SKRIFTLIG FRÅGA E-1790/99

från Marit Paulsen (ELDR) till kommissionen

(11 oktober 1999)

Ämne: Malariavaccin

I u-länder finns ett stort behov av ett malariavaccin. Läkemedelsbolagen saknar dock intresse eftersom de inte skulle få tillräckligt med inkomster av att sälja sina mediciner i u-länder.

Skulle kommissionen som en del av biståndspolitiken kunna lägga ett förslag som går ut på att EU:s medlemsstater gör en beställning hos läkemedelsföretagen på ett malariavaccin och förbinder sig att betala ett visst pris för en dos vaccin? Ett sådant förslag skulle kunna leda till utvecklandet av ett vaccin.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 november 1999)

Kommissionen instämmer i frågeställarens analys men är inte övertygad om att den lösning som föreslås är möjlig eller ens skulle vara verksam. Kommissionen redogör nedan för en strategi som har större möjligheter att lyckas.

Varje år dör mer än en miljon människor i malaria, framför allt i de fattigaste länderna och befolkningsgrupperna. Biotekniska framsteg som gjorts på senare tid tyder på att det skulle vara möjligt att utveckla ett malariavaccin. Man skulle kunna tro att detta skulle vara av stort intresse både för det internationella samfundet och för de privata läkemedelsföretagen, men under en lång tid var så inte fallet. En undersökning som nyligen gjorts visar t.ex. att endast omkring 80 miljoner US-dollar per år satsas på malariaforskning, och endast en mycket liten del av dessa på utveckling av ett vaccin. Malariaproblemet och bristen på offentliga och privata investeringar i utvecklingen av ett vaccin är emellertid ämnen som blivit mer aktuella, tack vare ett flertal initiativ från Världshälsoorganisationens (WHO) sida och även inom ramen för gemenskapens femte ramprogram för forskning.

Bristen på investeringar i forskning och utveckling avseende ett malariavaccin hänger främst samman med att investeringar i forskning och utveckling avseende ny teknik övervägande görs när det gäller de rika ländernas problem, eftersom dessa länder har de största lönsamma marknaderna. En liknande situation råder när det gäller bristen på investeringar avseende ett aidsvaccin som är anpassat till tredje världens behov och offentliga hälsovårdssystem.

Allt tyder på att vi står inför en stor utmaning, hittills till stor del okänd, när det gäller svårigheten att få det globala forskarsamfundet att ta itu med den kris rörande folkhälsan i allmänhet och malaria och aids i synnerhet som de fattigaste länderna för närvarande står inför. Kreativitet och nya partnerskap behövs för att det enorma gapet mellan mänskliga behov, vetenskapliga insatser och marknadsvinster skall kunna överbryggas. Inom gemenskapen pågår för närvarande inledande diskussioner om ett sådant tillvägagångssätt när det gäller ett aidsvaccin för utvecklingsländerna, men liknande strategier skulle kunna, och bör, utvecklas i fråga om malaria. Vad strategin för aidsvaccinet beträffar görs flera insatser samtidigt i stället för efter varandra, för att arbetet skall kunna påskyndas och för att insatserna skall kunna vara till ömsesidigt stöd för varandra. De insatser som görs av gemenskapen är främst inriktade på följande: att skapa incitament för det privata näringslivet att investera mer i forskning och utveckling rörande ett aidsvaccin, t.ex. på de sätt som anges i det förslag till förordning om särläkemedel som för närvarande diskuteras i parlamentet; att skapa en trovärdig marknad i utvecklingsländerna genom att se till att medel avsätts för befintliga vaccin i de nationella budgetarna och i gemenskapens biståndsbudget; att tillsammans med de viktigaste partnerna skapa en potentiell framtida marknad genom att utlova ekonomiskt stöd till länderna för inköp av det nya vaccinet när det väl finns tillgängligt samt att öka den offentliga sektorns ekonomiska stöd till forskning och utveckling avseende ett aidsvaccin som är lämpat för utvecklingsländerna.

Gemenskapen befinner sig ännu i inledningsskedet när det gäller detta tillvägagångssätt i fråga om aids, och om samarbetet visar sig vara genomförbart och framgångsrikt kan andra åtgärder komma att bli aktuella. Det finns, som frågeställaren påpekar, goda skäl att vidta åtgärder av detta slag även när det gäller malaria.

Kommissionen vill också påpeka att gemenskapen, när det gäller malaria, nyligen ökade sitt stöd till forskning och utveckling inom femte ramprogrammet genom att offentliggöra två förslagsinfordringar (ett gällande bildande av en projektgrupp för forskning och utveckling avseende ett malariavaccin och ett gällande specifika forskningsprojekt i utvecklingsländer). Dessutom finansierar gemenskapen tillsammans med ett läkemedelsföretag ett pilotprojekt avseende klinisk demonstration i Gambia.