SKRIFTLIG FRÅGA E-3238/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(15 november 2002)

Ämne: Identitetskort

1. Kräver någon av EU:s medlemsstater att arbetstagare företer arbetsgivaren ett identitetskort innan de kan anställas?

2. Kräver någon av EU:s medlemsstater att identitetskortet beviljas nationellt, varvid en utlänning, som är en EU-medborgare, först måste ansöka om ett nationellt identitetskort innan han kan dra nytta av bestämmelserna om fri rörlighet?

3. Anser kommissionen att ett sådant förfarande är förenligt med EU-bestämmelserna?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(20 december 2002)

Parlamentsledamoten ställer två frågor:

- Huruvida någon av EU:s medlemsstater kräver att arbetstagare ska förete arbetsgivaren ett identitetskort innan de kan anställas.

- Huruvida någon av EU:s medlemsstater kräver att en person ska ansöka om ett nationellt identitetskort innan han kan dra nytta av bestämmelserna om fri rörlighet.

I artikel 18 i EG-fördraget fastställs principen att varje unionsmedborgare skall ha rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier. Denna rätt är dock föremål för begränsningar och villkor som fastställs i EG-fördraget och dess tillämpningsföreskrifter.

Enligt artikel 2 i rådets direktiv 68/360/EEG av den 15 oktober 1968 om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras familjer(1) kan medborgare i EU lämna en medlemsstat territorium för att resa till en annan medlemsstat genom att endast uppvisa giltigt identitetskort eller pass.

I samma artikel fastställs det att medlemsstaterna i enlighet med sina lagar för dessa medborgare skall utfärda ett identitetskort (eller pass) som särskilt skall ange innehavarens nationalitet. Eftersom identitetskort är bevis på nationalitet, kan medlemsstaterna utfärda dessa handlingar endast för sina egna medborgare.

I direktiv 68/360/EEG föreskrivs vidare att medlemsstaterna skall bevilja uppehållstillstånd för migrerande arbetstagare, och att ett uppehållstillstånd skall utfärdas som bevis på rätten till bosättning (artiklarna 3 och 4). Medlemsstaten måste utfärda ett uppehållstillstånd till en migrerande arbetstagare mot uppvisande av det dokument med vilket han eller hon reste in i medlemsstaten (identitetskort eller pass) och ett anställningsintyg. I artikel 5 i direktiv 68/360/EEG föreskrivs uttryckligen att även om formaliteterna för att få uppehållstillstånd inte är klara, får detta inte hindra en sökande från att omedelbart påbörja en anställning.

Det är i detta sammanhang för utfärdande av ett uppehållstillstånd som medlemsstaterna kan begära att en migrerande arbetstagare uppvisar ett identitetskort. Kommissionen vill påminna om att gemenskapsbestämmelserna för fri rörlighet för arbetstagare endast gäller medborgare i medlemsstaterna och deras familjemedlemmar. Ett identitetskort är vanligtvis bevis på nationalitet, och under vissa omständigheter är det inte orimligt att arbetsgivaren eller de nationella myndigheterna i en medlemsstat begär bevis på personens nationalitet. Kommissionen känner inte till något standardförfarande i någon medlemsstat där en person uppmanas att uppvisa ett identitetskort innan han kan påbörja en anställning. Om ett sådant förfarande existerar måste det stå i proportion till omständigheterna i varje enskilt fall.

(1) EGT L 257, 19.10.1968.