ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1114/01

från Carlos Carnero González (PSE) till rådet

(9 april 2001)

Ämne: Den namibiska regeringens åtgärder mot homosexuella

Massmedierna har i dag uppgett att Namibias president, Sam Nujoma, har gett polisen i uppdrag att gripa, häkta och deportera alla homosexuella och lesbiska personer med motiveringen att landets författning inte tillåter homosexualitet.

Jag anser att dessa åtgärder kränker medborgarnas mänskliga rättigheter i Namibia, står i strid med rättstatens grundläggande principer och att de följaktligen är helt oacceptabla för världssamfundet.

Jag anser att Europeiska unionen bestämt bör ta avstånd ifrån de beslut som den namibiska regeringen har fattat, kräva att besluten omedelbart upphävs och värna om full respekt för medborgarnas grundläggande rättigheter i detta land, inbegripet rätten till fritt val av sexuell läggning.

Med hänsyn till att Namibia undertecknat Cotonoukonventionen, och att innehållet i denna konvention berör demokratiska principer och mänskliga rättigheter, ställer jag följande fråga: Vilka åtgärder ämnar rådet brådskande vidta för att motsätta sig den namibiska regeringens beslut och kräva ett ovillkorligt upphävande av besluten?

Svar

(16 juli 2001)

Som svar på den ärade parlamentsledamotens fråga kan rådet upplysa honom om att EU givit ordförandeskapets lokala företrädare i uppdrag att göra en de marsch i Windhoek för att meddela EU:s oro över hot och muntliga attacker mot minoriteter i Namibia. EU anser att sådana officiella uttalanden mot minoriteter, bl.a. homosexuella, är oacceptabla och ser dem som ett oroande tecken på intolerans.

EU anser att dessa uttalanden och åtgärder strider mot den politik för försoning, tolerans, harmoni och enighet i mångfald som Namibias regering antog efter oberoendet och uppmanar regeringen i Namibia att kvarstå vid respekten för mänskliga rättigheter.

EU anser att de kränkande uttalandena mot minoriteter i landet skadar förtroendet för Namibias framtid och undergräver regeringens berömvärda ansträngningar för att dra till sig utländska investeringar, utveckla turistindustrin och höja det namibiska folkets levnadsstandard.

Innehållet i denna de marsch kan vid ett senare tillfälle utfärdas som ett uttalande från EU och så snart den namibiska regeringens reaktion på de marschen blir känd kommer EU att vid behov återkomma till frågan.

Rådet har även noterat den resolution som Europaparlamentet antog vid sitt möte den 5 april 2001 i Strasbourg om de homosexuellas rättigheter i Namibia och som Europaparlamentet avser att tillställa regeringen i Namibia.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1823/01

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(20 juni 2001)

Ämne: Införandet av obligatorisk pant på engångsförpackningar i Tyskland

I Tyskland överväger man att genom en ändring av den tyska förpackningsförordningen införa obligatorisk pant för engångsförpackningar avsedda för drycker.

Anser kommissionen att regler av detta slag behövs av miljöpolitiska skäl? Är kommissionen medveten om att andra återvinningssystem, exempelvis återvinning genom förbränning, garanterar en minst lika hög miljöskyddsnivå?

Anser kommissionen att denna nationella åtgärd medför en begränsning av den fria rörligheten för varor i enlighet med artikel 28 i EG-fördraget?

Är kommissionen medveten om att direktiv 94/62/EG(1) innebar en fullständig harmonisering av förpackningsbestämmelserna i hela gemenskapen och att en avvikelse endast är möjlig i enlighet med artikel 95.5 i EG-fördraget, men att de förutsättningar som anges i artikel 95.5, särskilt att det skall finnas nya vetenskapliga belägg och ett problem som är specifikt för den medlemsstaten, uppenbarligen inte föreligger?

(1) EGT L 365, 31.12.1994, s. 10.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1774/01, E-1775/01, E-1776/01, E-1777/01 och P-1823/01 ingivet av Frederik Bolkestein för kommissionen

(26 juli 2001)

Förslaget till en andra ändring av den tyska förordningen om emballage, vilket meddelades med stöd av direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall(1) och 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter(2), har granskats av kommissionen mot bakgrund av de relevanta bestämmelserna i gemenskapsrätten.

Bl.a. de frågor som parlamentsledamöterna tar upp har granskats av ansvariga tjänstemän inom kommissionen.

Vid sitt sammanträde den 13 juli 2001 antog Bundesrat en resolution som lagts fram av flera delstater gemensamt och röstade inte för det förslag som meddelats kommissionen. Frågan om förslaget stämmer överens med gemenskapsrätten är därför inte längre aktuell.

(1) EGT L 365, 31.12.1994.

(2) EGT L 204, 21.7.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0763/01

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(13 mars 2001)

Ämne: Skatt på begagnade bilar som importerats från andra EU-länder

Den 22 februari 2001 avkunnade EG-domstolen sin dom i mål C-393/98. Enligt domslutet har Portugal inte rätt att ta ut skatt på begagnade bilar som importeras från andra EU-länder.

Danmark har en lagstiftning som syftar till att förhindra import av begagnade bilar från andra medlemsstater. Detta sker i form av en registreringsavgift som fastställs enligt en uppskattning av den importerade bilens värde. Först görs en bedömning på förhand, sedan en besiktning och slutligen fastställs avgiften.

Avgiften kan variera mycket, men ligger normalt på ca 200 procent. Det finns dock fall där man krävt en avgift på 500 procent, vilket självfallet är prohibitivt, till och med med beaktande av att avgifterna på nya bilar även för övrigt är höga i Danmark.

Anser kommissionen att ovannämnda dom avseende Portugal analogt kan tillämpas på den danska avgiften på importerade, begagnade bilar?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 juni 2001)

Kommissionen bekräftar att den anser att EG-domstolens dom av den 22 februari 2001 i mål C-393/98, Gomes Valente, kan få konsekvenser utöver den aktuella tvisten som har blivit föremål för begäran om förhandsavgörande vid domstolen.

Vid kommissionens första analys framstår följande punkter som väsentliga:

- Domstolen finner att en medlemsstat för att undvika den inneboende trögheten hos ett system, där det krävs en bedömning eller ett expertutlåtande av den faktiska värdeminskningen för varje fordon, kan beräkna begagnade fordons värde genom schablonmässiga tabeller som fastställs i lag eller annan författning och vilka utarbetas på grundval av kriterier som ålder, körsträcka, allmänt skick, drivsystem samt fordonets märke och modell. Detta värde torde generellt sett ligga mycket nära bilarnas verkliga värde.

- Domstolen kräver att en privatperson som ifrågasätter om den beräkning som gjorts av administrationen är korrekt måste ha möjlighet att överklaga beslutet, även om ett nytt system som tar hänsyn till de ovannämnda faktorerna införs.

- Domstolen klargör att skatteneutralitet mellan medlemsstaterna inte på något sätt innebär att det finns anledning att sätta en konkurrensfördel i fråga om begagnade bilar som har anskaffats på gynnsammare villkor beträffande pris etc. i en annan medlemsstat ur spel.

Samtliga punkter kan beröra bland annat Danmark.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0758/01

från Werner Langen (PPE-DE) till kommissionen

(7 mars 2001)

Ämne: EU:s slaktningsprogram för avlastning av nötköttsmarknaden

I samband med EU:s program för stöd till nötköttsmarknaden skall man i Tyskland köpa in, slakta och bränna upp 400 000 kor som är äldre än 30 månader. Dessa åtgärder berör 12 000 djur från Rheinland-Pfalz. 314 tyska slakterier kan delta i ett anbudsförfarande som annonserats av det tyska lanbruksministeriet i Bundesanzeiger, om de har kapacitet att slakta 40 kor i timmen. Anledningen till detta krav är de stränga villkoren i EU:s förordning. Enligt ett av de största slakteriföretagen i Rheinland-Pfalz är det på grund av den fördröjning som beror på kravet på provtagning av hjärnsubstans för BSE-testning inte möjligt att slakta 40 kor i timmen. Konsekvensen skulle bli att korna måste transporteras till slakterier som kan uppbringa en motsvarande kapacitet. Transportkostnader som drabbar lantbrukarna samt onödigt långa djurtransporter skall dock undvikas.

Jag frågar med anledning av detta kommissionen:

1. Exakt hur är de stränga villkor utformade som medför att man måste slakta 40 kor i timmen, och hur strikt kommer de att tillämpas?

2. Hur motiverar kommissionen dessa krav, och anser man att dessa mot bakgrund av de ovannämnda svårigheterna är absolut nödvändiga?

3. Vilka möjligheter ser kommissionen när det gäller att ta itu med konkreta problem för genomförandet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 maj 2001)

I kommissionens förordning (EG) nr 2777/2000 av den 18 december 2000 om undantagsåtgärder till stöd för nötköttsmarknaden(1) specificeras inte någon särskild typ av slakterier med avseende på slaktkapacitet. Enligt artikel 7 i förordningen skall medlemsstaterna icke desto mindre vidta alla åtgärder som krävs för en effektiv tillämpning av systemet, särskilt i överensstämmelse med bestämmelserna i artikel 5 i förordningen.

Enligt uppgifter från de tyska myndigheterna fastställdes minimislaktkapaciteten i varje slakteri på grund av svårigheterna att med kort varsel få tillräckliga personalresurser till kontrollerna på plats. Geografiskt täcker emellertid de utvalda slakterierna de främsta nötköttsproducerande områdena i Tyskland och säkerställer därmed rimliga transportavstånd för djuren.

(1) EGT L 321, 19.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0567/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2001)

Ämne: Revisionsförklaring för generaldirektoratet för regionalpolitik

Vid budgetkontrollutskottets möte den 7 februari 2001 meddelade kommissionsledamot Fischler att den exakta felfrekvensen 1999 för de ekonomiska transaktionerna inom generaldirektoratet för jordbruk uppgick till 3,06 procent.

I den anda av samarbete och öppenhet som råder mellan de europeiska institutionerna skulle jag vilja be den kommissionsledamot som har ansvaret för regionalpolitik att ta fram motsvarande siffra för de ekonomiska transaktionerna inom detta generaldirektorat? Om det inte kan göras, vad är orsaken till detta?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 och E-0570/01 ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(11 april 2001)

Kommissionen vill erinra ledamoten om att revisionsrätten inte anger någon felmarginal i sin revisionsförklaring till den allmänna budgeten, eftersom rätten anser att det skulle ge en alltför förenklad bild av kommissionens ekonomiska förvaltning om man grundade sig endast på denna indikator.

Därför beslutade revisionsrätten för tre år sedan att inte ange någon allmän felmarginal och att ändra revisionsförklaringens innehåll för att därmed ge den myndighet som beviljar ansvarsfrihet en mer utförlig, beskrivande framställning.

Revisionsrätten har vid flera tillfällen påpekat att angivande av en eventuell felmarginal på lägre nivå (till exempel per sektor eller generaldirektorat), framräknad från en allmän felmarginal, skulle vara helt missvisande. De transaktioner som revideras av rätten är alltför fåtaliga och det vore inte möjligt att fastställa en korrekt felmarginal på lägre nivå.

Följaktligen kan kommissionen inte lämna de begärda uppgifterna till parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1075/01

från John Cushnahan (PPE-DE) till rådet

(5 april 2001)

Ämne: Klagomål om polisvåld i Tjeckien

Känner rådet till klagomålen om polisvåld i Tjeckien under Världsbankens och Internationella valutafondens möte i Prag i september 2000? Vilka åtgärder har rådet, till följd av kränkningen av de människors rättigheter som hölls kvar i häkte efter protesterna, för avsikt att vidta för att se till att Tjeckien undersöker alla klagomål om tortyr och omild behandling på ett opartiskt sätt?

Svar

(16 juli 2001)

Rådet har inte fått någon särskild information om klagomål om polisvåld i Tjeckien under Världsbankens och Internationella valutafondens möte i Prag i september 2000.

Rådet fäster största vikt vid att kandidatländerna respekterar de demokratiska principerna, rättsstatsprincipen och de mänskliga rättigheterna. När det gäller Tjeckien noterar rådet att kommissionen i sin återkommande rapport (2000) om Tjeckiens framsteg på vägen mot anslutning drar slutsatsen att landet fortsätter att uppfylla de politiska Köpenhamnskriterierna. Det kan särskilt noteras att Tjeckien har fortsatt att utveckla sin interna institutionella ram i fråga om mänskliga rättigheter genom att låta inrättandet av en tjänst som hög kommissarie för mänskliga rättigheter 1998 följas av inrättandet av en ombudsmannamyndighet i februari 2000, där ombudsmannen har bemyndigande att handlägga en rad ärenden, bl.a. klagomål mot polisen.

Om det visar sig att ovannämnda grundläggande principer har kränkts kan det bli tal om att göra lämpliga framställningar till Tjeckien, särskilt inom ramen för de organ som inrättats genom Europaavtalet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1413/01

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(14 maj 2001)

Ämne: Skattediskriminering vid överlåtande av arbetskraft från det övriga området inom gemenskapen

Hittills gällde i Österrike också för företag som hyrde ut arbetskraft att den kommunalskatt som skulle betalas beräknades på summan av arbetslönerna.

Från och med den 1 januari 2001 skall, enligt artikel 20 i lagen som åtföljer budgeten 2001 (Budgetbegleitgesetz 2001, BGBL 1, 142/2000), ett företag som anlitar arbetskraft som hyrts in från ett personaluthyrningsföretag betala 70 procent i kommunalskatt på kostnaderna för inhyrningen av denna arbetskraft. Eftersom detta innebär att bland annat också lönebikostnaderna och en vinstmarginal räknas in i grunderna för beskattningen blir följden att kommunalskatten kommer att stiga till minst det dubbla.

En arbetstagare som av ett personaluthyrningsföretag med säte någon annanstans inom EU än i Österrike hyrts ut till ett österrikiskt företag för att utföra arbete inom landet kommer vid beräkningen av kommunalskatten att behandlas väsentligt sämre än en arbetstagare som direkt anställts av detta österrikiska företag.

Också i så fall att detta ovannämnda österrikiska företag till exempel ger ett inhemskt företag i elbranschen i uppdrag att utföra en reparation är den kommunalskatt som skall betalas mycket lägre än om reparationen görs av en elmontör som ställts till förfogande av ett personaluthyrningsföretag med säte någon annanstans inom EU än i Österrike.

Är det enligt gemenskapsrätten tillåtet att på det här sättet diskriminera personaluthyrningsföretag med säte någon annanstans inom EU än i Österrike och lägga hinder i vägen för dem inom konkurrensen?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Bolkestein

(31 maj 2001)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans skriftliga fråga E-0411/01(1).

Svaret är fortfarande giltigt.

(1) Se s. 22.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1416/01

från Manuel Pérez Álvarez (PPE-DE) till kommissionen

(14 maj 2001)

Ämne: Lika möjligheter för män och kvinnor

Den tredje europeiska studien över förhållanden på arbetsplatsen för år 2000 uppvisar inte några resultat som man kan betrakta som tillfredsställande när det gäller insatserna för att åstadkomma lika möjligheter för män och kvinnor.

Europeiska fonden uppskattar att könsdiskrimineringen fortfarande är omfattande och till nackdel för kvinnan i arbetslivet.

Men det är framför allt när det gäller ställningen inom en yrkeskategori som det framgår tydligast.

Avser Europeiska kommissionen att utarbeta eller i praktiken genomföra nya program som syftar till att stimulera verklig jämställdhet, vilken naturligtvis är motsatsen till det konstaterade faktum att chefstjänsterna inom samma yrkeskategori vanligtvis innehas av män?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(13 juli 2001)

Parlamentsledamoten hänvisar till den tredje europeiska undersökningen som genomförts 2000 av Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor.

Resultaten av denna undersökning visar klart och tydligt behovet av en fullständig debatt om arbetets kvalitet i Europa i det nuvarande klimatet av ökad konkurrens och ändrade sysselsättningsmönster samt jämställdhetsaspekten.

Med hänsyn till frågan om kommissionen avser att fullfölja sina ansträngningar för att främja jämställdheten inom de yrkeskategorier där högre tjänster vanligen innehas av män, skulle kommissionen vilja inge parlamentsledamoten ny insikt om det arbete som pågår för närvarande på detta område genom Gemenskapens ramstrategi för jämställdhet (20012005) och därtill hörande program. Programmet avser fem insatsområden, nämligen jämställdhet i det ekonomiska, sociala och civila livet samt lika deltagande och representation samt könsroller. För åren 20012002 är det prioriterade temat för projekt och verksamhet lika lön, följt av förenande av familj och arbete, kvinnor i beslutsprocessen och könsroller. Dessutom har den europeiska sysselsättningsstrategin genom den fjärde pelaren i riktlinjerna, som uttryckligen behandlar frågan om jämställdhet, gett ett betydande incitament för att uppnå jämställdhet. Det är med hjälp av dessa instrument och regeringschefernas politiska engagemang, som framkom i de senaste slutsatserna från Europeiska rådets möte i Stockholm, som gemenskapens mål när det gäller jämställdhet kommer att främjas på ett tydligt sätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1873/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Finland)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Finland som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Finland som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(24 juli 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0559/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2001)

Ämne: Revisionsförklaring för generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik

Vid budgetkontrollutskottets möte den 7 februari 2001 meddelade kommissionsledamot Fischler att den exakta felfrekvensen 1999 för de ekonomiska transaktionerna inom generaldirektoratet för jordbruk uppgick till 3,06 procent.

I den anda av samarbete och öppenhet som råder mellan de europeiska institutionerna skulle jag vilja be den kommissionsledamot som har ansvaret för sysselsättning och socialpolitik att ta fram motsvarande siffra för de ekonomiska transaktionerna inom detta generaldirektorat? Om det inte kan göras, vad är orsaken till detta?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 och E-0570/01 ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(11 april 2001)

Kommissionen vill erinra ledamoten om att revisionsrätten inte anger någon felmarginal i sin revisionsförklaring till den allmänna budgeten, eftersom rätten anser att det skulle ge en alltför förenklad bild av kommissionens ekonomiska förvaltning om man grundade sig endast på denna indikator.

Därför beslutade revisionsrätten för tre år sedan att inte ange någon allmän felmarginal och att ändra revisionsförklaringens innehåll för att därmed ge den myndighet som beviljar ansvarsfrihet en mer utförlig, beskrivande framställning.

Revisionsrätten har vid flera tillfällen påpekat att angivande av en eventuell felmarginal på lägre nivå (till exempel per sektor eller generaldirektorat), framräknad från en allmän felmarginal, skulle vara helt missvisande. De transaktioner som revideras av rätten är alltför fåtaliga och det vore inte möjligt att fastställa en korrekt felmarginal på lägre nivå.

Följaktligen kan kommissionen inte lämna de begärda uppgifterna till parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1698/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(14 juni 2001)

Ämne: Anstånd med tillämpningen av den nya bomullsförordningen

Även om vi nu befinner oss i slutet av maj och det är länge sedan odlarna sådde sin bomull, så har den nya förordningen om bomull ännu inte offentliggjorts. Enligt vad som blev känt vid jordbruksministrarnas möte den 24 april 2001, har man beslutat införa bestämmelser om en höjning av faktorn medansvar, som tillämpas vid överskridande av produktionen, och dessa är annorlunda och sämre både jämfört med de hittills gällande och det som föreslogs i kommissionens förslag. Dessutom kände odlarna inte till dem när de sådde sina fält.

Med tanke på att kommissionen flera gånger tidigare har lagstiftat på grundval av att jordbrukarna har behov av att i god tid känna till vilka bestämmelser som gäller för de grödor som de odlar (KOM 576/1999(1), ändring av förordningen om lin och hampa), har den för avsikt att skjuta upp den tidpunkt då den nya bomullsförordningen skall börja tillämpas, eftersom bomullsproducenterna vid tiden för sådden inte kände till de annorlunda och sämre bestämmelserna, som till och med avviker från kommissionens förslag, om omfattningen av de böter som den nya bomullsförordningen skall innehålla?

(1) EGT C 56 E, 29.2.2000, s. 17.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 juli 2001)

Det bör noteras att sänkningen av riktpriset för orensad bomull vid överskridande av de nationella garanterade kvantiteterna ingår som en viktig del av stödordningen för bomull sedan många regleringsår.

Förslaget om översyn av stödordningen för bomull som lades fram av kommissionen den 13 december 1999(1) publicerades i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(2). De bestämmelser som ingår i detta förslag, särskilt vad gäller ändring av sänkningen av riktpriset har alltså varit kända under en period på flera månader före det normala datumet för sådd som parlamentsledamoten nämner. Under dessa förhållanden anser kommissionen att principen om aktörernas berättigade behov av kunskap har iakttagits.

Kommissionen understryker faktumet att den inte har möjlighet att ändra ett datum för ikraftträdande som har beslutats av rådet.

(1) KOM(1999) 492 slutlig.

(2) EGT C 28, 1.2.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1457/01

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(17 maj 2001)

Ämne: Disciplinåtgärder mot personalen

Kan kommissionen tillhandahålla en lista över alla fall då disciplinåtgärder vidtagits mot personalen samt uppgifter om vidtagna åtgärder, den tid det krävdes för att nå en slutsats, anklagelsernas natur och förekomsten av uppgiftslämnande? Kan den också ange om det inletts ytterligare utredningar som nu är avslutade?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(23 juli 2001)

Kommissionen vill fästa ledamotens uppmärksamhet vid den omfattande information som tillhandahölls i februari vid det senaste ansvarsfrihetsförfarandet som avsåg 1999 års budget. Naturligtvis kommer denna information att uppdateras vid nästa ansvarsfrihetsförfarande.

I uppföljningen av ansvarsfrihetsförfarandet för 1999 års budget uppgav kommissionen att den varje år skulle informera ansvarsfrihetsmyndigheten om alla slutförda utredningar som avser angivning och ge detaljuppgifter bland annat om eventuella vidtagna åtgärder, inklusive igångsättning av administrativa förfaranden, disciplinåtgärder eller vidtagna åtgärder för att skydda den berörda angivarens rättsliga ställning.