SKRIFTLIG FRÅGA E-0198/02

från Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Åldersgränser för tandläkare

I den tyska hälso- och sjukvårdslagstiftningen (Gesundheitsstrukturgesetz) finns en åldergräns för tandläkare.

Jag har fått en fråga om i vilken utsträckning denna inskränkning är förenlig med artikel 12 i EG-fördraget (f.d. artikel 6, förbud mot diskriminering) samt med artiklarna 40 och 44 i samma fördrag (fri rörlighet för arbetstagare och etableringsfrihet) om tandläkaren redan har passerat den åldersgräns som anges i hälso- och sjukvårdslagstiftningen.

Strider det mot de nämnda artiklarna i EG-fördraget att inte tillåta en tandläkare att utöva sitt yrke på grund av åldersskäl? Är kommissionen medveten om detta problem? Har det redan förekommit liknande fall och klagomål? Har kommissionen redan vidtagit några åtgärder, och vilka åtgärder planerar man om klagomålen skulle visa sig vara berättigade?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 mars 2002)

Enligt artikel 12 i EG-fördraget är all diskriminering på grund av nationalitet, dvs. unionsmedborgarna emellan, förbjuden. Samma princip återkommer i fördragets bestämmelser om fri rörlighet för arbetstagare, artikel 39 i EG-fördraget. Av uppgifterna i den skriftliga frågan finns det inget som tyder på diskriminering på grund av nationalitet.

Etableringsrätten och rätten att tillhandahålla tjänster artiklarna 43 och 49 i EG-fördraget omfattas av medlemsstaternas lagstiftning i de fall då unionen inte har antagit några harmoniserade bestämmelser. Enligt fördraget måste inskränkningar i dessa rättigheter motiveras.

Enligt domstolens rättspraxis om etableringsrätten måste inskränkningar som förhindrar eller försvårar utövandet av de grundläggande rättigheterna i EG-fördraget uppfylla fyra villkor: de måste tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt; de måste motiveras av absoluta krav av allmänt intresse; de måste vara anpassade till att uppnå det mål som avses; de får inte vara mer omfattande än vad som behövs för att uppnå målet.

Mot bakgrund av de uppgifter som parlamentsledamoten lämnat tycks inte den tyska lagen eller tillämpningen av denna vara oproportionerlig eller på annat sätt strida mot de tidigare nämnda kraven. Såvitt kommissionen känner till har det tidigare inte förekommit några klagomål beträffande åldersgränser för att utöva tandläkaryrket.

För närvarande tänker kommissionen inte vidta några andra åtgärder med anledning av uppgifterna om den tyska lagstiftningen.

Om man ser diskriminering på grund av ålder i ett vidare sammanhang, stadgas det i artikel 13 i EG-fördraget att lämpliga rättsliga åtgärder får vidtas mot diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Enligt rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 är diskriminering på grund av bl.a. ålder i samband med arbete och sysselsättning förbjuden. Medlemsstaterna måste införliva direktivet senast den 2 december 2003. Om det är nödvändigt för att beakta alla särskilda omständigheter kan de dock få ytterligare tre års respit från detta datum för att genomföra bestämmelserna om diskriminering på grund av ålder och funktionshinder. Dessutom är det tillåtet för medlemsstaterna att anta bestämmelser, enligt vilka olika behandling på grund av ålder inte är diskriminering, om de inom lagens räckvidd motiveras av legitima syften, t.ex. skälig anställningspolicy, mål för arbetsmarknads- eller yrkesutbildning. Medlen för att uppnå dessa syften skall vara lämpliga och nödvändiga.

Kommissionen har därför ingen möjlighet att ingripa i det här fallet för att säkerställa tillämpningen av principen om likabehandling på grund av ålder, innan direktivet har införlivats med nationell lag.