SKRIFTLIG FRÅGA E-2796/99

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Konservindustrin och dess bidrag till gemenskapens politik för livsmedelsbistånd

Vid plenarsammanträdet i juni 1998 under föregående valperiod diskuterade och godkände Europaparlamentet ett initiativ om konservindustri baserad på fisk- och vattenbruksprodukter i Europeiska unionen (A4-0137/98)(1). I slutsatserna till detta dokument bad parlamentet kommissionen att, med tanke på att konserver bevarar födoämnenas näringsvärde, ger optimala möjligheter till konservering och är lätta att transportera, aktivt verka för att gemenskapens konservframställning blir en del av biståndspolitikens livsmedelshjälp till behövande länder.

1. Kan Europeiska kommissionen informera om vilka åtgärder som den har vidtagit, sedan nämnda betänkande godkändes, för att tillmötesgå parlamentets krav?

2. Kan Europeiska kommissionen informera om totalbeloppet av de anslag som i allmänhet tilldelats EU:s biståndspolitik under de senaste fem åren, och i synnerhet de anslag som beviljas för livsmedelsbistånd, samt även uppge hur stora kvantiteter och procentsatser av detta totalbelopp för livsmedelsbistånd som utgörs av europeiska konserver? Kan kommissionen vidare uppge vilka produkter dessa konserver har bestått av och från vilka medlemsstater de har kommit?

3. Kan Europeiska kommissionen informera om vilken typ av produkter som ingår i EU:s livsmedelsbistånd som helhet och uppge procentsatserna för varje produkts del samt till vilka tredje länder produkterna distribuerats?

(1) EGT C 210, 7.6.1998, s. 295.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(13 april 2000)

Enligt rådets förordning (EG) nr 1292/96 av den 27 juni 1996 om principerna för och förvaltning av livsmedelsbistånd samt om särskilda stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen(1) och den uppförandekodex som godkänts av medlemsstaterna skall livsmedelsbistånd beviljas på grundval av en särskild behovsgranskning och i allt väsentligt stämma överens med mottagarländernas livsmedelsstrategier. Dessutom skall hänsyn tas till lokala konsumtionsvanor och nationella produktionssystem.

Mot denna bakgrund har kommissionen prioriterat inköp på det lokala planet och i andra utvecklingsländer än mottagarlandet. Dessa inköp utgör i genomsnitt 40 % av de totala inköpen, i huvudsak spannmål (ris, majs, hirs) och baljväxter.

Ett dokument som visar totalbeloppet av de anslag som beviljats för livsmedelsbistånd under perioden 19931999 kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat.

Inom ramen för livsmedelsbiståndet försöker kommissionen i största möjliga utsträckning se till att skicka produkter i form av konserver, huvudsakligen baserade på fisk. Stödmottagarna själva prioriterar dock efterfrågan på färska produkter.

Ett annat dokument med uppgifter om de mängder makrill- och sardinkonserver som tilldelats under senare år och dessa produkters ursprungsland kommer också att skickas direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat.

Europeiska gemenskapernas byrå för humanitärt bistånd (ECHO)har som främsta uppgift att ge katastrofbistånd. Under de senaste fem åren har kommissionen anslagit följande belopp till gemenskapens humanitära biståndspolitik: 1995: 692,1 miljoner euro, 1996: 656,7 miljoner euro, 1997: 441,6 miljoner euro, 1998: 517,7 miljoner euro och 1999: 812,9 miljoner euro. Summa för perioden 19951999: 3 121 miljoner euro.

Mottagarländerna återfinns i det dokument som kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat.

ECHO verkar genom icke-statliga och internationella organisationer. När det gäller inköp av produkter skall biståndsorganisationen enligt artikel 16.4 i ramavtalet om partnerskap företrädesvis lägga beställningarna i det land där operationen pågår eller i länder i samma region. På detta sätt kan kostnaden för livsmedelsbiståndet hållas nere och produkterna anpassas bättre till mottagarnas matvanor. I stycke 2 i samma artikel föreskrivs faktiskt att biståndsorganisationen skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att produkterna i största möjliga utsträckning motsvarar lokala behov och vanor.

De livsmedel som levereras är ofta spannmål (vete, majs), olja, ris och baljväxter. Fiskkonserver är av mycket marginell betydelse inom ramen för ECHO:s livsmedelsbistånd.

(1) EGT L 166, 5.7.1996.