SKRIFTLIG FRÅGA E-2673/02

från Pasqualina Napoletano (PSE), Hélène Flautre (Verts/ALE),Raimon Obiols i Germà (PSE), José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE),Pedro Marset Campos (GUE/NGL) och Bob van den Bos (ELDR) till kommissionen

(24 september 2002)

Ämne: Kriterier för hur partnerländer i Medelhavsområdet tagits med i programplaneringsdokumentet Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter, 20022004

I programplaneringsdokumentet 20022004 för Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter fastställs det vilka geografiska prioriteringar som skall motsvara unionens politiska prioriteringar, något som angivits i kommissionens meddelande av den 8 maj 2001(1). I fråga om partnerländerna i Medelhavsområdet förefaller prioriteringarna utgöras av Algeriet, Israel, Västbanken/Gaza, Tunisien.

Tycker inte kommissionen det är svårt både att förklara och begripa att länder som Marocko, Egypten, Libanon och Jordanien inte fått vara med?

Har kommissionen för avsikt att rätta till detta obegripliga beslut, i och med att alla länder i partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet bör utgöra en prioritet för unionen då det handlar om att stärka det civila samhället och demokratin och att detta tillvägagångssätt med att somliga får vara med och andra lämnas utanför riskerar att uppfattas som obegripligt och ge anledning till missförstånd både bland partnerländerna i Medelhavsområdet och bland allmänna opinionen i Europeiska unionen?

(1) KOM(2001) 252.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(19 november 2002)

Det faktum att Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) under perioden 20022004 inriktas på ett antal fokusländer och på vissa tematiska prioriteringar har sitt ursprung i kommissionens meddelande av den 8 maj 2002 om Europeiska unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land(1), i vilket man erkänner behovet av att utveckla ett mer strategiskt förhållningssätt för EIDHR. Tidigare rapporter(2) och utvärderingar från Europaparlamentet rörande Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter hade nämligen visat att effekten av EIDHR-biståndet var begränsad på grund av bristen på inriktning och insatsernas begränsade hållbarhet. Kommissionens föresats att anta ett mer strategiskt tillvägagångssätt för EIDHR välkomnades och uppmuntrades av rådet i juni 2001(3).

Efter omfattande samråd med kommissionens geografiska tjänster och delegationer fastställdes 29 fokusländer, däribland Medelhavsländerna Algeriet, Israel, Västbanken/Gaza och Tunisien. Urvalet gjordes enligt kriterier som fastställs i meddelandet från maj 2001: stärkande av effekterna av den verksamhet som finansieras av Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter, varvid hänsyn bör tas till den geografiska balansen, och stärkande av samstämmigheten och komplementariteten med andra gemenskapsinstrument för utvecklingssamarbetet och med medlemsstaternas verksamhet. Övervägandena rörande effekter och komplementaritet gjordes med beaktande av de övergripande politiska förbindelserna mellan Europeiska unionen och tredje land. För att kommissionen skall kunna se till att dess strategi är konsekvent och få fram mätbara resultat på platsen finns det inga planer på att under den närmaste framtiden göra en mer omfattande översyn av förteckningen över fokusländerna.

När det gäller komplementaritet med andra av gemenskapens samarbetsinstrument bör det emellertid betonas att det i Meda-programmet (partnerskapsavtalet mellan Europeiska unionen och Medelhavsområdet) fastställs omfattande anslag för det civila samhället i ett antal länder, t.ex. Egypten och Jordanien, och stöd till åtgärder för att främja goda styrelseformer. Även för reformer som rör demokratisering, bland annat av rättsväsendet, har i samarbete med flera Medelhavspartner betydande medel tilldelats inom ramen för Meda-programmet.

Kommissionen vill vidare påpeka att det civila samhället i alla tredjeländer, däribland alla Medelhavspartner, har haft möjlighet att inge projekt i samband med alla de förslagsinfordringar på olika tematiska områden som under 2002 utlysts inom ramen för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter.

Förslagsinfordringar utlystes på följande områden:

a) stöd till avskaffandet av dödsstraffet,

b) förebyggande av tortyr och stöd till tortyroffer,

c) bekämpning av straffrihet och främjande av internationell lag och rätt,

d) bekämpning av rasism, främlingsfientlighet och diskriminering av etniska minoriteter och ursprungsbefolkningar.

(1) KOM(2001) 252 slutlig.

(2) Marlene Lenz rapport om skapandet av en särskild samordningsstruktur inom Europeiska kommissionen, med befogenheter i frågor som rör mänskliga rättigheter och demokratisering, PE 220.735/slutlig, 4.12.1997; Renzo Imbenis rapport om kommissionens rapport om genomförandet av de åtgärder som vidtagits för främjande av de mänskliga rättigheterna och demokratiseringen (1995), KOM(1996) 672 slutlig C4-0095/97, PE 223.610/slutlig, 2.12.1997; Yiannis Roubatis rapport om KOM(1995) 567 slutlig C4-0568/95, PE 228.009/slutlig, 6.11.1998.

(3) Rådets slutsatser om Europeiska unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land, Luxemburg, 25 juni 2001.