SKRIFTLIG FRÅGA E-1717/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (23 maj 1997)

Ämne: Lag om inmatning på elnätet

I sin skrivelse till näringsminister Rexrodt av den 26 oktober 1996 har kommissionär Van Miert förklarat att kommissionen på området för vindkraftsproducerad el utgått från en kapacitet år 1990 på 20 MW och en årlig kostnad för samtliga tyska elleverantörer på mellan 500 000 och 1 miljon DEM. Om man går efter denna beräkning uppgår vindenergins merkostnad till högst 0,0125 - 0,025 DEM/kWh. Denna beräkning stämmer överens med tysk rättspraxis på kartellområdet och uppgifter från sammanslutningar för förnybar energi. Samtidigt står denna siffra i skarp motsats till de påstådda merutgifter på upp till 900 miljoner DEM år 2005 som den tyska energiindustrin hävdar och som kommissionen övertagit utan prövning (med en uppskattad installerad vindkraftskapacitet på 4 000 MW). Om man utför beräkningarna på samma sätt som kommissionen skulle merutgifter på högst 100-200 miljoner DEM uppstå år 2005 för samtliga tyska energiproducenter.

1. Hur tror kommissionen att en fördubbling av andelen förnybar energi till år 2010 skall kunna uppnås, vilket grönboken om förnybara energikällor kräver, utan att en grund för ersättning för förnybar energi för inmatning på elnätet skapas, som måste innehålla incitament till att upprätta ny produktionskapacitet?

2. Hur vill kommissionen förklara påståendet att de verkliga merkostnaderna som förorsakas av vindkraft på 20 miljoner DEM år 1995 skulle kunna hindra handeln inom gemenskapen med el? Känner kommissionen dessutom till att det klagande vertikalt integrerade företaget PreussenElektra inte är ersättningspliktigt i den mening som avses i lagen om inmatning på elnätet. De som lagen i första hand riktas till är distributionsföretagen som exempelvis Schleswag, EWE och ÜNH.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1708/97, E-1710/97, E-1712/97 och E-1717/97 ingivna av Christos Papoutsis för kommissionen (31 juli 1997)

Kommissionen kan på detta stadium inte kommentera de olika summorna för kostnader och kapacitet inom den tyska elsektorn. Kommissionen vill dock bekräfta att den har åtagit sig att främja förnybara energikällor. Mot bakgrund av de positiva reaktionerna på grönboken om förnybara energikällor ((KOM(96)576 slutlig. )) har kommissionen för avsikt att föreslå ytterligare åtgärder för att främja spridningen av förnybara energikällor inom unionen. Ambitionen är att senast år 2010 uppnå det föreslagna vägledande målet om 12 % av marknadsandelarna.

Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el ((EGT L 27, 30.1.1997. )) trädde i kraft den 19 februari 1997. I artiklarna 8.3 och 11.3 i direktivet erbjuds medlemsstaterna uttryckligen möjligheten att prioritera kraftverk som använder förnybara energikällor eller avfall eller anläggningar för kombinerad el- och värmeproduktion vid inmatningsordningen mellan produktionsanläggningar. Direktivet behandlar dock inte frågan om finansieringen av sådana åtgärder, en fråga som enligt subsidiaritetsprincipen skall lösas på nationell nivå under den period som direktivet genomförs. Kommissionen kommer att granska alla föreslagna åtgärder för att bedöma om de är förenliga med direktivet utan att de påverkar relevanta bestämmelser i EG-fördraget, särskilt konkurrensbestämmelserna.

I rådets resolution av den 27 maj 1997 om en strategi för förnybara energikällor, som antogs på basis av kommissionens grönbok i samma ämne, noteras att det inom ramen för avregleringen av energimarknaden krävs politiska åtgärder inom medlemsstaterna, men även på gemenskapsnivå med hänsyn till subsidiaritetsprincipen, för att förbättra konkurrenskraften för förnybara energikällor. Kommissionen har för avsikt att behandla denna fråga ytterligare, i vilken ingår frågan om lagen om inmatning på elnätet, som ett led i förberedelserna för en gemenskapsstrategi för förnybara energikällor. Kommissionen har för avsikt att offentliggöra sin strategi i en vitbok och i ett förslag till handlingsplan senare under 1997, vilket omnämns i grönboken.