ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0752/98 från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Bestämmelser för bilimport till Ukraina

I september 1997 ändrade Ukraina sin lagstiftning för import av nya och begagnade fordon från tredje land, inklusive EU.

Anser kommissionen att den rättsliga ram som är resultatet av denna ändring stämmer överens med gällande avtal mellan EU och Ukraina?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (8 april 1998)

I samband med att det koreanska bilföretaget Daewoo gjorde en större investering i den ukrainska biltillverkaren Avtozaz antog den ukrainska regeringen i september 1997 en lag genom vilken den koreanske investeraren beviljades positiv särbehandling i skattehänseende. Kommissionen anser att denna lag strider mot Världshandelsorganisationens (WTO) mest gynnad nations-behandling (som inkorporerats i artikel 10 c i det partnerskaps- och samarbetsavtal med Ukraina som trädde i kraft den 1 mars 1998), mot bestämmelsen om icke-diskriminering i partnerskaps- och samarbetsavtalet (PSA) (artikel 15 i PSA) och mot reglerna om statligt stöd (artikel 49 i PSA). Denna lag kommer att göra det så gott som omöjligt för någon annan att sälja bilar i Ukraina. Saken förvärras ytterligare av en förordning från mars 1998 enligt vilken import av begagnade bilar som är äldre än fem år förbjuds och alla begagnade bilar skall tillmätas ett minimitullvärde på 5 000 USD, vilket i praktiken kommer att stoppa importen av begagnade bilar till Ukraina. Kommissionen anser att detta utgör en kvantitativ restriktion i strid med artikel 14 i PSA.

Kommissionen uttryckte redan i juli 1997 sin oro för den ukrainska regeringen. En verbalnot överlämnades till Ukraina den 21 oktober 1997. Eftersom Ukraina inte hade givit något svar i sak inledde kommissionen den 9 mars 1998 formella överläggningar med de ukrainska myndigheterna i syfte att använda det förfarande för tvistlösning som föreskrivs i artikel 96 i PSA med Ukraina.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0979/98 från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Ömsesidigt erkännande av ekologisk märkning

Kan ekologisk märkning erkännas ömsesidigt i gemenskapen?

Det nuvarande systemet (rådets förordning (EEG) nr 2092/91 ((EGT L 198, 22.7.1991, s. 1. )) om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel) kräver att en näringsidkare som producerar ekologiska produkter är underkastad ett kontrollsystem och betalar de kostnader som är förenade med denna kontroll.

Detta betyder i praktiken att en näringsidkare som kanske vill exportera till en annan medlemsstat skall vara medlem av kontrollmyndigheten i den importerande medlemsstaten och betala till detta kontrollorgan. Ingen hänsyn tas alltså till att den nödvändiga kontrollen redan har gjorts i den exporterande medlemsstaten. Detta medför ökade kostnader för exportören i en situation där produkten uppfyller kraven på ekologiska produkter i både produktions- och importlandet.

Det nuvarande systemet har således verkliga diskriminerande effekter och utgör ett hinder för handeln på den inre marknaden.

Kommissionen håller väl med om att en kontroll som gjorts i en medlemsstat inte bör göras på nytt när varan exporteras till en annan medlemsstat?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (30 april 1998)

Kommissionen anser att alla produkter som framställts i en medlemsstat eller importerats från ett tredje land i enlighet med bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel, kan saluföras i vilken medlemsstat som helst. Medlemsstaterna får därför inte försvåra importen av sådana produkter från andra medlemsstater.

Saluföringen av ekologiska produkter i vissa medlemsstater eller regioner inom medlemsstater är dock av tradition starkt förknippad med vissa privata märkningssystem som åtnjuter ett högt förtroende hos konsumenterna i dessa länder och regioner. I vissa fall sätter de som innehar rättigheterna till sådana märken upp ytterligare krav avseende produktionsförhållanden eller kontroller; dessa krav regleras då på civilrättslig grund. En producent som använder sig av ett sådant märke måste bara uppfylla dessa tilläggskrav om han saluför sina produkter under just det märke som kraven avser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0766/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Anslag från strukturfonderna

Enligt uppgift ökade strukturfondernas utestående åtaganden under 1997 med 2,8 miljoner ecu.

Under utarbetandet av Europeiska unionens budget för 1997 beräknade Europeiska kommissionen betalningsbemyndigandena 2 miljarder ecu för lågt och den budgetansvariga myndigheten skar ner dem med ytterligare en miljard. Detta ledde till att utbetalningarna upphörde i förtid under 1997 på grund av underskottet i betalningsbemyndigandena.

Det finns även uppgifter som säger att strukturfondens åtagandebemyndiganden för 1998 och 1999 inte kommer att få utnyttjas efter 1999, och att de utestående åtagandena därför kommer att gå förlorade för alltid och reducera detta paket av strukturåtgärder med motsvarande belopp.

Detta är en mycket viktig fråga, särskilt för medlemsstaterna i södra Europa som har stort behov av anslag från strukturfonderna för att genomföra nödvändiga infrastrukturprojekt. Därför ber jag kommissionen att svara på följande två frågor:

1. På vilket sätt har underskottet i betalningsbemyndigandena medverkat till att strukturfondernas utestående åtaganden har ökat?

2. Vilken ståndpunkt intar kommissionen vad gäller överföring av utestående åtagandebemyndiganden för 1998 och 1999 till de budgetar som omfattas av den nya budgetplanen för 2000-2006?

Kompletterande svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (6 maj 1998)

1. I sitt preliminära budgetförslag för 1997 föreslog kommissionen betalningsbemyndiganden till ett belopp av 24 823 miljoner ecu till strukturfonderna. Detta belopp ansågs motsvara medlemsstaternas behov enligt en utredning från 1997. Under budgetförfarandet 1997 skar den budgetansvariga myndigheten ner betalningsbemyndigandena till 23 823 miljoner ecu, dvs. med 1 000 miljoner ecu.

Betalningsbemyndigandena i 1997 års budget visade sig otillräckliga för att under budgetåret betala alla betalningskrav som medlemsstaterna riktade till kommissionen. De obetalda kraven uppgick till nästan 1 200 miljoner ecu inom gemenskapens stödramar och man blev tvungen att flytta över dem för betalning till 1998.

Det framgår av denna redogörelse att kommissionens beräkningar i 1997 års preliminära budgetförslag var riktiga. Om inte betalningsbemyndigandena hade skurits ner hade fler åtaganden kunnat fullgöras och ökningen av de utestående åtagandena hade blivit mindre.

2. Enligt gällande bestämmelser skall alla gemenskapens åtaganden rörande strukturfonderna vara fullgjorda den 31 december 1999.

De uppgifter som kommissionen för närvarande förfogar över ger inte anledning att anta att åtagandena rörande strukturfonderna inte kommer att fullgöras 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0602/98 från Arthur Newens (PSE) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Jämförelse av de statliga pensionernas storlek i EU-länderna

Kan kommissionen i anslutning till sitt svar på de skriftliga frågorna 2620/88 ((EGT C 262, 16.10.1989, s. 58. )) och 792/92 ((EGT C 16, 21.01.1993, s. 5. )) om en jämförelse av EU-ländernas statliga pensioner nu ge en uppdaterad och så aktuell översikt som möjligt utifrån tillgängliga sifferuppgifter över vilken statlig pension en ensamstående person uppbär vid lagstadgad pensionsålder och efter att betalat in pensionsavgifter under ett fullt yrkesliv?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar (20 april 1998)

Kommissionen skickar direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat de första beräkningarna i en studie som görs av Eurostat i syfte att uppdatera ¨Old age replacement rates - volume 1¨ som publicerades första gången 1990. En fullständig redogörelse av metoderna och de slutliga beräkningarna för de åtta medlemsstater som ingår i studien kommer att publiceras i juni 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0393/98 från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Hänsynstagande till bergsområden i samband med reformen av strukturfonderna

Bergsområdena, i synnerhet alpregionen tillhör de känsligaste regionerna inom EU. I samband med reformen av strukturfonderna har man redan vid en rad tillfällen påpekat de ekonomiska, strukturella, sociala men också kulturella problem som denna region har, och man har påpekat nödvändigheten av en samordnad och varaktigt effektiv regional utvecklingspolitik.

Planerar man att införa ett särskilt mål för bergsregioner sedan reformen av strukturfonderna genomförts?

Om det förhåller sig på detta sätt, enligt vilka kriterier skall då stödet fördelas, och vilka skall komma i åtnjutande av detta stöd?

Vilka övriga åtgärder till förmån för bergsregionerna planeras för att ta hänsyn till dessa regioners särart?

Finns det några undersökningar som visar hur en fortsatt flykt från landsbygden kommer att påverka bergsregionernas ekonomiska situation och ekologi?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (31 mars 1998)

Kommissionen är medveten om omfattningen av de för bergsområdena specifika problem som parlamentsledamoten tar upp. Detta visar sig i de särskilda stöd som ges till dessa områden inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken och landsbygdsutvecklingen. Kommissionens förslag rörande den framtida landsbygdsutvecklingspolitiken syftar inte till att skapa ett särskilt mål för bergsområdena, dvs. alpområdena. I utvecklingsprogrammen för landsbygden ingår emellertid ett ökat och decentraliserat stöd till de många jordbruksverksamheterna och till bergsområdena, samt åtgärder som är bättre anpassade till och riktade mot de särskilda behoven inom jordbruket i gemenskapens olika regioner. Med hänsyn till bergsområdenas särart bör de kunna dra särskild nytta av dessa stöd.

När det gäller parlamentsledamotens fråga om det finns några särskilda undersökningar kring det inflytande som flykten från landsbygden har på bergsområdenas ekonomiska och ekologiska situation, är svaret att ingen sådan undersökning finns tillgänglig på gemenskapsnivå. Kommissionen har dock inlett en undersökning av integreringen av miljöaspekter i bergsjordbruket, vilket också rör den socio-ekonomiska situationen i dessa områden.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0461/98 från Ilona Graenitz (PSE) till kommissionen (16 februari 1998)

Ämne: Livsmedelskontroll

1. Känner GD XXIV till att enskilda medlemsstater har utarbetat ett privat initiativ ¨Die Europäische Arbeitsgemeinschaft der Lebensmittelkontrolle und des Verbraucherschutzes¨ (den europeiska arbetsgemenskapen för livsmedelskontroll och konsumentskydd) som bland annat har som mål att harmonisera övervakningsverksamheten i Europa och därigenom säkerställa ett bättre skydd för konsumenterna?

2. Hittills har initiativet stötts av GD III och också subventionerats av GD III sedan 1995. Har det nu ansvariga generaldirektoratet också för avsikt att fortsättningsvis stödja och subventionera detta privata initiativ?

3. Anser kommissionen att det skulle vara ändamålsenligt att utvidga dessa initiativ till alla andra medlemsstater?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (30 mars 1998)

1. Kommissionen känner till den privata organisationen i fråga och stöden till den.

2. Kommissionen har offentliggjort en inbjudan att lämna förslag till projekt som är inriktade på att skydda konsumenternas intressen 1998.

Europäische Arbeitsgemeinschaft der Lebernsmittelkontrolle und des Verbraucherschutzes (den europeiska arbetsgemenskapen för livsmedelskontroll och konsumentskydd) är en av de sammanslutningar som har lagt fram ett förslag till ett projekt. Urvalsförfarandet är ännu inte slutfört och anbudsgivarna kommer att få ett meddelande när det är avslutat.

3. Kommissionen välkomnar initiativ till effektivare kontroll för att garantera livsmedelssäkerheten och konsumentskyddet i Europa. Den anser att detta är ett bra initiativ som bör utvidgas till de övriga medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0513/98 från Jan Sonneveld (PPE) till kommissionen (19 februari 1998)

Ämne: EU-kritik mot insatserna mot svinpest i Nederländerna

Den nederländska jordbruksministern har inför andra kammaren i Nederländerna sagt att ¨kommissionens enheter inte behandlat Nederländerna på ett korrekt och rättvist sätt¨ vid bedömningen av insatserna mot den svinpest som nyligen härjade.

Kan kommissionen redogöra för sin exakta uppfattning i fråga om den nederländska regeringens insatser mot svinpesten och på vad kommissionen grundar sin bedömning?

Är det riktigt att kommissionen avser att genomdriva ekonomiska konsekvenser med anledning av sin kritik, och varpå baserar sig i så fall dessa konsekvenser?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (16 mars 1998)

På samma sätt som för de övriga medlemsstaterna granskade kommissionen noggrant de kostnader för utrotning av svinpest i Nederländerna för vilka ersättning hade begärts hos gemenskapen.

Denna granskning blev föremål för en rapport som överlämnades till Nederländerna. Som svar på denna rapport hade Nederländerna vid flera tillfällen möjlighet att framföra sina åsikter såväl muntligen som skriftligen.

Kommissionen är väl medveten om den extrema situation för svinuppfödning som råder i det område som drabbats av epidemin. Vid de kontroller som gjorts på plats har det dock visat sig att det brister i tillämpningen av rådets direktiv 80/217/EEG av den 22 januari 1980 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest ((EGT L 47, 21.2.1980, s. 11. )).

Kommissionen kommer att fatta beslut om slutgiltig ersättning i förhållande till den slutliga sammanställningen med tydlig hänsyn tagen till de konstaterade förseelserna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0704/98 från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Förebyggande av personskador

Frågan gäller förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoområdet (KOM(97)0178 - 97/0132(COD)) ((EGT C 202, 2.7.1997, s. 20. )).

Hälsoövervakning: Kan kommissionen i syfte att uppnå en effektiv samverkan mellan ett framtida program för gemenskapsåtgärder avseende hälsoövervakning och det föreslagna programmet säkerställa att man undviker alla former av dubbelarbete och överlappning mellan de initiativ som ingår i programmen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0704/98, E-0705/98, E-0706/98 och E-0707/98 ingivna av Pádraig Flynn för kommissionen på kommissionens vägnar (16 april 1998)

Det föreslagna programmet för förebyggande av personskador har till syfte att systematiskt samla in gradvis förbättrade uppgifter om personskador, förebyggande av personskador, utbyte av sakkännedom inom val och tillämpning av bästa förebyggande åtgärder och förbättringar inom skadeepidemiologi. Detta program är inte en överlappning med programmet för hälsoövervakning som har till syfte att fastställa hälsoindikatorer på vissa områden som redskap för fastställandet av en övergripande definition och utvärdering av hälsopolicy på nationell nivå och på gemenskapsnivå, utan kommer att komplettera det senare nämnda programmet genom att förse det med bakgrundsinformation på grundval av vilket lämpliga indikationer kan väljas. Vidare kommer programmet för förebyggande av personskador att stödja en utvärdering och spridning av bästa metoder för förebyggande åtgärder och främja utformningen av en effektiv politik. Vad gäller den framtida utvecklingen inom hälsopolitiken kommer den pågående verksamhet som anses vara värd att prioritera att få en framträdande roll även i kommissionens framtida förslag.

Den 3 november 1997 bekräftade kommissionen att den ger sitt stöd till en fortsättning och förbättring av gemenskapens system för information om olyckor i hemmen och på fritiden (EHLASS). Den 11 mars 1998 godkände kommissionen i huvudsak Europaparlamentets ändringar i första behandlingen om integration, utveckling och utvidgning av det tidigare EHLASS-systemet i förslaget till ett program om förebyggande av personskador. Kommissionens förslag till ett sådant program ändras i enlighet med detta.

I det föreslagna beslutet föreskrivs det att kommissionen skall säkerställa att alla åtgärder som vidtas inom det föreslagna programmet skall vara enhetliga och komplettera de åtgärder som vidtas inom andra relevanta gemenskapsprogram och insatser. Det finns redan en lämplig koppling till direktiv 92/59/EEG om allmän produktsäkerhet ((EGT L 228, 11.8.1992. )). Vidare vad gäller kapaciteten för förebyggande av personskador skall man öka sådan verksamhet som gör det enklare för offentliga organ på hälsoområdet att utnyttja annan gemenskapspolitik för förebyggande av personskador.

Ett belopp på 14 miljoner ecu för fem år kommer att föreslås för insatser inom detta program mellan 1999 och 2003.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0124



SKRIFTLIG FRÅGA E-0520/98 från Thomas Megahy (PSE) till kommissionen (2 mars 1998) Ämne: Ekonomiskt stöd till odlare av vanebildande droger Kommissionen har beslutat att fortsätta att stödja tobaksproduktion med ett belopp som uppgår till en miljard ecu per år. Kan mot bakgrund av detta odlare av relativt oförargliga substanser såsom heroin (som tar en bråkdel av det antal liv som tobaken årligen kostar) emotse liknande subventioner? Eller har kommissionen övervägt att använda våra pengar till något mer hälsosamt? Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (30 mars 1998) Nej.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0452/98 från Luigi Florio (PPE), Claudio Azzolini (PPE), Giacomo Santini (PPE), Alessandro Danesin (PPE), Livio Filippi (PPE) och Alessandro Fontana (PPE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Mjölkkvoter i Italien och kvarhållen betalning

Hanteringen av mjölkkvoterna i Italien är ständigt mer eller mindre kaotisk. Den undersökningskommitté som den italienska regeringen utsåg förra året har hittills kommit fram till att en stor del av ansvaret för den katastrofala förvaltningen tillkommer de offentliga myndigheterna. Företrädare för mjölkproducenterna Cobas-latte besökte den 29 januari 1998 Bryssel och togs då emot av chefen för kommissionsledamot Fischlers kansli, Corrado Pirzio Biroli, och av den biträdande direktören för generaldirektorat VI, Franco Milano. Företrädarna begärde bland annat att man för att förhindra att många gårdar går i konkurs, skall överföra de stora summor som köparna i vissa fall kvarhåller till producenterna, i avvaktan på att orsakerna till överproduktionen klargörs. Anser kommissionen att detta förfarande är acceptabelt, om man utgår ifrån att det inte finns någon anledning att tro att köparna skulle ha bättre solvensmarginal än producenterna och att rådets förordning (EEG) nr 3950/92 ((EGT L 405, 31.12.1992, s. 1. )) av den 28 december 1992 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter inte är särskilt tydlig i denna fråga?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (25 mars 1998)

Kommissionen kan inte stödja förslaget från företrädarna för mjölkkommittéerna om att de utestående avgiftsbelopp som uppköparna kvarhåller skall överföras till producenterna. Enligt artikel 2.2 i rådets förordning (EEG) nr 3950/92 av den 28 december 1992 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter, skall den uppköpare som skall erlägga avgiften, till medlemsstatens behöriga organ betala det belopp som denne kvarhåller av det mjölkpris som betalats till de avgiftspliktiga producenterna, eller kräva in det på något annat lämpligt sätt om det inte är möjligt att kvarhålla det. Det är alltså uppköparen som har huvudrollen vid kvarhållandet av avgiften och utbetalningen av det utestående beloppet till medlemsstatens behöriga organ.

Därmed är uppköparen också centralfigur när uppgifter om insamling av mjölk meddelas den myndighet som skall kontrollera om uppköparen har iakttagit kraven i artikel 3 i kommissionens förordning (EEG) nr 536/93 av den 9 mars 1993 om tillämpningsföreskrifter för tilläggsavgiften för mjölk och mjölkprodukter ((EGT L 57, 10.3.1993. )). Om kraven inte iakttas kan uppköparen bli föremål för sanktioner.

Kommissionen lägger särskild vikt vid att tidsfristen för inlämnande av uppgifterna för de insamlade kvantiteterna, liksom tidsfristen för inbetalning av avgiften, respekteras. Om uppköparen överskrider den ena eller andra av dessa två frister minskar systemets effektivitet. Man får inte glömma att valet av uppköparen som referens gentemot både kommissionen och medlemsstaten beror på att antalet uppköpare är mer begränsat än antalet producenter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0264/98 från Yiannis Roubatis (PSE) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Den turkiska regeringens systematiska och provokatoriska spänningspolitik

Den turkiska regeringens systematiska och provokatoriska spänningspolitik gentemot Grekland hotar freden inom ett viktigt område i Europeiska unionen. Under de senaste månaderna har det hänt två gånger att turkiska flygplan har trakasserat det flygplan som haft den grekiska försvarsministern ombord. Inom Turkiet fungerar Ankaras politik som ett incitament för extrema kriminella element; för två dagar sedan brände de ner en ortodox kyrka i Istanbul och mördade kyrkvakten.

Har kommissionen för avsikt:

1. att göra det klart för de behöriga myndigheterna i Turkiet att detta uppträdande avlägsnar landet ännu mera från Europeiska unionen, och gör det omöjligt att räkna det bland de länder som kommer att delta i Europakonferensen?

2. att vidta åtgärder för att skydda de ortodoxa kyrkorna i Turkiet, och för att skydda medborgarnas rätt till yttrandefrihet i religiösa frågor?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (10 mars 1998)

I sina kontakter med de turkiska myndigheterna inskärper kommissionen vikten av att relationerna mellan Grekland och Turkiet förbättras som ett led i utvecklingen av relationerna mellan gemenskapen och Turkiet. Kommissionen instämmer fullständigt med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Luxemburg i december 1997, i vilka det erinrades om att förutsättningarna för att banden skall stärkas mellan Turkiet och gemenskapen är att minoriteterna respekteras och skyddas och att det skapas tillfredsställande och stabila band mellan Grekland och Turkiet. Trots att Ankara nyligen beslutat att tillfälligt helt avbryta den politiska dialogen med gemenskapen har kommissionen för avsikt att fortsätta att hålla sina turkiska samtalspartners underrättade om gemenskapens farhågor i dessa frågor.

Kommissionen beklagar den tragiska händelse som drabbade den grekisk-ortodoxa kyrkan Sankt Therapontos i Istanbul i januari 1998. De turkiska myndigheterna har inlett en undersökning. De första undersökningsresultaten verkar tyda på att det är fråga om en kriminell handling och att det huvudsakliga motivet skall ha varit att komma åt värdesaker.

Beträffande attentatet mot Istanbuls ortodoxa patriarkat i december 1997 och de säkerhetsåtgärder som vidtagits hänvisas frågeställaren till kommissionens svar på Nikitas Kaklamanis skriftliga fråga E-4004/97 ((EGT C 197, 22.6.1998, s. 53. )).
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0097



SKRIFTLIG FRÅGA P-0414/98 från John Cushnahan (PPE) till rådet (17 februari 1998) Ämne: Blockad mot nötkött I anslutning till min tidigare fråga (H-1020/97) ((Fullständiga förhandlingsreferatet (januari 1998). )) och rådets svar på denna ville jag i öppenhetens och insynens intresse formellt anmoda rådet att verkligen besvara den fråga jag framställde, vilken formulerats så här: ¨Vilket datum gjordes denna begäran?¨ Svar (8 juni 1998) Vid Särskilda jordbrukskommitténs möte den 8*9 december 1997 begärde Irland att på ministernivå få ta upp frågan om de handelshinder som har förekommit i de engelska hamnarna. Som redan har påpekats i det skriftliga svar som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till, granskades denna fråga därför vid rådets möte den 15*16 december 1997. Vid detta tillfälle erkände kommissionen att Förenade kungariket vidtog nödvändiga åtgärder för att möjliggöra fri rörlighet av varor utan hinder.