SKRIFTLIG FRÅGA P-2247/99

från Neil MacCormick (Verts/ALE) till kommissionen

(19 november 1999)

Ämne: Strukturfonder och regionalstöd

1. Kan kommissionen bekräfta att additionalitetsprincipen gäller för att en medlemsstat skall beviljas medel från strukturfonderna inom exempelvis mål 1 eller 2, det vill säga att medlemsstaten skall garantera att medlens användning på lokal eller regional regeringsnivå inte ersätter medlen från befintliga budgetar utan att de läggs till dessa? Betyder detta att motpartsfonder skall avsättas i de lokala budgetarna för att komplettera de utgifter som omfattas av strukturfonderna?

2. Kommer kommissionen att vidta åtgärder för att se till att additionalitetsprincipen (i dess korrekta och relevanta betydelse) respekteras av medlemsstaterna? Om så är fallet, med hjälp av vilken mekanism tänker kommissionen göra detta? Om inte, varför?

3. Om en lokal eller regional myndighet, en vald företrädare inom en sådan myndighet, eller en ledamot av Europaparlamentet har goda grunder för att misstänka att medel används felaktigt, det vill säga att de inte anslås i enlighet med additionalitetsprincipen, på vilket sätt anser kommissionen att ovannämnda myndighet, företrädare eller ledamot skall behandla en sådan situation?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(20 december 1999)

1. Det är riktigt att det i rådets förordning (EEG) nr 2082/93 av den 20 juli 1993 om ändring av förordning (EEG) nr 4253/88 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordningen av deras verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamhet(1) fastställs att bidrag från strukturfonderna inte får ersätta utgifter för strukturåtgärder eller motsvarande som finansieras av medlemsstaten. I denna fastställs emellertid också att additionalitetsprincipen skall tillämpas på ett målområde i sin helhet snarare än på lokal och regional nivå. Sålunda anses en medlemsstat respektera additionalitetsprincipen om det totala beloppet för de offentliga utgifterna för strukturåtgärder eller motsvarande utgifter ligger kvar på minst samma nivå som under föregående programperiod. Liknande regler kommer att gälla under den kommande programperioden för mål 1, medan additionnaliteten för mål 2 och 3 kommer att bedömas på grundval av de nationella utgifterna för arbetsmarknadspolitiska åtgärder (rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(2)). Fördelningen av medel på lokal nivå påverkas inte av additionalitetsprincipen utan beror på det aktuella programmets eller åtgärdernas struktur.

2. Gemenskapens stödram eller det samlade programplaneringsdokumentet som styr strukturfondsutgifterna antas inte såvida de inte innehåller bestämmelser för en förhandsbedömning av om additionalitetsprincipen respekteras. Därefter skall medlemsstaten under programperiodens gång tillhandahålla kommissionen de ekonomiska uppgifter som krävs för en kontinuerlig kontroll av additionaliteten. I förordningarna föreskrivs inga speciella sanktioner i de fall då dessa kontroller visar att additionalitetsprincipen inte respekteras.

3. Eftersom man varken på lokal eller regional nivå kan bedöma om additionalitetsprincipen respekteras är det inte aktuellt att från denna nivå rapportera om en medlemsstat skulle bryta mot denna princip.

(1) EGT L 193, 31.7.1993.

(2) EGT L 161, 26.6.1999.