SKRIFTLIG FRÅGA E-3894/00

från Robert Goebbels (PSE) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Inverkan på sysselsättningen av förslaget om bestämmelser för kollektivtrafiken

I sin avregleringsiver har kommissionen gått ännu ett steg genom att föreslå att anbudsupphandling av persontransporter inom ramen för den offentliga sektorn skall göras var femte år.

Enligt kommissionsledamot Loyola de Palacio avser reformen att garantera att kollektivtrafikföretag utsätts för mera konkurrens och därigenom erbjuder passagerarna bättre service, följer kostnadsutvecklingen bättre och garanterar en högre säkerhet.

Genom detta förslag har de Palacio uppfunnit en ny trio motsägelser. Konkurrensutsättningen av kollektivtrafikföretag kan pressa kostnaderna, men får oundvikligen till följd att kvalitén på den erbjudna tjänsten minskar (nedläggning av olönsamma linjer, smalare utbud, osv), eller att säkerheten minskar (personal med sämre utbildning, sämre lön och självklart inte lika motiverade).

I många länder erbjuder städer eller kommuner i samverkan sedan länge kollektivtrafik i egen regi. Ofta har de berörda aktörerna ställning som tjänstemän eller åtminstone kommunalanställda. Konkurrensutsättningen av dessa tjänster med privata serviceföretag leder i allmänhet till att kommunal verksamhet med dess personalorganisation försvinner, samtidigt som den som vinner entreprenaden kan rekrytera personal utan tjänsteår (som ofta får lägre lön).

Förstår kommissionen att den genom att tvinga städer och andra delar av den offentliga sektorn att minst var femte år göra en upphandling av kollektivtrafiken (vars värde överstiger 800 000 euro per år), även tvingar dessa delar av den offentliga sektorn att stänga egen verksamhet och avskeda sina anställda?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(5 mars 2001)

Kommissionen uppmärksammar frågeställaren på att myndigheterna enligt artikel 9.3 i kommissionens förslag till förordning om allmänna tjänster och slutande av avtal om allmänna tjänster avseende persontransporter på järnväg, väg och inre vattenvägar av den 26 juli 2000(1) kommer att kunna skydda de anställda byte av avtalspart. I vissa fall finns det redan ett skydd genom rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter(2). Kommissionens förslag gör det möjligt för myndigheterna att upprätthålla denna skyddsnivå även om detta inte krävs genom gemenskapslagstiftningen. Förslaget innebär definitivt inte att myndigheterna måste avskeda sin personal.

Kommissionens förslag innebär inte att myndigheterna måste sluta avtal med den anbudsgivare som lämnar det lägsta budet. Myndigheterna kan sluta avtal med kvalitet som kriterium, inte enbart pris. Förslaget innehåller ett stort antal kvalitets- och säkerhetskriterier som måste beaktas vid beviljande av avtal.

Även interna operatörer är företag enligt gemenskapslagstiftningen. De omfattas av gemenskapens bestämmelser om statligt stöd och exklusiva rättigheter. I och med att de multinationella företagen blir fler får brott mot dessa bestämmelser nu en gemenskapsdimension. Gemenskapen avser inte att hindra att kollektivtrafiken drivs av interna operatörer eller andra allmänägda operatörer. Förslaget säger endast att dessa operatörer, liksom alla andra, bör vara tvungna att regelbundet bevisa att de fortfarande är de som är mest lämpade att förse området och samhället i fråga med dessa tjänster. Detta tillvägagångssätt gynnar passagerarna och främjar rättssäkerheten.

(1) EGT C 365 E, 19.12.2000.

(2) EGT L 61, 5.3.1977, ändrat genom direktiv 98/50/EG av den 29 juni 1998 (EGT L 201, 17.7.1998).