ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0337/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(14 februari 2000)

Ämne: Den andra gemenskapsstödramen och hur den framskrider

Tidsperioden för den andra gemenskapsstödramen för Grekland löper mot sitt slut. Mot bakgrund av att de avtal som ingåtts fram till slutet av 1999 bör ha genomförts år 2000 önskar jag fråga kommissionen om följande:

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Hur stor är utnyttjandegraden för programmen som sorterar under den nationella och den regionala grenen av den andra gemenskapsstödramen?

2. Vilka program uppvisar den lägsta utnyttjandegraden och vilka är huvudorsakerna till dessa förseningar?

Svar från M. Barnier på kommissionens vägnar

(7 april 2000)

1. Den 15 januari 2000 uppgick den genomsnittliga utnyttjandegraden i fråga om utbetalningar till de olika operativa programmen (OP) inom gemenskapsstödramen (GSR) för Grekland för programperioden 19941999, för alla strukturfonder sammantagna, till 72,5 % för nationella OP och 76,8 % för regionala OP.

Efter de omprogrammeringar som gjordes fram till slutet av 1999 förväntas åtagandegraden för samtliga program snart vara uppe i 100 %. Vad gäller utbetalningar föreskrivs en extra frist på två år i bestämmelserna för att genomföra utbetalningen av anslagen till den ovannämnda gemenskapsstödramen.

2. När det gäller programmen för posttjänster och privata infrastrukturer i norra Grekland är utbetalningsnivån ganska låg, men eftersom det inte rör sig om några större belopp kommer dessa lätt att kunna tas upp inom en snar framtid. Förseningarna beror främst på svårigheter vid igångkörningen av programmet för posttjänster och på det sena antagandet (1997) av stödet till privata infrastrukturer i norra Grekland.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0914/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Volymen av förslag till rättsakter inom EU.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 374 E , 28/12/2000 s. 0184 - 0185



SKRIFTLIG FRÅGA E-0914/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (25 mars 2000) Ämne: Volymen av förslag till rättsakter inom EU Hur många nya förslag till rättsakter (till direktiv, förordningar och beslut) har kommissionen utarbetat per år de senaste tio åren? Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (15 maj 2000) >Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA E-1810/00

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(8 juni 2000)

Ämne: Offentliga bekvämlighetsinrättningar inom EU

I EU finns det olika normer för på vilka villkor allmänna toaletter skall ställas till förfogande. Tycker kommissionen som jag att folk inte skall vara tvungna att köpa någon förtäring eller dryck om de går in på en servering för att använda toaletten där?

Kan kommissionen vänligen ge mig besked om det föreligger några förslag att ålägga EU:s medlemsstater att till allmänhetens förfogande ställa ett tillräckligt antal toaletter, där strikta normer för renlighet skall efterlevas?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi

(22 juni 2000)

Frågan ingår inte i gemenskapens befogenheter.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1720/00

från Cecilia Malmström (ELDR) till kommissionen

(20 maj 2000)

Ämne: Regeringskonferensen

Tysklands utrikesminister föreslog i sitt tal vid Humboldt-universitetet den 12 maj att Europeiska gemenskapernas kommission skulle kunna ersättas av Europeiska rådet som unionens verkställande organ.

Han sade också att utökat samarbete är samma sak som ökad mellanstatlighet.

Delar kommissionen utrikesminister Fischers inställning i någondera punkt?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(21 juni 2000)

Kommissionen välkomnade till en början den inriktning talet hade. Det sades vara ett privat uttalande av Joschka Fischer. Det är dock kommissionens bestämda linje att inte kommentera enskilda punkter tagna ur sitt sammanhang.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1493/00

från Mauro Nobilia (UEN) till kommissionen

(11 maj 2000)

Ämne: Användning av Europeiska socialfonden (ESF) för fortbildning i Italien

Den 25 maj 1999 undertecknades ett fackligt avtal mellan de statliga järnvägarnas avdelning för regionala transporter och fackföreningarnas nationella sekretariat om att genomföra kurser för fortbildning, teknisk förnyelse, omstrukturering av företag och omskolning. Kurserna finansieras av ESF och arbetsmarknadsministeriet tillsammans. Ungefär 2 165 anställda från alla järnvägsbolag (FGCG) beräknas delta i olika utbildningar inom kursprogrammet. För att erhålla stöd från ESF skulle kursdeltagarna väljas ut främst på grundval av behoven i samband med förnyelse, omstrukturering och omskolning och de skulle vara representativa för de olika typerna av befattningar i företaget. Den statliga förvaltningen för Circumvesuviana i Kampanien har emellertid begärt och fått stöd uteslutande för kurser på högre nivå (ledningspersonal, samordnare, projektanalytiker, kontroll- och förvaltningsansvariga) och valt bort fortbildningskurserna för personer med lägre befattningar. Deltagarna i ovannämnda kurser har valts ut direkt av företagsledningen själv. Hittills har det hållits åtta kurser. Man vet inte vilka kriterier som ligger till grund för företagens begäran om stöd för ovannämnda kurser.

Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående svara på följande frågor:

1. Stämmer uppgifterna ovan?

2. Står kriterierna för urval av kursdeltagare inte i strid mot bestämmelserna för användning av ESF:s medel?

3. Om det har begåtts felaktigheter i förvaltningen av ESF:s medel, vem är ansvarig?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(27 juni 2000)

Med ledning av de händelser som rapporteras av parlamentsledamoten anser kommissionen inte att det har förekommit några oegentligheter eller överträdelser av gemenskapsbestämmelserna. Beslutsansvaret ligger hos den part som vill utveckla vissa yrkesfärdigheter inom en produktiv sektor.

Detta beslut måste sedan behandlas inom ramen för en regional yrkesutbildningspolitik, som inbegriper kriterier för tillgång till delfinansiering från gemenskapen.

Kommissionen har ingen roll att spela i denna beslutsprocess, eftersom dessa områden inte omfattas av kommissionens befogenheter i samband med förvaltningen av strukturfonderna.

Med ledning av de uppgifter som lämnats av parlamentsledamoten verkar dock valet av de yrkeskategorier som skall genomgå utbildning ha träffats på ett sätt som kännetecknas av bristande insyn.

Kommissionen kommer därför att begära information från de regionala myndigheterna i Kampanien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1070/00

från Gianfranco Fini (UEN) och Francesco Turchi (UEN) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: Mål 2-medel för Viterbo och dess provins

Eftersom den italienska regeringen och regionen Latium var försenade med att översända kommissionen listan över stödberättigade områden inom ramen för mål 2, fick inte Viterbo och dess provins något gemenskapsstöd detta år.

Kommissionen uppmanas att omdefiniera de områden som uppfyller kraven för att ingå i mål 2 så att Viterbo och dess provins (som inte ingår) tas upp bland dessa.

Kommissionen ombeds också att omgående kontrollera de italienska myndigheternas förslag till stödberättigade områden inom ramen för mål 2 i strukturfonderna.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(24 maj 2000)

De italienska myndigheterna överlämnade den 1 oktober 1999 till kommissionen sitt förslag till områdesindelning enligt mål 2. Kommissionen informerade den 11 oktober 1999 Italien om att detta förslag inte kunde tas upp till behandling då det inte uppfyllde bestämmelserna i artikel 4.4 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1), i vilka föreskrivs att minst 50 % av den folkmängd som kan komma i fråga för stöd skall omfattas av de gemenskapskriterier som återges i punkterna 5 och 6 i nämnda artikel.

Kommissionen uppmanade därför de italienska myndigheterna att så snart som möjligt överlämna ett förslag som ändrats i enlighet med rådets förordning. Ändringarna måste dels bestå i att man inkluderar nya områden som svarar mot gemenskapskriterierna, dels i att man undantar områden som ursprungligen föreslagits men som inte uppfyller dessa kriterier.

I detta avseende vill kommissionen erinra parlamentsledamöterna om att provinsen Viterbo uppfyller de gemenskapskriterier som framgår av punkt 6 i artikel 4 i nämnda förordning om allmänna bestämmelser för strukturfonderna.

Kommissionen beklagar att inget nytt förslag hittills inkommit. Den har vid flera tillfällen erinrat de italienska myndigheterna om behovet av att skyndsamt överlämna ett sådant förslag, så att regionerna i fråga inte straffas, och med tanke på att Italien är den enda medlemsstat för vilken områdesindelningen för mål 2 inte kunnat fastställas.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0785/00

från Maria Sanders-ten Holte (ELDR) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: GD XIII har inte hållit sitt löfte om stöd till Nederlands Film Festival

1995 beslutade kommissionen (GD XIII) att tilldela Nederlands Film Festival ett bidrag på 12 000 ecu för att arrangera Scientific Technical Festival. Efter flera brev, telefonsamtal och betalningsuppmaningar hade beloppet inte kommit fram ens i början av 1997. 1996 beviljades ytterligare ett bidrag, denna gång på 2 x 12 000 ecu, av en tjänsteman X vid kommissionens GD XIII. De nödvändiga papperen ifylldes och återsändes av bidragstagaren. Ännu i dag som är har pengarna inte kommit fram, trots flera brev och skrivelser och trots att ett klagomål inlämnats till europeiska ombudsmannen.

I svaret på en tidigare fråga från en ledamot av Europaparlamentet (nr E-2730/98(1)) om detta tema har kommissionen svarat följande: Eftersom ärendet i fråga är föremål för en grundlig granskning av Europeiska ombudsmannen, anser kommissionen att det är lämpligt att invänta ombudsmannens slutsatser. Under tiden har ombudsmannens svar länge varit känt. Europeiska ombudsmannen ansåg att Nederlands Film Festival har den moraliska rätten på sin sida och tilldelade GD XIII en critical remark och talade om bad governance. En följdfråga till kommissionen den 20 april 1999 från samma ledamot har ännu inte besvarats.

1. Känner Europeiska kommissionen till vad som förevarit då ett penningbelopp utlovats av en tjänsteman vid GD XIII och man sedan försökt skyla över detta med hänvisning till att vederbörande inte fått tjänsten eller förflyttats inom tjänsten?

2. Är det möjligen så att tjänstemannen i fråga lovat mera än han kunnat hålla?

3. Anser Europeiska kommissionen att den har en moralisk skyldighet att betala ut pengarna till Nederlands Film Festival nu då ombudsmannen ansett att Nederlands Film Festival har rätten på sin sida? Om kommissionen inte anser det: varför inte?

(1) EGT C 135, 14.5.1999, s. 106.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(2 maj 2000)

1. Kommissionen känner till den situation som ledde till att Nederlands Film Festival inte beviljades ett andra bidrag. Förhållandena beskrivs utförligt i ombudsmannens avgörande av den 20 oktober 1998, som föranleddes av ett klagomål som lämnades in den 23 januari 1997 och som grundar sig på en fördjupad undersökning.

2. Kommissionen har noterat avgörandet, särskilt de kritiska anmärkningarna i ombudsmannens slutsatser, där det i det aktuella fallet tillämpade förfarandet betraktas som dålig förvaltning.

3. Kommissionen beviljar bidrag i enlighet med precisa rättsliga föreskrifter, bland annat avseende innehåll, form och tidsfrister, som kommissionen är skyldig att följa ovillkorligen
SKRIFTLIG FRÅGA E-0796/00

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: Djurtransporter

Vid sammanträdet för den europeiska gruppen för djurens välfärd den 16 februari gav kommissionsledamot David Byrne löften om att lagstiftningen om

transport av levande husdjur skulle skärpas. Under detta sammanträde lät kommissionsledamoten också förstå att det vid kontoret för livsmedel och veterinärmedicin endast finns en inspektör med transportfrågorna som särskild uppgift. Kan kommissionen mot bakgrund av detta ange: vilka ytterligare åtgärder den ämnar vidta för att försäkra sig om att medlemsstaterna skärper sin gällande lagstiftning? exakt hur många personer som kommer att anställas för att specifikt ägna sig åt och handha denna fråga?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(2 maj 2000)

Kommissionen har alltid befattat sig med frågor rörande djurs välbefinnande under transport.

Det första direktivet om skydd av djur under transport antogs 1977 (rådets direktiv 77/489/EG av den 18 juli 1977(1)). Det ersattes av rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991(2) och ändrades senare av rådets direktiv 95/29/EG av den 29 juni 1995(3).

Den dagliga tillämpningen av gemenskapsbestämmelser ligger inom ramen för medlemsstaternas behörighet.

I artikel 13 i rådets direktiv 95/29/EG föreskrivs att kommissionen skall inge en rapport till rådet om de erfarenheter medlemsstaterna gjort efter genomförandet av detta direktiv, eventuellt kompletterad med förslag. Rapporten skall läggas fram för rådet före juni 2000 och inbegripa all tillgänglig information. Med beaktande av slutsatserna i ovannämnda rapport kommer kommissionen att lägga fram förslag om att ändra den befintliga lagstiftningen för att garantera att den efterlevs på ett bättre sätt.

Tre veterinärexperter från kommissionen arbetar för närvarande särskilt med frågor som rör djurs välbefinnande på kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor i Dublin. De besök som veterinärerna gör i medlemsstaterna inbegriper aspekter som rör djurs välbefinnande under transport. Genomförandet av rådets direktiv 91/628/EEG om skydd av djur under transport kommer även fortsättningsvis att ges hög prioritet i det arbete som utförs av gruppen för djurens välbefinnande vid kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor.

Dessutom ingår välbefinnandefrågor i de besök som utförs av andra inspektörer från kontoret, i synnerhet med avseende på behandlingen av värphöns i bur och i samband med slakt.

(1) EGT L 200, 8.8.1977.

(2) EGT L 340, 11.12.1991.

(3) EGT L 148, 30.6.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0409/00

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(15 februari 2000)

Ämne: Minskad användning av torv i trädgårdsodling

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att främja minskad användning av torv i privat och kommersiell trädgårdsodling och gynna användningen av alternativ för att skydda torvmossens naturliga låglandsmiljö?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(31 mars 2000)

Med hänsyn till sökandet efter alternativ till användningen av torv i trädgårdsodling utvärderar kommissionen möjligheten att reglera kompostframställningen från den del av det kommunala avfallet som är biologiskt nedbrytbar. Kompost av passande kvalitet (vad avser förekomsten av tungmetaller, organiska föreningar och patogena organismer) kan ersätta torv i ett antal fall i dess användning i privat och kommersiell trädgårdsodling.

Huvudmekanismen för gemenskapens involvering i skyddet av torvmossens naturliga låglandsmiljö är dock upprättandet av nätet Natura 2000 för skyddade områden enligt rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1).

Gemenskapen har även gett sitt stöd till många projekt för bevarande och återställande av torvmossar enligt Lifeförordningen.

(1) EGT L 206, 22.7.1992, ändrat genom rådets direktiv 97/62/EG av den 27.10.1997, EGT L 305, 8.11.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0239/00

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Lokala och regionala sysselsättningspakter

Kan kommissionen med anledning av att man antagit lokala och regionala sysselsättningspakter

1. informera om det exakta antal lokala och regionala sysselsättningspakter som ingåtts i sammanhållningsländerna,

2. göra en bedömning av hur de har utvecklats hittills i varje sammanhållningsland,

3. förklara vilka principer som ligger till grund för de nya pakterna för perioden 20002006?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(23 mars 2000)

En detaljerad förteckning över de 89 lokala och regionala sysselsättningspakter som lanserades 1997 på kommissionens initiativ har tillsammans med de första resultaten publicerats i ett kommissionsdokument med titeln Andra delrapporten om lokala och regionala sysselsättningspakter(1).

Vad gäller nästkommande programplaneringsperiod är kommissionens grundläggande strategi att främja en konsolidering och spridning av de lokala och regionala pakterna inom strukturfondernas operativa program. Detaljerade riktlinjer för detta anges i kommissionsdokumentet Riktlinjer för lokala och regionala sysselsättningspakter 20002006(2).

(1) SEK(1999) 1932.

(2) SEK(1999) 1933.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0779/00

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: Gemensam handelspolitik och regeringskonferensen

I kommissionens yttrande om regeringskonferensen föreslog den att bestämmelserna beträffande den gemensamma handelspolitiken, inklusive omröstning med kvalificerad majoritet i rådet, skulle utvidgas till att gälla överenskommelser om tjänster och immaterialrätt.

Kan kommissionen bekräfta att utvidgningen av den gemensamma handelspolitiken kommer att omfatta alla tjänster utan undantag, inklusive de inom det kulturella området och särskilt audiovisuella tjänster?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(7 april 2000)

I kommissionens yttrande om regeringskonferensen görs ingen åtskillnad mellan olika typer av tjänster när det gäller utvidgning av bestämmelserna om handelspolitik i artikel 133 (f.d. artikel 113) i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0833/00

från Bertel Haarder (ELDR) till kommissionen

(21 mars 2000)

Ämne: Rätt att ansöka om ersättning för exproprierad egendom i Polen

Nya bestämmelser i Polen har lett till att endast polska medborgare som bott i Polen under mer än fem år kan ansöka om ersättning för privat egendom som exproprierades efter andra världskriget. Detta innebär att personer som var tvungna att fly från Polen under och efter andra världskriget inte kan ansöka om ersättning från den polska staten.

Kan kommissionen uppge om den känner till detta problem och om det i så fall har diskuterats i samband med Polens anslutningsförhandlingar?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

Som kommissionen angav i sitt svar till Gary Titleys muntliga fråga H-0642/99 under frågestunden i samband med parlamentets sammanträdesperiod i november 1999(1) följer kommissionen med stort intresse debatten i Polen om det nya lagförslaget som den polska regeringen lagt fram om återbördande av konfiskerad egendom.

Kommissionen är fullt medveten om att detta är en invecklad och huvudsakligen inrikespolitisk angelägenhet för Polen. Vad beträffar de nuvarande medlemsstaterna, faller inrättandet av återbördandesystem inom Polens befogenhet.

De framlagda ändringsförslagen till lagen om återbördande som avser nationalitets- och medborgarskapsklausuler debatteras för närvarande i Sejmen och är föremål för en översyn av författningsdomstolen för att se om de är i enlighet med den polska författningen. Det återstår att se vilket det slutliga tillämpningsområdet för den nya lagen kommer att bli.

Kommissionen skulle välkomna varje framsteg mot att anta lagen och kommer att fortsätta att övervaka ärendet noggrant och rapportera om detta i nästa återkommande rapport.

(1) Parlamentets debatter (november 1999).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0986/00

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(31 mars 2000)

Ämne: Loi Evin-fallet

Kan kommissionsledamot Bolkestein ge en försäkran om att han hänskjuter ärendet till EG-domstolen om de förhandlingar som förs inte leder till en lösning som är förenlig med EG-fördraget och som garanterar privatföretagens rättssäkerhet?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0984/00, E-0985/00 och E-0986/00 ingivet av Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 maj 2000)

Kommissionen vill åter påminna om att den undersöker detta ärende mycket noggrant, inte bara på grund av de stora farhågorna i parlamentet, utan även därför att kommissionens är mycket mån om att se till att bestämmelserna om den inre marknaden efterlevs.

Kommissionens huvudsakliga mål i detta fall är att se till att de utomterritoriella effekterna av Loi Evin stämmer överens med artikel 49 i EG-fördraget (f.d. artikel 59), dvs. att de står i ett rimligt förhållande till skydd av folkhälsan, ett mål som kommissionen stöder fullt ut. I detta avseende anser kommissionen att uppförandekoden från 1995 i princip kan vara ett adekvat medel för att se till att proportionalitetskraven tillgodoses. Kommissionen anser dock att det är nödvändigt att de franska myndigheterna ytterligare förbättrar koden när det gäller en inskränkning av dess tillämpning till ett begränsat antal väl definierade fall, för att se till att den ger större rättssäkerhet och förutsägbarhet för alla parter, inklusive dem som organiserar sportaktiviteter i andra medlemsstater. Kommissionen har för avsikt att diskutera dessa punkter med de franska myndigheterna inom en snar framtid. När kommissionen fattat ett slutligt beslut i denna fråga kommer beslutet att offentliggöras enligt gällande förfaranden och kommissionen kommer, givetvis, att med största nöje besvara alla ytterligare frågor som parlamentsledamoten kan tänkas vilja ställa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0501/00

från Christopher Huhne (ELDR) till rådet

(25 februari 2000)

Ämne: Arbetstiden för rådets personal

Vilka är de föreskrivna arbetstiderna sammanlagt per vecka samt den dagliga arbetstidens början och slut för rådets personal? På vilket sätt erbjuds personalen att ta igen flextid?

Svar

(18 maj 2000)

Rådet meddelar den ärade parlamentsledamoten att arbetstiden för rådets personal styrs av avdelning IV, kapitel 1, artiklarna 55 till 56b i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän och övriga anställda vid Europeiska gemenskaperna. Enligt dessa artiklar får den normala arbetstiden i veckan inte överstiga 42 timmar som fördelas enligt en arbetstidsplan som skall fastställas av tillsättningsmyndigheten. Vid rådets generalsekretariat föreskrivs i denna arbetstidsplan för heltidsarbete minst 37,5 timmar i veckan som fördelar sig över en arbetstid som sträcker sig från mellan 8.00 och 8.45 fram till 17.00, inbegripet en lunchpaus som skall tas ut mellan 12.15 och 14.15, beroende på ankomsttiden, vilket dock inte hindrar att möten får fortsätta till 18.00.

Rådet vill tillägga att enligt artikel 55 första stycket i de ovannämnda tjänsteföreskrifterna tjänstemän i aktiv tjänst alltid skall stå till sin institutions förfogande, men att det totala antalet övertidstimmar inte får överstiga 150 under en sexmånadersperiod (artikel 56). Därutöver kan det behöva preciseras att, inom ramen för ovan nämnda bestämmelser, tjänstemän och anställda vid rådets generalsekretariat i sin verksamhet styrs av en arbetsrytm som är nära förbunden med själva rådets arbetsvolym och arbetsrytm; de sifferuppgifter som begärs i frågan skall alltså ses mera som en vägledning än strikt matematiskt. Detta innebär i praktiken att större delen av den personal som har direkt ansvar för uppföljningen av arbetet inom rådets instanser arbetar minst fram till 18.00. Slutligen kan nämnas att inom ramen för pågående översyn av arbetsförhållandena för tjänstemännen vid generalsekretariatet ett utkast till arbetstidsreform är under utredning.