SKRIFTLIG FRÅGA E-0787/03

från Sérgio Marques (PPE-DE) till kommissionen

(14 mars 2003)

Ämne: Kommissionens andra rapport om regioner i gemenskapens yttersta randområden

Europeiska rådet uppmanade vid sitt möte i Sevilla (juni 2002) kommissionen och rådet att fördjupa genomförandet av artikel 299.2 i fördraget som erkänner de yttersta randområdenas särdrag och lägga fram lämpliga förslag så att hänsyn tas till dessa regioners särskilda behov (). Europeiska rådet noterade kommissionens avsikt att lägga fram en ny rapport om dessa regioner som utgår från en övergripande och konsekvent strategi när det gäller deras särpräglade situation och medlen att hantera den.

Kommissionen har från olika håll de yttersta randområdena, respektive medlemsstater, Europaparlamentet, Regionkommittén och Ekonomiska och sociala kommittén uppmärksammats på behovet att fördjupa tillämpningen av artikel 299.2 i fördraget och utnyttja dess möjligheter i ljuset av de yttersta randområdenas verkliga och brådskande behov.

Det är även aktuellt att omvärdera Europeiska unionens sätt att tillgodose de yttersta randområdenas verkliga och brådskande behov. Detta skulle bl.a. innebära en uppdatering av de fastställda prioriteringarna, i synnerhet inom ramen för POSEI-programmen och kommissionens första rapport från år 2000, en ökning av nya prioriteringar, såsom investeringar i humankapital och tillgång för medborgarna i dessa regioner till kunskaps- och informationssamhället, samt en lämplig lösning för finansiering av de åtgärder som randområdena har ett berättigat behov av och som inte tillgodoses eller kan finansieras via strukturfonderna, Sammanhållningsfonden eller andra instrument som för närvarande står till förfogande.

Mot denna bakgrund ställer jag följande frågor:

1. Artikel 299.2 gör det möjligt att utveckla en politik för regioner i gemenskapens yttersta randområden på ett sådant sätt att man övervinner de begränsningar som är en följd av regionernas avlägsna belägenhet. Hur har kommissionen för avsikt att verkställa denna politik?

2. Är kommissionen beredd att utarbeta ett övergripande program för en hållbar utveckling av de yttersta randområdena som skulle innefatta en definition på områden som skall omfattas av åtgärder, vilka åtgärder som skall vidtas och vilka medel som skall tas i bruk för att genomföra programmet?

3. Hur har kommissionen för avsikt att lösa problemet med att finansiera de insatser i de yttersta randområdena som inte kan finansieras via strukturfonderna, Sammanhållningsfonden eller andra instrument?

4. När och i vilken form kommer kommissionen att lägga fram den rapport som omnämndes i Sevilla?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(2 maj 2003)

Kommissionen har tagit del av slutsatserna från Europeiska rådet i Sevilla 2122 juni 2002 och har vidtagit åtgärder som gör det möjligt att upprätta den väntade övergripande rapporten, i tillämpliga fall försedd med förslag.

Som redan nämnts i rapporten om genomförandet av artikel 299.2 i fördraget av den 19 december 2001(1), har kommissionen särskilt fullföljt de partnerskapsförbindelser som har inrättats med de yttersta randområdena och har vidtagit åtgärder för att garantera fullföljande av intern samordning av sina initiativ inom kommissionen.

Utarbetandet av en politik för de yttersta randområdena, kan, som Europeiska rådet i Sevilla uttalade, bara utformas genom gemensamma ansträngningar och utbyte mellan kommissionen och dessa regioner och med hänsynstagande till de memoranda som de berörda medlemsstaterna kommer att överlämna till kommissionen under loppet av första halvåret 2003.

Medverkan från strukturfonderna till socioekonomisk utveckling i de yttersta randområdena är av stor betydelse inte bara för att dessa regioner får mål 1-stöd som en prioritet i sammanhållningspolitiken, utan också som ett erkännande av deras specifika handikapp. Det måste emellertid konstateras att EU:s utvidgning med tio nya stater som innehåller åtskilliga regioner som halkat efter i utvecklingen i förhållande till gemenskapens genomsnitt, tvingar fram en lösning av frågor som hänger samman med denna nya situation. Läget i den här frågan beskrivs i den andra lägesrapporten som kommissionen antog den 30 januari 2003(2). De insatser som utvidgningen kräver har blivit föremål för omfattande tankearbete av vilket det har framkommit att de åtgärder som kommer ifråga bör ta hänsyn till de yttersta randområdenas särdrag och innehålla rätt avpassade svar inom ramen för gemenskapens lagstiftning och resurser.

Förutom finansiering från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden bör målet att främja en hållbar utveckling i de yttersta randområdena fortsätta att ingå i all gemenskapspolitik som det anges i artikel 299.2 i EG-fördraget.

Rapporten om ett övergripande program för en hållbar utveckling i de yttersta randområdena kommer, som Europeiska rådet i Sevilla föreslog, att diskuteras och antas vid samma tillfälle som den tredje rapporten om ekonomisk och social sammanhållning i slutet av 2003.

(1) KOM(2002) 723 slutlig.

(2) KOM(2003) 34 slutlig.