ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2412/02

från Mario Borghezio (NI) till rådet

(7 augusti 2002)

Ämne: Utrikesminister Louis Michels möte med Iraks regering

Vad jag förstår har Belgiens utrikesminister Louis Michel träffat Iraks utrikesminister och kanske även Saddam Hussein. Det finns naturligtvis ingen anledning att understryka hur känsligt detta är i det nuvarande internationella läget, och vilken betydelse det kan få för EU:s utrikespolitik, eftersom Irak mycket snart kan bli föremål för en ny militär offensiv från Förenta staterna.

Känner rådet till att Louis Michel har träffat Iraks utrikesminister och/eller Saddam Hussein? Har detta skett under Belgiens ordförandeskap i EU? Underrättades medlemsstaterna i så fall om detta?

Svar

(6 februari 2003)

Belgiens utrikesminister Louis Michel har informerat Europeiska unionen om resultatet av sitt möte med Iraks utrikesminister i juli i år. Den ärade parlamentsledamoten hänvisas vänligen till det pressmeddelande som skickades ut av det belgiska utrikesministeriet vid detta tillfälle.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3095/02

från María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) till kommissionen

(28 oktober 2002)

Ämne: Regionen Madrids operativa program inom ramen för Mål 2 för 19971999

Kan kommissionen informera som resultaten i slutrapporten om avslutandet av Mål 2 för den autonoma regionen Madrid under perioden 19971999 och de fel som upptäckts i den revision som revisionsrätten företagit för denna period?

Skulle kommissionen kunna uppge om den känner om regionen Madrid har börjat åtgärda de fel som upptäckts?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(3 december 2002)

Revisionsrätten genomförde år 2000 en revision av flera åtgärder som medfinansierades genom Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) inom det operativa programmet för Madrid mål 2 (19971999).

Inom ramen för åtgärd 3.4, Inrättande av och utrustning till center för forskning och utveckling inom detta operativa program visade revisionsrätten slutsatser att vissa av projektets utgifter inte föll inom området för forskning och utveckling (FoU) utan skulle räknas till området för universitetsutbildning. Gemenskapens lagstiftning tillåter ingen medfinansiering av investeringar på utbildningsområdet i mål 2-områden.

Däremot ansåg de nationella myndigheterna att samtliga projekt som togs med i utgiftsdeklarationerna för denna åtgärd föll inom FoU-området.

För att komma tillrätta med denna meningsskiljaktighet har de spanska myndigheterna nyligen utsett en oberoende expert som skall genomföra en utredning av de projekt som ingår i åtgärden och fastställa vilka investeringar som motsvarar FoU-området.

Expertens slutsatser kommer att tillställas kommissionen så att denna slutgiltigt kan bestämma vilka belopp för denna åtgärd som faktiskt kan medfinansieras inom ramen för ERUF.

Kommissionen har ännu inte fått den rapporten.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2543/02

från Pietro-Paolo Mennea (PPE-DE) till kommissionen

(6 september 2002)

Ämne: Barlettas slott

Kommunstyrelsen i Barletta har godkänt (beslut nr 390 av den 18 juli 2000 och nr 1387 av den 20 juli 2000) ett projekt som går ut på en fullständig förvandling av hela det område som ligger i slottets närhet.

Slottet och de närmaste omgivningarna har ett ansenligt byggnadshistoriskt och konstnärligt värde, det utgör en tillgång för hela samhället och kan kanske i framtiden bli ett världsarv.

Av uttalanden från regeringsföreträdare framgår att detta projekt om det genomförs kommer att innebära en allvarlig försämring av miljön, med stora skador på det lokala ekosystemet och landskapsbilden som följd. Detta väcker stor oro bland invånarna, som i första hand är de som utnyttjar området.

Projektet kommer så som det är utformat att förändra och skada den helhet som utgörs av platsens historiska värde och landskapsbilden.

Har erforderligt samråd skett med behöriga myndigheter, i första hand Baris antikvarieämbete och ministeriet med ansvar för antikvarie- och kulturfrågor?

Har projektet erhållit bidrag från EU? Anser kommissionen att projektet hotar området och kommer att förstöra landskapet i detta område, som har sådana naturvärden och historiska värden, inte minst med hänsyn till det näraliggande slottet Federiciano?

Kan kommissionen, mot bakgrund av att sådana här situationer tyvärr är alltför vanligt förekommande, tänka sig att inrätta ett övervakningsorgan för att noggrant övervaka den här formen av miljöförstöring och försämring av historiska stadsmiljöer?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(8 oktober 2002)

1. Komissionen kan inte ersätta de lokala, regionala eller de nationella myndigheterna för att godkänna eller icke godkänna ett sådant projekt. Detta överensstämmer inte med subsidaritetsprincipen. Komissionen är heller inte i stånd att kontrollera om ett projekt har fått de nödvändig yttrandena från förvaltningen för miljö-, arkitektur- och konsttillgångar i Bari eller från kulturministeriet.

2. Det projekt som här nämnts av paralmentsledamoten får inget stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden.

3. Att inrätta ett permanent observationsorgan, som parlamentsledamoten föreslår, finns det för tillfället inga planer på.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2855/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 oktober 2002)

Ämne: Roms kommuns användning av medel inom ramen för programmen Save II och Altener II

I september 2002 lade övervakningskommittén vid den italienska regeringens finansministerium fram en redovisning för hur de medel som beviljats från EU använts.

Av denna redovisning framgår att de regionala myndigheterna är oroväckande långsamma och ineffektiva när det gäller att tilldela projektmedel: åtgärderna för 2000 utgör bara två procent av hela gemenskapsstödramen.

Detta otillräckliga utnyttjande av EU-medlen från de lokala myndigheternas sida har vid ett flertal tillfällen påpekats också av Europeiska kommissionen.

Det är framför allt mycket viktigt att vissa lokala myndigheter, till exempel Roms kommun, använder EU-medlen för att begränsa koldioxidutsläppen, förbättra luftkvaliteten och bekämpa miljöföroreningar.

Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande frågor till kommissionen:

1. Har Roms kommun lagt fram projekt inom ramen för programmen Save II och Altener II?

2. Har Roms kommun erhållit finansiella medel för sådana projekt?

3. Har dessa medel använts?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(22 november 2002)

1. Rom har lämnat in två bidrag till Altener-programmet inom ramen för ansökningsomgångarna under 2001 och 2002. Ett beviljades bidrag: European Solar Housing Exhibitions.

2. Rom deltar som en av sammanlagt elva deltagare i detta godkända projekt: EuSolExhibitions. Den sammanlagda budgeten för projektet är 1 360 000 EUR och det totala stödet från gemenskapen uppgår till 680 000 EUR. Roms andel av budgeten är

217 600 EUR, och erhåller 108 800 EUR i stöd från EG. Kontraktet håller för närvarande på att förhandlas fram och det förväntas vara klart för underskrift i slutet av 2002. I nedanstående tabell listas övriga projektdeltagare, budgetens fördelning, etc.

>Plats fÄHor tabell>

3. Budgeten för EuSolExhibitions kommer att användas under 2003 och 2004.

Kontraktsskrivande part kommer att vara: Staden Rom kontoret för stadsplanering och programverksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3243/02

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(15 november 2002)

Ämne: Åtgärder för att förebygga osteoporos

Osteoporos är en allvarlig sjukdom som dessutom är lömsk, eftersom den tyst kommer smygande. För en västerländsk kvinna som är över 50 år är risken för en osteoporosrelaterad fraktur 40 procent, och hon löper lika stor risk att dö i sviterna av denna fraktur som i bröstcancer. Den ökade medellivslängden kommer dessutom att leda till en ökning av antalet höftfrakturer, som enligt WHO:s beräkningar riskerar att fördubblas från 414 000 till 912 000 inom EU under de närmaste 50 åren.

Vi står alltså inför ett folkhälsoproblem som förmodligen kommer att bli bestående. Det är lätt att föreställa sig den ekonomiska börda som denna sjukdom kan ge upphov till. Den genomsnittliga kostnaden för ett brott på lårbenshalsen uppskattas till 11 000 EUR vid en långvarig sjukhusvistelse.

På Europaparlamentets begäran genomförde kommissionen 1998 en studie och lade fram en rapport om förebyggande av osteoporos i Europeiska gemenskapen. Tre år senare genomförde International Osteoporosis Foundation en granskning som tydligt visade de mycket små framsteg medlemsstaterna gjort sedan kommissionens rapport, liksom det faktum att situationen förvärrats. I Europa har sedan 1998 antalet osteoporosrelaterade frakturer stigit med 25 procent, och kostnaderna för sjukdomen har ökat med 33 procent och uppgår nu till 4,8 miljarder EUR per år.

Kommissionen kan ju inte ingripa direkt på hälsovårdsområdet på grund av subsidiaritetsprincipen, men förbereder EU:s verkställande myndighet några andra initiativ eller program för förebyggande av osteoporos, och vad kommer de i så fall att innehålla?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(5 december 2002)

Kommissionen publicerade 1998 åtta rekommendationer i sin Rapport om osteoporos i Europeiska gemenskapen Förebyggande åtgärder.

På grundval av denna rapport finansierar kommissionen inom ramen för 2002 års arbetsprogram ett projekt som ska genomföras av IOF (International Osteoporosis Foundation) för att analysera hur man har följt rekommendationerna i rapporten i medlemsstaterna.

Arbetet inom detta projekt kommer att bedrivas tillsammans med en samrådspanel med målen att på sikt uppfylla de åtta rekommendationerna samt att offentliggöra en praktisk kostnadseffektiv plan i vilken man beskriver de nya politiska åtgärder som behöver vidtas inom detta område. Dessutom ämnar kommissionen använda de uppgifter som kommer fram genom detta projekt som underlag för en rapport.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2612/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: Marockos flotta har beslagtagit det galiciska fiskefartyget Viduido

Det galiciska fiskefartyget Viduido, som fiskar efter olika slags bläckfisk, hade på sin väg tillbaka mot Kanarieöarna förtöjt i mauretanska vatten, vilket är helt i enlighet med avtalet mellan EU och Mauretanien, då Marockos flotta tog fartyget i beslag och förde det till Dakhla i Västsahara. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att fiskefartyget Viduido skall återfå friheten?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2608/02 och E-2612/02ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(25 oktober 2002)

Konfiskeringen av spanska fiskefartyg är ett ärende som ligger utanför gemenskapernas kompetens, och måste lösas bilateralt. Kommissionen stödjer en lösning som grundar sig på dialog. Man har hört sig för hos de marockanska myndigheterna som har försäkrat att de kommer att fortsätta att stå i nära kontakt med sin spanska motpart för att enskilda fall skall kunna behandlas så snabbt och smidigt som möjligt.

Kommissionen är nöjd med att ärendet har lösts och att fartyget har lämnats tillbaka.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3570/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(12 december 2002)

Ämne: Privatimport av vin till Sverige

Den svenska regeringen hävdar att alla beställningar av vin som ska importeras till Sverige måste gå genom Systembolaget, med svensk moms, svensk alkoholskatt, transport och Systembolagets vinsttillägg.

Enligt tidningsuppgifter i början av november 2002 ska dock kommissionen ha skrivit till den svenska utrikesministern att genom att den svenska alkohollagen förbjuder enskilda att förvärva alkohol utomlands och få den transporterad till sig av en oberoende mellanhand så utgör den ett hinder för handeln i gemenskapen.

Sveriges regering och riksdag har som inställning att all distansförsäljning skall gå genom Systembolaget. EG-domstolen har ju också i en dom (mål C-189/95) tagit en stor politisk hänsyn till Systembolagets detaljhandelsmonopol.

Vad har kommissionen för politiska intentioner med det ovannämnda brevet till den svenska regeringen?

Svar avgivet av Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 januari 2003)

Kommissionen kan bekräfta att en formell underrättelse i slutet av oktober 2002 sänts till Sverige där den uppfattningen framfördes att vissa bestämmelser i svensk alkohollagstiftning, enligt vilka en enskild person bosatt i Sverige ej kan beställa alkoholhaltiga drycker för personligt bruk från producenter eller återförsäljare och få dem transporterade till Sverige, utgör ett hinder för handeln i gemenskapen och därför strider mot artiklarna 28 och 30 i EG-fördraget.

Systembolaget har ålagts skyldighet att återförsälja vin, starköl och spritdrycker i Sverige. I Franzén-målet (mål C-189/95) fastslog EG-domstolen att enligt de uppgifter den erhållit är förekomst av och verksamhet i ett inhemskt monopol, t. ex. Systembolaget, för återförsäljning av alkoholhaltiga drycker förenliga med artikel 37 (numera artikel 31). Domstolen gick emellertid vidare och fastslog att andra bestämmelser i inhemsk lagstiftning, vilka även om de noga räknat ej styr monopolets funktion, likväl står i direkt samband med det, t. ex. tillståndsgivningssystemet, skall prövas med utgångspunkt i artikel 30 i EG-fördraget (numera artikel 28). För att efterkomma domstolens utslag när det gäller dessa punkter har flera ändringar i tillståndsgivningssystemet införts i svensk lagstiftning.

Det bör observeras att domstolen ej uttalade sig om huruvida Sverige är berättigat att förbjuda eller försvåra privat import av alkohol för personligt bruk från producenter eller återförsäljare i andra medlemsstater. Kommissionen hyser uppfattningen att enskilda personer ej bör hindras från att inköpa vin, starköl eller spritdrycker för personligt bruk direkt från en producent eller återförsäljare i en annan medlemsstat och få dem sända till Sverige på liknande villkor som gäller för privat transport av alkoholhaltiga drycker och deras försäljning i monopolets, Systembolagets, försäljningsställen.

Kommissionen avvaktar de svenska myndigheternas svar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3501/02

från Markus Ferber (PPE-DE) till kommissionen

(10 december 2002)

Ämne: Genomförandet av direktiv 89/130/EEG, Euratom av den 13 februari 1989 om harmonisering av beräkningen av bruttonationalinkomst till marknadspriser

1. Vilken medlemsstat har genomfört direktiv 89/130/EEG, Euratom(1) av den 13 februari 1989 om harmonisering av beräkningen av bruttonationalinkomst till marknadspriser?

2. Varför har inte de nationella genomförandeåtgärderna offentliggjorts i Celex?

3. Hur har direktivet genomförts i de enskilda medlemsstaterna?

4. Hur ser situationen ut för tillfället när det gäller genomförandet?

(1) EGT L 49, 21.2.1989, s. 26.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(20 januari 2003)

Medlemsstaterna meddelades den 16 februari 1989 om rådets direktiv 89/130/EEG, Euratom, av den 13 februari 1989 om harmonisering av beräkningen av bruttonationalinkomst till marknadspriser (BNImp), även kallad BNI-direktivet. I direktivet föreskrivs att medlemsstaterna ska

- beräkna BNImp enligt Europeiska nationalräkenskapssystemet från 1979 (ENS 79) och före den 1 oktober varje år sända siffrorna för BNImp och dess komponenter till kommissionen så att gemenskapens budgetberäkningar kan göras,

- tillhandahålla kommissionen en inventarieförteckning över de statistiska metoder och källor som används för att beräkna BNImp och dess komponenter så att kommissionen kan kontrollera dessa beräkningar,

- delta i kontrollering av BNImp och förbättringsarbete inom BNI-kommittén.

I praktiken har alla medlemsstater uppnått målen i BNI-direktivet genom att varje år (sedan oktober 1989 eller fr.o.m ländernas anslutning) insända sina BNI-uppgifter baserade på ENS 79, inlämna den nödvändiga inventarieförteckningen samt delta i BNI-kommitténs arbete. Rådets direktiv 89/130/EEG har tillämpats direkt av medlemsstaterna. Det var således inte nödvändigt att formellt införliva BNI-direktivet i nationell lagstiftning för att uppfylla skyldigheterna i det, förutom när det gäller Sverige. De övriga medlemsstaterna sände därför inga nationella genomförandeåtgärder till kommissionen.

Från och med budgetåret 2002 ska ett nytt Europeiskt nationalräkenskapssystem (ENS 95) tillämpas för budgetberäkningar. Medlemsstaternas skyldigheter under detta nya system fastställs i ett förslag till förordning som för närvarande diskuteras i rådet.

Nationella genomförandeåtgärder som anmälts till kommissionen har vid behov införts i Celex-databasen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3009/02

från Charlotte Cederschiöld (PPE-DE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Lagring av uppgifter (data retention)

Frågan om lagring av uppgifter måste diskuteras på ett balanserat sätt då många intressen berörs: industrin, brottsbekämpning, grundläggande rättigheter och inte minst kostnadsaspekter. I stället för att fortsätta på en väg som riskerar att inte leda till konstruktiva resultat, vore det inte bättre att försöka lösa frågan genom så kallad data preservation och genom att ändra direktivet om skydd av personuppgifter?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 december 2002)

Kommissionen antar att frågan handlar om möjligheterna att lösa den svåra diskussionen kring lagring (data retention) av uppgifter ur datakommunikation för att bekämpa brottslighet. Ett förslag går ut på att använda en mildare metod, s.k. data preservation, utan någon generell lagring av uppgifter. Mot denna bakgrund föreslår frågeställaren vidare ändringar i gemenskapsdirektiven om uppgiftsskydd.

Kommissionen anser inte att det krävs några ändringar i gemenskapsdirektiven för att tillåta data preservation av uppgifter ur datakommunikation. Enligt dessa direktiv får medlemsstaterna nämligen redan lagstifta om att begränsa vissa rättigheter och skyldigheter med hänvisning till allmän ordning.

För övrigt vill kommissionen erinra om att frågan om lagring av uppgifter nyligen diskuterades ingående i samband med att Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation)(1) antogs. Kommissionen är inte inne på att återuppta debatten i detta läge.

Det är slutligen lämpligt att betona att harmonisering av medlemsstaternas skyldigheter när det gäller brottsbekämpning hör till den tredje pelaren.

(1) EGT L 201, 31.7.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1274/02

från Eurig Wyn (Verts/ALE) till kommissionen

(6 maj 2002)

Ämne: Miljöförstöring orsakad av skogsskövling

Den brasilianska kongressen skall inom kort rösta om ett projekt som kommer att reducera Amazondjungelns utbredning till 50 procent av dess nuvarande storlek.

Skogsskövling av denna omfattning, samt den påföljande bearbetningen av trächips, kommer dessutom att frigöra enorma mängder kol i atmosfären, vilket leder till att problemet med klimatförändring förvärras.

Vilken är kommissionens ståndpunkt i denna fråga?

Håller kommissionen med om att åtgärder bör vidtas för att förhindra skövlingen av skog på en yta som motsvarar fyra gånger Portugals areal?

Håller kommissionen dessutom med om att skogsskövling av denna omfattning kommer att leda till en fortsatt ökad miljöförstöring?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(20 juni 2002)

Kommissionen är mycket bekymrad över den snabba skövling och utarmning av skogen som just nu pågår i världen och strävar efter att främja bevarandet och en hållbar användning av all slags skog. Kommissionen erkänner till fullo Amazondjungelns betydelse som en av de mest värdefulla skogarna i världen (särskilt när det gäller den biologiska mångfalden).

För två år sedan började ett utskott i den brasilianska kongressen diskutera en översyn av skogslagen som skulle ha ändrat den obligatoriska andelen skogsreservat endast på privat mark. Den brasilianska regeringen har kraftigt motsatt sig detta och diskussionen har lagts åt sidan.

Det finns inte för närvarande något projekt som kommer att reducera Amazondjungelns utbredning till 50 procent av dess nuvarande storlek. En omröstning i den brasilianska kongressen är inte heller sannolik inom den närmaste tiden. Icke-statliga organisationer, den allmänna opinionen och massmedierna i Brasilien har drivit en kraftig kampanj mot förslagen och följer situationen noga.

På grundval av vad som nämnts ovan följer kommissionen situationen i den brasilianska kongressen noga, särskilt med tanke på de kommande allmänna valen i Brasilien i oktober 2002.

Kommissionen fortsätter också att stödja de sju mest industrialiserade ländernas pilotprogram till de brasilianska tropiska skogarnas försvar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3018/02

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Tung lastbilstrafik genom Montblanc-tunneln

Italien och Frankrike tycks nu vara överens om att det skall bli tillåtet med tung lastbilstrafik i båda riktningar i Montblanc-tunneln igen. Detta oroar den lokala befolkningen eftersom de nuvarande bestämmelserna (som antogs i Frankrike genom ett ministeriedekret) fastställer att 240 lastbilar per timme får färdas genom tunneln, vilket är för mycket med hänsyn till de tekniska gränser som ingår i de gällande säkerhetsbestämmelserna. Därför begär man att det tillåtna antalet lastbilar ändras så att det även överensstämmer med Alpkonventionen, konventionens transportprotokoll samt de restriktioner som tillämpas vid de österrikiska passen (ekopunkter, förbud mot nattransporter) och på den schweiziska vägsträckan över S:t Gotthard. Vad vet kommissionen om detta och vilken bedömning gör kommissionen i frågan?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(5 december 2002)

Det antal lastbilar som teoretiskt kan köra genom en tunnel beror på de regler som begränsar minimiavståndet mellan fordonen, den högsta tillåtna hastigheten och de restriktioner som gäller för varje tunnel. Det finns inga internationella regler för hur många lastbilar som får köra genom dessa tunnlar.

Kommissionen skall snart föreslå ett direktiv om tunnelsäkerhet i vilket vissa av dessa aspekter kommer att harmoniseras. Tunnelförvaltarna kommer emellertid att ha befogenhet att tillämpa mer restriktiva regler då dessa är nödvändiga för säkerheten.

Vad gäller Mont Blanc-tunneln har de franska och italienska myndigheterna angivit att det dagliga antalet lastbilar i mars 2002, efter återinförandet av trafiken i båda riktningarna, fortfarande kommer att vara lägre än det var innan branden den 24 mars 1999 (ca 2 000 lastbilar per dag). Detta antal är mycket mindre än det högsta teoretiska antalet.