kommissionen tala om vilka syften man har med att anordna val via Internet?

När kommer alla väljare att kunna rösta via Internet vid EU-val?

Finns det några pilotprojekt planerade till 2004? I så fall, var?

Finansierar kommissionen dessa projekt? Hur stort belopp rör det sig i så fall om?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(23 december 2002)

Parlamentsledamoten frågar om röstning via Internet i val till Europaparlamentet. Röstningsmetoder, exempelvis Internetröstning, ingår i valförfarandet, som enligt artikel 7.2 i 1976 års akt(1) skall genomföras enligt de nationella bestämmelserna i varje medlemsstat. Denna princip bekräftades i rådets nya beslut 2002/772/EG om ändring av akten från 1976(2).

Det är därför upp till medlemsstaterna att bestämma om de vill införa röstning via Internet vid valen till Europaparlamentet.

Ett antal pilotprojekt för flerkanalsröstning och elektronisk röstning har genomförts i medlemsstaterna. Det var till exempel möjligt att Internetrösta vid vissa lokal val i Storbritannien i maj 2002. I nuläget känner dock inte kommissionen till någon medlemsstat eller något kandidatland, vars medborgare kan rösta i nästa Europaparlamentsval, och som planerar pilotprojekt för elektronisk röstning vid valet i juni 2004.

Som ett led i femte ramprogrammets program för informationssamhällets teknik har kommissionen gett sitt stöd till projekt för forskning och teknisk utveckling om elektronisk demokrati, inklusive röstning online. I de sistnämnda projekten ingår även Cybervote (ett webbaserat röstningssystem som ger möjlighet att rösta via mobiltelefoner och Internetuppkopplade persondatorer), E-poll (ett elektroniskt system för röstning på avstånd) och Euro-Citi (en plattform för europeiska städer för transaktionstjänster online). Den kompletterande åtgärden Eve (utvärderingsmetoder och valideringsteknik på området e-demokrati och e-röstning) syftar till stödja enskilda insatser av allmänt intresse i fråga om elektronisk demokrati.

(1) Akt av den 20 september 1976 om allmänna direkta val av företrädare i Europaparlamentet, som utgör en bilaga till beslut 76/787/EKSG, EEG, EGT L 278, 8.10.1976.

(2) Rådets beslut 2002/772/EG, Euratom av den 25 juni och den 23 september 2002 om ändring av akten om allmänna direkta val av företrädare i Europaparlamentet, EGT L 283, 21.10.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2246/02

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(23 juli 2002)

Ämne: Sudan

Anser inte kommissionen, mot bakgrund av den internationella krisgruppens senaste rapport om Sudan, att det finns stor anledning till oro över den senaste tidens utveckling i landet?

Har kommissionen tagit upp dessa frågor med Sudans regering och skulle den i så fall kunna ange exakt vilka frågor som har diskuterats och vilka svar man har fått?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(22 augusti 2002)

Kommissionen är medveten om händelseutvecklingen i Sudan och särskilt oroad över upptrappningen av striderna under det första halvåret (torrperioden) 2002, vilken delvis beror på inköp av nya vapen på båda sidor och eventuellt på det begränsade tillträdet till området för humanitära insatser, såsom framgår av rapporten av den 27 juni 2002 från den internationella krisgruppen ICG (International Crisis Group).

Kriget och den därmed sammanhängande fredsprocessen är frågor som ständigt tas upp i dialogen mellan Europeiska unionen och Sudan, vilken numera äger rum en gång i månaden. Det förtjänar att nämnas att återupptagandet av den politiska dialogen mellan Sudan och Europeiska unionen har skapat utsikter för en gradvis normalisering av samarbetet mellan EU och Sudan enligt Cotonouavtalet, förutsatt att det enligt unionen görs tillfredsställande framsteg i den politiska dialogen.

Kommissionen har dessutom vidtagit en rad konkreta åtgärder: i) EU:s ordförandeskap har på medlemsstaternas vägnar gjort ett uttalande med ett fördömande av att tillträde hindrats; ii) ett givarmöte ägde rum i Genève den 26 juni 2002, under vilket det fattades beslut om en rad åtgärder, däribland gemensamma uttalanden, regelbundna givarmöten, gemensamma givarbesök, osv.; iii) delegationen i Khartoum utövar vid sidan av Förenta nationernas organ och andra givare av humanitärt bistånd kraftiga påtryckningar på Sudans regering och de övriga stridande parterna.

De nyligen uppnådda framstegen i fredssamtalen tyder på att det äntligen skulle kunna finnas hopp om att kriget inom en snar framtid får ett slut. Om så blir fallet kommer de bekymmer som tas upp i ICG:s rapport dessbättre att undanröjas.

Europeiska unionen fäster utomordentligt stor vikt vid att stödja förhandlingarna, vilka återupptagits sedan den 12 augusti 2002.

Slutligen måste det understrykas att såväl unionen som dess medlemsstater behöver hållas kontinuerligt underrättade under förhandlingsprocessens gång och inte enbart få information vid avslutningen av varje förhandlingsomgång, vilket enbart kan ombesörjas av Förenade kungariket och Italien som i egenskap av observatörer närvarar vid dessa samtal.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3027/02

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Förbindelser mellan EU och Sudan

Kan kommissionen i detalj redogöra för dagsläget vad gäller dess dialog med Sudan och tala om vilket det bakomliggande syftet med denna dialog är? Vad jag efterlyser är uppgifter om den personal som är involverad i dialogen, dialogens struktur, vilka framsteg som gjorts och kommissionens roll.

Kan kommissionen också i detalj redogöra för i vilket skede dialogen befinner sig för närvarande samt för denna dialogs direkta och långsiktiga målsättningar?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

Eftersom det till följd av brott mot de mänskliga rättigheterna och återupptagande av fientligheterna i södra delarna av Sudan inte har gått att genomföra något utvecklingssamarbete i landet sedan mars 1990 har kommissionen avbrutit den direkta dialogen med landets regering. I november 1999 inledde unionen och Sudan en formell politisk dialog, i vilken kommissionen till fullo deltar, i syfte att främja en stärkt fredsprocess och uppmuntra förbättringar av styret. I december 2001, under ett besök av en EU-trojka bestående av högre tjänstemän, bland dem företrädare för kommissionen, kom de två parterna överens om att dialogen bör gå vidare och intensifieras i syfte att gradvis normalisera relationerna.

Sedan februari 2002 och efter det att nionde Europeiska utvecklingsfonden den 22 januari 2002 skickat en skrivelse med uppgifter om anslagen till Sudans regering inledde kommissionen en politisk dialog med de sudanska partnerna i syfte att utarbeta ett landstrategidokument. Den 21 oktober gav EUF:s kommitté landstrategidokumentet ett enhälligt positivt yttrande. Kommissionen väntas fatta beslut om landstrategidokumentet under november 2002.

Under 2002 har dialogen mellan EU och Sudan baserats på månatliga möten mellan unionens beskickningschefer i Khartum och Sudans regering i vilka kommissionens delegationschef i Sudan deltar. För närvarande utvärderar unionens beskickningar i Khartum och unionens regeringar de framsteg som gjorts i dialogen. Slutsatserna av denna bedömning kommer att offentliggöras i vederbörlig ordning.

Unionen förbereder också ett besök av en EU-trojka i december 2002 i vilket kommissionen kommer att delta fullt ut. Under detta besök kommer det att tillsammans med regeringen göras en bedömning av framstegen avseende åtagandena för 2002 när det gäller demokrati och rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter och fredsprocessen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2117/02

från Gary Titley (PSE) till kommissionen

(10 juli 2002)

Ämne: Mänskliga rättigheter i Ungern

Ungern tillhör de länder som aktivt förhandlar om medlemskap i EU 2004. Men landet har endast delvis uppfyllt Köpenhamnskriterierna från 1993, i vilka det krävs att kandidatländerna skall ha en fullt fungerande marknadsekonomi samt respektera demokratin och de mänskliga rättigheterna.

Förhållandena för patienter inom den psykiatriska vården i Ungern är ibland fruktansvärda. De spärras bland annat in i så kallade sängburar. Dessutom kan man på grundval av de mänskliga rättigheterna ifrågasätta användningen av väktare, där en person godtyckligt utses till någons förmyndare. En sådan väktare har avsevärd och oproportionerlig makt eftersom denne kan få den person som han är förmyndare för inlagd för psykiatrisk vård.

Frågan om huruvida Ungern för närvarande bryter mot Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna är omtvistad och hör inte samman med frågan om landets eventuella medlemskap i EU. Men EU grundas på principen om de mänskliga rättigheterna och eftersom sådana kontroversiella bruk kan underminera EU:s grundläggande principer, bör de kontrolleras.

Känner kommissionen till dessa förhållanden, och vilka åtgärder tänker den vidta?

Svar från Günter Verheugen på komissionens vägnar

(2 augusti 2002)

De politiska anslutningskriterierna, som fastställdes av Europeiska rådet i Köpenhamn i juni 1993 och som kandidatländerna måste uppfylla, följs upp av kommissionen genom dess återkommande rapporter om kandidatländernas framsteg inför anslutningen. Kommissionen bedömer uppfyllandet av de politiska kriterierna, däribland respekten för de mänskliga rättigheterna, på grundval av så många källor som möjligt. Förutom uppgifter från varje berört kandidatland ingår även bidrag från och informationsutbyte med relevanta internationella organisationer som Europarådet, relevanta FN-organ och icke-statliga organisationer.

Till dags dato har det varken i rapporten från ombudsmannen för civila och politiska rättigheter eller i FN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna (UNHCHR) uttryckligen hänvisats till behandlingen av patienter på psykiatriska sjukhus. FN:s kommitté mot tortyr (CPT) uttryckte dock i sin rapport 1999 oro för läget på psykiatriska sjukhus i Ungern. För att rätta till situationen har den ungerska regeringen sedan dess vidtagit ett rad åtgärder (genomförande av en rikstäckande undersökning, offentliggörande av en skrivelse innehållande ett förbud mot användning av sängburar på psykiatriska sjukhus) och även förstärkt den rättsliga ramen. Enligt bestämmelserna avseende psykiatriska patienter i sjukvårdslagen har alla plågsamma, grymma, omänskliga, förnedrande eller straffande åtgärder varit förbjudna sedan 2001. Det är också möjligt att överklaga och utomstående experter genomför regelbundna undersökningar.

Kommissionen följer utvecklingen på det här området inom ramen för sina förberedelser inför den kommande återkommande rapporten 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3786/02

från Johannes Swoboda (PSE) till kommissionen

(6 januari 2003)

Ämne: Språkdiskriminering i samband med meddelanden om lediga tjänster på EU-nivå

1. Anser kommissionen att formuleringen English mother tongue or equivalent i meddelanden om lediga tjänster från EU-organ är diskriminerande?

2. Om så inte är fallet: Hur kan kravet på att de sökande skall ha English mother tongue or equivalent enligt kommissionen vara förenligt med principen om icke-diskriminering?

3. Om så är fallet: Vilka initiativ kommer kommissionen att vidta för att få denna diskriminering att upphöra?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(26 februari 2003)

EG-fördraget och Tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna förbjuder all diskriminering på grundval av nationalitet och givetvis följer kommissionen bestämmelserna i fördraget och tjänsteföreskrifterna till fullo.

Naturligtvis kan ett särskilt språkkrav i meddelandet om en ledig tjänst ha en diskriminerande effekt mot medborgare i andra medlemsstater. Sådan differentiering kan emellertid objektivt motiveras till exempel av tjänstens specifika natur och de särskilda uppgifter som skall utföras. Vid tillsättningen av tjänster som översättare eller tolk krävs djupgående kunskaper i särskilda språk beroende på institutionens behov.

För att kunna bedöma om ett språkkrav i ett meddelande om en viss ledig tjänst kan anses vara diskriminerande måste vi få mer information om tjänsten i fråga. Det vore bra om parlamentsledamoten kunde ge mer detaljerade upplysningar om det meddelande (de meddelanden) som åsyftas i denna fråga. Jag skall se till att materialet gås igenom noggrant så att det kan fastställas huruvida obefogad diskriminering skett i detta fall.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3066/02

från Terence Wynn (PSE) till kommissionen

(25 oktober 2002)

Ämne: Motorsporttävlingar och EU:s lagstiftning

Kan en organisation som Fédération Internationale de l'Automobile begränsa EU-medborgarnas rätt att tävla i motorsporttävlingar i länder andra än deras egna? Tidigare har en fullständig tävlingslicens utfärdat i vilket EU-land som helst gett innehavaren rätt att tävla i vilken tävling som helst i ett annat EU-land. Strider inte restriktioner av det här slaget mot EU:s lagstiftning?

Svar avgivet av Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 november 2002)

Som framgår av EG-domstolens rättspraxis (se bl. a. Bosman-domen av den 15 december 1995, rättsfall C-415/93) gäller gemenskapsrätten idrottsutövningar i den mån de utgör en ekonomisk verksamhet enligt artikel 2 i EG-fördraget, något som är fallet vid deltagande i biltävlingar.

Då kommissionen saknar andra upplysningar och tillräckligt klara och detaljerade uppgifter i parlamentsledamotens fråga, kan den ej uttala sig om det rimliga i att inskränka deltagandet i detta slags tävlingar.

Kommissionen kan emellertid rent allmänt erinra om att gemenskapsbestämmelserna å ena sidan, bl. a. när det gäller fri rörlighet för personer och tjänster, ej vänder sig mot de regler eller rutiner inom idrotten som av icke-ekonomiska skäl främjar vissa tävlingars särprägel och särskilda framtoning men erinrar även om att å andra sidan de föreningar eller organisationer som ej lyder under offentlig rätt är skyldiga att efterkomma förbudet mot nationell diskriminering och förbudet mot de inskränkningar i gränsöverskridande idrottsevenemang, som skulle bli oskäliga eller oproportionerliga, även om förbuden är otydliga vid tillämpningen.

När det gäller gemenskapsbestämmelserna om konkurrens erinrar kommissionen om att en idrottsorganisation kan begå en överträdelse av artikel 82 i EG-fördraget, om den utifrån en dominerande ställning utnyttjar sin rätt att införa regler som utan objektiva skäl utestänger de ekonomiska aktörer som uppfyller objektiva kriterier.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3686/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(19 december 2002)

Ämne: Senegal

Kan kommissionen avseende Senegal ange vilka projekt som år 2000 finansierades ur unionens budget?

Kan kommissionen även ange det totala stödbeloppet för 2000 på alla områden som berör detta land?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3680/02, E-3681/02, E-3682/02, E-3683/02, E-3684/02,E-3685/02, E-3686/02, E-3687/02, E-3688/02, E-3689/02, E-3690/02, E-3691/02,E-3692/02, E-3693/02, E-3694/02, E-3695/02, E-3696/02, E-3697/02, E-3698/02,E-3699/02, E-3700/02, E-3701/02, E-3702/02, E-3703/02, E-3704/02, E-3705/02,E-3706/02, E-3707/02, E-3708/02, E-3709/02, E-3710/02, E-3711/02, E-3712/02,E-3713/02, E-3714/02, E-3715/02, E-3716/02, E-3717/02, E-3718/02, E-3719/02,E-3720/02, E-3721/02, E-3722/02, E-3723/02, E-3724/02 och E-3725/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(11 februari 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till nedanstående tabell som visar det sammanlagda beviljade biståndet till följande länder:

>Plats fÄHor tabell>

Kommissionen sänder en mer detaljerad tabell liksom årsrapporten 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av biståndet till tredje land direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.