SKRIFTLIG FRÅGA P-2915/97 från Luigi Florio (UPE) till kommissionen (5 september 1997)

Ämne: Avfallshantering

I början av augusti fattade ett stort lagerutrymme i Asti (Italien) eld. I detta lagrades en väldig mängd (cirka 600 ton) plastavfall olagligt sedan mer än ett år tillbaka.

Branden förorsakade ett mycket stort och giftigt rökmoln som allvarligt hotade invånarnas hälsa.

Allt plastavfall i fråga kom från ett och samma tyska, statsägda företag, DKR, som hade ¨tagit hand¨ om avfallet genom att anförtro det åt det italienska företaget Dalplast vilket i sin tur hade överlämnat det till mindre företag.

Kan kommissionen, med anledning av att det allt oftare förekommer rapporter om okontrollerad och många gånger olaglig handel med avfall, redogöra för följande: Har den för avsikt att vidta särskilda åtgärder för att bekämpa denna mycket skadliga företeelse i hela unionen?; Känner den till huruvida det omnämnda tyska företaget DKR direkt eller indirekt erhåller ekonomiskt bidrag från gemenskapen för att vidta åtgärder till förmån för källsortering och/eller påföljande avfallshantering?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (25 september 1997)

1. I enlighet med artikel 1.3 a i rådets förordning (EEG) nr 259/93 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen ((EGT L 30, 6.2.1993. )) är transporter mellan medlemsstater av avfall som omfattas av förteckningen i bilaga II till denna förordning (allmänt känd som ¨gröna listan¨) och som är avsett för återvinning normalt sett undantagna från andra kontrollförfaranden än de som tillämpas på normala handelstransaktioner. Orsaken till detta är att avfall som omfattas av förteckningen i bilaga II normalt sett inte anses utgöra ett hot mot miljön, om det återvinns korrekt i mottagarmedlemsstaten.

I bilaga II till förordning (EEG) nr 259/93 förtecknas olika kategorier av fast plastavfall. Därför kan transporter av en homogen kategori av fast plastavfall äga rum mellan Tyskland och Italien utan föregående anmälan och godkännande. Om avfallet däremot är avsett för bortskaffande skulle transporten ha anmälts och föregående tillstånd skulle ha krävts från alla berörda myndigheter.

Trots att transporter av avfall från ¨gröna listan¨ normalt sett inte behöver genomgå kontrollförfaranden i enlighet med förordning (EEG) 259/93, skall sådant avfall enligt artikel 1.3 b i den förordningen omfattas av alla bestämmelser i direktiv 75/442/EEG om avfall ((EGT L 194, 25.7.1975. )). I synnerhet får det endast sändas till anläggningar med behörighet att motta sådant avfall. De italienska myndigheterna skall säkerställa att anläggningen hade tillstånd att lagra eller återvinna plastavfallet under förhållanden som inte utgör ett hot mot folkhälsan eller miljön, inbegripet adekvata säkerhetsåtgärder mot brand.

De rättsliga reglerna för transporter av ¨gröna listan¨-avfall inom gemenskapen i återvinningssyfte enligt förordning (EEG) nr 259/93 är mindre stränga än för andra avfallstransporter, där stränga anmälningsförfaranden föreskrivs. De mindre stränga reglerna skall förekomma att handeln med återvinningsbart avfall hindras i onödan, eftersom sådana hinder kan ha negativ inverkan på marknaden för återvinningsbart avfall och därigenom kan påverka sopsorteringssystemens funktion. Sådana hinder skulle kunna leda till att återvinningsbart avfall bortskaffades på soptippar.

Som redan beskrivits i meddelandet om översynen av avfallstrategin ((KOM(96) 379. )) strävar kommissionen efter att uppmuntra återvinning (inklusive energiåtervinning) och återanvändning) snarare än bortskaffande. Genom att införa mindre stränga bestämmelser för transport av vissa typer av avfall som skall återvinnas kan återvinningen underlättas och få bättre chanser än bortskaffande.

Kommissionen anser att illegala transporter bör bekämpas genom mer samarbete mellan myndigheterna. Därför stöder det de mål som fastställts för det regeringssamarbete som upprättats inom ramen för IMPEL-nätet (genomförande och genomdrivande av miljölagstiftning), och i synnerhet arbetsgrupp III som sysslar med illegala avfallstransporter.

2. Kommissionen känner inte till att DKR någonsin erhållit stöd från gemenskapen för selektivt insamlande eller bortskaffande av avfall.