SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/184

(2004/C 78 E/0190)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2868/03

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(26 september 2003)

Ämne: Den europeiska elektricitetsmarknaden

Strömavbrottet den 14 augusti 2003 i Förenta staterna och Kanada innebar att 50 miljoner amerikaner och kanadensare blev utan ström under 29 timmar.

Det nordamerikanska systemet, som är helt liberaliserat och i huvudsak består av olika privata operatörer, kännetecknas av en avsaknad på integration, en svag övergripande reglering och en brist på samarbete mellan nätoperatörer. Dessutom har man på marknaden under de senaste åren i syfte att maximera vinsterna minimerat investeringarna för att bygga och modernisera infrastrukturerna för transport och produktion av elektricitet. Den amerikanska staten har å sin sida föredragit en strategi för att stimulera utbudet av energi snarare än att styra efterfrågan på energi, och detta i ett land med en överförbrukning av energi (amerikaner förbrukar dubbelt så mycket energi som européer).

Med tanke på det förestående öppnandet av den europeiska energimarknaden vore det på sin plats att fråga sig vad reaktionerna skulle bli på denna marknad i en sådan krissituation. Förfogar kommissionen över en jämförande analys om detta och skulle kommissionen i så fall kunna tillhandahålla den?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(3 november 2003)

Strömavbrottet i Italien den 28 september 2003 visade att inget system är immunt mot kollapser. Det mycket stora beroendet av import gör att det italienska systemet lättare kan drabbas av problem.

De övriga systemansvariga kunde förhindra att avbrottet drabbade ytterligare länder, och det italienska elsystemet kunde tas i drift inom några timmar, dvs. snabbare än i USA.

Strömavbrottet i Italien orsakades av en storm, vilket inte var fallet i USA. Det står också klart att det inte hade i sin grund i processen för att öppna marknaden eller skapandet av en inre elmarknad, utan att det berodde på ett fel i överföringssystemet, som fortfarande är en monopolverksamhet. Det bör även noteras att den systemansvarige för överföringssystemet i Schweiz fortfarande ingår i ett företag som är helt vertikalt integrerat och att detta begränsar insynen på marknaden och marknadens effektivitet.

Kommissionen har inte tillgång till någon jämförande undersökning mellan de amerikanska och europeiska systemen. Den kommer fortsätta med sina undersökningar av strömavbrottet i Italien under de närmaste veckorna.

Det förbereds redan flera initiativ på gemenskapsnivå i dessa frågor. Det andra meddelandet om infrastruktur på detta område kommer att läggas fram före slutet av 2003. I det första meddelandet (1) fastställs målet att alla medlemsstater skall uppnå en sammanlänkningsnivå på 10 %. Trots att detta mål godkändes av stats- och regeringscheferna i Barcelona har det endast gjorts små framsteg och det krävs högre sammanlänkningsnivåer i många länder.

Det har lagts fram flera konkreta förslag, närmare bestämt ett direktiv om trygg elförsörjning och en omarbetning av riktlinjerna för de transeuropeiska näten, med en komplettering och uppdatering av förteckningen över projekt av gemensamt intresse som är prioriterade när det gäller finansiering på EU-nivå. Dessutom kommer kommissionen att se till att det arbete som UCTE (Union for the Co-ordination of Transmission of Electricity) bedriver i Europa för att komplettera manualen för krav på säkerhet och tillförlitlighet skyndas på. Man har redan kommit långt med detta arbete. Det måste fastställas hur man skall se till att bestämmelserna i denna manual följs till fullo.

Det måste dock framhållas att ansvaret på detta område främst vilar på medlemsstaterna. Det största hotet mot försörjningstryggheten följer av oproportionerliga tillståndsförfaranden för anläggningsarbeten. Europa behöver nya högspänningsledningar och nya kraftstationer. Om det inte fattas svåra beslut på dessa områden i medlemsstaterna under de närmaste åren, kommer de problem som uppstått i Kalifornien små småningom att drabba även Europa.

(1) EGT C 151 E, 25.6.2002.