SKRIFTLIG FRÅGA E-0683/02

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(12 mars 2002)

Ämne: Handel mellan EU och Algeriet

Den 19 december 2001 undertecknade EU och Algeriet ett associeringsavtal.

I detta avtal fastställs regler för handel med jordbruksprodukter. EU exporterar spannmålsprodukter, socker och oljefröer till Algeriet och importerar grönsaker, olivolja, fruktjuice och vin.

Algeriet börjar dessutom gradvis avveckla sina tullmurar i syfte att möjliggöra export från europeiska industriföretag.

Även om man bör glädja sig åt att handelsrelationerna utvecklas och hoppas att detta skall bidra till att återupprätta freden och respekten för de mänskliga rättigheterna i Algeriet, är man tvungen att konstatera att det förväntade handelsutbytet än en gång kommer att konkurrera med produktionen i Sydeuropa, vilken redan befinner sig i en kris. Allt detta kommer att gynna rika jordbrukare och industriidkare i Nordeuropa.

Kan kommissionen instämma i denna analys?

Om så är fallet, vilka kompensationsåtgärder avser kommissionen att vidta för att stödja de sydeuropeiska producenterna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 april 2002)

Associeringsavtalet mellan unionen och Algeriet skrevs under den 19 december 2001. I jordbruksavsnittet förutser detta avtal att en betydande liberalisering fortlöpande kommer att äga rum i handeln med jordbruksprodukter mellan unionen och Algeriet med sikte på att det frihandelsområde kommer till stånd som förutsågs i Barcelonadeklarationen underskriven 1995 av de 15 medlemsländerna och våra handelspartner i medelhavsländerna.

På denna grundval har de två parterna förhandlat fram ömsesidiga medgivanden för ett stort antal jordbruksprodukter. Med syftet att fortsätta liberaliseringen har ett nytt sammanträffande överenskommits för att möjliggöra utbyte av ytterligare medgivanden fem år efter det att överenskommelsen trädde i kraft.

De preferenser som förutses i den underskrivna överenskommelsen har förhandlats fram i överensstämmelse med principerna i Barcelona-deklarationen, som föreskriver att handeln mellan gemenskapen och medelhavsländerna skall liberaliseras successivt genom att parterna garanterar preferentiellt och ömsesidigt tillträde och gör detta på basis av traditionella handelsflöden. Detta betyder att medgivandena förhandlats på basis av den rådande handelsstrukturen: Algeriet har således beviljat preferenser för import av produkter där landet har brist, särskilt mjölkprodukter, spannmål, socker och oljor. Gemenskapen har å sin sida gjort samma sak för produkter som traditionellt importeras, bl. a. inom frukt- och grönsakssektorn. Det skall emellertid understrykas att Algeriet dessutom har beviljat medgivanden för import av vissa frukter och grönsaker.

Rent allmänt är det på sin plats att notera den blygsamma nivån på importen av jordbruksprodukter till gemenskapen med ursprung i Algeriet.

Den liberalisering som förutses i överenskommelsen tillämpas alltså av båda parter, och båda parter drar nytta av den.

Som parlamentsledamoten noterar bör associeringsavtalet också sättas i samband med stödet till Algeriets ekonomiska utveckling och till den demokratiska processen. För att avtalet skall vara effektivt fordras det alltså att inte det ekonomiska avsnittet och framför allt inte jordbruksavsnittet blir oskäliga, och att de återspeglar Algeriets reella exportmöjligheter och importbehov.