SKRIFTLIG FRÅGA E-1946/02

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(3 juli 2002)

Ämne: Hantering av farligt industriavfall

Ett kommunalt företaget i Ano Liosia har godkänt ett Lifeprogram (referens: Life 99 ENV/GR/000550) för hantering av farligt industriavfall på en avfallsdeponeringsplats som är underställd ESDKNA, sammanslutningen för lokala myndigheter i Attikas län.

Enligt lag nr 2742/99 är ESDKNA:s plats för avfallsdeponering enbart avsedd för urbant avfall och inte för industriellt avfall. Kan kommissionen därför tala om i vilken omfattning platsen (som finansieras med medel ur Lifeprogrammet) är förenlig med bestämmelserna i följande direktiv:

1. Direktiv 91/689/EEG(1) om farligt avfall?

2. Direktiv 78/319/EEG(2) om giftigt och farligt avfall?

3. Direktiv 75/442/EEG(3) om fast avfall?

4. Direktiv 94/67/EG(4) om förbränning av farligt avfall?

(1) EGT L 377, 31.12.1991, s. 20.

(2) EGT L 84, 31.3.1978, s. 43.

(3) EGT L 194, 25.7.1975, s. 39.

(4) EGT L 365, 31.12.1994, s. 34.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 augusti 2002)

Ledamoten har helt rätt i att kommissionen inom ramen för Lifeprogrammet har godkänt ett projekt för förbättrad hantering av industriavfall på avfallsdeponeringsplatsen i Ano Liossia i Athen (99 ENV/GR/000550). Syftet med projektet är att få ett slut på deponeringen av farligt avfall som spilloljor och oljeslam på nämnda avfallsdeponeringsplats. De berörda avfallstyperna förbehandlas därför, bland annat genom att man separerar jord och oljespill och avvattnar oljeslammet. Projektet är inte inriktat på bortskaffandet eller återvinningen av de separerade och behandlade avfallsfraktionerna, även om det nämns att spilloljorna kan skickas till återvinning som bränslen och att andra avfallsfraktioner kan vidarebehandlas. Syftet med projektet, såsom det presenterades för kommissionen, är alltså att få ett slut på deponeringen av farligt avfall på en avfallsdeponeringsplats och att förbehandla avfallet i fråga så att de sedan lättare kan återvinnas respektive säkert kan deponeras någon annanstans.

Mot bakgrund av den information som den projektansvarige har lämnat anser kommissionen att projektet inte strider mot de rättsakter som ledamoten räknar upp, dvs. följande direktiv:

1. Rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall: Det finns inget som tyder på att projektet strider mot bestämmelserna i direktivet, eftersom förbehandlingen av farligt avfall i syfte att underlätta återvinningen respektive en säker deponering helt ligger in linje med kraven i direktivet.

2. Rådets direktiv 78/319/EEG av den 20 mars 1978 om giftigt och annat farligt avfall har upphävts genom direktiv 91/689/EEG.

3. I rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, senast ändrat genom direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991(1), särskilt artikel 4 i detta, fastställs grundläggande krav för att säkerställa att avfall återvinns eller bortskaffas utan att skada miljön. Direktivet innehåller också andra krav, bland annat skyldigheten att föra anteckningar och tillståndsplikt. Enligt kommissionen tyder inget på att förbehandlingen av det farliga avfallet i fråga på något sätt inte skulle uppfylla kraven i direktiv 75/442/EEG, det så kallade ramdirektivet om avfall.

4. Rådets direktiv 94/67/EG av den 16 december 1994 gäller förbränning av farligt avfall och är enligt kommissionens uppfattning inte tillämpligt, eftersom projektet enligt den beskrivning som förelagts kommissionen inte omfattar någon förbränning.

(1) EGT L 78, 26.3.1991.