ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2335/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne: Grekiska myndigheternas policy för att informera allmänheten om projekt som samfinansieras av EU

Kommissionsledamoten Michel Barnier meddelar i svaret på min fråga nr E-1712/03(1) att EU genom Europeiska investeringsbanken (EIB) samfinansierar renoveringen av Olympiska stadion i Marousi och det närliggande presscentret samt en mängd andra projekt (utbyggnad av Atens tunnelbana, spårvägsbygge, järnvägsförbindelse till förorterna, färdigställande av Attikavägen m.m.) inför de olympiska spelen i Aten 2004. Vidare meddelar han att EU samfinansierar förnyelsen av buss- och trådbussparken (79 miljoner euro) och att det i samband med detta är de normala kraven avseende information och reklam som gäller.

Kan kommissionen meddela om ett centralt inslag bland dessa normala krav är att det (tydligt) skall anges att de nya bussarna och trådbusarna samfinansieras av EU? Varför har kommissionen ännu inte krävt att de grekiska myndigheterna sätter upp sådana skyltar? Finns motsvarande skyltning på Olympiska stadion och i presscentret?

(1) EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 156.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(22 augusti 2003)

Utöver sitt svar på skriftlig fråga E-1712/03 från parlamentsledamoten kan kommissionen bekräfta att skyldigheten att informera om samfinansiering från gemenskapen ingår bland de vanliga kraven på information och publicitet i fråga om samfinansierade projekt.

När det gäller förnyelsen av Atens buss- och trådbusspark har kommissionen redan i sitt tidigare svar sagt att detta projekt godkändes i maj detta år och att dess genomförande har inletts först nyligen. Hittills har inga bussar eller trådbussar som samfinansierats inom ramen för gemenskapens pågående strukturfonder levererats för användning. I fråga om de bussar som körs på flytande naturgas och som samfinansierats inom ramen för gemenskapens tidigare strukturfonder anges samfinansieringen från gemenskapen korrekt.

Kommissionen angav också i sitt tidigare svar att gemenskapen bidrar till projektet rörande den olympiska stadion och presscentret i form av ett lån från Europeiska investeringsbanken och att projektet inte samfinansieras av strukturfonderna. Följaktligen gäller inte strukturfondernas krav på information och publicitet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1966/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne: Förbränning av kliniskt avfall från Irland i Förenade kungariket

På sidan 7 i kommissionens rapport om genomförandet av gemenskapens lagstiftning om avfall för perioden 19982000(1), vilken offentliggjordes den 19 maj 2003, uppger kommissionen att man överväger att inleda förfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget mot medlemsstater som fortfarande uppvisar betydande brister i sina rapporter.

Beträffande artikel 7.2 i direktiv 75/442/EEG(2) om avfall, som tar upp frågan om samarbete rörande avfall mellan medlemsstaterna, uppger kommissionen på sidan 13 att Förenade kungariket hänvisade till sin redogörelse i den föregående rapporten om samarbetet mellan Förenade kungariket och Irland när det gäller förbränning av kliniskt avfall i Förenade kungariket, men att Irland lämnade inga närmare upplysningar.

Vad anser kommissionen om att Irland inte lämnat några närmare upplysningar om exporten och förbränningen av kliniskt avfall från Irland i Förenade kungariket? Är detta att anse som ett exempel på betydande brister och ett fall som kommissionen överväger att inleda ett rättsligt förfarande mot?

(1) KOM(2003) 250.

(2) EGT L 194, 25.7.1975, s. 39.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1965/03, E-1966/03, E-1967/03 och E-1968/03ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(24 juli 2003)

Ledamotens samtliga fyra skriftliga frågor rör saker som ingår i kommissionens rapport om genomförandet av gemenskapens avfallslagstiftning under perioden 19982000(1). Därför besvaras de tillsammans.

Såsom anges i inledningen till rapporten bygger den på medlemsstaternas svar på frågeformulär som utarbetats i detta syfte. Det kan variera mellan olika medlemsstater hur detaljerade svaren är, och ofta innehåller de endast en uppdatering jämfört med den föregående rapportperioden. När viktiga uppgifter saknas, så att kommissionen inte kan fullgöra sitt rapporteringsuppdrag på ett tillfredsställande sätt, kan det tyda på att en medlemsstat brustit i sin rapporteringsskyldighet. De fall som ledamoten tar upp kan dock inte anses motivera att ett överträdelseförfarande skulle inledas.

När det gäller fråga E-1968/03 om behandlingen av farligt avfall i Irland härrör uppgiften om att den totala mängden avfall som rapporteras skulle motsvara ungefär 97 % av det faktiska avfallet från de irländska myndigheternas svar på frågeformuläret, och detta avsåg endast farligt avfall som behandlades utanför Irland. Det finns inga uppgifter om hur de resterande tre procenten behandlades.

(1) KOM(2003) 250 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2099/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till rådet

(25 juni 2003)

Ämne: Fiske de västliga vattnen

För en tid sedan, den 4 juni, röstade parlamentet för att förordning (EEG) nr 2847/93(1) och förordning (EG) nr 685/95(2) skulle förnyas för en tioårsperiod. Parlamentet antog den här ståndpunkten vid omröstningen om Europaparlamentets lagstiftningsresolution om förslaget till rådets förordning om förvaltningen av fiskeansträngningen i vissa fiskezoner i gemenskapen och om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93.

Parlamentets ståndpunkt godkändes med en förkrossande majoritet: 334 röster för, 108 röster emot och 48 nedlagda röster.

Vi vet alla att de olika EG-institutionerna har olika behörighet. Man får ändå hoppas att om representanter som valts av medborgarna i de olika medlemsstaterna ger uttryck för ett sådant klart och tydligt politiskt ställningstagande, med mer än en absolut majoritet av de verksamma ledamöterna och mer än två tredjedelar av de avlagda rösterna, kan ställningstagandet inte ignoreras av vare sig kommissionen eller rådet.

Trots detta cirkulerar det fortfarande uppgifter enligt vilka man håller på att utarbeta en ny ordning för tillgång till de västliga vattnen, framför allt till gränsvattnen vid den portugisiska kusten. Sådana uppgifter står i bjärt kontrast till parlamentets omröstning. Enligt ryktena skulle ordningen i vissa fall ge tillträde till områden utanför 12 sjömil, i andra fall till områden utanför 50 sjömil. I dessa fall skulle man inte enbart riskera bevarandet av de värdefulla resurserna i dessa vatten utan också den sociala och ekonomiska jämvikten som uppnåtts inom den gemensamma fiskeripolitiken och dess mål. Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till rådet:

Anser inte rådet att den till fullo borde respektera parlamentets åsikt så att innehållet i de båda förordningarna bibehålls oförändrat, ett status quo för förordningarna bevaras och alla eventuella följder bibehålls under de närmaste tio åren, framför allt i de frågor som rör de västliga vattnen? Om rådet däremot inte ämnar respektera parlamentets uttryckliga åsikt, i vilka fall ämnar den inte göra det och varför i så fall?

(1) EGT L 261, 20.10.1993, s. 1.

(2) EGT L 71, 31.3.1995, s. 5.

Svar

(13 oktober 2003)

Rådet erinrar den ärade ledamoten av Europaparlamentet om att rådet alltid skrupulöst har respekterat fördragets regler för beslutsfattande och vederbörligen har beaktat Europarlamentets yttranden.

Rådet är fortfarande i färd med att diskutera förslaget till rådets förordning om förvaltningen av fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen och om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93. Vid sitt senaste möte i juni 2003 uppmanade rådet Coreper att fortsätta sitt arbete med ärendet, så att förslaget skall kunna antas snarast möjligt. Rådet kan därför inte i detta skede föregripa sitt slutliga beslut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1263/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(3 april 2003)

Ämne: Användningen av EU:s solidaritetsfond för att reparera skadorna till följd av Prestigekatastrofen i Galicien och övriga drabbade områden

Experter har beräknat att kostnaderna för att reparera samtliga skador till följd av Prestigekatastrofen eventuellt kommer att uppgå till nästan 5 miljarder euro. Beloppet är lika högt som den summa, 5 miljarder dollar, som Förenta staterna krävde av företaget Exxon Mobil, ägare till Exxon Valdez, som var ansvarig för katastrofen i Alaska 1989. I förordningen om EU:s solidaritetsfond för katastrofer, framför allt naturkatastrofer, fastställs det att förordningen skall tillämpas om värdet av skadorna uppgår till mer än 3 miljarder euro. Europeiska rådet i Köpenhamn beaktade inte dessa fakta, utan använde endast 5 miljoner euro ur fonden.

Har rådet analyserat hur solidaritetsfonden använts i Galicien och i övriga drabbade områden utgående från skadornas verkliga nivå och experternas beräkning som översteg 3 miljarder euro? Har rådet tagit emot ett förslag i ärendet från kommissionen?

Svar

(29 september 2003)

Rådet antog den 11 november 2002 förordning (EG) nr 2012/2002 om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond.

Detta instrument är avsett för katastrofdrabbade områden och bistår med finansiell hjälp för att normala livsvillkor så snart som möjligt skall kunna återställas i alla drabbade områden. Hjälpen bör huvudsakligen aktualiseras vid naturkatastrofer.

I förordningens artikel 4 fastställs förfarandet för att begära bistånd från fonden. Förfarandet sköts uteslutande av Europeiska kommissionen i samråd med budgetmyndigheten. Det innebär att rådet inte medverkar i förfarandet för beviljande av stöd till den ansökande medlemsstaten. Det tillkommer alltså enbart kommissionen att fatta det avgörande beslutet. I detta sammanhang hänvisar rådet till kommissionens meddelande Rapport till Europeiska rådet om åtgärder för att ta itu med konsekvenserna av Prestige-katastrofen, översänt till rådet den 10 mars 2003, i enlighet med ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet i Köpenhamn.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2049/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(20 juni 2003)

Ämne: Användningen av clophen i Grekland

Nyligen upptäcktes utsläpp av clophen i det grekiska finansdepartementets lokaler i Aten. Samtidigt uppger dagstidningen To Vima att det förutom det grekiska elverket DEI:s anläggningar även finns 7 500 transformatorstationer i källarlokaler till offentliga byggnader, sjukhus och företag, av vilka ett flertal innehåller det farliga ämnet clophen.

1. Har de grekiska myndigheterna informerat kommissionen om i vilka anläggningar ämnet används?

2. Vilka faror för folkhälsan är förenade med användningen av ämnet?

3. Har kommissionen vidtagit några åtgärder för att ta itu med detta problem i Grekland?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 augusti 2003)

1. Medlemsstaterna är skyldiga att upprätta förteckningar över utrustning som innehåller mer än fem kubikdecimeter (dm3) polyklorerade bifenyler (PCB) och till kommissionen skicka en sammanfattning av dessa förteckningar enligt artikel 4 i rådets direktiv 96/59/EG av den 16 september 1996 om bortskaffande av polyklorerade bifenyler och polyklorerade terfenyler (PCB/PCT)(1). De grekiska myndigheterna gjorde ingen fullständig förteckning. Den 5 juni 2003 dömdes Grekland i Europeiska domstolen för sin underlåtenhet att inom den föreskrivna tidsfristen färdigställa sammanfattningar av förteckningarna över utrustning med ett PCB-innehåll på mer än 5 dm3 (mål C-83/02)(2).

De ofullständiga uppgifter som lämnats av Grekland innehåller bidrag från 56 % av prefekturerna och regionerna. Den visar på 303 stycken enheter som innehåller 11 884 kondensatorer och 979 kondensatorer/enheter i lagerutrymmen(3).

2. Av ett meddelande från Förenta nationernas miljöprogram(4) framgår det att PCB ackumuleras i fettvävnaden hos exponerade djur och människor (Ponnambalam 1998; Neumeier 1998; Fiedler 1997) och att exponeringen tros ha en rad negativa effekter på hälsan. Akut exponering för höga nivåer av PCB har kopplats till hudutslag, klåda och brännande smärtor, ögonirritationer, förändring av pigmenteringen av hud och naglar, störningar i leverfunktionen och immunförsvaret, irritationer i luftvägarna, huvudvärk, yrsel, depression, minnesförlust, trötthet och impotens (Environment Canada 1985). Bland de kroniska effekterna av exponering för låga doser PCB rapporteras leverskador, påverkan på fortplantningsförmåga och utveckling och möjligen cancer.

3. I juni 2003 mottog kommissionen ytterligare tre skriftliga frågor(5) från parlamentsledamöter om den händelse som parlamentsedamoten hänvisar till. Enligt de uppgifter kommissionen har tillgång till räcker bevisningen inte till för att bekräfta att Grekland har överträtt någon av gemenskapens miljöbestämmelser (frånsett ovannämnda domslut i Europeiska domstolen).

(1) EGT L 243, 24.9.1996.

(2) Se svaret på skriftlig fråga E-2025/03, se s. 182.

(3) Skrivelse av den 29.3.2003 från Greklands ständiga representation till kommissionen.

(4) UNEP: Guidelines for the Identification of PCBs and Materials Containing PCBs. Första upplagan, augusti 1999, s. 3-4.

(5) Skriftliga frågor E-1999/03, E-2025/03 och E-2062/03.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1276/03

från Dana Scallon (PPE-DE) till rådet

(4 april 2003)

Ämne: Förordning om reproduktiv och sexuell hälsa och därtill hörande rättigheter

Vid plenarsammanträdet den 13 februari 2003 uppmanades ledamöterna att uttala sig om förordningen om reproduktiv och sexuell hälsa och därtill hörande rättigheter. I denna förordning föreslås en ökning av budgeten till 73,95 miljoner euro (se ändringsförslag 46) genom mobilisering av flexibilitetsinstrumentet.

Ledamöterna i parlamentets utvecklingsutskott och PPE-DE-gruppen fick veta att denna ökning hade efterlysts av rådet.

Kommissionens och rådets företrädare har dock påpekat att initiativet tagits av Europaparlamentet på föredragandens begäran. Om så är fallet, är det nödvändigt att inleda ett förlikningsförfarande på rådsnivå för att omfördela medlen till EU:s externa åtgärder (kapitel 4).

Begärde rådet ovannämnda ökning eller inte?

Budgetkommissionär Michaele Schreyers kansli har påpekat att 2003 års budget redan är fastställd och att alla resurser har tilldelats. Tänker rådet därför inleda ett förfarande för att omfördela medlen till EU:s externa åtgärder? Är det möjligt att mobilisera flexibilitetsinstrumentet för vart och ett av åren i programmet (20032006)? Kan rådet, när det gäller avtalet om själva programmet, förklara vilket beslutsförfarande det kommer att använda: kvalificerad majoritet eller enhällighet?

Svar

(2 oktober 2003)

Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att man i allmänhet bör undvika att i rättsakter föra in bestämmelser som inte är normerande, t.ex. önskemål som skulle kunna inkräkta på budgetmyndighetens befogenheter, särskilt när det gäller användningen av flexibilitetsinstrumentet (punkt 24 i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999(1)).

När det gäller de punkter som den ärade parlamentsledamoten tar upp i sin fråga noterade dock rådet vid den ovannämnda förordningens antagande kommissionens bekräftelse om att den stärkta finansieringsramen för denna förordning kan införas i budgetpost 4

i budgetplanen, särskilt i den utökade finansieringsram som har anslagits för utvecklingspolitiken i samband med budgetens upprättande per verksamhetsområde och att kommissionen således inte har för avsikt att föreslå en användning av de instrument som föreskrivs i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999, det vill säga bl.a. att föreslå anslag av medel utöver den nuvarande finansieringsramen för budgetpost 4.

(1) EGT C 172, 18.6.1999, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1470/03

från Herman Schmid (GUE/NGL) till rådet

(30 april 2003)

Ämne: Fångarna på Guantanamo Bay

Fångarna på Guantanamo Bay på Kuba befinner sig i ett rättsligt tomrum. De nekas den mänskliga rättigheten att försvaras inför domstol. Den amerikanska administrationen har vägrat att ge dem status som krigsfångar, vilket skulle ge dem rätt till immunitet

från åtal för många handlingar som begåtts under kriget. Den amerikanska administrationen hävdar att fångarna är olagliga krigare, vilket placerar dem i ett rättsligt tomrum.

Människorättsorganisationer och vissa länder har kritiserat Förenta staterna för att fångarna inte ges tillträde till civila domstolar.

Vilka åtgärder vidtar Europeiska unionen för att se till att dess tillfångatagna medborgare i Guantanamo Bay får utnyttja sin rätt till försvar inför domstol?

Godkänner Europeiska unionen fångarnas nya status som olagliga krigare mot bakgrund av Genèvekonventionen?

Kan EU under vissa omständigheter godkänna användningen av olagliga metoder, till exempel att människor hålls fängslade under en obegränsad tidsperiod, som en del i kriget mot terrorism?

Svar

(29 september 2003)

Att skydda rättigheter och intressen för medlemsstaternas medborgare utomlands enligt Wienkonventionen om konsulära förbindelser är de enskilda medlemsstaternas ansvar.

Europeiska unionen har inte tagit ställning till frågan om huruvida statusen som olagliga krigare har någon giltighet. EU har emellertid alltid betonat vikten av att alla gripna i Guantanamo Bay skall behandlas humant i enlighet med allmänna normer i internationell lagstiftning. EU har också vid ett antal tillfällen erinrat om att det i den tredje Genèvekonventionen angående krigsfångars behandling föreskrivs att en fånge i tveksamma fall skall åtnjuta skydd enligt konventionen till dess att en behörig domstol kan avgöra fångens status. Under tiden skall fången behandlas humant, få lämplig läkarvård och förses med kläder och mat. Interneringsstaten har emellertid rätt att vidta nödvändiga åtgärder för att garantera fånglägrens och fångarnas säkerhet.

Av EU:s entydiga krav på full respekt för mänskliga rättigheter och rättstatsprincipen i kampen mot terrorismen, följer att EU i denna kamp inte skulle godkänna några förhållanden som skulle kunna motivera bristande respekt för mänskliga rättigheter och rättstatsprincipen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0014/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(20 januari 2003)

Ämne: Ekonomisk integrering

1. Till följd av kommissionens svar på skriftlig fråga E-3315/02(1) ber jag nu att kommissionen besvarar den första delen av frågan och redogör för prognoserna inom

varje stabilitets- och konvergensprogram i de enskilda medlemsstaterna för real BNP, inflation och budgetbalans, samt de faktiska resultat som nyligen offentliggjorts för var och en av dessa variabler.

2. När det gäller svaret på den andra och den tredje delen av frågan: Ämnar kommissionen utföra en undersökning i efterhand av ovannämnda prognoser och resultat i syfte att upptäcka systematiska skillnader?

3. Om så är fallet, när kommer undersökningen att vara klar?

(1) EUT C 192 E, 14.8.2003, s. 107.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(19 februari 2003)

Ett exemplar av tabeller som sammanställts av kommissionen skickas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat. Tabellerna innehåller prognoserna i stabilitets- eller konvergensprogrammet för varje medlemsstat och det verkliga utfallet för euroområdet och hela EU i fråga om bruttonationalprodukt, de offentliga finansernas ställning och inflation. Tabellerna visar också kommissionens prognoser från hösten 2002, inte bara prognoserna för dessa variabler mellan 2002 och 2004, utan även utfallet för 2001. Utfallet för 2002 finns i många fall ännu inte tillgängligt. De offentliga finansernas ställning för år 2002 kommer att finnas tillgänglig och offentliggöras först i mars 2003, efter det att medlemsstaterna på vanligt sätt har lämnat uppgifter om nettoupplåningsvillkoret.

Kommissionen har inte för avsikt att undersöka skillnaderna mellan prognoser och utfall. En översikt över programmen och bedömningen av dem kommer liksom tidigare år att ingå i rapporten De offentliga finanserna i EMU, som publiceras i maj 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1557/03

från Claude Moraes (PSE) till rådet

(7 maj 2003)

Ämne: Fotboll och rasism

Vad anser rådet om den ökade rasismen och det organiserade rasistiska beteendet bland fotbollssupportrar i vissa av EU-ländernas fotbollsklubbar? Nyligen bötfälldes flera olika fotbollsklubbar av Uefa. Tycker rådet att denna åtgärd var berättigad?

Vad anser rådet om de organiserade rasistiska yttringar som enligt Uefa är ett återkommande inslag på fotbollsmatcher i vissa ansökarländer (t.ex. i Slovakien)?

Svar

(29 september 2003)

Rådet fördömer kraftfullt alla rasistiska yttringar, oavsett om de äger rum inom ramen för en fotbollsmatch eller inte. Rådet fördömer även rasistiska yttringar i de anslutande länderna. Rådet kan inte kommentera de böter som utmäts av Uefa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1772/03

från Claude Moraes (PSE) till rådet

(28 maj 2003)

Ämne: Rådets möte i Thessaloniki i juni

Vad anser rådet om dagordningen för rådets möte i Thessaloniki i juni? Kommer man vid detta möte att diskutera frågan om EU:s gränspolitik, polisresurser vid EU:s nya yttre gränser efter utvidgningen, samordning av integrationsfrågorna när det gäller invandrare, och frågan om samordning av en kontrollerad ekonomisk invandring?

Svar

(2 oktober 2003)

Rådet hänvisar den ärade parlamentsledamoten till den debatt som ägde rum vid plenarsammanträdet i Strasbourg onsdagen den 4 juni 2003, då rådets ordförandeskap lade fram dagordningen för överläggningarna i Europeiska rådet inför mötet i Thessaloniki den 2021 juni 2003.

Den ärade parlamentsledamoten hänvisas även till slutsatserna från Europeiska rådets möte i Sevilla, särskilt till bilaga II, där det anges vilken roll rådet har i förberedelserna inför Europeiska rådet (punkt A.2.a).