SKRIFTLIG FRÅGA E-3806/00

från Stephen Hughes (PSE) till kommissionen

(7 december 2000)

Ämne: Skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag

Är det möjligt att direktiv 77/187/EEG(1), ändrat genom direktiv 98/50/EG(2), om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag skall tillämpas för det fall då det efter ett anbudsförfarande väljs en ny entreprenör för ett kontrakt för att inrätta ett barndaghem, under förutsättning att barndaghemmet ifråga uppfyllde kriterierna för att anses vara en ekonomisk enhet som behåller sin identitet?

För det fall att direktivet anses vara tillämpligt: Hur är tillämpningen av det förenlig med principerna om icke-diskriminering vid offentlig upphandling, så som de fastställts i direktiv 92/50/EEG(3) om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster?

Vilka rättsmedel skulle överlåtarens anställda kunna tillgripa, och mot vilken part, för det fall att direktivet är tillämpligt, men i praktiken inte tillämpas?

(1) EGT L 61, 5.3.1977, s. 26.

(2) EGT L 201, 17.7.1998, s. 88.

(3) EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(9 februari 2001)

Frågan gäller rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter, ändrat genom rådets direktiv 98/50/EG av den 29 juni 1998, och huruvida det är möjligt att tillämpa detta direktiv i fall det efter ett upphandlingsförfarande väljs en ny entreprenör för ett daghem, under förutsättning att daghemmet i fråga uppfyller de kriterier som gäller för att det skall anses vara en ekonomisk enhet som behåller sin identitet.

Om kriterierna ovan uppfylls måste frågan besvaras med ja. Enligt domstolens rättspraxis är det avgörande kriteriet för att en överlåtelse enligt direktiv 77/187/EEG skall äga rum att enheten i fråga även efter överlåtelsen behåller sin identitet. Domstolen utgår ifrån att identiteten bibehålls om den nya entreprenören fortsatt bedriver samma ekonomiska verksamhet och om samtliga medel som är nödvändiga för att bedriva den aktuella verksamheten ställs till förfogande. Villkoren för tillämpning av direktivet skall dock prövas från fall till fall. Det är endast genom en bedömning av alla faktorer som man kan fastställa om villkoren för överlåtelse av en enhet är uppfyllda.

Parlamentsledamoten undrar dessutom om tillämpningen av det ändrade direktivet 77/187/EEG är förenlig med principerna om icke-diskriminering vid offentliga upphandlingar enligt rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster.

Man bör i sammanhanget påpeka att det centrala målet med det ändrade direktivet 77/187/EEG är att trygga de anställdas rättigheter vid en lagenlig överlåtelse eller sammanslagning som leder till att ledningen byts ut. Om de objektiva tillämpningskriterierna uppfylls måste de anställdas rättigheter skyddas, oavsett hur de konkreta omständigheterna kring överlåtelsen ser ut. Det faktum att överlåtelsen äger rum inom ramen för ett offentligt upphandlingsförfarande påverkar inte tillämpningen av direktiv 77/187/EEG. Målet med direktivet 92/50/EEG är inte att möjliggöra överlåtelser av ekonomiska enheter på bekostnad av de anställdas rättigheter, utan att skapa lika förutsättningar för de entreprenörer som deltar i upphandlingsförfarandet. Syftet med direktivet är i huvudsak att se till att samma konkurrensregler gäller för de olika aktörerna, men det tillåter inte att medlemsstaterna handlar emot de anställdas rättigheter(1). Dessutom bör det påpekas att tillhandahållandet av daghem är en tjänst enligt bilaga I B i direktivet, som föreskriver ett begränsat förfarande för tilldelning av kontrakt.

När det gäller de rättsmedel som står till buds för anställda vars rättigheter inte beaktas, påpekas att personerna i fråga kan åberopa dessa rättigheter vid de nationella domstolarna enligt de villkor som gäller för sådana förfaranden i respektive medlemsstat.

(1) (Se generaladvokat Philippe Légers slutsatser i mål C-172/99).