SKRIFTLIG FRÅGA P-1395/03

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(10 april 2003)

Ämne: Lokaliseringen av sätet för Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet

Enligt tidningsuppgifter som i sin tur citerar finska diplomatiska källor skulle regeringarna i Finland och Italien ha nått en överenskommelse om att dela upp Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet i två organ vars respektive säten skulle förläggas till Helsingfors och Parma. Enligt samma källor skulle denna uppgörelse redan ha fått stöd av ordföranden för Europeiska kommissionen Romano Prodi, och kommissionsledamoten med ansvar för jordbruk Franz Fischler skulle inte motsätta sig en uppdelning av myndigheten, vilket förvisso skulle stå i strid med upprepade offentliga uttalanden av kommissionsledamoten David Byrne.

Denna fråga är av stor vikt på grund av myndighetens verksamhet och på grund av att det finns flera städer som ställt upp som kandidater för att härbärgera nämnda säte (Barcelona, Helsingfors, Lille och Parma) samt på grund av att den har gett upphov till flera ställningstaganden från parlamentets sida.

Det slutgiltiga beslutet om sätet för nämnda myndighet är bordlagt sedan Europeiska rådets möte i Laeken (19 december 2001), då man beslöt att provisoriskt installera myndigheten i Bryssel, trots att detta provisorium och medföljande osäkerhet inverkar negativt på de arbetsuppgifter som myndigheten redan kan utveckla och möjligheten för denna att knyta experter till sig. I detta sammanhang och med tanke på ovanstående tillkommer nu ytterligare ett bekymmer för de europeiska medborgarna som redan under de senaste åren har fått stå ut med diverse kriser inom livsmedelssäkerheten.

Vilken information har kommissionen om denna påstådda uppgörelse?

Vilken roll har Europeiska kommissionen spelat i hela denna affär, med tanke på att det slutliga beslutet måste fattas av rådet?

Kan kommissionen bekräfta uppgifterna om att den stöder den finsk-italienska uppgörelsen?

Om så är fallet, vilka skäl och argument har fått kommission att ställa sig bakom detta alternativ?

Om så inte är fallet och med tanke på att det ännu inte existerar ett orubbligt officiellt beslut angående sätet, hur kan detta provisorium påverka arbetet och de tjänstemän som för närvarande tjänstgör vid det tillfälliga sätet i Bryssel, enligt kommissions uppfattning?

Har kommissionen från den spanska regeringen erhållit en framställning om att denna skall överväga och tydligt ange sin inställning till Barcelonas kandidatur?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(21 maj 2003)

Europeiska rådet beslutade i Laeken (den 19 december 2001) att lösa frågan om den slutliga lokaliseringen av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet som en del av en större överenskommelse om placeringen av en rad olika nya EU-organ.

Eftersom man inte ville äventyra den planerade starten av livsmedelsmyndighetens verksamhet under 2002, enligt beslut som fattats av Europeiska rådet vid mötet i Nice och bekräftats vid mötet i Göteborg, beslutade Europeiska rådet vid detta tillfälle att livsmedelsmyndigheten skulle inleda sitt arbete i Bryssel fram till dess att en sådan överenskommelse förhandlats fram.

Denna lösning gjorde det möjligt för livsmedelsmyndigheten att snabbt inleda sin verksamhet. Livsmedelsmyndighetens styrelse inledde sitt arbete i september 2002, och i början av 2003 tillsattes en direktör och inrättades ett rådgivande forum. För närvarande pågår arbetet med att tillsätta en vetenskaplig kommitté och en rad olika paneler. Man har också anställt en första kärngrupp i personalen, främst forskare.

Kommissionen är medveten om de olika rapporter som förekommit i tidningarna om en eventuell överenskommelse mellan den italienska och den finska regeringen i fråga om myndighetens lokalisering.

Enligt rådande institutionell praxis är det dock medlemsstaternas stats- och regeringschefer som gemensamt fattar beslut om EU-organens lokalisering. En överenskommelse mellan två regeringar väger därför inte tillräckligt tungt för att bestämma var ett EU-organ ska ha sitt säte.

Kommissionen har vid flera tillfällen klargjort sin inställning i den här frågan och framhållit betydelsen av en rad operativa krav för att säkerställa att myndigheten kan skötas på ett effektivt sätt: myndigheten behöver vara centralt placerad och lättillgänglig för att underlätta samarbetet med de EU-tjänstemän som ansvarar för riskhantering, särskilt krishantering. Kommissionen har dock inte förordat någon särskild kandidat.

Kommissionen försöker så långt det går att minska de eventuella negativa effekterna av att tillfälligt förlägga livsmedelsmyndighetens verksamhet till Bryssel. Man har infört särskilda bestämmelser för att se till att livsmedelsmyndigheten, i likhet med andra organ med provisoriska säten (sjöfart och luftfart), får lämpliga lokaler. Avslutade och pågående anställningsförfaranden har lett till rekrytering av duktiga och högkvalificerade medarbetare, och arbetet med att inrätta livsmedelsmyndigheten och dess olika organ går framåt i god takt.

Alla de städer som ansökt om att få livsmedelsmyndigheten placerad där (Barcelona, Helsingfors, Lille och Parma) har skickat kommissionen detaljerad information om villkoren för inrättande av myndigheten och för dess löpande verksamhet. Det är inte kommissionens sak att kommentera ansökningarna, eftersom det enligt gällande institutionell praxis är medlemsstaternas stats- och regeringschefer som bedömer ansökningarna och fattar beslut.