SKRIFTLIG FRÅGA E-1330/00

från Marielle De Sarnez (PPE-DE) till kommissionen

(27 april 2000)

Ämne: Utsläpp av kolväten i havet

Till följd av katastrofen med oljetankern Erika har flera oljetankrar vid kustremsan i Bretagne utnyttjat havsföroreningen för att på illegal väg rengöra sina behållare till havs.

Dessa illegala tankrengöringar utgör ett miljöhot. Avser kommissionen att mot bakgrund av detta utarbeta ett direktiv för att göra det obligatoriskt för fartygen att rengöra sina behållare innan de lämnar hamnen och att styrka detta med ett erhållet intyg för att få tillstånd att avsegla?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(9 juni 2000)

Kommissionen är mycket oroad över driftsrelaterade utsläpp, inbegripet rensning av tankarna, i gemenskapens vatten. Dessa utgör en större andel av den totala oljeföroreningen till sjöss än den som orsakas av olyckor.

Under de senaste decennierna har olika internationella åtgärder beträffande konstruktion och drift av oljetankfartyg (främst Marpol 73/78) väsentligt minskat behovet av och fördelarna med att släppa ut lastrester till sjöss. Tillämpningen av desa internationella bestämmelser i gemenskapens hamnar sker genom hamnstatskontroll enligt rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i

medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll)(1). Dessutom har kommissionen nyligen föreslagit särskilda europeiska konstruktionskrav för oljetankfartyg, genom kommisionens meddelande om säkerheten vid oljetransporter till sjöss(2).

Många av de driftsrelaterade utsläppen från alla typer av fartyg i gemenskapsvatten beror på att vissa hamnar saknar mottagningsanordningar för lastrester och fartygsgenererat avfall eller på att fartygen är ovilliga att använda dem. Det föreslagna direktivet om mottagningsanordningar i hamn(3) tar upp detta problem, och enligt förslaget skall ett antal krav på hamnar och fartyg införas som skall se till att det finns tillräcklig kapacitet i alla gemenskapshamnar och att fartygen använder dem. Genom regler för mottagningsanordningar, planering av avfallshanteringen och ekonomiska och andra incitament kommer behovet av att släppa ut avfall till sjöss att minska avsevärt. Förslaget innebär också en skyldighet för fartygen att meddela hamnarna vilka mängder avfall och lastrester de har ombord. Detta, tillsammans med hamnbaserade kontrollförfaranden, kommer att väsentligt förbättra kontrollen av att de internationella bestämmelserna följs. Kommissionen förväntar sig därför att det föreslagna direktivet, som för närvarande behandlas inom ramen för förlikningsförfarandet i parlamentet och rådet, kommer att innebära stora minskningar av de driftsrelaterade utsläppen, särskilt beträffande oljeutstläpp från alla typer av fartyg.

Slutligen har kommissionen, i sitt meddelande om säkerheten vid oljetransporter till sjöss, talat om att den avser att undersöka vilka andra gemenskapsinitiativ som kan vidtas för att minska driftsrelaterade utsläpp från alla typer av fartyg.

(1) EGT L 157, 7.7.1995.

(2) KOM(2000) 142 slutlig.

(3) EGT C 271, 31.8.1998, ändrat genom EGT C 148, 18.5.1999.