ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1586/02

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(4 juni 2002)

Ämne: Uppsättning av krucifixet på alla offentliga arbetsplatser i de europeiska institutionerna

Krucifixet, en symbol för den kristna civilisationens och kulturens allmängiltiga värden, utgör också en grundläggande och viktig beståndsdel av hela den europeiska civilisationens historiska och kulturella arv, liksom en symbol för dess identitet.

Sekulariseringen av de europeiska institutionerna borde inte utgöra ett skäl till att inte sätta upp en symbol som för miljontals medborgare representerar de värderingar och principer som vårt samhälle grundar sig på, och som fick en stor liberal poet som Benedetto Croce att hävda att vi inte kan undgå att kalla oss kristna. Att visa respekt för andra kulturer och folkgrupper innebär inte att vi därmed är tvungna att ta avstånd ifrån eller avsäga oss de värden och symboler som utgör en grundläggande del av vår kultur och av vår historia, och som speglar vårt folks traditioner.

Har kommissionen för avsikt att föreslå att man sätter upp krucifixet på alla offentliga arbetsplatser i de europeiska institutionerna, på en framträdande plats, väl synligt för alla?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(18 juli 2002)

Kommissionen är liksom parlamentsledamoten angelägen om att påminna om de traditionella värderingar som är så djupt rotade i Europa, men vi är inte beredda att gå så långt som att föreslå för andra EU-institutioner vilka symboler de skall använda i sina byggnader. I synnerhet anser kommissionen det inte nödvändigt och än mindre önskvärt att främja uppsättandet av krucifix. Inte nödvändigt därför att de värderingar som ligger till grund för den europeiska integrationen är uppenbara ändå och inte önskvärt därför att valet av en viss symbol vore oförenligt med religionsfriheten, som finns intagen i stadgan om de grundläggande rättigheterna. Av dessa skäl kommer kommissionen inte att föreslå att krucifix skall sättas upp på framträdande plats i alla EU-institutionernas offentliga utrymmen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2104/02

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(10 juli 2002)

Ämne: Kränkning av rättsstatsprincipen och demokratin i Italien samt artiklarna 6 och 7 i EU-fördraget

Med beaktande av:

- Enligt artikel 7.1 i Fördraget om Europeiska unionen får rådet på förslag från kommissionen enhälligt slå fast att en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter principer som anges i artikel 6.1. I artikel 6.1 står det: Unionen bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen, vilka principer är gemensamma för medlemsstaterna.

- Ordalydelsen i den italienska författningen omfattar bindande fastställande av antalet ledamöter i följande organ:

a) Författningsdomstolen (artikel 135 rubrik VI avdelning I): i händelse av att en tjänst som författningsdomare lediganslås skall tjänsten, oavsett skälen för detta, tillsättas inom en månad (artikel 5.2 i författningslag nr 2 av den 22 november 1967).

b) Deputeradekammaren (artikel 56 rubrik I avdelning I): såväl vallagen (TU 361/1957, ändrad genom lag nr 277/1993) och dess genomförandeförordning (presidentdekret nr 14 av den 5 januari 1994) omfattar alla möjligheter att säkra att samtliga mandat är tillsatta och att det finns förfaranden för att tillsätta mandat som blir lediga under en valperiod.

- Den italienska författningsdomstolen arbetade från den 21 november 2000 till den 24 april 2002 utan det plenum med 15 ledamöter som fastställs i författningen. Domstolen sammanträdde och fattade beslut med endast 13 ledamöter.

- Den italienska deputeradekammaren arbetar sedan den 30 maj 2001 utan det plenum med 630 ledamöter som fastställs i författningen. Deputeradekammaren sammanträder och fattar beslut med endast 618 ledamöter.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

- Har den undersökt dessa aspekter med tanke på åtgärder i enlighet med artikel 7 i EU-fördraget? Vilka slutsatser har den i så fall dragit?

- Har kommissionen övervakat, eller ämnar den övervaka, efterlevnaden av principerna i artikel 6 i EU-fördraget?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(8 augusti 2002)

Kommissionen konstaterar att man funnit en lösning på de problem som parlamentsledamoten tar upp angående sammansättningen av två italienska institutioner, författningsdomstolen och deputeradekammaren. Som parlamentsledamoten framhåller i sin fråga består författningsdomstolen sedan den 24 april 2002 av det antal domare som krävs enligt författningen. När det gäller deputeradekammaren nåddes en överenskommelse den 16 juli 2002.

Kommissionen ser ingen anledning till att undersöka saken mot bakgrund av artikel 7 i EU-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2174/02 från Ian Hudghton (Verts/ALE) till kommissionen. Agromonetärt stöd.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 309 E , 12/12/2002 s. 0206 - 0206



SKRIFTLIG FRÅGA E-2174/02 från Ian Hudghton (Verts/ALE) till kommissionen (18 juli 2002) Ämne: Agromonetärt stöd Skulle kommissionen kunna ange storleken på det agromonetära stödet som varje medlemsstat ansökt om för att bistå åkerbrukare under den senaste ansökningsrundan den 31 oktober 2001? Hur stort är stödet jämfört med det faktiska maximibelopp som varje medlemsstat kan ansöka om? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (16 september 2002) På grundval av utvecklingen beträffande den växelkurs som används för arealstöden för jordbruksgrödor under 2001 ledde tillämpningen av artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 2799/98 av den 15 december 1998 om att fastställa ett agromonetärt system för euron(1) till att Förenade kungariket fick tillstånd att betala ut kompensationsstöd till de berörda jordbrukarna. Genom kommissionens förordning (EG) nr 1966/2001 av den 8 oktober 2001 om fastställande av maximibeloppet för kompensation enligt den omräkningskurs för pund sterling som gällde den 1 juli 2001(2) fastställdes det högsta beloppet i den första delutbetalningen till 52,99 miljoner EUR Förenade kungariket har inte inkommit med någon utbetalningsansökan inom den tidsfrist som föreskrivs i artikel 11 i kommissionens förordning (EG) nr 2808/98 av den 22 december 1998 om tillämpningsföreskrifter för den agromonetära ordningen för euron inom jordbrukssektorn(3). När det gäller Sverige och Danmark ledde växelkursutvecklingen inte till att några kompensationsstöd behövde betalas ut. (1) EGT L 349, 24.12.1998. (2) EGT L 268, 9.10.2001. (3) EGT L 349, 24.12.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1295/02

från Mario Mauro (PPE-DE) till rådet

(7 maj 2002)

Ämne: Belägring av Födelsekyrkan i Betlehem

Den 2 april 2002 trängde ca 230 beväpnade palestinier, däribland 30 militärer, in i Födelsekyrkan i Betlehem för att finna skydd mot de israeliska trupper som avancerat i området. Tiotals palestinska civilpersoner befinner sig nu i kyrkan utöver katolska, grekisk-ortodoxa och armeniska nunnor och präster.

De personer som är instängda i Födelsekyrkan har flera gånger beklagat sig över de rådande sanitära förhållandena i byggnaden, där liken av två palestinier som dödats av krypskyttar från israeliska Tsahal befinner sig sedan mer än en vecka.

Hur ämnar rådet ta itu med detta stora problem, dvs. att militära styrkor har belägrat Födelsekyrkan i Betlehem?

Anser rådet inte att det genom medling bör uppnås opartiska internationella garantier för inrättande av en passage eller räddningsväg i syfte att tillhandahålla de belägrade de viktigaste förnödenheterna (såsom mat och läkemedel)?

Svar

(30 september 2002)

Som den ärade parlamentsledamoten känner till har belägringen under tiden hunnit hävas. EU, och särskilt den höge representanten Javier Solana, har spelat en nyckelroll för att desarmera krisen. En av de främsta svårigheterna var att finna platser dit de 13 palestinierna som hade befunnit sig i kyrkan kunde föras. Rådets gemensamma ståndpunkt om tillfälligt mottagande i Europeiska unionens medlemsstater av vissa palestinier antogs den 21 maj 2002. Tolv av de tretton palestinierna blev sedermera mottagna på tillfällig basis i ett antal medlemsstater på humanitära grunder. Den trettonde har tagits emot i ett tredjeland.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1422/02

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(23 maj 2002)

Ämne: EU-finansierade projekt i Israel

Följande text är hämtad ur ett brev som publicerades i Förenade kungarikets tidning Guardian den 6 april 2002. Håller kommissionen med om de punkter som tas upp?

Många nationella och europeiska kultur- och forskningsinstitut, speciellt de som finansierats av EU och av Europeiska vetenskapsstiftelsen, betraktar Israel som ett europeiskt land vad gäller beviljandet av bidrag och kontrakt. Vore det därför inte lämpligt att allt vidare understöd av denna typ stoppas, både på nationell och europeisk nivå, om inte och tills dess Israel fogar sig efter FN:s konventioner och inleder seriösa fredsförhandlingar med palestinierna enligt de riktlinjer som ställs upp i många fredsavtal, inklusive det senaste som stöddes av Saudiarabien och av Arabförbundet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 juni 2002)

Kommissionen önskar upplysa parlamentsledamoten att Israel inte tar emot något bilateralt bistånd från gemenskapen. På grund av landets höga bruttonationalprodukt (BNP) per capita kvalificerar det sig nämligen inte för de bilaterala samarbetsprogram som finansieras av gemenskapen (Medaprogrammet). Några israeliska organisationer från det civila samhället deltar trots detta i vissa regionala program tillsammans med andra partner i området.

Israel deltar i egenskap av associerad partner i det femte ramprogrammets för forskning och teknisk utveckling, men bidrar samtidigt till programmets budget i proportion till landets bruttonationalinkomst (BNI).

Beträffande frågan om ett eventuellt moratorium är kommissionen ytterligt oroad över den aktuella situationen på plats och i synnerhet över brotten mot de mänskliga rättigheterna, men anser likväl att det är viktigt att upprätthålla förbindelserna med Israel. I nuvarande skede skulle ett tillfälligt upphörande inte bidra till att göra de israeliska myndigheterna mer mottagliga för unionens uppfattning. En fortsatt användning av associeringsavtalets mekanismer för att på alla nivåer klargöra unionens ståndpunkt för de israeliska myndigheterna förefaller vara att föredra.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0447/02

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: Prisskillnader på marknaden för semesterresor

En del reseföretag med bokningskontor i andra medlemsstater (t.ex. CenterParcs) tillåter för närvarande kunderna att göra en bokning endast i den medlemsstat som de för tillfället befinner sig i. Detta kan medföra att kunden måste betala mer för sin semester. Kan kommissionen ange om detta strider mot konkurrenspolitiken?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 april 2002)

Parlamentsledamoten frågar kommissionen om det faktum att vissa reseföretag (till exempel Center Parcs) hindrar sina kunder från att boka semesterresor från en annan medlemsstat än deras hemland kan strida mot konkurrensreglerna. Ett sådant agerande kan i själva verket få till följd att konsumenterna inte kan göra sina bokningar i den medlemsstat där de tycker att det är förmånligast.

I det aktuella fallet blir konkurrensreglerna (artikel 81.1 i EG-fördraget) endast tillämpliga om förbudet är en följd av eller återfinns i ett avtal om försäljning av tjänsterna i fråga, till exempel i avtal mellan reseföretag och resebyråer.

Därefter måste skälen till att företagen infört en sådan regel utredas, och huruvida den kan motiveras av ekonomiska skäl (olika transportmedel, andra moms- eller skattesatser osv.).

Endast efter en sådan ingående granskning kan man avgöra om förbudet omfattas av artikel 81.3 i EG-fördraget eller inte.

Om företagen säljer sina tjänster direkt till konsumenterna och inte via resebyråer eller andra mellanhänder, strider agerandet inte mot konkurrensreglerna, såvida det inte rör sig om ett företag med dominerande ställning.

Generaldirektoratet för konkurrens kommer att inleda en undersökning för att kontrollera dessa olika moment.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1123/02

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(18 april 2002)

Ämne: Avskaffande av den obligatoriska vinjetten på väg S 16

I en artikel i regionaldelen Heimat Bregenz i den österrikiska dagstidningen Voralberger Nachrichten av den 21 mars 2002 kunde man läsa att den obligatoriska vinjetten skulle avskaffas på väg S 16 mellan Bludenz och Dalaas från och med den 1 april 2002.

Det bolag som förvaltar vägen (ASFINAG) motiverar detta med ett EU-beslut, enligt vilket denna vägsträcka inte kan anses höra till huvudvägarna eftersom den endast har två vägbanor och saknar säkerhetsstaket i mitten.

Finns det ett EU-beslut där denna bestämmelse föreskrivs?

Vilka villkor måste enligt gemenskapslagstiftningen vara uppfyllda för att det skall vara obligatoriskt med vinjett på väg S 16?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(28 maj 2002)

Tillämpningen av användaravgifter (i form av vinjett) för tunga godsfordon omfattas av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer(1). Enligt artikel 7.2 får avgifter som regel tas ut enbart på motorvägar eller andra flerfiliga vägar av motorvägskaraktär om det inte finns specifika undantag.

I detta direktiv avses med motorväg väg som är utformad och byggd särskilt för motortrafik, som inte betjänar fastigheter som gränsar till den och som

i) är försedd, utom vid speciella platser eller tillfälligt, med skilda körbanor för trafik i två riktningar, skilda från varandra genom en mittsträng som inte är avsedd för trafik, eller undantagsvis med andra medel,

ii) inte korsar annan väg, järnväg, spårvägslinje eller gångstig i samma plan,

iii) är särskilt skyltad som motorväg.

(1) EGT L 187, 20.7.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1607/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(5 juni 2002)

Ämne: Kashmir

Känner kommissionen till om den indiska regeringen officiellt hävdat att så många som 100 indiska militärer som tillfångatogs under konflikten 1971 fortfarande hålls fångna av pakistanska myndigheter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(21 juni 2002)

Kommissionen har undersökt den fråga som parlamentsledamoten tagit upp och kommer direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat att sända över officiell information som Indiens regering offentliggjort på sin webbplats. De indiska myndigheterna har bekräftat att det svar som utrikesminister Omar Abdullah lämnat fortfarande är aktuellt.

Jag hoppas att dessa dokument ger svar på parlamentsledamotens fråga. Om så inte är fallet gör kommissionen gärna ytterligare efterforskningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2416/02

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(14 augusti 2002)

Ämne: Transport av hästar

Varje år transporteras tusentals hästar till medlemsstaterna från Central- och Östeuropa samt från Sydamerika. Djurskyddsorganisationer såsom International League for the Protection of Horses och Viva har samlat in betydande mängder bevismaterial som visar att hästar behandlas grymt och att EU-förordningar om transport av levande djur inte efterlevs.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att se till att dessa förordningar respekteras? Kan kommissionen ge garantier för att behandlingen av hästar som transporteras tas på lika stort allvar som den mer mediala frågan om transport av levande nötkreatur?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(24 september 2002)

Kommissionen är medveten om de djurskyddsproblem som uppstår när hästar importeras till EU för slakt. Frågan togs upp i den kommissionsrapport(1) som antogs i december 2000.

Den dagliga tillämpningen av gemenskapslagstiftningen åligger medlemsstaterna. Kommissionen skall se till att medlemsstaterna uppfyller sina åligganden i detta avseende.

Inspektörerna vid kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor har genomfört flera inspektioner på det här området, och de fortsätter att regelbundet övervaka situationen.

Vidare togs ett antal brister i den gällande gemenskapslagstiftningen upp i kommissionens rapport om djurtransporter. Under 2002 kommer kommissionen att anta ett förslag om djurskydd vid transporter. I förslaget kommer bl.a. extra åtgärder för skydd av hästar att införas.

Eftersom hästar transporteras långa sträckor innan de når EU:s gränser lade kommissionen dessutom i maj 2001 fram en plan för kandidatländerna om snabba förbättringar särskilt inriktade på hästtransporter. I oktober 2001 införde Slovenien de flesta av gemenskapens regler om detta, och andra kandidatländer har tagit initiativ i samma riktning.

Kommissionen har också fått rådets uppdrag att förhandla på gemenskapens vägnar vid den pågående uppdateringen av Europeiska konventionen om skydd av djur under internationella transporter. När denna konvention antas kommer den att stärka harmoniseringen av djurskyddsreglerna i hela Europa.

(1) KOM(2000) 809 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2463/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(4 september 2002)

Ämne: Stöd

1. Kan kommissionen meddela hur stort gemenskapsstöd som utbetalats under vart och ett av de senaste fem åren till kandidatländerna inklusive Turkiet samt till Ukraina, Vitryssland och Moldavien?

2. Kan kommissionen specificera de motsvarande siffrorna för utbetalat stöd till varje land i Medelhavsområdet?

3. Kan den även ange hur stort gemenskapsstöd som sammanlagt utbetalats till varje land under femårsperioden mätt i procent av varje lands BNP, och ange beloppets storlek per capita för befolkningen i varje land?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Verheugen

(15 oktober 2002)

Kommissionen sänder direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat en tabell som innehåller de efterfrågade upplysningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1272/02

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(6 maj 2002)

Ämne: Appell för upphävande av Bush-regeringens militära dekret

De riktlinjer för hur de särskilda militärdomstolarna skall fungera som Förenta staternas försvarsminister offentliggjorde nyligen, visar enligt Amnesty International på allvarliga brister i det militärdekret som president Bush undertecknade den 13 november 2001. Slutresultatet blir att varje enskild rättegång som äger rum inför dessa militärdomstolar strider mot de internationella förpliktelser som Förenta staterna ingått.

Militärdekretets bestämmelser omfattar:

- diskriminering av utländska medborgare, i strid med internationell rätt som förbjuder diskriminering på grundval av nationalitet,

- ytterst få bevismedel, vilket inte explicit utesluter användning av tortyr för att tvinga fram uttalanden,

- ingen rätt att vända sig till en oberoende, opartisk och lagligt inrättad domstol,

- ingen som helst oavhängighet i relationen mellan militärdomstolarna och den verkställande makten, etc.

Har kommissionen för avsikt att utöva påtryckningar på Förenta staternas regering för att få till stånd ett upphävande av militärdekretet och för att få den amerikanska regeringen att efterleva sina internationella förpliktelserna om respekt för mänskliga rättigheter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 juni 2002)

Kommissionen kommer att noggrant följa alla rättegångar som äger rum inför de särskilda militärdomstolar som Förenta staterna upprättat inom ramen för det militärdekret som president George Bush undertecknade den 13 november 2001. Kommissionen kommer i förekommande fall att använda sig av den befintliga ramen för det transatlantiska samarbetet för att ge uttryck för den oro som kan komma att uppstå rörande Förenta staternas handlande i detta avseende.

Europeiska unionen fortsätter också att föra en regelbunden dialog med Förenta staterna när det gäller mänskliga rättigheter och kommer även fortsättningsvis att stödja sig på de principer som är relevanta i detta sammanhang, till exempel riktlinjerna för EU:s politik gentemot tredje land i fråga om tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning.

Unionen uttryckte den 14 maj 2002 sin besvikelse och sitt beklagande över Förenta staternas beslut att inte ratificera Romstadgan för den internationella brottmålsdomstolen. Enligt kommissionen skulle den internationella brottmålsdomstolen vara det mest lämpliga forumet för att pröva dessa mål.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0819/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(25 mars 2002)

Ämne: Förenta staternas och Rysslands militära verksamhet i Pankissidalen i Georgien vid den tjetjenska gränsen

Den senaste tiden har det i medierna framkommit uppgifter om Rysslands avsikt att utvidga kriget mot terrorismen till att omfatta Georgien och om Förenta staternas utplacering av militära styrkor i Kaukasus. I båda fallen är avsikten att ingripa i Pankissidalen vid gränsen mot Tjetjenien.

Hur ställer sig rådet till dessa beslut som direkt påverkar en region som ligger i ett område av strategiskt intresse för Europeiska unionen och som påverkas av konflikten i Tjetjenien, ett land som förstörts av den ryska armén?

Svar

(30 september 2002)

Rådets ståndpunkt med avseende på händelseutvecklingen i Pankissidalen bygger på principen om Georgiens suveränitet och territoriella integritet som en oberoende stat. EU har konsekvent sökt stödja denna målsättning, bland annat genom konkret bistånd till georgiska gränsvakter som arbetar tillsammans med OSSE:s grupp för gränsövervakning och observation längs delar av gränsen mot Ryssland.

Inget land får anse sig fritt från terroristhotet, och i detta sammanhang står Georgien helt klart inför särskilda problem men också åligganden beroende på dess närhet till Tjetjenska republiken inom Ryska federationen. Det står klart att Georgien måste vidta särskilda åtgärder för att möta dessa hot, som ifrågasätter dess suveränitet och territoriella integritet. Uppgiften för militärexperterna från USA (som gick in i Georgien i fullt samförstånd med de georgiska myndigheterna) blir att utbilda och utrusta georgiska säkerhetsstyrkor till stöd härför. För EU:s del välkomnar rådet alla åtgärder som stöder Georgien i detta syfte. Samtidigt har Rysslands president Vladimir Putin också välkomnat USA:s bistånd till Georgien i bekämpandet av gemensamma hot mot den regionala stabiliteten.

Det är insikten om dess strategiska intressen i södra Kaukasien som har fått EU att spela en mer aktiv politisk roll i regionen under det gångna året. Ett väsentligt komplement till denna politik har varit en starkare roll för EU vid konfliktlösning, inte minst i Sydossetien, samt en intensifierad politisk dialog om regionen med Ryssland och Förenta staterna samt med Turkiet och Iran. EU fortsätter att nära samråda med sina medaktörer om utvecklingen på alla plan, med sikte på att verka för sina fastställda mål, nämligen fred, stabilitet, välstånd och regionalt samarbete.