SKRIFTLIG FRÅGA E-0571/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(4 mars 1998)

Ämne: Direktiv 79/923/EEG om kvalitetskrav för skaldjursvatten

Den 17 december utfärdade högre domstolen i London ett beslut som hänför sig till direktiv 79/923/EEG om kvalitetskrav för skaldjursvatten(1). Tvisten gällde en musselfiskares påstående om att han varit tvungen att sluta med sin verksamhet på grund av att vattenbolaget South West Water Services inte lyckats behandla avloppsvattnet tillräckligt effektivt.

Domen innebär att unionsmedborgare som drabbas av förluster till följd av europeiska miljöstandarder enligt EU-lagstiftningen inte kan stämma statliga myndigheter, vattenbolag medräknade.

Statens skyldigheter är alltför allmänna för att allmänheten skall kunna ha rättigheter på miljöområdet som kan göras gällande på rättslig väg. Domen tycks emellertid stå i strid med EG-domstolens beslut från december 1996 som hänför sig till direktivet om kvalitetskrav för skaldjursvatten och som bekräftade att personer som berörs av ett direktiv som har följder för folkhälsan måste kunna stödja sig på obligatoriska regler för att kunna hävda sina rättigheter.

Anser kommissionen med hänsyn till EG-domstolens beslut att skaldjursfiskare har rätt till att deras fiskevatten och levebröd skyddas från nedsmutsning?

Kan kommissionen bekräfta att detta är den första från ett dylikt direktiv härrörande domen angående en stats skadeståndsskyldighet gentemot privatpersoner från någon domstol inom EU?

Kan kommissionen, med anledning av kommissionens meddelande av den 22 oktober 1996 i vilken man gav uttryck för behovet av att flera rättsanspråk som gäller miljö behandlas i de nationella domstolarna och med beaktande av den högre domstolens beslut, granska det nuvarande genomförandet av EU:s miljölagstiftning i Förenade kungariket för att fastställa om den efterlevs på ett korrekt sätt?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(20 april 1998)

Ledamoten uppmärksammar kommissionen på en dom som nyligen fastställts i civilmålsdomstolen i Förenade kungariket som rör direktiv 79/923/EEG om kvalitetskrav för skaldjursvatten. Kommissionen har ännu inte sett texten till denna dom och kan därför inte svara ingående på ledamotens fråga. Eftersom kommissionen inte känner till exakt vilken typ av dom det gäller kan den heller inte bekräfta om det är den första domen av denna typ i en europeisk domstol.

Ledamoten hänvisar också till en dom i EG-domstolen från december 1996. Kommissionen utgår ifrån att ledamoten menar domen i mål C-0298/95, kommissionen mot Tyskland, som rörde underlåtenhet att inom den tidsfrist som anges i direktiv 79/923/EEG vidta samtliga åtgärder som krävs för att uppfylla villkoren i artiklarna 3 och 5 i detta direktiv. Domstolen ansåg att "i alla de fall då underlåtenhet att vidta nödvändiga åtgärder medför fara för människors hälsa, dessa människor kan åberopa tvingande regler för att göra sina rättigheter gällande." Denna dom gäller huvudsakligen bristande införlivande av gemenskapslagstiftning och den bör därför ses mot bakgrund av detta. Den princip som domstolen bekräftade i denna dom är att medlemsstaterna måste införliva vissa direktivbestämmelser så att medborgarna kan stödja sig på obligatoriska regler i nationell lagstiftning. Det är en helt annan princip än den som ledamoten nämner, vilken gäller huruvida direktiv i sig själva kan ge individer rättigheter. Därför tycks inte denna dom ha någon direkt betydelse för ledamotens första fråga.

Dessutom önskar kommissionen erinra ledamoten om att EG-domstolen enligt artikel 164 i EG-fördraget skall säkerställa att lag och rätt följs vid tolkning och tillämpning av detta fördrag. Följaktligen ansvarar EG-domstolen för tolkningen av gemenskapslagstiftningen och det är i sista hand domstolen som tolkar bestämmelserna i direktiv 79/923/EEG.

Som ledamoten vet åligger det kommissionen att säkerställa att bestämmelserna i EG-fördraget och de åtgärder som vidtas i enlighet med detta fördrag tillämpas i medlemsstaterna. Kommissionen utreder påståenden om att gemenskapslagstiftningen inte tillämpas korrekt i medlemsstaterna. I detta sammanhang kan kommissionen underrätta ledamoten om att den för närvarande granskar Förenade kungarikets genomförande av direktiv 79/923/EEG.

Kommissionen vill gärna ta del av civilmålsdomstolens dom och eventuell ytterligare information från ledamoten som tyder på att Förenade kungariket inte tillämpar direktiv 79/923/EEG.

(1) EGT L 281, 10.11.1979, s. 17.