ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1300/00

från Charles Tannock (PPE-DE) till rådet

(27 april 2000)

Ämne: Lösningar till det faktum att rådet ofta inte förmår besvara parlamentsfrågor i tid

Kan rådet ange om det är vissa medlemsstaters senfärdiga svar som bär ansvaret för det faktum att rådet ofta inte förmår svara på parlamentets frågor i tid? Om så är fallet, har rådet funderat på att sätta en tidsgräns för eventuella protester från medlemsstaterna mot de svar som föreslagits så att dessa svar kan komma parlamentsledamöterna tillhanda inom den utsatta tidsramen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1299/00, E-1300 och P-1541/00

(10 juli 2000)

Rådet vill erinra den ärade parlamentsledamoten om att rådet inte är bundet av de nämnda tidsfristerna i den mån dessa hänför sig till Europaparlamentets inre arbetsordning, artikel 44, punkterna 5, 6 och 7.

Emellertid vill rådet understryka att rådet, för att få till stånd ett bättre samarbete med Europaparlamentet på detta område, snabbt har vidtagit en rad inre åtgärder som skall göra det möjligt att besvara de skriftliga frågorna på kortare tid än två månader. Inom denna ram har rådet, inom sina förberedande instanser, fastställt ett förfarande för behandling av frågorna varigenom den nödvändiga balansen skall uppnås mellan denna målsättning och kravet på att genom samråd med de behöriga avdelningarna och möjlighet att avge synpunkter på rådsnivå säkerställa högsta möjliga kvalitet på svaren.

Under årens lopp har olika faktorer gjort det svårare att respektera denna balans, vilket medfört att frågorna inte kan besvaras lika snabbt, det kan röra sig om att antalet skriftliga frågor till rådet har ökat betydligt, vilket är en icke försumbar faktor, eller att frågor kommit upp på områden som förutsätter en fördjupad undersökning, eller också kan just kraven på aktualitet ibland medföra en fördröjning för att parlamentsledamoten verkligen skall få veta det senaste läget.

Under alla omständigheter delar rådet sålunda den ärade parlamentsledamotens farhågor och försäkrar att rådet i alla sammanhang skall bemöda sig om att besvara de skriftliga frågorna så bra och så fullständigt som möjligt. Rådet skall tänka igenom vilka lösningar som kan göra det möjligt att på bästa möjliga sätt utveckla nuvarande kontrollförfaranden, med hänsyn till ovan framförda krav.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0407/00

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(15 februari 2000)

Ämne: Ersättning till tyska företag som bedriver sjöfart på Donau och tyska speditionsföretag på grund av att den jugoslaviska delen av Donau spärrats av

I staden Regensburg i Tyskland har flera företag sitt säte som enbart ägnar sig åt transporter på Donau från Tyskland till destinationsorter som ligger nedanför Jugoslavien. Kosovo-kriget, förstörandet av broarna över Donau och den därpå följande avspärrningen av den jugoslaviska delen av Donau har medfört att dessa företags verksamhet har upphört. Eftersom dessa företag är i hög grad specialiserade på en viss typ av trafik på Donau finns i stort sett ingen möjlighet att övergå till andra verksamhetsområden.

Därför ställs dessa frågor till kommissionen:

1. Bör dessa företag betraktas som drabbade av Kosovo-kriget, på samma sätt som företagen i Kosovo?

2. Kan dessa företag erhålla ekonomiskt uppbyggnadsstöd som kompensation för den skada som de drabbats av?

3. Är dessa företag berättigade till ett uppbyggnads- respektive företagsstöd utan återbetalningsskyldighet som kompensation för de löpande förlusterna och till stödmedel för investeringar med offentlig borgen?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(29 mars 2000)

Kommissionen är medveten om de särskilda både direkta och indirekta problem som de berörda företagen har för att bedriva transporter på Donau och som beror på att Donau avspärrats som ett resultat av att NATO förstört broarna vid Novi Sad.

Frågan om tänkbar kompensation för sådana förluster kan dock inte tas upp förrän frågan om eventuellt ansvar för dessa förluster har avgjorts i lämpliga rättsliga fora.

När det gäller återupprättande av sjöfarten på Donau håller Europeiska kommissionen för närvarande på att granska en begäran från Donaukommissionen om medfinansiering av ett projektförslag som avser röjning av en farled genom att spillrorna av de broar som NATO förstört, liksom eventuella odetonerade artilleripjäser, forslas bort samt reparation av flodbäddar och stränder. Projektet och dess sammanhang är komplicerat ur såväl politisk, teknisk som rättslig synpunkt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0811/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till rådet

(20 mars 2000)

Ämne: Minister Christian Sautters beteende

Frankrikes finansminister Christian Sautter väckte med hjälp av ett egendomligt klistermärke uppseende vid EU:s finansministrars möte i Bryssel den 28 februari. Hans rock och sedan hans kostym pryddes av ett klistermärke som var stort som en handflata

och hade formen av ett förbudsmärke där det fanns en överkorsad fluga (flugan är symbolen för Österrikes nya förbundskansler Schüssel). Eftersom finansministern ogillar den österrikiska regeringskoalitionen vände han sig vid sin ankomst till den belgiska huvudstaden flera gånger om i alla riktningar, så att journalisterna skulle uppmärksamma detta klistermärke och dess budskap. Hans delegation hade enligt vad han påpekade tillräckligt med klistermärken så det också skulle räcka åt de andra ministrarna. Senare följde också den belgiske finansministern Didier Reynders sin franske kollegas exempel. Tycke och smak är ju som bekant olika, men det finns dock mycket som är smaklöst.

Juris doktor Wolfgang Schüssel är republiken Österrikes förbundskansler. Som flerårig sekreterare för den politiska parlamentsgruppen Österreichische Volkspartei, som generalsekreterare för det österrikiska näringslivsförbundet (Österreichische Wirtschaftsbund), som minister för ekonomiska frågor, minister för utrikesfrågor och vice kansler har han aldrig låtit sig komma något till last. Sedan 1995 har han beklätt en ledande funktion på riksnivå inom ÖVP, ett parti som liksom inget annat parti i Österrike alltid bekänt sig till ett demokratiskt Europa. Den 4 februari avlade Wolfgang Schüssel eden som förbundskansler. Under årens lopp har befolkningen i Österrike kunnat skapa sig en bild av hans effektiva och professionella sätt att arbeta. Att han i sina åsikter och sin hållning är inriktad på Europa kan inte dragas i minsta tvivelsmål. Därför ställs nu en fråga till rådet om när rådet äntligen tänker sätta stopp för denna vedervärdiga kampanj, avsedd att förstöra en persons goda rykte, och sörja för att sunt förnuft får råda i relationerna mellan europeiska partner och vänner.

Svar

(25 maj 2000)

Rådet har inte intagit någon ståndpunkt i ärendet och kan följaktligen inte uttala sig om de problem som tas upp i den ärade parlamentsledamotens fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0996/00

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(31 mars 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet

I punkt 101 i sin vitbok om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719) uppger kommissionen att den skall se över direktivet 79/112/EEG om märkning av livsmedel(1) i syfte att behandla frågor om nutrition och fysiologiska påståenden.

Kan kommissionen förklara följande:

1. Vad menas med termen fysiologiska påståenden omfattar definitionen till exempel påståenden om hälsofrämjande effekt på fysiologiska funktioner såsom fastställts i Codex Alimentarius-kommissionens förslag till rekommendationer för bruket av hälsopåståenden (Alinorm 9/22A)?

2. Varför har kommissionen inte behandlat påståenden om minskad risk för sjukdom i sin vitbok?

(1) EGT L 33, 8.2.1979, s. 1.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 maj 2000)

1. I vitboken om livsmedelssäkerhet(1) anger kommissionen att den har för avsikt att överväga om särskilda bestämmelser skall införas i gemenskapslagstiftningen för att reglera fysiologiska påståenden och näringspåståenden om livsmedel. Det skulle omfatta, bland andra bestämmelser, definitioner av de olika påståendekategorierna. Arbetet har precis påbörjats och för närvarande har definitionerna inte diskuterats i detalj. I vitboken om livsmedelssäkerhet definierar man fysiologiska påståenden som påståenden om ett näringsämnes hälsofrämjande effekt på vissa normala fysiologiska funktioner. Detta överensstämmer med definitionen av nutrition och fysiologiska påståenden som ges i Codex Alimentarius riktlinjer CAC/GL 23-1997. I utkastet till Codex rekommendationer för användningen av hälsopåståenden presenteras påståenden om hälsofrämjande effekt på fysiologiska funktioner som en särskild kategori av hälsopåståenden. Det skall påpekas att överläggningarna om detta utkast till Codex rekommendationer precis har påbörjats och att konsensus inte har nåtts om definitionerna.

2. Enligt den nuvarande gemenskapslagstiftningen (artikel 2 i rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel(2)) är det förbjudet att tillskriva ett livsmedel förmågan att förebygga, behandla eller bota en mänsklig sjukdom eller att påstå att livsmedlet har sådana egenskaper. Det påpekas i vitboken om livsmedelssäkerhet att kommissionen inte förutser något behov av att ändra principen i denna bestämmelse. Påståenden om minskad risk för sjukdom betraktas som sjukdomsförebyggande och omfattas därför av detta förbud.

(1) KOM(1999) 719 slutlig.

(2) EGT L 33, 8.2.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0879/00

från Chris Davies (ELDR) till rådet

(23 mars 2000)

Ämne: EU-insatser för utbildning i tredje världen

Med hänvisning till ledamot Graham Watsons fråga av den 19 november 1999 (nr P-2163/99(1)) om insatser för att främja läs- och skrivkunnigheten i mindre utvecklade länder undrar jag om rådet kan förtydliga vilka kollektiva insatser som hittills gjorts av medlemsstaterna för att främja utbildning i tredje världen? Exakt på vilket sätt avser rådet utveckla bestämmelsen om utbildning i dess stödprogram?

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 107.

Svar

(8 juni 2000)

1. Rådet upprepar att det anser stöd för utbildningsinsatser i utvecklingsländer vara av stor betydelse, särskilt eftersom de kan utgöra ett betydande bidrag till kampen mot fattigdomen, som är ett av de främsta målen för gemenskapens utvecklingspolitik.

2. Rådet har ingen information om de insatser som medlemsstaterna gjort inom ramen för sitt bilaterala stöd för att främja utbildning i tredje världen.

3. Rådet fäster den ärade ledamotens uppmärksamhet på att kommissionen ansvarar för utveckling och genomförande av gemenskapens stödprogram.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0745/00

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(13 mars 2000)

Ämne: EU:s hälso-, aids- och befolkningspolitik

Vilken status har kommissionens dokument om hälso-, aids- och befolkningspolitik? Har det fått ett positivt mottagande i medlemsstaterna? Har det ännu inte behandlats på högre nivå i kommissionen? Kan kommissionen göra dokumentet tillgängligt för parlamentets behandling?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0745/00 och E-0746/00 ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(17 april 2000)

Kommissionen analyserar för närvarande de erfarenheter som gemenskapen gjort på hälso-, aids- och befolkningsområdet i syfte att lägga fram riktlinjer för gemenskapens framtida åtgärder.

Detta arbete utgör en del av den allmänna diskussionen om och omformuleringen av gemenskapens utvecklingspolitik och av den därmed sammanhängande diskussionen beträffande en handlingsplan för fattigdomsbekämpning och jämställdhet och innebär också en översyn av prioriteringarna inom socialpolitiken.

Informella diskussioner har ägt rum med experter från medlemsstaterna och vissa andra viktigare partner. I allmänhet har reaktionerna varit positiva och riktlinjerna kommer nu att diskuteras inom ledningen, innan mera omfattande samråd inleds.

De politiska riktlinjerna kommer naturligtvis även att göras tillgängliga för diskussion i parlamentet, men bör behandlas inom den bredare ram som avses ovan.

Vad beträffar förvaltningen av den särskilda budgetpost som ledamoten nämner kommer mänskliga resurser och tekniskt bistånd att beaktas inom ramen för det pågående övergripande arbetet med att fastställa prioriteter för politik och resurser. En del av detta arbete kommer att tas upp i uppföljningen av vitboken(1) om reformen av kommissionen.

Inom denna ram kommer fördelningen av mänskliga och finansiella resurser att utgöra en del av det övergripande arbete med att fastställa prioriteter och fördela resurser som kommer att vara avslutat senast i september 2000.

(1) KOM(2000) 200 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0713/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(17 mars 2000)

Ämne: Etniskt företagande

Kan kommissionen uppge det värde som det etniska företagandet har motsvarat under de senaste fem åren i var och en av medlemsstaterna? Kommer kommissionen i framtiden att ta med ett avsnitt om etniskt företagande i sin årsrapport om små och medelstora företag?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(28 april 2000)

Det finns ännu ingen tillförlitlig statistik över företagare från etniska minoritetsgrupper och betydelsen av dessa etniska företagare i gemenskapen.

För att få information om problemen och eventuell etnisk företagaranda i Europa har det inletts en studie av unga företagare, kvinnliga företagare, medföretagare och företagare från etniska minoriteter (öppen anbudsinfordran nr 98/S 137-92958/SV(1). När denna avslutats kommer kommissionen att analysera och sprida resultaten.

Innan studien ovan inleddes och inom ramen för det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag (19972000) offentliggjorde kommissionen en anbudsinfordran för stöd till hantverksföretag(2). Målet för denna anbudsinfordran var att lämna stöd åt dessa företag, särskilt till förmån för kvinnliga företagare, unga företagare och företag som bildats av missgynnade grupper. En av pilotåtgärderna som finansierades genom denna anbudsinfordran var EMBNeT (The ethnic minority business network). Nätverkets huvudsakliga mål är att hjälpa etniska företagare att undanröja hinder och regelverk som står i vägen för deras näringsverksamhet. Slutrapporten väntas före den 30 juni 2000.

Slutligen kommer kommissionen i sin kommande rapport om samordnade åtgärder till förmån för små och medelstora företag och hantverkssektorn, i den del som handlar om att främja företagaranda och stöd till målgrupper, att rapportera om åtgärder som vidtagits till förmån för särskilda målgrupper inklusive etniska minoriteter.

(1) EGT S 137, 18.7.1998.

(2) EGT C 117, 15.4.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0978/00

från Niels Busk (ELDR) till kommissionen

(31 mars 2000)

Ämne: T5-dokument

Som en uppföljning av min tidigare fråga (P-2817/99)(1) ber jag kommissionen att i sitt svar utgå från förhållandet att ansvaret förblir exportörens, eftersom dokumentet efter stämpling är i myndigheternas förvar och därmed enbart under myndigheternas kontroll.

Kommer kommissionen att ta initiativ till att ansvaret för returneringen av T5-dokument överförs till myndigheterna, eftersom myndigheterna har dokumentet i sitt förvar?

(1) EGT C 225 E, 8.8.2000, s. 209.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 maj 2000)

Kommissionen vidhåller att det inte är nödvändigt att överföra ansvaret för returneringen av T5-dokument till de behöriga myndigheterna, eftersom dessa myndigheter enligt lagen redan har detta ansvar. Kommissionen har för övrigt inte blivit underrättad om att den situation som beskrivits av parlamentsledamoten skulle förekomma allmänt i en eller flera medlemsstater.

När det i ett enskilt fall fastställts att de behöriga myndigheterna inte har fullgjort sin skyldighet att returnera originalexemplaret av kontrollblanketten T5, har exportören alltid möjlighet att begära en bekräftelse av att varorna kommer att få den avsedda användningen eller bestämmelsen, såsom redan angivits i kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-2817/99. Som en sista utväg har exportören alltid möjlighet att hävda sina rättigheter, eventuellt inför domstol, bl.a. om en medlemsstat skulle överträda sina gemenskapsförpliktelser och särskilt när exportören därigenom lider skada.

Även om kommissionen inte har rätt att blanda sig i sådana enskilda fall, är kommissionen ändå beredd att vad allmänt gäller respekten för gemenskapsrätten erinra medlemsstaterna om deras förpliktelser på detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0877/00

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: Olovligt statligt stöd till DSB

Det finns två aktörer som erbjuder persontransporttjänster mellan Köpenhamn och Ærø. Den ena är ett privatägt bussbolag och den andra en tågförbindelse som drivs av DSB (De Danske Statsbaner).

Den danska staten har sedan den 1 januari 1999 köpt offentliga transporttjänster från DSB. Enligt avtalet betalar staten ett bruttotillägg på 2,9 miljarder DKK. Då skatteministeriet 1999 beslutade att moms skulle tas ut på avgiften för användning av bron över Stora Bält, höjdes DSB:s avtalsenliga tillägg med följande motivering:

Som följd av att DSB skall betala moms på järnvägsavgiften 1999 utökas DSB:s nettotillägg med 192,5 miljoner DKK.

Med andra ord betalar DSB moms på broavgiften, men denna moms betalas tillbaka till DSB genom avtalet med staten. Det privatägda bussbolaget mottar däremot ingen typ av offentligt stöd och betalar moms som det inte får tillbaka.

Anser kommissionen att den form av momskompensation som DSB mottar är förenlig med gemenskapsbestämmelserna om konkurrens och statligt stöd?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(25 april 2000)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att den redan har fått information om den fråga som tas upp och att den för närvarande undersöker de aktuella avtalen. Kommissionen har därför bett de danska myndigheterna att förse kommissionen med all relevant information för att den skall kunna göra en bedömning av avtalet enligt de gällande reglerna för statligt stöd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0974/00

från Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen

(31 mars 2000)

Ämne: Förbindelserna mellan EU och Iran

Valresultatet i parlamentsvalet i Iran visade att de iranska väljarna hett önskar att landet skall ta sig ur den mångåriga internationella isolering som det befunnit sig i. EU:s reaktioner på de förändringar som nu kan noteras i Iran har hittills varit mycket begränsade.

Har kommissionen för avsikt att utnyttja det gynnsamma läget för att förbättra förbindelserna med Iran och på detta sätt understödja det öppnande mot västvärlden som det iranska samhället eftersträvar?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

Efter det positiva resultatet av valen i Iran ser kommissionen för närvarande över sina förbindelser med landet. Även om det fortfarande är för tidigt att utforma specifika förslag för utvecklingen av förbindelser med Iran, är det troligt att dessa som ett första steg främst skulle bestå av en breddning och fördjupning av den dialog som pågått sedan slutet av 1998. Samarbetet skulle alltså kunna förstärkas på områden som rör energi, flyktinghjälp och narkotikakontroll. Mot bakgrund av den politiska utvecklingen i Iran och beroende på om landet på ett konstruktivt sätt engagerar sig i internationella frågor såsom icke-spridning och terrorismbekämpning, skulle en utsträckning av samarbetet till nya områden och slutligen en institutionalisering av förbindelserna kunna övervägas.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1581/00

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Europeisk kulturhuvudstad

Hur skulle kommissionen svara om upp till tre städer begärde att bli europeisk kulturhuvudstad?

Är detta möjligt enligt befintliga kriterier och skulle sådana regionala ansökningar beaktas?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(5 juni 2000)

Alla beslut om att utse Europeiska kulturhuvudstäder fram till 2004 har redan fattas genom regeringssamråd av kulturministrarna församlade i rådet. Förfarandet för hur sådana städer skall utses mellan år 2005 och 2019 anges i Europaparlamentets och rådets beslut 1419/1999/EG av den 25 maj 1999 om att inrätta en gemenskapsåtgärd för evenemanget Europeisk kulturhuvudstad för åren 2005 till 2019(1).

I artikel 2.1 anges att mldrNomineringen eller nomineringarna skall av den berörda medlemsstaten, (mldr) anmälas till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och Regionkommittén (mldr). Eftersom det inte finns några begränsningar angående antalet städer som varje medlemsstat får föreslå skulle det vara möjligt med ett obegränsat antal nomineringar. I artikel 2.2 i beslutet anges förfarandena för bedömning av nomineringarna och i bilaga II i beslutet anges de kriterier som kan användas i detta syfte.

Eftersom det i artikel 2.1 föreskrivs att En stad i någon medlemsstat skall i tur och ordning (mldr) utses till europeisk kulturhuvudstad verkar det inte finnas något utrymme för en regional ansökan.

(1) EGT L 166, 1.7.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0506/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Underrättelsetjänster och kommersiell verksamhet.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 330 E , 21/11/2000 s. 0177 - 0177



SKRIFTLIG FRÅGA E-0506/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (28 februari 2000) Ämne: Underrättelsetjänster och kommersiell verksamhet Anser kommissionen att det kan betraktas som legitimt statligt stöd att en medlemsstat använder sin underrättelsetjänst för att samla information om kommersiell verksamhet i företag i andra medlemsstater? Har kommissionen några bevis för att någon medlemsstat ger sin underrättelsetjänst sådana uppdrag? Är kommissionen oroad över uppgifterna om att medlemsstaterna använder underrättelsetjänsterna på detta sätt (till exempel Sunday Times av den 23 januari 2000)? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (29 mars 2000) Kommissionen har hittills inte några bevis för att medlemsstaterna använder sina underrättelsetjänster för att samla in känslig information om kommersiell verksamhet i företag i andra medlemsstater. Oavsett om dessa påstådda metoder är lagliga eller inte kommer kommissionen natutligtvis aldrig att stödja dem. Kommissionen anser inte att reglerna om statligt stöd utgör det bästa rättsliga instrumentet för att bekämpa de påstådda metoderna. Det är normalt en fråga som bör skötas på nationell nivå inom straffrätten.