SKRIFTLIG FRÅGA E-0016/98 från Jean-Pierre Bébéar (PPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Kontroll av avfallstransporter

Ett stort antal europeiska företag är verksamma på området för återanvändning av textiler och omvandlar använda textiler till tygtrasor eller begagnade kläder som exporteras till den afrikanska kontinenten.

Dessa företag regleras av den europeiska förordningen om kontroll av avfallstransporter. Deras varor betraktas som icke farligt gods (grön lista). En strikt tolkning av denna förordning kan leda till ett totalförbud av export av begagnade kläder.

Eftersom detta skulle utgöra en dödsdom för företag som sysselsätter många människor, utan förfång för folkhälsan eller Europas och världens miljö, skulle kommissionen kunna klargöra förordningen om kontroll av avfallstransporter i tillräcklig grad för att förhindra dessa olyckliga konsekvenser för de lokala europeiska och afrikanska ekonomierna?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (6 mars 1998)

När det gäller export av använda textilier och återvinning av dem till trasor och second hand-kläder som europeiska företag exporterar till den afrikanska kontinenten, kan kommissionen lämna följande information.

Definitionen av ¨avfall¨ som anges i direktiv 75/442/EEC ((EGT L 194, 25.7.1975. )), ändrat genom direktiv 91/156/EEG om avfall ((EGT L 78, 26.3.1991. )), lyder som följer: ¨alla ämnen eller alla föremål som innehavaren gör sig av med eller har för avsikt eller skyldighet att göra sig av med skall anses utgöra avfall¨.

En lösning som ibland har tillämpats har varit att betrakta ett material som en produkt när det har ekonomiskt värde. Denna tolkning är inte i överensstämmelse med gemenskapsdefinitionen av avfall, och inte heller med domstolens yttrande som klargjorde att definitionen av avfall var oberoende av ett kasserat föremåls ekonomiska värde och uttryckligen förklarade att avfallsprodukter som saknar ekonomiskt värde utgör produkter enligt artikel 30 i EG-fördraget, om än av en särskild karaktär.

När det gäller tillvaratagande av använda textilier och återvinning av dem till trasor och second hand-kläder, är kommissionen av uppfattningen att dessa begagnade kläder faller under definitionen avfall i direktiv 75/442/EEG, om innehavaren har gjort sig av med dem eller haft för avsikt att göra sig av med dem. I och med att innehavaren av en produkt har ¨för avsikt att göra sig av med¨ denna blir produkten avfall. Samma avfallsprodukter kan emellertid efter lämplig bearbetning på nytt bli produkter. Man kan därför tänka sig att begagnade kläder sorteras och rengörs så att en del av kläderna återigen kan anses utgöra produkter.

Eftersom använda textilier betraktas som avfall klassas de som ofarligt avfall (gröna listan) och transporten av dem till länder som inte ingår i Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) regleras genom rådets förordning (EEG) nr 259/93 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen ((EGT L 30, 6.2.1993. )).

De avfallstransporter som räknas upp i bilaga 2 och som är avsedda att återvinnas skall undantas från kontrollförfarandena i förordning (EEG) nr 259/93, eftersom detta avfall inte utgör någon miljörisk, om det bearbetas på rätt sätt i bestämmelselandet. Detta gäller transporter mellan medlemsstaterna såväl som export till tredje land. I enlighet med artikel 17.1 i förordningen har kommissionen följaktligen varit tvungen att kontakta alla länder som inte tillhör OECD för att fråga dem om de godtar att det inte tillämpas något kontrollförfarande på gemenskapsexport till dessa länder av avfall uppräknat i bilaga 2, eller om de vill att något av de kontrollförfaranden som fastställs i förordningen skall tillämpas.

Reaktionerna på samrådet kan indelas i följande fyra grupper: 1) länder som godtog att ingen kontroll skedde, 2) länder som begärde att något av kontrollförfarandena i förordning (EEG) nr 259/93 skulle tillämpas, 3) länder som angav att de inte ville ta emot denna typ av avfall avsett för bearbetning, 4) länder som undlät att svara. Kommissionens beslut 94/575/EG ((EGT L 220, 25.8.1994. )) som omfattar den första och andra gruppen länder antogs genom det förfarande som föreskrivs i artikel 17.3 och kommer inom kort att ersättas av en kommissionens förordning som skall omfatta fler länder.

För övriga länder måste kommissionen lägga fram ¨lämpliga förslag till rådet¨ i enlighet med artikel 17.1 i förordning (EEG) nr 259/93. Rådets förslag till förordning, syftande till att fastställa kontrollförfaranden för export av vissa typer av avfall till vissa länder utanför OECD, antogs av kommissionen i december 1994. Parlamentet avgav sitt yttrande i juli 1997 och rådet nådde en politisk överenskommelse om en gemensam ståndpunkt i december 1997.

I nuläget föreskriver ovan nämnda förslag till förordning att export av avfall från den gröna listan kommer att förbjudas för länder som uppgivit att de inte vill ta emot sådant avfall från gemenskapen. Förfarandet i artikel 15 kommer att tillämpas på export av avfall från den gröna listan till länder som inte besvarade kommissionens samråd. Så snart förslaget har antagits och trätt i kraft kommer därför ett system för anmälan och kontroll i enlighet med försiktighetsprincipen att tillämpas på export av avfall från den gröna listan till de länder som inte svarade. Exporten kommer dock inte att förbjudas. Om myndigheten i ett land utanför OECD ger sitt samtycke till en viss import kan denna äga rum. De länder som uttryckligen förklarat att de inte vill ta emot något eller endast vissa typer av avfall från den gröna listan skall få sin önskan respekterad, även om det gäller en hjälpsändning.