SKRIFTLIG FRÅGA E-2544/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(19 september 2001)

Ämne: Främjande av användandet av vindkraft

EU tillkännager ofta att man försöker främja användandet av miljövänliga energiformer, till exempel vindkraft. Som ett led i denna inställning har flera vindkraftsparker inrättats, särskilt i länder med stor potential för vindkraft, såsom Grekland. Många av generatorerna i dessa vindkraftsparker har dock tagits ur drift, så att de förblir inaktiva och utgör en närmast nedslående syn i områden som saknar andra energikällor, exempelvis Skyros, Ikaria, Evia och Kreta.

Kan kommissionen ange om den vet hur många av de generatorer som erhållit EU-bidrag och som anlagts i vindkraftsparker i Grekland som är i drift i dag? Hur många av dessa generatorer har tagits ur drift? Exakt hur stora summor har EU anslagit för anläggandet av vindgeneratorer i Grekland? Vilka organ har mottagit dessa medel?

Har kommissionen varför dessa generatorer i så stor utsträckning har blivit ett misslyckande? Vilka initiativ har Generaldirektoratet för forskning tagit för att främja denna miljövänliga energiform och vilka åtgärder har vidtagits inom ramen för det nya program som ersatt det femte ramprogrammet för att säkerställa att tillräckliga resurser alltid finns tillgängliga och för att undvika sådana situationer som exempelvis den som uppstod när anslagen till miljövänlig kärnfusion minskades i förslaget till budget för 2002?

Kompletterande svarfrån Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(5 december 2001)

Kommissionen har stött vindkraftprojekt genom tre generaldirektorat:

Generaldirektoratet för forskning har finansierat mer än 130 vindkraftsprojekt i Europa inom ramen för de tredje, fjärde och femte ramprogrammen för forskning, teknisk utveckling och demonstration. Dessa projekt byggde på grundforskning och tilllämpad forskning för att utveckla vindkraften till ett tillförlitligt energiförsörjningsval, genom att förbättra kvaliteten på och livslängden för vindturbinkomponenter och minska kostnaderna för produktion av vindkraft.

Endast vid ett par tillfällen inbegrep dessa forsknings- och utvecklingsprojekt uppförandet av en komplett vindturbin, och när så skedde var det bara frågan om ett experimentellt uppförande för att kunna testa innovativ teknik under en längre period. Bara ett större projekt, som kombinerar vindkraft (0,5 megawatt (MW)) och avsaltning, har installerats i Grekland på senare tid, men denna anläggning är ännu inte driftsklar.

Generaldirektoratet för energi och transport har sedan 1983 stött 264 vindkraftsprojekt i Europa genom energistödprogrammen Demonstration (19831989) och Thermie (19901994) samt fjärde (19951998) och femte (19992002) ramprogrammen för forskning, teknisk utveckling och demonstration. Dessa projekt syftade till utveckling, demonstration och spridning, före marknadsintroduktion, av användningen av innovativa vindturbinprojekt. Många av dessa innehöll prototyputrustning. Under de senaste 18 åren har 13 sådana projekt installerats i Grekland. Sex av dessa vindturbiner är inte i drift för tillfället, och en har lagts ned.

Ovanstående projekt syftade främst till att testa och sprida innovativ teknik, konceptmaterial och utrustning. Alla utom ett handlade om installation av en enda enhet, uppförda under åttiotalet när vindkraftstekniken bara befann sig i sin första utvecklingsfas, och därför var projekten förbundna med hög teknisk och finansiell risktagning. Trots vissa misslyckanden, som utnyttjades som värdefull feedback, innebar dessa program ett stöd och en påskyndande faktor för utvecklingen av tillförlitliga och effektiva vindturbiner och ett uppsving för vindkraftsinstallationer i Europa. De flesta av de vindturbiner som för tillfället finns tillgängliga på marknaden har fått stöd på forsknings- utvecklings- eller demonstrationsstadiet genom något av kommissionens energistödprogram.

Generaldirektoratet för regionalpolitik har medfinansierat vindkraftverk/vindkraftsanläggningar i Grekland genom Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) sedan 1990, genom följande initiativ: 1) Hors-quota Energy, 2) det integrerade Medelhavsprogrammet, 3) Valoren (gemenskapsinitiativ) och 4) det operationella programmet (OP) för energi (CCA II, 199499). Genom de första tre initiativen medfinansierades 21 projekt fram till 1994. Sedan 1994 medfinansieras 16 vindkraftverk/vindkraftsanläggningar genom det innevarande operationella programmet för energi. Mot bakgrund av de slutrapporter de grekiska myndigheterna har lämnat in för ovanstående initiativ, är kommissionen inte medveten om att det skulle finnas problem i samband med driften av dessa vindkraftverk, med undantag av två projekt inom Valoren, ett i södra Evia och ett på Kreta, som hade tillfälliga tekniska problem. Dessa problem löstes till slut fullständigt och anläggningarna är i drift i dagsläget. Dessutom har kommissionen kännedom om tre relativt gamla, små vindturbiner, också med stöd genom Valorenprogrammet, som ligger avsides och som inte heller är i drift för tillfället.

De organ i Grekland som har ansvarat för de vindkraftsprojekt som har medfinansierats av kommissionen är DEH (PPC), OTE (grekiska telekom), lokala utvecklingsföretag, lokala myndigheter och på senare tid privata investerare.

Den sammanlagda installerade vindkapaciteten i Grekland uppskattas till mer än 254 MW, varav ungefär 152 MW medfinansieras genom kommissionsprogram. De 11 vindturbiner som man vet inte är i drift utgör en sammanlagd kapacitet på bara 1,7 MW eller 0,68 % av den installerade kapaciteten. Detta är beklagligt, men det kan inte anses vara en hög misslyckandegrad, särskilt eftersom det övergripande målet för utvecklings- och forskningsprojekt är att utveckla innovativ teknik, vilket alltid innebär ett risktagande.

Det finns en skyldighet att rapportera regelbundet till kommissionen om driftsresultat för projekt som fått stöd, men denna skyldighet upphör när avtalsperioden är slut. Kommissionen uppskattar alltid relevant information om senare resultat från projekt för förnybar energi i medlemsstaterna.

I kommissionens förslag till det nya ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration (20022006)(1) och de särskilda programmen(2), som för tillfället behandlas av parlamentet och rådet (genom medbeslutandeförfarandet), ingår stöd till forskning runt och teknisk utveckling av förnybara energikällor (däribland vindkraft) inom det prioriterade tematiska forskningsområdet Hållbar utveckling och globala förändringar. På kort och medellång sikt kommer gemenskapen att koncentrera sina ansträngningar på att skifta den befintliga energibalansen mot mer hållbara energisystem som kombinerar värme och kraft samt på nya och förnybara energikällor och på en ökning av de förnybara energisystemens andel från 6 % till 12 % fram till 2010. Forskningen kommer att koncentreras på en ökad kostnadseffektivitet och tillförlitlighet för de viktigaste nya och förnybara källorna och en kombinering med konventionell energiproduktion. På längre sikt är målet på detta område att utveckla förnybara energikällor som i sig är rena och som kan integreras väl i en utbudsmix av hållbar energi både för fasta tillämpningar och transport.

Enligt det nya ramprogramsförslaget kan forskning runt och teknisk utveckling av förnybara energikällor ingå i aktiviteter till stöd för unionens politik och för att stärka det europeiska området för forskningsverksamhet, genom samordning av gemenskapens och medlemsstaternas aktiviteter. Gemenskapens forskning kan bidra genom att samla de ledande aktörerna och därigenom hjälpa till att stärka Europas position i den internationella konkurrensen.

(1) EGT C 180 E, 26.6.2001.

(2) EGT C 240 E, 28.8.2001.