SKRIFTLIG FRÅGA E-2132/98

från Alfonso Novo Belenguer (ARE) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: Euron och läkemedelsförpackningarna

Enligt den spanska läkemedelslagen 25/1990 av den 20 december skall bland annat läkemedlens pris och förfallodatum anges på läkemedelsförpackningarna.

För närvarande anges priset för spanska läkemedel i pesetas.

Innan bestämmelserna om den gemensamma valutan träder i kraft i Europeiska unionen kommer under en övergångsperiod priserna anges både i euro och pesetas för att därefter enbart anges i euro.

Detta leder till komplikationer eftersom det för närvarande finns läkemedelsprodukter på marknaden där priset på förpackningen är angivet i pesetas och sista förbrukningsår uppges vara 2003.

Har kommissionen ämnat vidta några åtgärder för att motverka de ökade kostnader det kommer att innebära att dra tillbaka dessa produkter från marknaden och märka om dem i euro?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(21 september 1998)

Enligt rådets direktiv 92/27/EEG om märkning av humanläkemedel och om bipacksedlar(1) krävs inte någon uppgift om priset i märkningen. I artikel 5 i det direktivet anges dock att medlemsstaterna får kräva att priset skall anges på förpackningen. Spanien har utnyttjat denna möjlighet i sin läkemedelslag nr 25/190. Om inte någon ändring sker av den spanska lagstiftningen kommer kravet på prisuppgift i märkningen av läkemedel att fortsätta att tillämpas och från och med den 1 januari 2002 övergå till ett krav på att priset skall anges i euro.

Som fastställs i kommissionens rekommendation om parallella uppgifter om priser och finansiella värden, kommer inget rättsligt krav att upprättas på gemenskapsnivå om att detaljhandlarna parallellt skall ange priser i euro och i nationell valuta under övergångsperioden. Kommissionen uppmuntrar dock detaljhandlarna att, om möjligt, ge parallella prisuppgifter för ett betydande antal produkter i syfte att underlätta övergången för konsumenter och anställda.

Apoteken bör, liksom alla andra företag och all annan detaljhandel, förbereda sig på införandet av euron, också i fråga om prismärkningen av varorna i euro, vilket måste ske senast den 1 januari 2002. Vissa kostnader kommer ofrånkomligen att uppstå på grund av tekniska ändringar av utrustning och programvara samt för att motivera personalen att genomföra övergången.

Det finns dock ingen anledning att förmoda att apoteken kommer att ställas inför relativt sett högre kostnader för ommärkningen av produkter med en hållbarhetstid som sträcker sig utöver januari 2002. Det är en uppgift som många sektorer inom detaljhandeln kommer att ställas inför och som kommer att gälla många produktslag, t.ex. böcker. Ommärkning förekommer för övrigt ofta redan i dag till följd av prisändringar. Slutligen bör apoteken överväga att införa parallella prisuppgifter under övergångsperioden för att på så sätt komma ifrån behovet av en ommärkning till januari 2002.

Av dessa skäl avser kommissionen inte att vidta några särskilda åtgärder med inriktning på läkemedelsindustrin i samband med införandet av euron. Kommissionen kommer i stället att fortsätta att ge bistånd till företag inom alla sektorer i syfte att uppnå en smidig och kostnadseffektiv övergång till euron. Det är därför som kommissionen i sin rekommendation förespråkar dialog och samarbetslösningar.

(1) EGT L 113, 13.4.1992.