SKRIFTLIG FRÅGA E-1645/97 från Marlies Mosiek-Urbahn (PPE) till kommissionen (14 maj 1997)

Ämne: Offentlig anbudsinfordran 228/96 från februari 1996

1. Varför och på vilken rättslig grund ändrades villkoren i anbudsinfordran (äpplen blev till persikor) efter det att uppdraget tilldelats den italienska firman Trentofrutta?

2. Varför utfärdades inte någon ny anbudsinfordran fastän produktgruppen ändrats och det därmed uppstått helt nya förutsättningar?

3. Försökte kommissionen bedöma marknadskonsekvensernas omfattning innan ändringarna godkändes?

4. Insåg kommissionen att man genom att betala i persikor i stället för äpplen omvandlade den europeiska anbudsinfordran (äpplen från Tyskland, Frankrike, Italien och Spanien) till en italiensk (Italien är den största persikoproducenten, och firman Trentofrutta är italiensk), och hur motiverades detta beslut?

5. Hur kompenserade kommissionen det betydligt högre marknadspriset på persikor (ungefär 2,5 gånger högre än för äpplen) vid slutredovisningen?

6. Inser kommissionen vilket ingrepp på marknaden den har gjort? 65 000 ton persikor är ungefär 70 % av hela skörden; resterande 30 % säljs på marknaden till extremt höga priser.

7. På grund av bristande kapacitet tog Trentofrutta bara emot och utnyttjade 25 000 ton av de 65 000 från EU. Resterande persikor avsattes sedan till dumpningspriser, vilket hade ytterligare negativa konsekvenser på marknaden. Varför kontrollerade inte kommissionen på förhand firmans kapacitet och rättade sina egna åtgärder därefter?

8. Har Trentofrutta rätt att sälja den frukt de inte själva utnyttjar på marknaden? Om ja, till vilket pris?

9. Har kommissionen någon resterande skuld till Trentofrutta för kommande skördeår, med tanke på att firman bara kunde utnyttja 25 000 ton?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (4 juli 1997)

1. och 2. Kommissionen ändrade inte villkoren för det anbudsförfarande som inleddes genom förordning (EEG) nr 228/96 om leverans av fruktsaft och fruktsylt till befolkningen i Armenien och Azerbajdzjan ((EGT L 30, 8.2.1996. )), sedan leveranserna tilldelats de två antagna anbudsgivande företagen. Med hänsyn till särskilda omständigheter på marknaderna för äpplen och apelsiner ansåg den sig dock, efter det att de planerade leveranserna till befolkningarna i Armenien och Azerbajdzjan genomförts, ha anledning vidta särskilda åtgärder för att säkerställa betalningen till de antagna anbudsgivarna för deras prestationer.

De åtgärder kommissionen vidtog i juni och juli 1996 ändrade inte konkurrensvillkoren mellan anbudsgivarna inom ramen för anbudsinfordran. Vid den tidpunkt då de antogs, efter konsultation av förvaltningskommittén för sektorn och i enlighet med tillämpliga förfaranden, hade leveranserna till bestämmelseorten redan genomförts i överensstämmelse med de fastställda villkoren. Åtgärderna syftade endast till att betala för de antagna anbudsgivarnas prestationer.

För att underlätta förståelsen för de krav som var förenade med genomförandet av leveranserna och de svårigheter som möttes bör följande framhållas:

a) Leveranserna av äppel- och apelsinjuice samt av diverse fruktmarmelader som livsmedelshjälp till bestämmelseorten skulle vara genomförda den 28 april och den 9 maj 1996, tidpunkter som inte kunde framflyttas.

b) Enligt gemenskapens bestämmelser (rådets förordning (EG) nr 1975/95 om gratisleveranser av jordbruksprodukter till befolkningen i Georgien, Armenien, Azerbajdzjan, Kirgisistan och Tadzjikistan ((EGT L 191, 12.8.1995. )), och kommissionens förordning 2009/95 ((EGT L 196, 19.8.1995. ))), skulle de antagna anbudsgivarnas prestationer betalas med produkter återtagna från marknaden av producentorganisationerna inom ramen för interventionsåtgärder finansierade av gemenskapen och som omhändertagits av de antagna anbudsgivarna.

c) Då anbudsförfarandet inleddes kunde de omhändertagna produkterna endast vara äpplen och apelsiner, för vilka återtagsperioderna med tillämpning av reglerna för den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker löpte fram till slutet av maj månad; det skall f.ö. erinras om att de återtagna produkterna inte lagerhålls av något interventionsorgan utan helt enkelt återtas från marknaden av producentorganisationerna.

d) Om återtagen av äpplen och apelsiner var betydande vid början av regleringsperioden var detta däremot inte fallet från och med februari fram till slutet av maj i Italien, Tyskland, Frankrike och Österrike; de två antagna anbudsgivarna kunde inte finna och ta hand om sådana produkter som betalning för sina prestationer.

e) Följaktligen beslutade kommissionen den 14 juni 1996 att som betalning för leveranserna tillåta utnyttjande av frukt för vilken återtagsperioden började vid juni månads ingång, med tillämpning av artikel 2.2 i rådets förordning (EG) nr 1975/95 och artikel 2.2 i förordning (EG) nr 2009/95 som medger betalning av leveranser genom utnyttjande av produkter från ¨samma produktgrupp¨.

3. Innan kommissionen fattade sina beslut undersökte den noggrant marknadsläget för de berörda fruktslagen och bedömde effekterna av de planerade åtgärderna. På denna punkt bör det i första hand klargöras att den kvantitet persikor som i genomsnitt förädlas varje år inom gemenskapen uppgår till 500 000 ton. Den kvantitet som var aktuell för betalning av leveranserna skulle alltså inte ha haft någon påtaglig effekt på marknaden. För det andra avser kommissionens beslut tre nya produkter, persikor, nektariner och aprikoser. Denna öppning för tre produkter begränsar allvarligt genomslagskraften av möjliga effekter på marknaderna.

4. För ett visst fruktslag har den kvantitet som blir föremål för återtag inget direkt samband med produktionsvolymen. Det är visserligen sant att Italien är den viktigaste producenten av persikor inom gemenskapen, men två tredjedelar av produktionen skördas i Grekland, Spanien och Frankrike. Det går inte att finna något samband mellan den kvantitet persikor som återtas från marknaden i Italien och som beror av marknadsläget, och det faktum att nämnda antagna anbudsgivande företag är etablerat i Italien.

5. Marknadspriserna för persikor för förädling och för färskkonsumtion under regleringsåret 1996 var så låga att minst 600 000 ton persikor fick återtas från marknaden och i de flesta fall destilleras eller förstöras.

I denna situation då marknaden bröt samman var priserna ofta klart lägre än prisnoteringen på äpplen vid tidpunkten för anbudsinfordran.

6. Parlamentledamoten hänvisas till punkterna 3 och 5. F.ö. bör det påpekas att den genomsnittliga produktionen inom gemenskapen uppgår till 3 200 000 ton. Den kvantitet på 65 000 ton som skulle ha kunnat utgöra betalning till den/de antagna anbudsgivar/en/na utgör inte mer än 2 % av denna produktionsvolym och skulle inte ha kunnat störa marknaden.

Dessutom var marknadspriserna inte höga; om så varit fallet hade det varit otänkbart att göra återtag för att betala för de antagna anbudsgivarnas prestationer.

7. och 8. Kommissionen, som av rådet fått i uppdrag att ¨genomföra åtgärderna och kontrollera leveranserna¨ (förordning (EG) nr 1975/95, artikel 4.1) har övervakat genomförandet av leveranserna. Den känner inte till att de antagna anbudsgivande företagen i strid med artikel 3.2 i förordning (EG) nr 228/96 skulle ha återfört till marknaden produkter de tagit hand om.

Skyldigheten att inte återföra omhändertagna produkter till marknaden sanktioneras i förekommande fall genom konfiskation av ett betydande garantibelopp. Kommissionen har från de nationella myndigheterna fått material som visar att bestämmelserna respekterats av de antagna anbudsgivarna.

9. Ja.