ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0346/99

från Katerina Daskalaki (UPE) till kommissionen

(23 februari 1999)

Angående: Uppföljning av Europaparlamentets initiativbetänkande om den skrivna pressen

Genom sin resolution A4-0289/97(1) gav Europaparlamentet sitt erkännande åt den obestridliga och tidlösa roll som den skrivna pressen spelar för demokratin och de mänskliga rättigheterna. Parlamentet uppmanande i denna resolution kommissionen att överväga en presentation av förslag till åtgärder med anledning av de nya förhållanden som gäller för den skrivna pressen i informationssamhället - förhållanden som ställer krav på anpassning och utveckling av distributionssystemen, av journalisternas behov av utbildning och fortbildning i den nya tekniken, av skattesystemen och kostnaderna för infrastruktur, av den regionala pressens roll, av nyhetsbyråerna och av den skrivna pressen i dess helhet som en trovärdig källa till kunskap i informationssamhället.

Har kommissionen för avsikt att följa upp ovannämnda resolution från parlamentet samt slutsatserna från den rundabordsdiskussion om samma ämne mellan yrkesverksamma inom pressen som generaldirektoratet i samarbete med det europeiska centret för journalister anordnande i Maastricht den 24 september 1998, och ämnar den anta en konkret handlingsplan för frågor som rör pressens ställning i den nya kommunikationskulturen?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(7 maj 1999)

Kommissionen har med stort intresse tagit del av parlamentets betänkande om den nya teknikens påverkan på pressen i Europa. Kommissionen har noterat farhågorna för vilka följderna kan bli för den demokratiska informationen inom gemenskapen.

Parlamentsledamoten har noterat att kommissionen i september 1998 anordnade ett rundabordssamtal om den skrivna pressens framtid med företrädare för medierna, vid det europeiska presscentret i Maastricht. Kommissionen utarbetade även med hjälp av facklitteratur och Internetsökningar en rapport som underlag för seminariet och diskussionsmaterial för medierna och EU-institutionerna.

Vid seminariet framhölls att kommissionen tar ny informationsteknik och mediernas förändrade arbetsförhållanden på stort allvar. Flera handlingsalternativ behandlades och medierna uppmanades att inleda en närmare dialog med gemenskapen och komma med konkreta förslag på vilka åtgärder gemenskapen kan vidta.

En strategi med särskild inriktning på utbildning håller på att utarbetas men är ännu inte färdig, på grund av besparingsåtgärder och interna diskussioner om hur relationerna till media bör se ut i framtiden.

(1) EGT C 339, 10.11.1997, s. 415.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0134/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(2 februari 1999)

Angående: Ersättning till fiskare för utbyte av fiskeredskap

Greklands fiskare är enligt förordning nr 1626/94(1) skyldiga att från och med den 1 januari 1999 byta ut sina fiskeredskap, med andra ord sina nät till andra som man inte kan fånga småfisk med. Kostnaderna för utbytet av nät är höga och kommer inte bara att innebära att yrkesfiskarnas ekonomiska situation förvärras utan också att leda till större arbetslöshet inom sektorn. Helt nyligen godkände kommissionen särskilda åtgärder för de fiskare som är tvungna att sluta använda drivgarn.

Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Har kommissionen på motsvarande sätt godkänt särskilda åtgärder för det utbyte av fiskeredskap som anges i förordning nr 1626/94?

2. På vilket sätt ämnar kommissionen stödja dessa fiskare som till följd av genomförandet av förordning nr 1626/94 kommer att ställas inför stora utgifter?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(23 mars 1999)

I rådets förordning (EG) 1626/94 av den 27 juni 1994 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna i Medelhavet(2) föreskrivs undantag som gör det möjligt för fiskare att fortsätta att bedriva viss verksamhet som skulle ha upphört den 31 december 1998. Syftet med dessa undantag är att genomföra en stegvis anpassning, fördelad på mer än fyra år, vilket borde minimera de ekonomiska förluster som är förbundna med övergången till allmänna bestämmelser.

Med tanke på att omständigheterna runt denna övergång ser helt annorlunda ut än de gjorde när frågan gällde drivgarn, anser inte kommissionen att behandlingen av ärendet när det gäller eventuella ekonomiska följder nödvändigtvis måste vara jämförbar.

Icke desto mindre undersöker kommissionen möjligheten att förlänga de undantag som gäller för den berörda fiskeverksamheten mot bakgrund av det finns tillgång till bättre vetenskapliga rön när det gäller hur denna fiskeverksamhet påverkar resurserna.

(1) EGT L 171, 6.7.1994, s. 1.

(2) EGT L 171, 6.7.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0488/99

från Joaquín Sisó Cruellas (PPE) till kommissionen

(5 mars 1999)

Angående: Förseningar i stödet från ERUF till små och medelstora spanska företag

Små och medelstora spanska företag kommer i år att erhålla stöd på 19 000 miljoner pesetas. Av denna summa kommer 70 procent från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och resterande 30 procent från den nationella budgeten. Detta stöd är avsett för projekt med inriktning på samarbete med nya marknader, information, finansiering, innovation och formgivning.

Enligt uppgifter som jag har fått finns det projekt som har godkänts men som inte har kunnat inledas på grund av förseningen i överföringen av 5 625 miljoner pesetas från ERUF.

Kan kommissionen därför svara på följande frågor:

1. Varför har dessa förseningar uppstått?

2. Har överföringen redan skett?

3. Vad kommer att hända med de godkända projekt som inte har inletts?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(21 april 1999)

Den överföring av fondmedel som frågeställaren refererar till har försenats på grund av att gemenskapsinitiativet till förmån för små och medelstora företag i Spanien har ändrats både när det gäller åtgärdernas struktur och finansieringen, på begäran av de spanska myndigheterna och efter godkännande av uppföljningskommittén. Det var nödvändigt att göra dessa ändringar på grund av att förvaltningen omorganiserades under 1996 och 1997 och då ändrades ansvarsfördelningen och andra organ blev ansvariga för förvaltningen av stöd till små och medelstora företag.

Flödet av åtaganden och utbetalningar har åter tagit fart och den spanska förvaltningen mottar nu avsevärt högre belopp.

Kommissionen önskar erinra om att den i enlighet med subsidiarietetsprincipen endast godkänner vilka urvalskriterier som skall användas när det gäller genomförandet av programmen. Det är de nationella myndigheter som ansvarar för programmens genomförande som väljer ut vilka projekt som skall finansieras. Det är till de myndigheterna som frågeställaren bör vända sig för att få upplysningar om godkända projekt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0460/99

från Gianni Tamino (V) till kommissionen

(5 mars 1999)

Angående: Import av nötkreatur, svin och får till Sicilien utan hälsointyg

På frågan som redan tagits upp av frågeställaren har kommissionen givit ett partiellt svar (E-1182/97)(1). De undersökningar som genomförts av domarämbetet i Caltanissetta har avslöjat att det förekommer okontrollerad import av djur för uppfödning avsedda för mänsklig konsumtion inte bara från Belgien, utan också från Frankrike och Storbritannien. Bl.a. till följd av upptäckten av 72 fall av brucellos hos människan 1997 och 18 fall 1998 ledde undersökningen till att tiotals gårdar samt ett läkemedelsförråd belades med kvarstad.

Den 19 januari bekräftade tillförordnad åklagare Massimo De Cesare i den lokala pressen att domarämbetet inte hade funnit någon samarbetsvilja från de förvaltningsmyndigheter som var ansvariga för kontrollen av företagen samt att nötkreaturen importerades till Italien utan lagliga kontroller till och med efter fallet med "galna kosjukan". Vidare bekräftade han att många djur slaktats efter domarämbetets ingripande, men att de dessförinnan i många fall hade hamnat i skivad form på våra bord.

Har kommissionen informerats av italienska staten om denna händelse som även involverar andra länder i unionen?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 april 1999)

Enligt den beskrivning parlamentsledamoten ger skulle det röra sig om illegala transporter av levande djur från flera medlemsstater till Italien (Sicilien).

Kommissionen har inte informerats om detta av de italienska myndigheterna. Problem som gäller veterinärtjänsternas struktur i Kalabrien och på Sicilien noterades under en tjänsteresa som nyligen företogs i dessa regioner för att kontrollera brucellos hos små idisslare, och de italienska myndigheterna kommer att uppmanas vidta nödvändiga åtgärder för att lösa problemen. Vid Ständiga veterinärkommitténs nästa möte kommer en punkt på dagordningen att vara att få förklaringar från representanterna från medlemsstaterna i fråga.

(1) EGT C 21, 22.1.1998, s. 31.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0520/99

från Rainer Wieland (PPE) till kommissionen

(8 mars 1999)

Angående: Planerat reklamförbud för varor som alkohol, godis, krigsleksaker och snabba bilar

Enligt information från delstaten Baden-Württembergs ekonomiminister, dr Walter Döring, ledamot av delstatens parlament, har kommissionen planer på att införa ytterligare inskränkningar i fråga om reklam (enligt tidningarna Stuttgarter Nachrichten av den 30 januari 1999, Mannheimer Morgen av den 30 januari 1999, Esslinger Zeitung av den 30 januari 1999). Som en komplettering till min fråga E-3149/98 av den 16 oktober 1998(1), frågar jag kommissionen:

1. Stämmer det att kommissionen överväger ett reklamförbud eller inskränkningar i reklamen för produkter som alkohol, godis, krigsleksaker och snabba bilar?

2. Om så är fallet, vilka slags överväganden görs? Vilken rättslig grund avser man att välja, även med tanke på överväganden som rör närhetsprincipen? Hur motiverar man detta förslag, som skulle hota den ekonomiska friheten och enbart leda till att arbetstillfällen riskeras? Dessutom medför dylika reklamförbud och inskränkningar i reklamen risker för yttrandefriheten samt gör det svårare för konsumenterna att finna sig till rätta och för företagen att konkurrera på den inre marknaden.

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar

(26 april 1999)

Parlamentsledamoten ber om närmare information om de tyska tidningsuppgifter enligt vilka ekonomiministern i delstaten Baden-Württemberg har angivit att kommissionen skulle ha planer på att införa fler restriktioner beträffande reklam för produkter som alkohol, sötsaker, krigsleksaker och snabba bilar.

När det gäller snabba bilar vill kommissionen hänvisa parlamentsledamoten till det svar som har avgivits tidigare på Otto von Habsburgs skriftliga fråga P-2587/98(2) och som gällde just detta.

Beträffande reklam för alkohol, sötsaker och krigsleksaker vill kommissionen informera parlamentsledamoten om att man inte har några planer på att införa fler restriktioner på dessa områden. Kommissionens politik när det gäller marknadskommunikation i allmänhet anges klart i meddelandet av den 4 mars 1998 om uppföljning av grönboken om affärskommunikation på den inre marknaden(3). Bl.a. har en central kontaktpunkt inrättats på GD XV (tfn Bryssel 2951639, fax 2957712, e-post comcom@dg15.cec.be) för att ge berörda parter information om kommissionens åtgärder på dessa områden.

Kommissionen kan informera parlamentsledamoten om att det i vissa medlemsstater finns stränga restriktioner vad gäller reklam för dessa produkter och att klagomål har framförts om att vissa av dessa restriktioner för handeln med marknadskommunikationstjänster mellan länderna strider mot artiklarna 59 och 30 i EG-fördraget. Dessa behandlas för närvarande av kommissionen.

(1) EGT C 96, 8.4.1999, s. 162.

(2) EGT C 96, 8.4.1999.

(3) KOM(98) 121 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0670/99

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Strukturfonder

De regioner vars inkomst per capita understiger 75 procent av den genomsnittliga inkomsten per capita i gemenskapen benämns "mål 1-områden" och åtnjuter betydande gemenskapsstöd.

I förslaget till rådets förordning om allmänna bestämmelser för strukturfonderna KOM(98) 131(1) fastställs att man för att få reda på om denna tröskel överskridits eller inte skall beakta siffrorna från de senaste tre åren för vilka Eurostat förfogar över uppgifter.

För närvarande har man endast tillgång till uppgifter för åren 1994, 1995 och 1996.

Vilka siffror uppvisade regionen Madrid för ovannämnda år?

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0904/99

från Vincenzo Viola (PPE) till kommissionen

(7 april 1999)

Angående: Förmodat statsstöd till Banco di Sicilia SpA

Banken Sicilcassa SpA överlät sina tillgångar och skulder på Banco di Sicilia SpA med hjälp av åtgärder från Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi och genom kompensationsåtgärder som vidtogs i enlighet med ett ministerdekret av den 27 september 1974. Förskottet från riksbanken Banca d'Italia enligt detta ministerdekret uppgår till cirka 5 000 miljarder lire - ett belopp som är känt eftersom utbetalningen redan har påbörjats - och kan betraktas som statsstöd, varför det utgör en av de 14 punkter som Europeiska kommissionen anmodar den italienska regeringen att lämna upplysningar om.

Har kommissionen fått de upplysningar som efterfrågats rörande Banca d'Italias stöd, i synnerhet upplysningar om stödets omfattning, och vill den uttala sig om huruvida stödet är förenligt med fri konkurrens?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(21 april 1999)

Parlamentsledamoten har begärt att få upplysningar om de handlingar, som den italienska regeringen lämnade till kommissionen efter det att förfarandet enligt artikel 93.2 inleddes mot Banco di Sicilia(1), är uttömmande. Han begär även att få kommissionens bedömning om de interventionsåtgärder som Banca d'Italia vidtagit i samband med likvideringsförfarandet av Sicilcassa är förenliga med gemenskapsrätten.

I detta sammanhang skall det först och främst noteras att den italienska regeringen har lämnat alla de handlingar som kommissionen begärt, utom Mediocredito Centrales slutliga strategiska plan, som ligger till grund för det industriprojekt som är orsak till ökningen av Bancos kapital och som Mediocredito tecknat sig för. Denna plan kommer snarast att lämnas till kommissionen.

Så snart kommissionen förfogar över alla upplysningar som begärts, kommer den att undersöka om de åtgärder som den italienska regeringen har tänkt vidta för att bevara och rekonstruera de sicilianska bankerna är förenliga med gemenskapsrätten.

(1) EGT C 297, 25.9.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0614/99

från Patricia McKenna (V) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: EU-anslag till irländska järnvägar

Europeiska kommissionen har genom sammanhållningsfonden och regionalfonden under senare år utbetalat miljoner pund till det irländska järnvägsbolaget Iarnrod Eureann.

Trots detta riktas i en ny rapport från International Risk Management Services uttalad kritik mot den irländska regeringen för att säkerhetsrutinerna vid Iarnrod Eireann är bristfälliga och passagerare och personal därmed utsätts för allvarliga risker.

Av vilken anledning har kommissionen, mot bakgrund av detta och av att säkerhetsprincipen ingår i gemenskapens transportpolitik, underlåtit att undersöka hur den irländska regeringen använt EU:s pengar till landets järnvägsnät? Med en sådan undersökning hade man kunnat tillse att anslagen inte felaktigt utnyttjats till projekt som inte rör säkerhetsfrågor.

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(26 april 1999)

I det program för utveckling av fjärrtågsförbindelser som skisseras i det irländska operativa programmet (OP) för transport (1994-1999) anges att stora delar av spår- och signalinfrastrukturen på järnvägsnätet är föråldrad och att de flesta lokomotiven är uttjänta. Stödet från gemenskapen till Irlands järnvägar har därför särskilt inriktats på säkerhetsfrågor.

De huvudlinjer som utgår från Dublin har getts prioritet. Åtgärder för utbyte av spår och signaleringssystem har vidtagits inom ramen för Sammanhållningsfonden och stöd till nytt rullande material har getts inom ramen för Europeiska regionala utvecklingsfonden. Av de 150 miljoner [fmxeuro] som tilldelats snabbspårvägsprojektet LUAS har 85 miljoner [fmxeuro] specifikt utnyttjats till att förbättra järnvägsnätet. Detta omfattade åtgärder som utbyte av spår på fjärrtågsnätet, förbättring av lokaltågstrafiken i Dublin och av DART (Dublin Area Rapid Transit)-trafiken tillsammans med förlängning av perronger för att ta emot längre tåg. Alla dessa åtgärder kommer att bidra till att underlätta problemen med överbelastning samt till att öka säkerheten på irländska järnvägar.

Parlamentsledamoten kan vara säker på att kommissionen tar aktiv del i övervakningen av hur gemenskapens medel används i Irland. Övervakningskommittén för gemenskapens stödramar (GSR) övervakar hur strukturfondernas medel används på PO- och delprogramnivå. Framskridandet övervakas på åtgärdsnivå genom övervakningskommittén för det operativa transportprogrammet. Genom den pågående övervakningen av ovan nämnda kommittéer, vilka alla sammanträder vartannat år, har man försäkrat sig om att gemenskapens resurser har riktats mot de planerade projekten, vilka har bidragit till att öka säkerheten på det irländska järnvägsnätet.

Utan tvekan återstår mycket arbete och det bör noteras att enligt rapporten från International risk management services har de irländska myndigheterna nyligen tillkännagivit sin avsikt att under den kommande femårsperioden anslå betydande resurser för att förbättra säkerheten på järnvägarna. Kommissionen förväntar sig dessutom att ytterligare resurser skall anslås till stöd för denna fråga under kommande programplaneringsperiod.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0574/99

från Carlos Bru Purón (PSE) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Avledning av floden Jarama

Onsdagen den 17 februari 1999 tillkännagav den spanske ministern för offentliga arbeten, Rafael Arias-Salgado, att floden Jaramas nuvarande lopp skulle ledas om i samband med utbyggnaden av flygplatsen i Barajas.

Känner kommissionen till risken för att den här sortens åtgärder orsakar allvarliga problem, vilket tidigare skett?

Känner kommissionen till om det finns någon miljökonsekvensbeskrivning för projektet?

Är det sant att detta projekt skulle strida mot minst tre EG-direktiv?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(29 april 1999)

Kommissionen känner inte till de förhållanden som parlamentsledamoten hänvisar till.

Kommissionen har dock vid behandlingen av klagomålen rörande utbyggnaden av flygplatsen i Barajas vänt sig till de spanska myndigheterna för att få närmare upplysningar om de förhållanden som beskrivs i frågan.

Eftersom kommissionen inte har erhållit mer ingående uppgifter om var floden Jaramas nuvarande lopp skulle ledas om, kan den i nuläget inte bekräfta om nämnda projekt kommer att innebära en överträdelse av något av gemenskapsdirektiven.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1086/99

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(15 april 1999)

Angående: Handelsförbindelser mellan EU och Marocko

Den 26 februari 1996 ingick gemenskapen och Marocko ett Europa-Medelhavsavtal.

Kan kommissionen lägga fram detaljerade uppgifter om hur handelsbalansen mellan dessa två parter har sett ut sedan nämnda avtal trädde i kraft, och i synnerhet uppge hurudana och hur stora mängder tull- och skattefria industriprodukter av marockansk ursprung, som inte är underställda någon form av importbegränsningar eller liknande åtgärder, som har införts i EU sedan dess?

Kan kommissionen även lägga fram detaljerad information om vilka marockanska produkter och hur stora mängder av dessa produkter som får föras in tullfritt eller med sänkt tullsats i gemenskapen?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(4 maj 1999)

Europa-Medelhavsavtalet om upprättandet av en associering mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Marocko, å andra sidan, som undertecknades den 26 februari 1996, har inte trätt i kraft eftersom det ännu inte har ratificerats av Italien. I avvaktan på denna ratifikation, som kommissionen hoppas kommer att ske mycket snart, regleras handelsförbindelserna mellan gemenskapen och Marocko fortfarande av samarbetsavtalet mellan gemenskapen och Marocko samt av det avtal mellan medlemsstaterna i Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG) och Marocko som undertecknades i Rabat den 27 april 1976.

I enlighet med dessa avtal och de tilläggsprotokoll som sedermera tillkommit kan industriprodukter med ursprung i Marocko importeras till gemenskapen utan kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan, samt med befrielse från tull och pålagor med motsvarande verkan. Det bör framhållas att för produkter som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter gäller befrielsen från tull endast värdetullen och inte jordbrukskomponenten. Denna ordning kommer att bibehållas i det nya Europa-Medelhavsavtal om samarbete som undertecknades 1996. Vidare bör påpekas att vissa frivilliga begränsningsåtgärder för Marockos export av vissa textilprodukter som förekom tidigare inte längre är tillämpliga eftersom överenskommelsen mellan gemenskapen och Marocko om detta upphörde att gälla den 31 december 1997. För export av textilprodukter från Marocko gäller nu alltså samma fördelaktiga ordning som för övriga industriprodukter.

I handeln mellan gemenskapen och Marocko har i allmänhet förekommit ett överskott till gemenskapens fördel. År 1998 var detta överskott mer än ett tusen miljoner euro.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0204/99

från Manuela Frutos Gama (PSE) till kommissionen

(12 februari 1999)

Angående: Försvar av små och medelstora elförbrukare efter liberaliseringen av energisektorn

Genomförandet av eldirektivet i Spanien under de kommande tio åren kommer för små och medelstora företag och privata förbrukare att resultera i en begränsad sänkning, efter avtal mellan företagen och myndigheterna, på 1-2 procent av avgifterna och en fast höjning på 4,5 procent av taxan för att kunna bära omkostnaderna vid övergången till den fria konkurrensen. Detta skall ske oberoende av övriga parametrar på energimarknaden. Anser kommissionen att detta är i överensstämmelse med fördragets målsättningar?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(12 april 1999)

Avregleringen av elmarknaden enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el(1) skall ske successivt. Andelen "berättigade kunder", dvs. kunder som kan välja elleverantör, måste i det första skedet minst motsvara ett gemenskapsgenomsnitt av stora industriella kunder med en årlig förbrukning på mer än 40 GWh och andelen mindre kunder skall sedan också ökas. Det stämmer att det främst är de redan "berättigade" kunderna som i inledningsskedet kommer att gynnas av avregleringen. Kommissionen förväntar sig dock att avregleringen i allt större utsträckning kommer att gynna även små kunder då små och medelstora företag så småningom också kommer att kunna välja elleverantör och genom att distributörer kan välja leverantörer och nya elleverantörer kommer in på marknaden.

Den spanska lagstiftningen på detta område är helt och hållet i överensstämmelse med den tidsplan för avregleringen av marknaden som fastställs i direktivet, och den går till och med längre med reduktioner för mindre kunder. I takt med att avregleringen ökar hoppas kommissionen att även hushållen i större utsträckning kommer att gynnas.

När det gäller frågan om de kostnader som uppstår vid övergången till en avreglerad marknad i Spanien håller kommissionen på att genomföra en undersökning i enlighet med både artikel 24 i direktivet (icke återvinningsbara kostnader) och i enlighet med bestämmelserna om statligt stöd i EG-fördraget. I dagens läge kan kommissionen därför endast hänvisa parlamentsledamoten till svaren på de muntliga frågorna H-161/99 och H-162/99 som ställdes av Izquierdo Collado respektive Garcia Arias under frågestunden i parlamentets plenarsammanträde i mars 1999.

(1) EGT L 27, 30.11.1992.