ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-4158/00

från W.G. van Velzen (PPE-DE) till kommissionen

(9 januari 2001)

Ämne: Diskriminering vid teckning av mobiltelefonabonnemang

Personer som är verksamma några dagar per vecka i ett annat EU-land än det där de har sin hemvist, till exempel ledamöter av Europaparlamentet, kan i vissa medlemsstater (Belgien) inte teckna mobiltelefonabonnemang eftersom de inte har något belgiskt identitetskort eller hyreskontrakt.

1. Är kommissionen ense med mig att detta strider mot den fria rörligheten för personer, varor och tjänster såsom det fastställs i EU-fördraget?

2. Anser kommissionen att den berördes legitimationshandling med adressuppgifter och ett kontonummer i en av EU:s medlemsstater bör vara tillräckligt för att en mobiltelefonoperatör skall teckna ett abonnemang?

3. Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att undanröja dessa missförhållanden och därmed främja en helt fri rörlighet inom EU på detta område?

4. Det finns även en mobiltelefonoperatör i Belgien som till att börja med kräver en garanti och först när tre månadsfakturor är betalda tillåter sin kund att ringa inom EU och inte enbart i Belgien.

a) Anser kommissionen att det är berättigat att en mobiltelefonoperatör kan hindra en kund med ett vanligt abonnemang att ringa mobiltelefonsamtal inom EU? Om inte, på vilka bestämmelser i fördraget respektive vilka direktiv grundar sig då kommissionens bedömning?

b) Vilka åtgärder kan kommissionen vidta för att undanröja dessa hinder?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 februari 2001)

Kommissionen noterar att personer med hemvist i en EU-medlemsstat som arbetar några dagar per vecka i en annan EU-medlemsstat inte kan teckna mobiltelefonabonnemang i vissa medlemsstater, t.ex. Belgien, på grund av att de inte har något belgiskt identitetskort eller hyreskontrakt.

Kommissionen kommer att undersöka om detta är handelsbruk för de berörda mobilteleoperatörerna eller om man grundar sig på nationell lagstiftning i medlemsstaten samt vad som är anledningen till detta. Kommissionen kommer då att kunna göra en rättslig bedömning av parlamentsledamotens fråga och vilka åtgärder kommissionen eventuellt skall vidta.

Så snart kommissionen har undersökt detta kommer frågan att besvaras mer utförligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3843/00

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(7 december 2000)

Ämne: Kinas dumpning av järngjuterikoks

I beslut 1238/2000/EKSG(1) fastslogs det preliminärt att Kina dumpar Koks 80+ med en dumpningsmarginal på över 60 procent och ett prisunderskridande på 29,5 procent, vilket direkt leder till en 9,9 procentig förlust i marknadsandelar för gemenskapsindustrin. Om detta beslut blir slutgiltigt skulle det a) endast leda till en obetydlig ökning i produktionskostnader för användare i gemenskapen av Koks 80+ och samtidigt b) innebära att de skador som gemenskapsindustrin åsamkats delvis åtgärdas.

Kan kommissionen bekräfta att den avser att införa slutgiltiga antidumpningsåtgärder om de preliminära uppgifterna bekräftas i det slutgiltiga skedet?

Är kommissionen medveten om att vissa eller samtliga av de fem privata små och medelstora företag som producerar Koks 80+ troligtvis kommer att få lägga ned sin verksamhet för gott om man misslyckas med att anta slutgiltiga åtgärder? Alla dessa företag är etablerade i områden med hög arbetslöshet och följaktligen riskerar man att upp till 1 600 direkta arbetstillfällen går förlorade i Europeiska unionen, inbegripet Wales.

Anser kommissionen att det faktum att Kina använder barnarbetare och att landet inte tillämpar miljöskyddsnormer som ens kommer i närheten av EU:s normer för produktion av Koks 80+, utgör en orättvis ekonomisk handelsfördel på världsmarknaden?

(1) EGT L 141, 15.6.2000, s. 9.

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(8 februari 2001)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till sitt svar på Karin Riis-Jørgensens muntliga fråga H-868/00 vid frågestunden under parlamentets sammanträdesperiod i december 2000(1).

Eftersom det av undersökningsresultaten tydligt framgår att dumpning förekommer och att gemenskapsindustrin har vållats skada, och då slutsatserna visar att antidumpningsåtgärderna skulle ha en begränsad inverkan på användarna, beslutade kommissionen den 14 december 2000 att införa slutgiltiga antidumpningsåtgärder.

(1) Europarlamentets debatter (december 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-4145/00

från Michel Hansenne (PPE-DE) till kommissionen

(16 januari 2001)

Ämne: Säkerheten i hissar

1995 antog kommissionen en rekommendation angående förbättring av säkerheten hos existerande hissar (95/216/EG)(1). Europaparlamentet hade ansett att säkerheten i dessa hissar utgjorde ett villkor för antagandet av direktiv 95/216/EG, vilket anger de säkerhetsnormer som gäller för nya hissar i medlemsstaterna. I december 1998 anordnade Europaparlamentet även en offentlig utfrågning för att ta reda på vilka åtgärder medlemsstaterna vidtagit för att förbättra säkerheten i de tre miljoner hissarna i funktion i Europa. Resultatet visade var en besvikelse. Det förekommer fortfarande olyckor. Har dessa ibland haft dödlig utgång?

Vad avser kommissionen att göra för att se till att medlemsstaterna prioriterar säkerheten i gamla hissar, vilka inte omfattas av det nya direktivet?

(1) EGT L 213, 7.9.1995, s. 1.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(7 mars 2001)

Kommissionen fäster stor vikt vid löpande förbättringar av hissäkerheten.

Kommissionen anser att Europaparlamentets och rådets direktiv 95/16/EG av den 29 juni 1995 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om hissar(1) har gett ett betydelsefullt bidrag till att öka den allmänna säkerheten i nya hissar i gemenskapen.

Vidare har kommissionen antagit rekommendation 95/216/EG av den 8 juni 1995 angående uppgradering av säkerheten hos existerande hissar(2). I den uppmanas medlemsstaterna att vidta alla åtgärder som krävs för att förbättra säkerheten i existerande hissar, i enlighet med principerna i bilaga I till rekommendationen.

Det bör också påpekas att Europeiska standardiseringskommittén (CEN) håller på att utforma en standard om regler för uppgradering av säkerheten hos existerande hissar, vilket torde bli ett viktigt verktyg för medlemsstaterna i deras arbete med att följa kommissionens rekommendation.

Dessutom bidrog Europaparlamentets offentliga utfrågning i december 1998 till att skapa uppmärksamhet kring denna fråga i gemenskapen.

Kommissionen har vid flera tillfällen diskuterat rekommendationen med medlemsstaterna och granskat hur den tillämpas i de olika länderna.

Några medlemsstater har vidtagit omfattande åtgärder för att följa rekommendationen, medan andra går mer försiktigt fram. De flesta medlemsstaterna tycks ha genomfört rekommendationen delvis, och flera av dem håller på att vidta ytterligare åtgärder. Ett argument mot fullständigt genomförande som medlemsstaterna framför är att hissar är förhållandevis säkra och att det kan leda till onödiga belastningar på hissanvändarna utan att säkerheten förbättras i gengäld.

Branschorganisationerna, European Elevator Association (EEA) och European Forum of National Lift Associations (EFLA), följer uppmärksamt det nationella genomförandet och sammanställer årligen en översikt över situationen. De senaste uppgifterna visar att flera medlemsstater agerar i frågan.

Kommissionen kommer att fortsätta att bevaka hissäkerheten i samarbete med de nationella myndigheterna, branschen och användarna.

(1) EGT L 213, 7.9.1995.

(2) EGT L 134, 20.6.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4074/00

från Nicole Thomas-Mauro (UEN) och Dominique Souchet (UEN) till rådet

(10 januari 2001)

Ämne: Hur produktionen av foderprotein har utvecklats till följd av det nyligen utfärdade förbudet mot användning av kött- och benmjöl

Förbudet mot kött- och benmjöl som foder för boskap kommer att öka gemenskapens behov av vegetabiliskt protein. Vi måste bemöta dessa behov utan att öka vårt importberoende eller bli mer utsatta för genetiskt modifierade organismer.

Avser rådet att genomföra en nödplan för att utveckla gemenskapens produktion av vegetabiliskt protein enligt de huvuddrag som anges nedan?

1. Vad beträffar odlingen av proteingrödor som ärtor, bönor och lupin, som inte omfattas av några internationella begränsningar, skulle en avgift per hektar vara av avgörande betydelse.

2. Vad beträffar Blair House-överenskommelsen, kommer begränsningen av gemenskapens produktion av oljeväxter för foderändamål (som satts till 4 934 000 hektar) att upphöra år 2002, samtidigt som det specifika stödet upphör och i enlighet med agenda 2000 ersätts med ett gemensamt kompensationsstöd för samtliga jordbruksgrödor. Det kritiska året kommer således att vara år 2001, för vilket ett undantag för fall av force majeure bör förhandlas fram med våra partner för att kunna öka ytorna med nuvarande stödnivå.

3. Eftersom lusern är en helt sund proteinkälla, kan vad torkade foder beträffar, de högsta garanterade kvantiteterna och stödet per ton ökas betydligt för foder som torkats på konstgjord väg.

4. Unionen måste finna sätt att göra det attraktivare att odla oljeväxter för biobränslen: varje ton biobränsle som produceras påverkar inte bara växthuseffekten, utan ger även som biprodukt två ton oljekakor (solrosor eller raps).

5. Inom ramen för miljöåtgärderna bör diversifiering inom växelbruket uppmuntras, även för att hejda tendensen mot monokultur av spannmål, på ett sätt som är mer tillgängligt än de nuvarande jordbruks- och miljöåtgärderna för att gynna solrosodling.

6. Slutligen bör gemenskapen utarbeta ett skyddsnät för europeiska producenter av oljeväxter och proteingrödor, i form av en prisgaranti som jämförlig med den som amerikanska sojaproducenter åtnjuter.

Svar

(7 maj 2001)

Rådet är medvetet om det stora intresse som utvecklingen av produktionen av foderprotein har dels för att kunna bemöta det nyligen införda tillfälliga förbudet mot användning av kött- och benmjöl och säkerställa en jämn försörjning av foder för livsmedelsproducerande djur, dels för att begränsa importen av och exponeringen för genmodifierade organismer.

I sina slutsatser från december 2000 om bovin spongiform encefalopati (BSE) noterade rådet kommissionens uttalande om produktionen av proteinrika grödor och uppmanade kommissionen att snarast fördjupa sin analys och dra konsekvenserna för den politik som idag förs på detta område och för arealuttaget, eventuellt kompletterad med lämpliga förslag.

Rådet kommer förvisso att ge högsta prioritet åt granskningen av dessa förslag så snart som de läggs fram.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3868/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(8 december 2000)

Ämne: Avfall som utgörs av eller innehåller elektriska och elektroniska produkter förslag om elektroniskt avfall reservdelar och övergångsperiod

Instämmer kommissionen, mot bakgrund av förslaget om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter och förslaget om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter, med att man under en övergångsperiod kommer att bli tvungen att undanta reservdelar till de produkter som saluförts före 2008 från förbudet mot vissa farliga ämnen? Om så är fallet, vilken övergångsperiod skulle kommissionen föreslå?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3867/00, E-3868/00 och E-3869/00 ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(23 februari 2001)

I artikel 4 i förslaget till ett direktiv om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter(1) fastställs att vissa tungmetaller och bromerade flamskyddsmedel i dessa produkter skall ersättas från och med den 1 januari 2008. Det är tydligt att detta kravet endast gäller nya produkter som släpps ut på marknaden efter den 1 januari 2008 och det påverkar inte produkter som redan finns på marknaden det datumet.

Det är inte avsikten att förbjuda användningen av reservdelar som innehåller ämnen som omfattas av förslaget ifall de elektriska och elektroniska produkter som för första gången släpps ut på marknaden före 2008 riskerar att inte längre fungera utan sådana reservdelar. Kommissionen håller med om att elektriska och elektroniska produkter annars skulle kastas i onödan.

(1) EGT C 365 E, 19.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3869/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(8 december 2000)

Ämne: Avfall som utgörs av eller innehåller elektriska och elektroniska produkter förslag om elektroniskt avfall reservdelar och undantag

Instämmer kommissionen, mot bakgrund av förslaget om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter och förslaget om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter, med att ett förbud mot ämnen i reservdelar skulle påverka reservdelarnas utformning i den grad att de skulle kunna bli inkompatibla med de elektroniska produkter till vilka de används? Instämmer kommissionen också med att detta skulle leda till att onödigt avfall skapas?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3867/00, E-3868/00 och E-3869/00 ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(23 februari 2001)

I artikel 4 i förslaget till ett direktiv om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter(1) fastställs att vissa tungmetaller och bromerade flamskyddsmedel i dessa produkter skall ersättas från och med den 1 januari 2008. Det är tydligt att detta kravet endast gäller nya produkter som släpps ut på marknaden efter den 1 januari 2008 och det påverkar inte produkter som redan finns på marknaden det datumet.

Det är inte avsikten att förbjuda användningen av reservdelar som innehåller ämnen som omfattas av förslaget ifall de elektriska och elektroniska produkter som för första gången släpps ut på marknaden före 2008 riskerar att inte längre fungera utan sådana reservdelar. Kommissionen håller med om att elektriska och elektroniska produkter annars skulle kastas i onödan.

(1) EGT C 365 E, 19.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3587/00

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(22 november 2000)

Ämne: Miljöförstörelse förorsakad av cementindustrin i Chalkida

Cementfabriken Chalkidas cement är belägen nära staden Chalkida och har sedan den byggdes spridit stora mängder cementdamm i sin omnejd. Protester från de lokala myndigheterna och invånarna har inte gett några resultat.

Industrin har gjort vissa förbättringar genom att installera filter i sina skorstenar. Trots detta sker en stor del av tillverkningsprocessen fortfarande oskyddat (transport och förvaring av material etc.) och det räcker med en vindpust för att dammet skall blåsa in över stan. De flesta uppskattningar pekar på att man genom lämpliga investeringar skulle kunna kapsla in hela processen och industrin hävdar att den påbörjat ett program för att genomföra detta. Det råder dock avsevärda förseningar i detta hänseende och utsikterna är osäkra.

Kan kommissionen, då det är fråga om en tydlig överträdelse av gemenskapslagstiftningen, undersöka frågan och vidta nödvändiga åtgärder för att snabbt få stopp på föroreningen med cementdamm av staden Chalkida?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 januari 2001)

Kommissionen skickade den 13 september 1999 ett brev till de grekiska myndigheterna med en begäran om information om cementföretaget Tsimenta Xalkidos arbetsmetoder. Kommissionen refererade bl.a. till direktiv 84/360/EEG(1), och begärde detaljerade uppgifter om utsläpp av SO2, NOX och damm från företagets olika enheter. Vid det årliga mötet om genomförandet av gemenskapens miljölagstiftning i Grekland den 9 och 10 december 1999 lovade de grekiska myndigheterna att skicka detaljerad information om företagets arbetsmetoder. Information om företagets enhet D skickades i februari 2000.

Kommissionen kommer att upprepa sin begäran om information från Grekland beträffande företagets övriga enheter. Man kommer även att begära närmare uppgifter om NOX-utsläppen från enhet D.

(1) Rådets direktiv 84/360/EEG av den 28 juni 1984 om bekämpning av luftförorening från industrianläggningar, EGT L 188, 16.7.1984.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4103/00

från Vittorio Sgarbi (PPE-DE) till kommissionen

(10 januari 2001)

Ämne: Hur sanktionspolitiken mot Österrike utvecklats

Österrikes deltagande i Europeiska unionens tillväxt och dess relationer med övriga medlemsstater har alltid grundats på principer om lojalitet och respekt.

Den sanktionspolitik som tillämpats strikt gentemot Österrike har hävts.

Undertecknad ber kommissionen uppge vilka dess avsikter och uppfattningar är i fråga om detta land, som var bland de första i Europa som gjorde sig till garant och bärare av värden som demokrati och legalitet, och som även nu, ännu mer effektivt och fullständigt, försvarar folkviljan.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(8 februari 2001)

Kommissionens avsikter och uppfattningar i fråga om Österrike skiljer sig inte på något vis från dem som styr dess handlingar gentemot andra medlemsstater. Kommissionen kan naturligtvis inte annat än glädja sig åt att medlemsstaterna respekterar demokrati och legalitet i enlighet med förpliktelserna i fördragen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3946/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Dokument från Ekofin-rådet

1. Kommer kommissionen att lägga fram dokument med de senaste detaljerade prognoserna, motsvarande förra årets dokument ECFIN/600/99-EN och ECFIN/599/99-EN?

2. Kan kommissionen ange vilka dokument den under de tre senaste månaderna överlämnat till Ekofin-rådet (ekonomi- och finansministrarna)?

3. Kan kommissionen ange vilka dokument den under de tre senaste månaderna mottagit från Ekofin-rådet (ekonomi- och finansministrarna)?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(15 februari 2001)

1. Kommissionens ekonomiska prognoser lades fram av kommissionären med ansvar för ekonomiska och finansiella frågor den 22 november 2000. Dokumenten ECFIN/620/00 och ECFIN/621/00, som motsvarar förra årets dokument ECFIN/600/99 och ECFIN/599/99, blev tillgängliga den dagen och kan erhållas från sekretariatet för enhet B.5 (ekonomiska prognoser och ekonomisk situation) vid Generaldirektoratet för ekonomi och finans. Dokument 621/00 har dessutom publicerats i European Economy (supplement A, nr 10/11 oktober/november 2000), som finns tillgänglig i fullständig form på generaldirektoratets hemsida (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/).

2. Dokument skickas från kommissionen till rådet, inte till särskilda rådskonstellationer. Kommissionen har därför ingen förteckning över dokument som överlämnats till Ekofin-rådet. En förteckning över dokument om ekonomiska och finansiella frågor som kommissionen skickat till rådet under sista kvartalet 2000 kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

3. Kommissionen förtecknar inte alla dokument som den mottar från rådet. Enligt kommissionens beslut av den 8 februari 1994 om allmänhetens tillgång till kommissionens handlingar(1) skall en ansökan om att få tillgång till dokument från en annan institution riktas till denna.

(1) EGT L 46, 18.2.1994; svensk specialutgåva, område 16, volym 2, s. 66.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3751/00

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(4 december 2000)

Ämne: Införande av moms på blodprodukter som tillverkats med hjälp av rekombinant teknik

Kommer kommissionen att undersöka möjligheten att i varje medlemsstat införa moms på blodprodukter som tillverkats med hjälp av rekombinant teknik? Är kommissionen medveten om att frågan är problematisk för personer som lider av blödarsjuka?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(8 februari 2001)

Enligt de gällande bestämmelserna i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund(1) varierar skattskyldigheten för rekombinanta blodprodukter beroende på vilken produkt det är som levereras.

Även om det finns ett undantag för helblod från människor (artikel 13 A 1 d) gäller detta inte produkter som härrör från sådant blod. Blodprodukter som betraktas som läkemedel enligt definitionerna i rådets direktiv 89/381/EEG av den 14 juni 1989 om utvidgning av tillämpningsområdet för direktiven 65/65/EEG och 75/319/EEG om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar som rör farmaceutiska specialiteter och som fastställer särskilda bestämmelser för läkemedel som härrör från blod eller plasma från människa(2) får dock beskattas med en reducerad skattesats enligt artikel 12.3 a och kategori 3 i bilaga H till direktiv 77/388/EEG. Den reducerade skattesatsen skulle också kunna tillämpas på de rekombinanta blodprodukter som utvecklats med hjälp av bioteknologiska processer och som anges i del A i bilagan till rådets förordning (EEG) nr 2309/93 av den 22 juli 1993 om gemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet(3). Andra blodprodukter än de som nämns ovan skall beskattas enligt grundskattesatsen.

Kommissionen är medveten om att det inte råder konsekvens i denna fråga och avser åtgärda detta inom en nära framtid i samband med sin nya strategi för mervärdesskatt i syfte att förbättra mervärdesskattesystemets funktion på den inre marknaden(4).

(1) EGT L 145, 13.6.1977.

(2) EGT L 181, 28.6.1989. Till följd av detta direktiv anses produkter vilka är baserade på blod eller blodprodukter och vilka har framställts industriellt av allmänna eller privata inrättningar som läkemedel som härrör från blod eller plasma från människor. Detta gäller särskilt albumin, koagulationsfaktorer och immunglobuliner av humant ursprung.

(3) EGT L 214, 24.8.1993.

(4) KOM(2000) 348 slutlig finns på följande adress på Europaservern: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/publications/official_doc/com/com.htm.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3659/00 från Andrew Duff (ELDR) till rådet. Stadgan om de grundläggande rättigheterna.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 163 E , 06/06/2001 s. 0187 - 0187



SKRIFTLIG FRÅGA E-3659/00 från Andrew Duff (ELDR) till rådet (28 november 2000) Ämne: Stadgan om de grundläggande rättigheterna Varför motsätter sig rådet egentligen att stadgan om de grundläggande rättigheterna inom Europeiska unionen skall få ställning av lag? Vilka exakta orsaker vill rådet ange för att denna stadga inte skall tas med i Nizzafördraget? Kan rådet ange vilken rättslig ställning stadgan har, om den har formen av en högtidlig förklaring? Svar (26 februari 2001) Rådet vill erinra den ärade parlamentsledamoten om att det enligt slutsatserna från Europeiska rådets möte i Köln inte åligger rådet att besvara de framförda frågorna och att rådet därför hitintills inte har uttalat sig i denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3921/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Dolomiterna som europeiskt kulturarv

Kan kommissionen meddela om den inte anser det vara lämpligt att officiellt förklara att Dolomiterna hör till det europeiska kulturarvet?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(8 februari 2001)

Enligt artikel 151 (tidigare artikel 128) i EG-fördraget har gemenskapen endast begränsade befogenheter när det gäller kultur. Gemenskapens insatser skall syfta till att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och vid behov stödja och komplettera deras verksamhet på vissa områden, bland annat för att skydda, bevara och tillvarata kulturarvet. Detta är syftet med programmet Kultur 2000, som är ett nytt ramprogram för kultursamarbete i Europa.

Följaktligen kan gemenskapen inte förklara naturområden som Dolomiterna som europeiska kulturarvsområden. Kommissionen vill dock uppmärksamma parlamentsledamoten på att om ett ett område förklaras som del av kulturarvet innebär det inte nödvändigtvis att området skyddas. Bestämmelserna om att skydda kulturarvsområden ligger enligt subsidiaritetsprincipen strikt inom medlemsstaternas behörighet.