SKRIFTLIG FRÅGA E-1453/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(17 maj 2001)

Ämne: Registrering av arbetsolyckor och arbetssjukdomar

Trots det faktum att det inom den andra gemenskapsstödramen har reserverats medel för ändamålet så är Grekland det enda landet i Europeiska unionen som inte har något tillförlitligt system för registrering av arbetsolyckor och yrkessjukdomar. Denna omständighet har allvarliga följder för det statliga ingripandet i frågor som rör säkerhet och hälsa. Registreringen av olycksfall i arbetet handhas idag endast av IKA, en organisation för socialförsäkringar, och omfattar endast de försäkrade, det vill säga ca 45 % av arbetskraften totalt. Någon registrering av yrkessjukdomar förekommer inte heller.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att i samarbete med de behöriga grekiska myndigheterna se till att Grekland får ett tillförlitligt system för registrering av arbetsolyckor och arbetssjukdomar?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(24 juli 2001)

Kommissionen håller med frågeställaren om att det krävs insamling av tillförlitliga uppgifter om olycksfall i arbetet och arbetssjukdomar i gemenskapen.

Därför arbetar sedan 1990 Europeiska gemenskapernas statistikkontor (Eurostat) och Generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik vid kommissionen i samarbete med medlemsstaterna i form av ett gentlemen's agreement för harmonisering av den europeiska statistiken över olycksfall i arbetet (ESAW-projektet(1)) och den europeiska statistiken över arbetssjukdomar (EODS-projektet(2)). Arbetet skall förhoppningsvis utmynna i standardiserade kriterier och metoder för registrering av uppgifter både om olycksfall i arbetet och arbetssjukdomar.

När det gäller olycksfall i arbetet är arbetsgivaren enligt artikel 9.1 cd i ramdirektivet 89/391/EEG(3) skyldig att föra ett register över arbetsolycksfall, som resulterat i att arbetstagaren varit arbetsoförmögen under mer än tre dagar och i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis upprätta rapporter över arbetsolycksfall, som drabbat arbetstagarna. För närvarande finns uppgifter enligt ESAW (olyckor som lett till mer än tre dagars arbetsoförmögenhet eller till dödsfall) tillgängliga för åren 19931998 efter företagets verksamhet och storlek, offrets ålder, kön, nationalitet, yrke och yrkesställning, skadans beskaffenhet, skadad kroppsdel samt ort, datum, klockslag och följder för olyckan antal förlorade arbetsdagar, permanent funktionsnedsättning eller dödsfall på grund av olyckan. Som underlag för en mer aktiv politik för förebyggande av arbetsolyckor på EU-nivå har dessutom en grupp variabler just

införts (fas III), vilka skall göra det möjligt att identifiera och kartlägga olyckornas orsaker och omständigheter. Uppgifterna i fas III kommer att bli tillgängliga successivt från och med referensåren 20012004.

När det gäller EODS-projektet har arbete påbörjats med ett pilotprojekt kring de fall som beslutades 1995 för 31 punkter i den förteckning över arbetssjukdomar som kommissionen fastställde i sin rekommendation 90/326/EEG av den 22 maj 1990(4). Med utgångspunkt i pilotprojektet har IAH(5) just färdigställt metoderna för en första fas i EODS. Den omfattar följande variabler: medlemsstat, ålder, kön, yrke vid exponeringstillfället, företagets näringsverksamhet vid exponeringstillfället, medicinsk diagnos, orsakande agens, produkt som innehåller orsakande agens (om agenset är kemiskt eller biologiskt), allvarlighet (tillfällig eller permanent funktionsnedsättning) samt år och allvarlighet när sjukdomen först fastställdes. Insamlingen av uppgifter inom EODS fas I börjar under 2001 och rör fall av arbetssjukdomar som fastställs under året samt alla dödsfall i arbetssjukdomar under året.

När det gäller Grekland bör man skilja mellan statistik över olycksfall i arbetet och statistik över arbetssjukdomar.

För olycksfall i arbetet finns uppgifter insamlade och tillgängliga på nationell nivå på det område som IKA(6) svarar för. Uppgifterna lämnas också vidare till Eurostat enligt ESAW-metoderna och arbetas in i den europeiska statistiken. IKA, arbetsmarknadsministeriet och det grekiska statistikkontoret samarbetar med att sammanställa och överföra ESAW-uppgifter och med att förbereda fas III i Grekland. Två problem kvarstår, men de beaktas och korrigeras enligt ESAW-metodologin. För det första rapporteras på IKA:s område endast en del av alla olycksfall i arbetet som leder till mer än tre dagars frånvaro. Den del av olycksfallen som rapporteras uppskattas av IKA till 39 %, dvs. en nivå som är jämförbar med Danmark, Irland eller Storbritannien (46 %, 38 % respektive 43 %). I detta fall korrigerar Eurostat samtliga medlemsstaters uppgifter om antal rapporterade fall med rapporteringsfrekvensen så att det faktiska antalet olyckor (100 %) kan uppskattas, och det är de korrigerade talen som används för publikationer och för beräkning av olycksfallsfrekvensen (antalet olycksfall per 100 000 anställda). För det andra ingår endast uppgifter från IKA:s ansvarsområde, omkring 45 % av alla anställda i Grekland, vilket frågeställaren påpekar. IKA:s ansvarsområde är privatanställda personer. Detta är den population som omfattas av ESAW-statistiken även i flera andra medlemsstater (i exempelvis Belgien och Frankrike omfattas endast privatanställda). Men det utmärkande för Grekland är arbetskraftens yrkesställning som innebär att endast 45 % omfattas. År 1999 utgjorde arbetsgivare, egenföretagare och familjemedlemmar 43,4 % av alla yrkesverksamma, jämfört med 16,2 % i EU som helhet (källa: gemenskapens arbetskraftsundersökning, Eurostat). För beräkning av olycksfallsfrekvensen jämför dock Eurostat antalet olycksfall med antalet arbetstagare som ESAW-uppgifterna faktiskt avser.

För statistiken över arbetssjukdomar innebär inte den europeiska förteckningen över arbetssjukdomar några större problem för Grekland, men eftersom det nationella förfarandet för erkännande av arbetssjukdomar är trögrörligt, kan man vänta sig att alla faktiska fall inte bokförs där. De uppgifter som lämnats till Eurostat under pilotinsamlingen för EODS om arbetssjukdomar som erkänts under 1995 var mycket låga (92 fall av totalt över 57 000 fall i hela EU). I slutrapporten från IAH(7) om utvärderingen av denna försöksverksamhet påpekas särskilt att uppgifterna om Grekland inte är representativa för arbetskraften som helhet och att uppgifterna om de nationella systemens täckning inte är tillgängliga för Grekland och att Grekland därför ofta fått undantas från analysen. Eurostat har dock underrättats om att det grekiska arbetsmarknadsministeriet inrättat en arbetsgrupp där IKA och andra berörda organ deltar för att undersöka hur den grekiska statistiken över arbetssjukdomar kan förbättras. Kommissionen stöder för sin del medlemsstaterna i allmänhet och Grekland i synnerhet i detta arbete genom att via sina arbetsgrupper och publikationer sprida EODS-metoderna(8) och goda lösningar som används i andra medlemsstater.

(1) ESAW: European Statistics of Accidents at Work.

(2) EODS: European Occupational Diseases Statistics.

(3) Rådets direktiv av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet, EGT L 183, 29.6.1989.

(4) Kommissionens rekommendation 90/326/EEG av den 22 maj 1990 om fastställande av en europeisk förteckning över yrkessjukdomar (svensk version saknas), EGT L 160, 26.6.1990.

(5) IAH: Institutet för arbetshygien i Finland.

(6) IKA: den grekiska socialförsäkringskassan för olycksfall i arbetet och arbetssjukdomar för privatanställda.

(7) Eurostats arbetsdokument Population and social conditions 3/1999/E/nr 2.

(8) Eurostats arbetsdokument Population and social conditions 3/2000/E/nr 18 och 19.