ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1210/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(24 april 1998)

Ämne: Konkurrenskraft

I parlamentets betänkande A-0113/97 om kommissionens meddelande till rådet om genomförande av benchmarking av den europeiska industrins konkurrenskraft (KOM(96) 0463 - C-0622/96) och om arbetsdokumentet om kommissionens tjänster om en europeisk kvalitetsfrämjande politik för att stärka den europeiska konkurrenskraften (SEK(96)2000) slås fast att priserna för tjänster på nyckelområden är högre i Europa än i USA och Japan och att det, trots framstegen efter införandet av den gemensamma marknaden, fortfarande finns sektorer som till exempel energisektorn där det existerar begränsningar för marknadstillträde.

Vad tänker kommissionen göra för att övervinna dessa begränsningar för marknadstillträde?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0483/98

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(27 februari 1998)

Ämne: Gemenskapsinitiativ inom ramen för strukturfonderna

Varför föreslog kommissionen att gemenskapsinitiativen skulle ökas från 6 till 15 % inom ramen för strukturfonderna 1993? Nu föreslår kommissionen en minskning från 9 till 5 %. Varför har den ändrat åsikt? Vad slog fel under 1993?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(2 april 1998)

Medveten om den vikt som parlamentet lade vid gemenskapsinitiativen hade kommissionen i sitt förslag till översyn av 1993 års strukturfonder föreslagit att 15% av fondernas medel skulle anslås till dessa. Rådet fastslog slutligen 9 % för den aktuella programperioden.

Dessa 9 % har fördelats mellan tretton gemenskapsinitiativ vars genomförande i medlemsstaterna, med begränsade ekonomiska ramar jämfört med åtgärder som genomförs inom ramen för gemenskapsstödet eller det samlade programplanerings-dokumentet, har medfört tungrodd förvaltning och administration och ibland hindrat effektiviteten för planerad verksamhet.

Erfarenheter från tillvägagångssätt som tillämpats i ett flertal pågående gemenskapsinitiativ kommer ändå att vara till nytta, kanske till och med konsolideras, när de integreras inom ramen för gemenskapsstödet eller inom det samlade programplaneringsdokumentet för de nya mål 1, 2 och 3.

För att de framtida gemenskapsinitiativen ska bli effektivare, synas mer utåt samt vara mer nyskapande avser kommissionen i sitt förslag till den nya allmänna förordningen för strukturfondernas kommande programperiod(1) att koncentrera sin verksamhet med 5 % av fondernas medel på endast tre teman av gemensamt intresse: gränsöverskridande, nationsöverskridande och interregionalt samarbete, landsbygdens utveckling samt mänskliga resurser i samband med lika möjligheter. Ökningen av budgeten till förmån för strukturfonderna borde, trots en relativ minskning av den del som tillkommer gemenskapsinitiativen, ändå göra det möjligt att bedriva verksamhet av bättre kvalitet.

Även om kommissionen minskar antalet teman är den medveten om att det är nödvändigt att bibehålla kvaliteten på gemenskapsinitiativens metoder och tillvägagångssätt för att bibehålla och kanske även öka verksamheternas nyskapande karaktär och deras mervärde för gemenskapen liksom omfattningen av de partnerskap som inletts.

(1) KOM(98) 131 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0367/98

från Stefano De Luca (ELDR) till kommissionen

(24 februari 1998)

Ämne: Fri konkurrens och marknadsbestämmelser för civilflygsektorn i Italien

Alitalia åtnjuter rätt speciella villkor inom den italienska luftfartsektorn. Det italienska nationella flygbolaget förfogar över omfattande ekonomiska tillgångar på över 3 biljoner ITL. Medlen härrör från statsstöd, från att bolaget har avstått eller skall avstå från sin status som nationellt flygbolag samt från vinster av omstruktureringen av förvaltningen, där man har kapitaliserat arbetskostnaderna genom att dela ut ca 20 % av aktiekapitalet till de anställda.

De ekonomiska tillgångarna har gjort det möjligt för Alitalia att ingå flera avtal med små transportbolag som verkar enligt principen om "code-sharing". Andra transportbolag som Air One och Air Europe, som däremot inte har så omfattande tillgångar, kan inte driva sin verksamhet.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Känner den till denna snedvridna situation?

2. Anser den att Alitalias kapitalisering av arbetskostnaderna har genomförts med respekt för de konkurrensbestämmelser som fastställs i fördraget?

3. Anser den att de små italienska flygbolagen drar full nytta av den fria konkurrensen och den inre marknaden?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(20 april 1998)

Den 15 juli 1997 godkände kommissionen beviljandet av 2 750 miljarder italienska lire i statligt stöd till Alitalia. Kommissionen beaktade noggrant alla aspekter i frågan innan den fattade beslut. Enligt de riktlinjer som offentliggjorts av kommissionen(1), och eftersom man ansåg att stödet enbart var avsett till en omstrukturering som skulle säkra ett återställande av lönsamhet, skulle åtta strikta kriterier fullföljas av Alitalia. Kommissionen insisterade speciellt på att stödet inte fick orsaka snedvriden konkurrens och därför var kravet för ett godkännande, att Alitalia respekterar tio villkor som inbegriper begränsning av antalet erbjudna platser samt prissättningsfrihet. Kommissionen kommer att försäkra sig om att dessa villkor, som är avsedda att hindra att Alitalia får en oskälig konkurrensfördel på marknaden, inbegripet den italienska, respekteras till fullo.

(1) EGT C 350, 10.12.1994.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0094



SKRIFTLIG FRÅGA E-1215/98 från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen (29 april 1998) Ämne: Konkurrenskraft I parlamentets betänkande A-0113/97 om kommissionens meddelande till rådet om genomförande av benchmarking av den europeiska industrins konkurrenskraft (KOM(96) 0463-C-622/96) och om arbetsdokumentet om kommissionens tjänster om en europeisk kvalitetsfrämjande politik för att stärka den europeiska konkurrenskraften (SEK(96)2000) ombeds kommissionen lägga fram slutsatser om varför vissa bestämda europeiska sektorer som till exempel tobaksindustrin fungerar bättre än sina motsvarigheter i USA och Japan vad gäller industriellt mervärde. När tänker kommissionen presentera sina slutsatser?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1147/98

från Panayotis Lambrias (PPE) till kommissionen

(24 april 1998)

Ämne: Miljövård - Impelnätet

Vilka förslag har kommissionen lagt fram för en omorganisering och förbättring av Impel, nätet för genomförande och stärkande av EU:s miljölagstiftning, och i vilket skede befinner sig organiserandet av näten för nationell samordning och sammankoppling av dessa med Impel, vilket sköts av nationella samordningsorgan?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(15 maj 1998)

I sitt meddelande om genomförande av gemenskapens miljölag(1), som antogs den 22 oktober 1996, erkände kommissionen att det krävs samordning av åtgärderna för genomförande av gemenskapens miljölagstiftning inte bara mellan gemenskapen och medlemsstaterna, utan också inom medlemsstaterna själva. Det fastställdes att man skulle kunna bidra till att minska de problem som uppstår genom decentraliserat genomförande och kontroll av efterlevnad av gemenskapens miljölagstiftning genom att främja befintliga nät som IMPEL (gemenskapens informella nät för genomförande och kontroll av efterlevnad av miljölagstiftningen) och bidra till upprättandet av nationella nätverk. Därför fastställdes följande:

"Kommissionen kommer att överväga det informella Impelnätets nuvarande ställning som ett användbart instrument för samarbete och uppbyggnad av kapaciteten och kommer att lägga fram förslag till förbättringar, utveckling och omorganisering av dess arbetsuppgifter. Den kommer att uppmuntra skapandet av nationella samordningsnät som ansluts till Impel via de nationella samordnarna."

Sedan meddelandet och de tillhörande resolutionerna från rådet och Europaparlamentet i juni resp. maj 1997 har Impelnätets betydelse ökat starkt. Sedan maj 1997 består nätet av plenummöten, två ständiga kommittéer samt tillfälliga arbetsgrupper för särskilda frågor. Under 1997 antogs bland annat ett dokument om minimikriterier för miljöinspektion som inom kort skall ligga till grunden för ett kommissionsinitiativ. I sin årliga översikt över miljön, som skall publiceras under sommaren, kommer kommissionen att redogöra närmare för Impels genomförda verksamheter och dess arbetsprogram för 1998.

Inrättandet av nationella nät är en fråga som främst berör medlemsstaterna själva, eftersom de själva måste avgöra hur de vill organisera sina nationella inspektionssystem och -metoder. Så vitt kommissionen känner till har Impelnätet ännu inte utfört något särskilt arbete inom detta område, men det är bekant att sådana nät redan finns i vissa medlemsstater där inspektionsuppgifterna är uppdelade mellan de nationella, regionala och lokala myndigheterna, som t.ex. i Nederländerna, och i medlemsstater med federal struktur, som Österrike. Kommissionen känner också till att Italien för närvarande håller på att inrätta ett sådant nationellt nät. Företrädare för regionala och lokala inspektionsmyndigheter deltar faktiskt redan i Impelnätets möten. Kommissionen kommer att ta upp frågan om utvecklingen av sådana nationella nät vid Impels nästa plenum i december.

(1) KOM(96) 500 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1218/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: ECB

I enlighet med artikel 109a andra stycket a i Fördraget om Europeiska unionen skall ECB:s direktion bestå av ordföranden, vice ordföranden och fyra andra ledamöter. I punkt b sägs att samtliga dessa skall utses genom överenskommelse mellan medlemsstaternas regeringar på stats- eller regeringschefsnivå på rekommendation av rådet som skall ha hört Europaparlamentet och ECB-rådet.

Skall företrädare för de länder som inte ingår i Ekonomiska och monetära unionen få delta i ECB:s direktion?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Europeiska centralbankens (ECB:s) direktion består av ECB:s ordförande och vice ordförande samt fyra andra ledamöter. Endast medborgare i de deltagande medlemsstaterna får vara direktionsledamöter.

ECB-rådet består av ECB:s direktionsledamöter samt cheferna för de deltagande medlemsstaternas nationella centralbanker. ECB-rådet och -direktionen är ECB:s beslutande organ som styr Europeiska centralbanksystemet (ECBS).

Det allmänna rådet är ECB:s tredje beslutande organ. Det består av ECB:s ordförande och vice ordförande samt cheferna för de nationella centralbankerna i samtliga medlemsstater. Det allmänna rådets ansvarsområden omfattar främst rådgivande uppgifter och utgör en länk mellan centralbankerna i de deltagande och i de icke deltagande medlemsstaterna.

Det finns inget i EG-fördraget eller ECBS-stadgan som hindrar ECB från att anställa personal från medlemsstater som ännu inte ingår i euroområdet.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0137



SKRIFTLIG FRÅGA E-1478/98 från Iñigo Méndez de Vigo (PPE) till kommissionen (13 maj 1998) Ämne: Odontologernas verksamhet Kan kommissionen ange i vilket skede överträdelseförfarandet som kommissionen inlett gentemot Spanien för underlåtenhet att tillämpa direktiv 78/687/EEG(1) befinner sig? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (15 juni 1998) Kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande med avseende på att Spanien erkänner sådana examensbevis för tandläkare som har utställts i tredje land och som inte uppfyller de minimikrav för utbildningen som anges i rådets direktiv 78/687/EEG av den 25 juli 1978 om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om verksamhet som tandläkare. På grundval av svaret på det motiverade yttrandet och ytterligare upplysningar som lämnades av de spanska myndigheterna beslutade kommissionen den 10 december 1996 att hänskjuta ärendet till domstolen. Mot bakgrund av upplysningar som senare har inkommit från de spanska myndigheterna, som särskilt gör gällande den rättspraxis som nyligen infördes av Spaniens högsta domstol och som tolkar klausuler i internationella avtal om erkännande av examensbevis som förenliga med gemenskapsrätten, beslutade kommissionen emellertid den 10 december 1997 att uppskjuta hänskjutandet till domstolen. (1) EGT L 233, 24.8.1978, s. 10.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1449/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (7 maj 1998)

Ämne: Universitetststudier i EU

Som känt väljer många medborgare i EU att bedriva sina universitetsstudier i en annan medlemsstat än den de kommer ifrån.

Jag ber Europeiska kommissionen upplysa mig om vilken gemenskapslagstiftning det är som gäller för universitetsstudier (på grundnivå och inom forskarutbildningen) i ovannämnda fall, samt om det finns några särskilda stadganden om erläggande av terminsavgifter till universitet och högskolor i Förenade kungariket?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (15 juni 1998)

Det är medlemsstaterna som ansvarar för organisation av högre utbildning, även inskrivningsavgifter. Gemenskapens behörighet inskränker sig till att främja samarbetet mellan universiteten.

Enligt gemenskapslagstiftningen skall studerande inom EU dock ha tillgång till högre utbildning i en annan medlemsstat.

EG-domstolen har i detta sammanhang vid många tillfällen fått fälla avgöranden i frågor som rör den problematik som uppkommer i i samband med antagningen. Domstolen har fastställt att det strider mot den likabehandlingsprincip som föreskrivs i artikel 6 i EG-fördraget att avkräva universitetsstuderande från andra medlemsstater en inskrivningsavgift som landets medborgare inte behöver betala. Denna princip gäller också utdelning av stipendier som är avsedda att täcka inskrivningsavgifter, men däremot inte stipendier avsedda för kostnader för uppehälle eller andra kostnader som inte har direkt samband med antagningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1558/98 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (19 maj 1998)

Ämne: Etniska minoriteter och gemenskapens institutioner

Hur många procent av personalen vid gemenskapens institutioner kommer från etniska minoriteter?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1557/98, E-1558/98 och E-1559/98 ingivna av Erkki Liikanen för kommissionen (15 juni 1998)

Anställda rekryteras alltid i enlighet med artikel 27 i tjänsteföreskrifterna där det föreskrivs att rekryteringen skall göras utifrån största möjliga geografiska område bland medborgarna i gemenskapens medlemsstater, utan åtskillnad vad gäller ras-, religions- eller könstillhörighet och oberoende av civilstånd och familjesituation.

Det har därför inte funnits anledning för kommissionen att inrätta åtgärdsprogram för att främja rekryteringen från etniska minoriteter till sina avdelningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1164/98 från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen (29 april 1998)

Ämne: Finansiering av projekt för skydd av skogar

Europeiska kommissionen har avsatt ett belopp på 13,4 miljoner ecu till projekt för att skydda skogarna mot luftföroreningar och bränder.

Kan kommissionen ange vilka projekt som berör Italien samt hur stora anslag som har avsatts för vart och ett av dessa?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (14 maj 1998)

Under 1997 har kommissionen godkänt projekt för skydd av skog mot luftföroreningar, till ett belopp av 7,1 miljoner ecu (varav 1 miljon för Italien). Till detta kommer projekt för skydd av skog mot bränder, till ett belopp av 12,5 miljoner ecu (varav 2,3 miljoner för Italien). För 1997 uppgår den totalt beviljade bidragssumman för de två skogsskyddsinsatserna till 19,6 miljoner ecu (varav 3,3 miljoner för Italien), vilket överstiger vad som anges av ledamoten.

Kommissionen tillställer ledamoten och parlamentets generalsekretariat de begärda uppgifterna om de italienska projekt, som godkänts under 1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2017/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (30 juni 1998)

Ämne: Genteknik när det gäller biologiskt framställda livsmedel

I USA har man under de senaste månaderna diskuterat ett lagförslag framlagt av Förenta staternas jordbruksdepartement (USDA) angående bestämmelser för framställning av livsmedel som är ekologiskt odlade (USDA National Organic Program Proposal Rule). I detta förslag var det tillåtet att utnyttja gentekniska produkter från ett biologiskt jordbruk. USDA-förslaget stod på 27 punkter i strid med EU:s standarder. Inom ramen för WTO skulle det föreligga en risk att genmanipulerade livsmedel deklareras som ekologiskt framställda, kommer ut på den europeiska marknaden och vilseleder konsumenter. Under tiden har detta förslag dragits tillbaka. Det utgör dock ett exempel på hur enkelt det är att inom ramen för den internationella handeln kringgå EU:s standarder.

1. Har EU i sina förhandlingar med USA försökt få till stånd en ändring av detta USDA-förslag? Om det förhåller sig så, i vilken riktning?

2. Planeras ett avtal om ömsesidigt erkännande mellan USA och EU på livsmedelsområdet?

3. Om det förhåller sig så, vilka standarder skall då ligga till grund härför, och kommer EU att behålla sina nuvarande standarder?

4. Vilken status kommer miljö- och konsumentintressen att tilldelas när det gäller förhandlingarna om New Transatlantic Marketplace (NTM) respektive New Transatlantic Partnership (NTP)?

5. I vilken utsträckning kommer livsmedel att beröras av NTM respektive NTP?

6. Vilken slags avtal när det gäller livsmedel planeras inom NTM respektive NTP?

7. Vilka förfaranden för sanktioner tänker man sig?

8. Inbegrips samtliga genmanipulerade livsmedel?

9. Hur tänker sig kommissionen tidsschemat för NTM respektive NTP när det gäller livsmedel?

Svar avgivet av Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar (26 augusti 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1276/98 från Gerhard Hager (NI) till kommissionen (29 april 1998)

Ämne: Utvidgning - fri rörlighet - övergångsfrister

Övergångsfrister när det gäller fri rörlighet för personer betraktades redan i samband med utvidgningen söderut då Spanien och Portugal blev medlemmar som användbara instrument för att säkerställa en lämplig anpassning. Migrationstrycket från kandidatländerna kommer att vara mycket stort även i samband med den förestående utvidgningen, och det är främst de angränsande medlemsstaterna som kommer att beröras.

1. Från vilka överväganden utgick kommissionen vid beslutet om övergångsfristerna i samband med utvidgningen söderut?

2. På vilka studier eller undersökningar grundade kommissionen sina beslut vid det tillfället?

3. Vilka studier och undersökningar har hittills legat till grund för kommissionens förberedelse av den förestående utvidgningen?

4. Från vilka realistiska uppskattningar av övergångsfristens längd utgår kommissionen för närvarande när det gäller utvidgningen österut?

5. Om det i jämförelse med utvidgningen söderut finns andra förväntningar vad gäller varaktigheten, hur motiverar kommissionen dessa skillnader?

6. Från vilken migrationspotential utgår kommissionen i samband med öppningen av tillträdet till arbetsmarknaden?

7. Från vilken struktur utgår kommissionen när det gäller personer som är villiga att migrera?

8. Från vilka migrationsmotiv utgår kommissionen?

9. Från vilken fördelning på målländerna utgår kommissionen?

Kan kommissionen när det gäller ovanstående frågor särskilt ta hänsyn till uppgifter från tiden efter presentationen av Agenda 2000 i juli förra året?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (22 juni 1998)

Anslutningsförhandlingarna är förhandlingar mellan medlemsstaternas regeringar och regeringarna i de enskilda kandidatländerna. Även om kommissionen har anmodats att lägga fram förslag angående alla problem i samband med anslutningen är det medlemsstaterna som gemensamt utarbetar gemenskapens förhandlingsposition. Parlamentsledamotens fråga om kommissionens beslut om förhandlingarna är därför inaktuell.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1570/98 från Nel van Dijk (V) till kommissionen (20 maj 1998)

Ämne: Obesvarade frågor

Den tidsfrist för att besvara frågor som fastställs i Europaparlamentets arbetsordning har för länge sedan överskridits när det gäller nedanstående frågor. Det försvårar mitt arbete som förtroendevald eftersom det hindrar mig från att snabbt agera i aktuella frågor som berör allmänheten. Jag hoppas därför på ett snabbt svar på de frågor som jag i enlighet med artikel 42 i arbetsordningen redan ställt om:

- lika möjligheter inom den interna marknaden för gas och elektricitet (E-0341/98),

- avlyssning av MI6 och Echelon (E-1039/98 och E-1040/98),

- industrispionage och statligt stöd (E-1038/98),

- möjligt bedrägeri i samband med export av nötkött från Nederländerna (P-1084/98).

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (29 maj 1998)

Kommissionen gör sitt bästa för att respektera de svarsfrister på tre veckor (prioriterade frågor) respektive sex veckor (övriga frågor) som parlamentet ensidigt fastställt i sin arbetsordning. I allmänhet är kommissionen inte i stånd att besvara de prioriterade frågorna * som 1997 utgjorde 13 % av frågorna * inom tre veckor, men å andra sidan besvarar den vanligtvis övriga frågor * dvs. 87 % av frågorna 1997 * inom svarsfristen på sex veckor (genomsnittlig svarsfrist sex veckor och en dag 1997, fem veckor och sex dagar 1996).

När det gäller ledamotens fem frågor besvarades de den 5 maj 1998 (fråga E-341/98), den 15 maj 1998 (de tre följande frågorna) respektive den 8 maj 1998 (den prioriterade frågan). Kommissionen vill understryka att den således besvarat tre av fem frågor inom den svarsfrist som parlamentet önskar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0672/98 från Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) till kommissionen (10 mars 1998)

Ämne: Villkor för befordran för personer med den spanska examenstiteln Ingeniero Técnico, jämfört med andra fall

Varför hävdar kommissionen att den spanska examen Ingeniero Técnico har samma status som en examen som tagits vid en Fachhochshule, trots att den sistnämnda examen godkänns vid de flesta allmänna uttagningsprov till tjänster inom kategorin A/LA?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0635/98, E-0636/98, E-0637/98, E-0638/98, E-0639/98, E-0640/98, E-0641/98, E-0642/98, E-0643/98, E-0644/98, E-0645/98, E-0669/98, E-0670/98, E-0671/98, E-0672/98, E-0673/98, E-0674/98, E-0675/98, E-0676/98, E-0677/98, E-0678/98, E-0679/98, E-0724/98, E-0725/98, E-0726/98, E-0727/98 och E-0728/98 ingivna av Erkki Liikanen för kommissionen (21 april 1998)

Kommissionen anser att de upplysningar som parlamentsledamoten efterfrågar till största delen framgår av kommissionens svar på skriftliga frågorna E-2749/97 från Ludivina García Arias ((EGT C 82, 17.3.1998. )) och E-4186/97 från Bárbara Dührkop Dührkop ((EGT C 304, 2.10.1998, s. 15. )). Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till dessa svar där kommissionen uttömmande beskrivit sin inställning till examina som ger tillträde till A/LA-tjänster vid gemenskapens institutioner, och i synnerhet vad gäller spanska tekniska ingenjörs-examina.

Den tyska motsvarigheten till diploma universitario är abgeschlossenes Hochschulstudium och detta uttryck används i meddelandet om uttagningsprov KOM/A/1047 (97/C 145 A/02), offentliggjort i EGT. Vad beträffar uttagningsproven KOM/A/720 och KOM/A/721 hänvisas till förstainstansrättens dom av den 3 mars 1994 i mål T-82/92 (Cortes Jiménez mot kommissionen).

Kommissionen vill påpeka att sökanden till uttagningsprov KOM/A/104 har överklagat till förstainstansrätten. Ärendet registrerades vid rättens kansli den 1 december 1997 med målnummer T-299/97. Eftersom ett rättsligt förfarande pågår kan kommissionen kan inte besvara frågan.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 354 , 19/11/1998 s. 0132



SKRIFTLIG FRÅGA E-2292/98 från John McCartin (PPE) till kommissionen (22 juli 1998) Ämne: Priserna på nötkött Kan kommissionen säga vad det genomsnittliga marknadspris på nötkött som betalades till jordbrukare i EU:s olika medlemsstater uppgick till förra månaden (eller den senaste månaden för vilken uppgifterna finns tillgängliga)? Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (25 augusti 1998) Kommissionen sänder direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat en tabell som innehåller de efterfrågade upplysningarna.