SKRIFTLIG FRÅGA P-4153/97 från Antonio Tajani (UPE) till kommissionen (7 januari 1998)

Ämne: Totalt tillåtna fångstmängder av tonfisk i Medelhavet

Enligt de rekommendationer Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk (ICCAT) utfärdat, skall de totala fångstmängderna av tonfisk i Medelhavet minskas med 25 %. Fångsterna görs förutom av gemenskapsflottan av ett stort antal fiskefartyg från tredje land. Gemenskapen har just antagit eller skall snart anta en rad bestämmelser om bevarande av tonfiskeresurserna i Medelhavet, men dessa bestämmelser gäller endast gemenskapsflottan:

- Rådets förordning (EG) nr 1075/96 ((EGT L 142, 15.6.1996, s. 1.)) genom vilken förbud utfärdas mot att under perioden 1 juni - 31 juli varje år fiska efter tonfisk med långrev från fiskefartyg vilka är längre än 24 meter.

- Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EG) nr 1626/94 ((EGT C 337, 7.11.1997, s. 36.)) (KOM(97)0459) genom vilket förbud utfärdas mot att fiska efter tonfisk med snörpvad under perioden den 1-31 augusti, och mot att använda flygplan eller helikopter som hjälpmedel vid fiske efter tonfisk under perioden 1-30 juni. Även minimistorleken på den fångade fisken regleras.

- Bestämmelse om att fiskeansträngningen i fråga om tonfisk skall minskas med 20 % i förhållande till målen i det fjärde fleråriga utvecklingsprogrammet för den italienska flottan.

Eftersom bestämmelserna är så nya är det omöjligt att göra en exakt utvärdering av den positiva inverkan dessa åtgärder skulle kunna ha på de berörda bestånden.

Kommissionen föreslår nu (KOM(97)0598) att ytterligare en begränsning skall införas för tonfisket i Medelhavet, genom att en totalt tillåten fångstmängd (TAC) fastställs för gemenskapsflottans tonfiske.

Mot bakgrund av detta vill jag fråga kommissionen:

- På vilka vetenskapliga fakta grundar sig denna totalt tillåtna fångstmängd, eftersom så många fartyg från länder utanför gemenskapen fiskar tonfisk och det därmed borde vara omöjligt att göra en total uppskattning av tonfiskfångsterna?

- Är kommissionen medveten om hur diskriminerande och straffande dessa bestämmelser är för gemenskapsflottan och om deras effekter på handelskonkurrensen?

- Anser inte kommissionen att en mer effektiv förvaltning på global nivå av fiskeresurserna i Medelhavet endast kan ombesörjas av det allmänna rådet för fiske i Medelhavet (GFCM) och att det alltså är detta organ som bör fastställa vilka bevarandeåtgärder som skall vidtas?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (30 januari 1998)

De begränsningar av tonfiskfångster som föreslagits av kommissionen motsvarar de rekommendationer som utfärdades 1994 av Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (ICCAT) och som trädde i kraft i oktober 1995. De byggde på det vetenskapliga arbete som gjorts inom Ständiga kommittén för forskning och statistik (SCRS), ICCAT:s vetenskapliga organ. Denna kommitté består av forskare från de avtalsslutande parterna i ICCAT, men forskare från andra länder inbjuds också att delta i utvärderingarna.

Denna åtgärd är inte diskriminerande för gemenskapens del eftersom ICCAT:s rekommendationer är bindande för alla avtalsslutande parter. Allmänna fiskerirådet för medelhavsområdet (GFCM) godkände 1995 samma rekommendationer och därför är de bindande för alla GFCM:s medlemsländer, vilket i praktiken innebär alla medelhavsländer. Enligt havsrätten är dessutom alla fiskeländer tvungna att samarbeta med internationella förvaltningsorgan och med kuststaterna vid förvaltningen av dessa bestånd.

Kommissionen instämmer i parlamensledamotens sista påstående. Som påpekats ovan har GFCM redan godkänt ICCAT:s rekommendationer.