SKRIFTLIG FRÅGA E-3087/00

från Toine Manders (ELDR) och Maria Sanders-ten Holte (ELDR) till kommissionen

(2 oktober 2000)

Ämne: Skatt på person- och motorfordon

Nederländerna är ett av få länder inom Europeiska unionen som har en skatt på person- och motorfordon, BPM (Belasting Personen en Motorvoertuigen), eller liknande skatter som står i proportion till inköpsvärdet vid förvärv och/eller import av bilar. Vi känner till att skattepolitiken fortfarande hör till det område där de nationella regeringarna har uteslutande behörighet och att medlemsstaterna tills vidare inte önskar att överge detta privilegium till förmån för Europa. Å andra sidan måste vi emellertid förhindra att vi genom vår skattepolitik lägger hinder i vägen för gemenskapslagstiftningen. Lagstiftningen för den inre marknaden medför skyldigheter när det gäller fri rörlighet. Det faktum att Nederländerna i motsats till de flesta övriga länderna i Europa har en BPM-skatt är naturligtvis ett hinder som kan försvåra den fria rörligheten för varor.

1. I mitten av 1999 ingav det nederländska finansministeriet en ansökan hos kommissionen för att undersöka om det är tillåtet med en avskrivning av BPM-skatten per månad i stället för per år. Hittills har ingen reaktion på denna ansökan noterats.

Kommer kommissionen att reagera? Om så inte är fallet: varför inte? Om så är fallet: när?

2. Vid import av bilar förekommer i Nederländerna en (rest-)BPM-skatt. Importen av framför allt nyare begagnade bilar gynnas genom den nya avskrivningsmetoden, men på grund av att BPM-skatten inte återbetalas vid export uppstår det inte något utrymme för exporter.

Anser kommissionen att det behövs en återbetalning av BPM-skatt vid export för att avstyra detta hinder för den inre marknaden?

3. Krisen med de höga oljepriserna i Europa är kanske rätt tillfälle att undersöka om BPM-skatten är tillåtlig respektive berättigad i förhållande till skyldigheterna enligt lagstiftningen för den inre marknaden. BPM-skatten är som sagt en typ av skatt som inte förekommer i de flesta övriga EU-medlemsstaterna. Myndigheterna tar ju redan genom de höga punktskatterna på drivmedel ut särskilt mycket skattepengar från bilisterna. När nu bilen sedan länge inte är någon ren lyxprodukt längre, utan är oumbärlig för den ekonomiska verksamheten i alla medlemsstater, är det möjligen inte längre befogat med denna tunga beskattning i form av BPM-skatt och punktskatter.

Anser kommissionen att uttag av BPM-skatt i Nederländerna hindrar den inre marknaden från att fungera, eftersom detta skapar oacceptabla hinder för den fria rörligheten för varor? Om så inte är fallet: varför inte? Om så är fallet: Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att snarast möjligt upphäva denna snedvridning av den inre marknadens principer?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(20 november 2000)

1. och 3. Den nuvarande gemenskapslagstiftningen gör det möjligt för medlemsstaterna att ta ut icke-harmoniserade indirekta skatter så länge som principerna i EG-fördraget och sekundärrätten respekteras. Kommissionen har därför tidigare haft en diskussion med de nederländska myndigheterna om skatten på personbilar och mopeder (wet op de belasting van personenauto's en motorrijwielen 1992 (BPM)). Kommissionen ansåg att BPM borde anses skattemässigt missgynna fordon från andra medlemsstater som tagits i bruk i Nederländerna och som var ett år gamla eller yngre. Då den nederländska lagstiftningen föreskrev en beräkning av den importerade bilens restvärde genom användning av nettopriset i katalogen minus en enda procentenhet per månad bekräftade den information som kommissionen förfogade över att värdeminskningen var något högre för begagnade bilar som var lika gamla och som såldes inom landet. Det ledde till en situation där skattebördan var högre för ett fordon som

importerats några månader tidigare än för en identisk nederländsk bil. Detta utgjorde skattediskriminering i enlighet med artikel 90 (f.d. artikel 95) i EG-fördraget.

Efter bilaterala kontakter har de nederländska myndigheterna infört en ny skala för schablonmässig avskrivning av skatt som bättre överensstämmer med den ekonomiska verkligheten. Den 1 juli 1999 kunde därför kommissionen besluta att avsluta detta ärende.

2. Såsom redan nämnts under punkt 1 gör den nuvarande gemenskapslagstiftningen det möjligt för medlemsstaterna att ta ut icke-harmoniserade indirekta skatter så länge som principerna i EG-fördraget och sekundärrätten respekteras. Endast artikel 91 (f.d. artikel 96) i EG-fördraget tar upp förbud mot diskriminering vid export till en plats utanför det nationella territoriet och i den föreskrivs att för produkter som sänds till en annan medlemsstat får återbetalning av interna skatter eller avgifter inte ske med belopp som överstiger de interna skatter eller avgifter som direkt eller indirekt lagts på varorna. I det nederländska fallet har fordon inte varit föremål för återbetalning då de definitivt har lämnat Nederländernas territorium. På den här punkten har det alltså inte förekommit någon diskriminering.

Att inte betala tillbaka skatt vid definitiv export av ett fordon till en plats utanför Nederländernas territorium är ett politiskt val som inte står i strid med bestämmelser i gemenskapsrätten om medlemsstaternas suveränitet i skattefrågor.