SKRIFTLIG FRÅGA P-1453/98

från Olivier Dupuis (ARE) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: Frågan om kommunikationen inom EU

Den framtida utvidgningen av EU gör att frågan om kommunikationen inom institutionerna, mellan institutionerna och medborgarna och mellan EU-medborgarna framstår som ett av de mest angelägna och svåra problem som institutionerna ställs inför. Anser inte kommissionen med tanke på det annalkande perspektivet av ett system med 16 officiella språk och 240 möjliga språkkombinationer att tiden är inne att tänka ut nya lösningar? Dessa kunde bland annat bestå i att man införde ett "förbindelsespråk" inom tolknings- och översättningssystemen och ett juridiskt referensspråk samt att ett neutralt språk, till exempel esperanto, infördes i medlemsstaternas skolsystem, för att på så sätt göra det möjligt att bevara unionens kulturella och språkliga mångfald och gynna en senare inlärning av de språk som talas inom EU.

Kan kommissionen mer i detalj upplysa om vilka åtgärder man redan vidtagit eller ämnar vidta för att lösa de organisatoriska och finansiella problem som det ökade antalet officiella språk leder till?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(5 juni 1998)

Enligt artikel 217 i EG-fördraget skall språkreglerna för gemenskapens institutioner fastställas enhälligt av rådet. Kommissionen erinrar om att rådet i slutsatserna av den 12 juni 1995 och i ordförandeskapets slutsatser av den 26 och 27 juni 1995 underströk betydelsen av den språkliga mångfalden och flerspråkigheten, och av att alla unionens språk betraktas som likvärdiga. Enligt artikel 126 i EG-fördraget skall målen för gemenskapens insatser vara att utveckla undervisning i och spridning av medlemsstaternas språk.

När det gäller tolkning började kommissionen för sin del organisera om den gemensamma tjänsten för tolkning och konferenser under andra kvartalet 1996. Då vidtogs en rad rationaliserings- och moderniseringsåtgärder för att begränsa kostnaderna för tolkningen. Tolkningstjänstens sammanlagda driftskostnader har stabiliserats och den genomsnittliga kostnaden för tolkningen har minskat. En ny metod för fakturering av tolkningen har visat att god och noggrann planering av möten och språkkombinationer kan leda till stora besparingar.

Därför är kommissionen övertygad om att det även efter utvidgningen kommer att vara möjligt att hålla kontroll på kostnaderna för tolkningen, med hjälp av följande åtgärder:

- Att förändra arbetssättet i tolkningskabinerna och använda relätolkning.

- Att tillhandahålla lämplig intensivutbildning genom att redan i år besluta att ägna särskilda insatser åt utbildning i central- och östeuropeiska språk.

- Att använda riktad rekrytering.

När det gäller översättning har kommissionen utvecklat och fortsätter ta fram tekniska hjälpmedel för att möta de utmaningar den språkliga mångfalden innebär i samband med utvidgningen. Kommissionen har utarbetat en plan på medellång sikt för att optimera förhållandet mellan kostnad och kvalitet. Planen har lagts fram för parlamentets arbetsgrupp för språklig mångfald och innehåller bland annat följande:

- Att kontrollera översättningsbeställningarna bättre och få kommissionens olika enheter att följa riktlinjer för god praxis.

- Att behandla dokument som skall översättas på olika sätt.

- Att låta tjänstemännen inom språktjänsten inrikta sig på kvalificerat arbete.

- Att öka utbildningsinsatserna i central- och östeuropeiska språk.

- Att optimera användningen av externa frilansöversättare.

- Att optimera användningen av översättningsverktyg och telekommunikation.

- Att skapa samverkan och samarbete mellan institutionerna.