ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3832/00

från Rolf Linkohr (PSE) till kommissionen

(7 december 2000)

Ämne: Frågor om Europeiska sydobservatoriet

Vilken typ av förbindelser har kommissionen med ESO (Europeiska sydobservatoriet)?

Har kommissionen tidigare givit ekonomiskt stöd till forskningsprojekt inom ramen för ESO och/eller har den för avsikt att göra det i framtiden?

Anser kommissionen att EU borde ha ett liknande partnerskap med ESO som med ESA (Europeiska rymdorganet)?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(23 januari 2001)

ESO är en europeisk mellanstatlig organisation som spelar en viktig roll i frågor som rör astronomi i Europa. Organisationen är inte formellt bunden till kommissionen, förutom av samarbetet inom ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling.

ESO gynnas av många avtal som ingåtts med gemenskapen. Framför andra kan Astrovirtel nämnas som ett av de projekt som finansierats inom ramen för satsningen Att förstärka tillgången till forskningens infrastrukturer som en del i programmet Förbättring av den mänskliga forskningspotentialen. Inom projektet är man i färd med att ta fram det första virtuella teleskopet som gör det möjligt att ta del av den rekordartade mängd information som genereras av de stora internationella teleskopen.

Kommissionen, som spelar en aktiv roll i rymdpolitiken, har emellertid inte engagerat sig i den forskning som bedrivs på det astronomiska planet. Följaktligen anses det inte aktuellt att påbörja ett samarbete med ESO, liknande det som nyligen inletts med ESA (Europeiska rymdorganet). Genom den framskjutna ställning ESO innehar på sitt område i Europa förblir organisationen ändock en av kommissionens priviligierade samarbetspartner, vilket i synnerhet har framgått av de diskussioner som för tillfället förs i samband med påbörjandet av projektet Ett europeiskt område för forskningsverksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3279/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Arrestering av en präst i Turkiet

Enligt uppgifter i den turkiska tidningen Millyet den 6 oktober 2000 blev den syrisk-kaldeiske prästen Jousouf Akboulout på morgonen dagen innan arresterad av polis. Detta skedde vid Den heliga jungfruns kyrka i Diyarbakir, mitt för ögonen på de turister som råkade befinna sig på platsen. Poliserna beslagtog turisternas kameror och förvisade prästen i häkte, varifrån han sändes vidare till en statlig säkerhetsdomstol. Prästens brott bestod av ett uttalande han gjort i tidningen Hurriyet den 4 oktober, ett uttalande om att väldigt många människor av syriskt-kaldeiskt ursprung slaktades tillsammans med armenierna. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att få till stånd en omedelbar frigivning av denna präst?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(7 december 2000)

Kommissionen kan bekräfta att Jousouf Akbulut förhördes av Diyarbakirs säkerhetsdomstol. Han stannade i säkerhetsdomstolen i åtta timmar varpå han släpptes. Därefter åtalades prästen för att ha spridit hat och fiendskap bland folk i enlighet med artikel 312 i den turkiska brottsbalken. Det första förhöret i Diyarbakirs statliga säkerhetsdomstol äger rum den 21 december 2000.

Kommissionen kommer att ta upp detta fall med den turkiska regeringen inom ramen för bakgrund av den politiska dialogen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3485/00

från Timothy Kirkhope (PPE-DE) till kommissionen

(10 november 2000)

Ämne: Stadgan om de grundläggande rättigheterna

Kan kommissionen, mot bakgrund av Europeiska rådets informella möte i Biarritz den 13-14 oktober 2000 och de diskussioner som fördes under mötets andra dag, bekräfta att det alltid var kommissionens avsikt att stadgan om de grundläggande rättigheterna skulle bli rättsligt bindande? Om detta inte kan uppnås, vilken rättslig eller författningsmässig status skulle kommissionen då vilja att stadgan fick?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(11 december 2000)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till meddelandet av den 11 oktober 2000 om den rättsliga statusen för Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna(1), som överlämnats till parlamentet och rådet.

I meddelandet ger kommissionen uttryck för åsikten att stadgan på grund av sitt innehåll, sin juridiskt stringenta lydelse och sitt starka politiska och symboliska värde förr eller senare bör föras in i fördragen.

Kommissionen tar upp olika möjligheter att rent tekniskt införa stadgan i fördragen och tidsplanen för detta.

Kommissionen anser att man nu bör ställa sig frågan, om inte artikel 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen borde ändras under den pågående regeringskonferensen för att ta hänsyn till att stadgan antagits.

Enligt kommissionen kommer stadgan att få verkningar, även rättsligt, oavsett dess slutliga rättsliga status. Det är uppenbart att EU-institutionerna svårligen kan låta bli att beakta stadgan i framtiden.

(1) KOM(2000) 644 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3277/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: Centrum för övervakning av minderåriga utan medföljande ansvarig person

I och med den omfattande invandringen, framför allt av hundratusentals illegala invandrare, har ett oroväckande fenomen uppstått rörande minderåriga utan medföljande ansvarig person. Avser kommissionen att inrätta ett centrum för övervakning av minderåriga utan medföljande ansvarig person, för att övervaka verksamheten inom de olika organ som har befogenhet att ta emot sådana minderåriga?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(15 december 2000)

Kommissionen har inte för avsikt att inrätta ett centrum för övervakning av minderåriga utan medföljande ansvarig person.

Kommissionen strategi är att införliva problemet med minderåriga utan medföljande ansvarig person i samtliga sina initiativ och att ge dem särskilt skydd.

På lagstiftningsområdet strävar kommissionen efter att förbättra den rättsliga statusen för minderåriga utan medföljande ansvarig person. I förslagen till direktiv om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för att bevilja eller återkalla flyktingstatus i medlemsstaterna och miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer(1) finns särskilda hänvisningar till minderåriga utan medföljande ansvarig person och det extra skydd de bör ges. På liknande sätt innehåller förslaget till direktiv om rätt till familjeåterförening specifika regler som skall tillämpas på minderåriga utan medföljande ansvarig person som erkänts som flyktingar(2).

Sedan lanseringen av 1998 års handlingsplan för att förbättra insamlingen av statistiska uppgifter om asyl och immigration har Europeiska gemenskapernas statistikkontor tagit hänsyn till minderåriga utan medföljande ansvarig person vid insamlingen av uppgifter om asylansökningar. Information utbyts också inom rådets centrum för information, diskussion och utbyte i asylfrågor (Cirea).

(1) KOM(2000) 578 slutlig och KOM(2000) 303 slutlig.

(2) EGT C 116 E, 24.4.2000 och KOM(2000) 624 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3963/00

från Gary Titley (PSE) till kommissionen

(8 december 2000)

Ämne: Förvaltningen av ERUF (Europeiska regionala utvecklingsfonden)

Kan kommissionen med anledning av sitt svar på min muntliga fråga H-0584/00(1), upplysa mig om det bör vara möjligt för allmänheten att få tillgång till och granska kontrakt som samfinansieras av strukturfonderna och som rör investeringar i och rådgivning till små och medelstora företag, och som ingås av medlemsstaternas myndigheter? Om så inte är fallet, varför inte det?

(1) Skriftligt svar av den 5.7.2000.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(19 januari 2001)

Det är medlemsstaterna som ansvarar för förvaltningen av strukturfondsprogrammen. De kontrakt som godkänts av de nationella myndigheterna och som delfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden lyder under den nationella lagstiftningen om arbetsrätt och om allmänhetens tillträde till de nationella myndigheternas handlingar.

Som kommissionen redan påpekade i svaret på parlamentsledamotens muntliga fråga H-0584/00(1) under parlamentets session i juli 2000 omfattas slutandet av servicekontrakt med lokala företag för tjänster av typen råd till små och medelstora företag av de nationella bestämmelserna för offentliga anbudsförfaranden och medlemsstaterna skall i detta sammanhang efterleva gemenskapslagstiftningen på området.

(1) Europarlamentets debatter (juli 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3859/00

från Diana Wallis (ELDR) till kommissionen

(8 december 2000)

Ämne: Gemenskapsövergripande avlyssningssystem

Som svar på min fråga E-2655/00(1) meddelade kommissionen att den inte var medveten om några försök att införa inbyggda avlyssningssystem i gemenskapen.

Artiklarna 20 (om insamling av datauppgifter i realtid) och 21 (om avlyssning av innehållsdata) i Europarådets konvention om Internetrelaterad brottslighet innebär att man inför inbyggda övervakningssystem över hela Europa och eventuellt också (på grund av USA:s inblandning i utarbetandet) över hela världen. De osannolikt breda definitionerna i artikel 1 i utkastet till konvention gör att hotet blir än större. Kommissionen nämnde själv i ett icke-officiellt dokument från den 2 oktober 2000 ett antal betänkligheter i samband med det aktuella utkastet till konvention och påpekade allvaret i förslaget.

I Europarådets dokument CJ-PD(2000)10 om skyddet av personuppgifter nämns också med anledning av direktiv 95/46/EG(2) att man skulle kunna hävda att ett allmänt obligatoriskt bevarande av trafikdata är nödvändigt för att utreda straffbara överträdelser. Eftersom förslaget till konvention beskriver trafikdata som alla datauppgifter som hänvisar till kommunikation, är det svårt att se hur detta skulle kunna införas utan ett omfattande övervakningssystem.

Kan kommissionen ange vad den tänker göra för att se till att konventionen inte leder till ett inbyggt övervakningssystem?

(1) EGT C 113 E, 18.4.2001, s. 143.

(2) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(22 februari 2001)

Inom ramen för de pågående förhandlingarna för Europarådets konvention om cyberbrott har kommissionen lagt fram ett icke-officiellt dokument (non-paper) i vilket det ges uttryck för olika farhågor vad gäller skyddet av personuppgifter i det kommande dokumentet, vilket parlamentsledamoten påpekar.

Kommissionen kommer att fortsätta att aktivt delta i dessa förhandlingar (i vilka den har observatörsstatus) och försvara gemenskapslagstiftningen efter bästa förmåga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3937/00

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Partistöd

Kommissionen har i det preliminära budgetförslaget för 2001 återigen tagit upp en särskild budgetpost för bidrag till europeiska politiska partier. Till budgetposten gjordes ett tillägg att det handlar om ett pm (symboliskt anslag) eftersom det tydligen på grund av att det inte finns någon rättslig grund, men också av andra orsaker, inte går att fastställa ett bestämt belopp.

Eftersom nationella partier för närvarande får mycket höga bidrag från det egna landets budget, ombeds kommissionen att svara på följande frågor:

1. Finns det redan beräkningar eller undersökningar som visar hur stora dessa budgetposter kan tänkas bli 2001?

2. Känner kommissionen till, eller skulle den redan nu kunna säga, när under 2001 de europeiska partierna kan räkna med dessa bidrag?

3. Kommer alla europeiska partier att få bidrag, eller finns det redan mer specifika krav, enligt vilka man kommer att välja ut de partier som skall erhålla bidrag? Har man kanske redan nu bestämt vilka partier som med säkerhet kommer att få bidrag? Finns det kanske redan nu listor på dessa partier?

4. Har nationella partier, i år eller under tidigare år, redan erhållit bidrag under andra budgetrubriker? Om så är fallet, vilka österrikiska partier har fått bidrag?

5. Är det möjligt att de budgetrubriker som finns i budgeten för bidrag till europeiska politiska partier inte heller 2001 får några medel, men att de nationella partierna erhåller medel från andra budgetrubriker nästa år?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(27 februari 2001)

1. och 2. Som parlamentsledamoten mycket riktigt påpekar infördes en ny budgetpost av parlamentet i 2001 års budget (B3-500N). Anslaget är symboliskt, eftersom det ännu saknas rättslig grund.

Kommissionen har nu lagt fram ett förslag till förordning(1) om stadgar för och finansiering av europeiska politiska partier, på grundval av artikel 308 (tidigare artikel 235) i EG-fördraget. Innan förordningen kan träda i kraft måste parlamentet yttra sig och rådet enhälligt anta den.

3. Kommissionens förslag till förordning fastställer klara villkor för att ett parti skall kunna få stöd:

- Partiet skall deponera stadgarna hos parlamentet.

- Det skall i sina program och i sin verksamhet respektera de grundläggande principerna om demokrati, om iakttagande av de grundläggande rättigheterna och om rättsstaten.

- Partiet eller dess avdelningar på nationell nivå skall företrädas av valda ledamöter i Europaparlamentet eller i nationella parlament eller regionala parlament i minst fem medlemsstater eller ha fått minst fem procent av rösterna i det senaste valet till Europaparlamentet i minst fem medlemsstater.

4. Som klart framgår av revisionsrättens rapport (nr 13/2000(2), punkt 46) har vissa politiska grupper finansierat europeiska politiska partier både med pengar och in natura. Detta är en fråga för parlamentet.

(1) KOM(2000) 898.

(2) EGT C 181, 28.6.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3705/00

från John Cushnahan (PPE-DE) till rådet

(30 november 2000)

Ämne: Behandlingen av sådana som i Vitryssland protesterar till förmån för demokrati

Känner rådets ordförandeskap till hur demokratianhängare undertrycks i Vitryssland? Fredliga demonstranter från ungdomsavdelningen i ett av Vitrysslands huvudsakliga demokratiskt inriktade partier, nämligen Vitrysslands Front, var i färd med att uttrycka sin vrede mot att Vitryssland har ett så tvivelaktigt namn om sig som demokrati och då utsattes de för polisvåld. Vad tänker rådet göra för att se till att sådana kränkningar av de mänskliga rättigheterna inte upprepas, särskilt med tanke på att Vitryssland kan komma att gå med i Europeiska unionen?

Svar

(12 mars 2001)

Rådet följer mycket noga situationen i Vitryssland eftersom landet snart kommer att gränsa till EU. Vid upprepade tillfällen har EU påpekat vikten av demokratisering i Vitryssland. Att de vitryska myndigheterna inte visar några som helst tecken på att förbättra den dåliga situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna är en stor källa till oro.

Rådet beklagar därför att den oppositionella ungdomsrörelsens demonstration söndagen den 12 november 2000 slogs ner med våld. Detta vållar oro på flera plan; ett stort antal unga demonstranter arresterades, många av de arresterade var under 16 år och några har fått förhållandevis höga böter. Dessutom har det förekommit åtskilliga anklagelser mot polisen för övervåld vid arresteringarna.

Rådet instämmer till fullo i den ståndpunkt som parlamentet antog i oktober 1999 med en uppmaning till de vitryska myndigheterna att omedelbart släppa alla dem som fängslats för att ha använt sig av sin rätt till yttrandefrihet. Rådet upprepar den vädjan det har riktat vid många tillfällen till de vitryska myndigheterna om att de skall följa internationella normer beträffande de mänskliga rättigheterna.

Rådet har gjort allt för att få fram detta budskap. I olika uttalanden har ordförandeskapet och rådet ständigt klargjort sin besvikelse över de vitryska myndigheternas inställning. Senast i november gav rådet dessutom offentliga uttryck för sitt stöd till OSSE:s AMG (Advisory and Monitoring Group in Belarus rådgivande grupp och kontrollgrupp i Vitryssland) när den legitimt söker fullgöra sitt uppdrag. Dessa ståndpunkter har lagts fram på högsta möjliga nivå, som till exempel när den höge representanten Javier Solana talade med Alexander Lukasjenko.

EU:s ståndpunkt är fortfarande att en isolationspolitik motverkar sitt eget syfte och enbart destabiliserar regionen. EU har dock bibehållit restriktiva åtgärder mot Vitryssland efter att ha infört dem 1997. Rådet anser att det bästa sättet att få till stånd en förbättring av de mänskliga rättigheterna i Vitryssland är att fortsätta det stegvisa tillvägagångssätt som skisserades i april 1999 och som är tänkt att stimulera till bättre förbindelser med de vitryska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3669/00

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(27 november 2000)

Ämne: Mål avseende illojal konkurrens som förs av Generalitat Valenciana (valencianska regionalregeringen) avseende den valencianska pressen

Mellan januari 1998 och augusti 2000 har avdelningen för kultur, utbildning och vetenskap vid den valencianska regionalregeringen givit subventioner uppgående till 293 573 098 pesetas till nästan samtliga dagstidningar i den autonoma regionen Valencia, för att dessa skall ge gratisexemplar till skolor i syfte att vänja eleverna vid pressen och främja yttrandefriheten. Följaktligen ökas genom subventionerna tidningarnas upplagor, vilka ligger till grund för reklambyråernas val av medier för sina kundannonser. Tidningarna Levante-EMV och Información, som båda tillhör samma koncern (Editorial Prensa Ibérica S.A.) har emellertid inte beviljats subventioner, trots att de är de mest sålda och lästa tidningarna i den autonoma regionen Valencia. Därigenom har den valencianska regionalregeringen, som leds av Eduardo Zaplana, använt offentliga medel för att finansiera en ökad spridning av tidningar som ovannämnda avdelning väljer direkt, utan offentligt deltagande och på ett sätt som präglas av bristande öppenhet, vilket framgår av att kritiker har förvägrats handlingar och information om de subventioner som tilldelats de utvalda företagen. Genom att begränsa pressutbudet till skolorna åsidosätts även de principer om mångfald som bör styra all utbildningsverksamhet.

Förra året avgav den valencianske ombudsmannen (Síndic de Greuges), som ansvarar för försvar av medborgarna mot övergrepp från myndigheternas sida, ett svar i en liknande fråga på klagomål 980893, i vilket den valencianska regionalregeringen uppmanades att undvika omotiverad diskriminering av massmedia.

Anser inte kommissionen med hänsyn till det ovanstående att den valencianska regionalregeringens handlande skadar den fria konkurrensen mellan företag i den mening som avses i gemenskapslagstiftningens föreskrifter, närmare bestämt avdelning VI i EG-fördraget?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 januari 2001)

Kommissionen skall i princip kontrollera allt statligt stöd som beviljas av myndigheterna i en medlemsstat när detta snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och handeln inom gemenskapen.

Den tidningsdistribution som parlamentsledamoten hänvisar till sker främst lokalt eller regionalt. Under dessa omständigheter är det inte troligt att det stöd som beviljats av Valencias myndigheter ger några gränsöverskridande effekter på handeln. Följaktligen omfattas detta stöd inte av gemenskapskontrollen enligt artiklarna 87 och 88 (f.d. artiklarna 92 och 93) i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2779/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Artikel 14-kommittén.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 163 E , 06/06/2001 s. 0008 - 0009



SKRIFTLIG FRÅGA E-2779/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (1 september 2000) Ämne: Artikel 14-kommittén Kan kommissionen ange vad som faller inom den så kallade Artikel 14-kommitténs uppgiftsområde samt kommitténs ledamöter, enligt namn och uppgift? När och hur ofta sammankommer kommittén? Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (10 oktober 2000) Kommissionen har inte tillräckligt underlag för att kunna besvara parlamentsledamotens fråga. Parlamentsledamoten ombeds tillhandahålla flera uppgifter om kommittén (t.ex. dess verksamhetsområde eller enligt vilket direktiv den inrättats).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3703/00

från Theresa Villiers (PPE-DE) till rådet

(30 november 2000)

Ämne: Förslaget till stadga om grundläggande rättigheter

I protokoll 9 som fogats till Amsterdamfördraget (om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen) krävs det att en fullständig bedömning av de ekonomiska konsekvenserna skall tillhandahållas i samband med att ny lagstiftning är under övervägande. Eftersom det är uppenbart att förslaget till stadga om grundläggande rättigheter föreslår nya initiativ som kunde ha konsekvenser på det nationella planet (t.ex. nationella företagsråd), varför har inte protokoll 9 efterlevts?

Europa påstår sig konkurrera med handelsblock såsom Japan och Förenta staterna men kommer inte sådana initiativ i verkligheten att strida mot andan i Lissabon? Kommer de inte i själva verket att klavbinda EU-företagens konkurrenskraft på världsmarknaden genom att införa en sådan praxis på sociallagstiftningens område som inte kan undgå att negativt påverka priserna på och konkurrenskraften hos våra varor utomlands?

Svar

(7 maj 2001)

1. Rådet vill rikta den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på att när det gäller de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen innehåller protokoll nr 9 inte någon skyldighet av det slag som avses i frågan. Rådet betonar att Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna inte utgör ett lagförslag från kommissionen, på vilket protokollet skulle kunna tillämpas.

2. Beträffande de olägenheter som, enligt den ärade parlamentsledamoten, tillämpningen av stadgan kan leda till när det gäller EU-företagens konkurrenskraft på världsmarknaden, hänvisar rådet till artikel 51 i stadgan. I artikeln, som begränsar räckvidden för stadgan, preciseras att bestämmelserna i denna stadga riktar sig, med beaktande av subsidiaritetsprincipen, till unionens institutioner och organ samt till medlemsstaterna endast när dessa tillämpar unionsrätten. De skall därför respektera rättigheterna, iaktta principerna och främja tillämpningen av dem i enlighet med sina respektive befogenheter.

3. När det gäller behovet av att övergå till en konkurrenskraftig, dynamisk och kunskapsbaserad ekonomi, vilket bekräftades av Europeiska rådet i Lissabon, vill rådet erinra den ärade parlamentsledamoten om att detta hör samman med målsättningen att modernisera den europeiska sociala modellen genom att satsa på människorna och bygga upp en aktiv välfärdsstat för att se till att framväxandet av denna nya ekonomi inte ytterligare förvärrar de rådande sociala problemen arbetslöshet, social utslagning och fattigdom.