SKRIFTLIG FRÅGA E-2307/99

från Lone Dybkjær (ELDR) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: FN:s konvention för bekämpning av ökenspridning

Följande frågor läggs fram i syfte att klargöra kommissionens ståndpunkt vad avser tillämpningen av FN:s konvention för bekämpning av ökenspridning.

1. I vilka utvecklingsländer deltar Europeiska unionen i finansieringen av nationella handlingsplaner för att bekämpa ökenspridning? Hur mycket pengar använder man, vad används pengarna till och vem är mottagaren? På vilket sätt säkerställer man genom det befintliga ekonomiska samarbetet handlingsprogrammens kontinuitet och den nödvändiga långsiktiga planeringen?

2. Vad har Europeiska unionen gjort för att få in bidrag från den privata sektorn och andra icke-statliga källor, samt för att främja och underlätta för de drabbade utvecklingsländerna att få tillgång till ändamålsenlig teknologi, kunskap och know-how enligt artikel 6 i FN:s konvention för bekämpning av ökenspridning?

3. Vad har Europeiska unionen gjort för att säkerställa att dess handelspolitik och tullsystem inte leder till ökenspridning, till exempel genom främjandet av monokulturer?

4. Vad har Europeiska unionen gjort för att säkerställa att dess jordbrukspolitik inte leder till ökenspridning, till exempel genom exportbidrag som gör att traditionellt jordbruk i torra områden blir olönsamt.

5. Vad har Europeiska unionen gjort för att säkerställa att FN:s konvention för bekämpning av ökenspridning snabbt och till fullo tillämpas under de kommande åren?

6. Vad har Europeiska unionen gjort för att säkerställa att de europeiska parterna på ett lämpligt sätt deltar i tillämpningen av FN:s konvention för bekämpning av ökenspridning?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(27 januari 2000)

1. För närvarande finansierar inte gemenskapen genomförandet av nationella handlingsplaner för bekämpning av ökenspridning i något land, eftersom endast ett fåtal länder verkligen har utarbetat en sådan plan. Gemenskapen har emellertid finansierat och finansierar fortfarande en rad program och projekt för bekämpning av torka och markförstöring i utvecklingsländerna, särskilt i länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länderna). Det är inte möjligt att fastställa hur stora belopp som anslås till detta, eftersom frågan berör många områden. I en rapport(1) som för närvarande håller på att ses över finns emellertid närmare uppgifter om de åtgärder mot ökenspridning som finansierades av kommissionen i utvecklingsländer och i gemenskapen under perioden 19901995. Genom att ge varje AVS-land ett anslag till finansieringen av dess nationella vägledande program över en femårsperiod inom ramen för Lomékonventionen skapas förutsägbarhet för handlingsplanerna, vilket gör det möjligt för AVS-länderna att planera på lång sikt.

2. Gemenskapen politik är allmänt sett inriktad på att främja den privata sektorn i utvecklingsländerna och att underlätta för dessa länder att få tillgång till lämplig teknik, kunskap och know-how

Av detta skäl inrättade den centret för industriell utveckling (CIU) inom ramen för Lomékonventionen. CIU tillhandahåller medel och teknik från privata och icke-statliga källor för att utveckla industrin i AVS-länderna. Gemenskapen ger strukturanpassningsstöd för att hjälpa sina partner att skapa en gynnsam miljö för utvecklingen av den privata sektorn.

3. Som ett led i sin övergripande politik att gradvis integrera utvecklingsländerna i världsekonomin eftersträvar gemenskapen att säkerställa att handeln inte får några negativa återverkningar på miljön. Av detta skäl förordade den att frågan om handel och miljö skulle ingå i Världshandelsorganisationens (WTO) millenierunda.

4. Gemenskapen för en politik inriktad på en hållbar utveckling och skydd av miljön i utvecklingsländerna. Exportsubventioner för jordbruket (Stabex) är en av de frågor som för närvarande håller på att omförhandlas med AVS-länderna inom ramen för de ordningar som skall gälla efter det att giltighetstiden för Lomékonventionen har löpt ut. Gemenskapens mål är just att, utan att föregripa förhandlingsresultatet, säkerställa att exportsubventionerna inte inverkar negativt på jordbruket i dessa länder.

5. Kommissionens delegationer i AVS-länderna har ombetts att när så är möjligt inleda en dialog med de nationella samordningsorganen och kontaktpunkterna för konventionen rörande ökenspridning i syfte att fastställa hur konventionen bäst kan genomföras. Resultatet av denna dialog kommer att göra det möjligt för kommissionen att agera snabbare.

6. Gemenskapen förordar ett decentraliserat samarbete och att alla berörda parter i Europa deltar i utvecklingsprocessen, inbegripet genomförandet av konventionen rörande ökenspridning. Gemenskapen har samfinansierat och kommer att fortsätta att samfinansiera projekt i utvecklingsländerna tillsammans med europeiska icke-statliga organisationer.

(1) SEK(1997) 1429.