SKRIFTLIG FRÅGA E-2611/02

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: Transport och marknadsföring av icke öronmärkta nötkreatur från naturområden

Skötseln av nationalparker och andra skyddade ekologiska områden blir allt viktigare inom EU. Av den senaste tidens debatt i Nederländerna om rasen Scottish Highland i nationalparken Veluwezoom har det framgått att transport och marknadsföring av dessa icke öronmärkta djur ställer till med problem.

1. Vad har kommissionen för inställning till veterinärlagstiftningen och kravet på identifikation av djur från naturområden?

2. Tror kommissionen att produkter från dessa djur från naturområden kan marknadsföras eller att djuren kan transporteras till andra naturområden, om undantag från veterinärlagstiftningen och identifikationskravet kan beviljas?

3. Är det möjligt att göra undantag för marknadsföring och/eller transport av dessa djur enligt det nuvarande regelverket, eller kommer kommissionen att lägga fram nya förslag för att möjliggöra sådana undantag?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 oktober 2002)

Identifiering och registrering av djur har alltid varit en grundläggande del av gemenskapssystemet som har hand om olika veterinära och kommersiella frågor beträffande boskapsskötsel. För kontrollen av smittsamma sjukdomar och deras eventuella spridning är det av avgörande betydelse att det är möjligt att spåra djur, eftersom man därigenom snabbt kan fastställa varifrån djuret eller djurkroppen kommer och hur det eller den har förflyttats inom gemenskapen.

Ur djurhälsosynpunkt behandlas tamdjur i naturområden likadant som djur som föds upp på en gård.

När det gäller nötkreatur ska Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 om identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97(1) tillämpas. Nötkreatur måste identifieras med två öronmärken inom en av medlemsstaten fastställd tidsfrist, från och med djurets födelse och i alla händelser innan det lämnar anläggningen. Denna tidsfrist får inte överstiga 20 dagar.

Enligt artikel 4.2 i förordning (EG) nr 1760/2000 har kommissionen fastställt under vilka omständigheter den maximala tidsfristen för öronmärkningen kan förlängas:

- Spanien, när det gäller nötkreatur som föds upp extensivt och är frigående så att kalvarna alltid får stanna kvar hos modern till dess att de skiljs åt senast när kalvarna är sex månader gamla. Öronmärkena ska sättas på när kalvarna skiljs från modern och under alla förhållanden innan de är sex månader eller om de lämnar födelseanläggningen innan dess. De geografiska områden och raser som systemet kan tillämpas på är specificerade.

- Djur som hör till Bison bison spp. från sådana kreatursuppfödningar där kalvar får stanna hos modern till dess att de är nio månader. Öronmärkena ska sättas på när kalvarna skiljs från modern och under alla förhållanden innan de är nio månader eller om de lämnar födelseanläggningen innan dess.

Dessa förlängningar ska inte påverka kvaliteten på informationen som kan fås från den nationella databasen om nötkreatur.

Inga undantag från kraven om identifiering av djur i naturområden föreskrivs i förordning (EG) nr 1760/2000. Därför måste medlemsstaterna tillämpa bestämmelserna i den förordningen när det gäller sådana djur. På grund av mul- och klövsjukekrisen har kommissionen genomfört en mycket grundlig undersökning av alla de faktorer som bidrog till att sjukdomen bröt ut, och kommissionen har i nuvarande läge inte för avsikt att föreslå ytterligare ändringar till förordning (EG) nr 1760/2000.

Alla gemenskapsregler om livsmedelssäkerhet (animaliska produkter) såväl som djurs välbefinnande (transporter) ska helt tillämpas på djur som föds upp i naturområden, för vilka inga undantag finns. Kommissionen planerar inte att lägga fram några nya förslag.

(1) EGT L 204, 11.8.2000.