ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2142/99

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(24 november 1999)

Ämne: Galiciskan inom ramen för Ariane-programmet

Kommissionen har valt 291 projekt inom ramen för Ariane-programmet som syftar till att främja läsning och spridning av samtida litterära verk genom stöd till översättning och till boksektorn.

Hur många av dessa projekt rör verk skrivna på galiciska? Vilka verk rör det sig om? Hur stora budgetmedel har de beviljats?

Vilka verk skrivna på galiciska erhöll stöd från Ariane-programmet under åren 1997 och 1998 och totalt hur många verk erhöll stöd? Vilka verk rörde det sig om och hur stora anslag beviljades de? Hur stort var det totala stöd som utgick från Ariane-programmet under dessa år?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(21 december 1999)

Under 1999 var den totala budgeten för Ariane-programmet 4,1 miljoner euro. Inom ramen för detta program lämnades det in tolv projekt för översättning av fransk och engelsk litteratur till galiciska. Elva av dessa projekt godkändes inte av formella skäl, eftersom de inte uppfyllde vissa av de stödkriterier som publicerats i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1), medan ett projekt inte godkändes vid det slutliga projekturvalet, även om det uppfyllde de formella kraven i början av urvalsförfarandet. De begränsade ekonomiska anslagen räckte endast till projekt som hade stor litterär och kulturell kvalitet enligt den grupp oberoende experter från flera medlemsstater och länder i Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), som bistod kommissionen vid urvalet av projekt.

Under 1998, då den totala budgeten för programmet låg på 3,3 miljoner ecu, lämnades det inte in något projekt för översättning av verk till eller från galiciska.

Under 1997, då den totala budgeten för programmet låg på 2,3 miljoner ecu, lämnades det in ett projekt som rörde översättning av ett franskt verk till galiciska och detta godkändes. Det rörde sig om en ansökan om stöd för översättning till galiciska av Les mots av Jean-Paul Sartre på förlaget Ediciones Laiovento, som fick hela det ansökta beloppet, dvs. 2 418 ecu.

(1) EGT C 23, 28.1.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1502/99

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) till kommissionen

(1 september 1999)

Ämne: Kommissionens eventuella avsikt att reglera hanteringen av mattavfall

RECAM-projektet (Recycling of Carpet Materials) har nyligen avslutats efter tre års verksamhet. Projektet understöddes av kommissionen via BRITE- och EURAM-programmen. Den viktigaste slutsatsen är följande: Om man genom EU-bestämmelser inom de närmaste åren kan sätta stopp för möjligheten att obehindrat deponera mattavfall, kan man införa ett europeiskt återvinningssystem för återvinning av mer än en miljon ton mattavfall.

1. Känner kommissionen till slutsatsen från det av kommissionen medfinansierade RECAM-projektet? Håller kommissionen med om detta?

2. Har kommissionen några konkreta planer på att utarbeta ovannämnda bestämmelser? Hur ser dessa planer i så fall ut, och när kommer det att ske?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 oktober 1999)

I Europa slutar varje år ca 1,6 miljoner ton mattavfall i deponier eller kommunala avfallsförbränningsanläggningar. I gemenskapen utövas allt starkare påtryckningar för att stimulera materialåtervinning, kemisk återvinning och värmeåtervinning. Detta var huvudmålet för forskningsprojektet RECAM (Recycling of Carpet Materials), som finansieras inom ramen för gemenskapens program för industri- och materialteknik (Brite-Euram). Forskningsprojektet RECAM nådde värdefulla tekniska resultat som visar på tänkbar industriell tillämpning med lovande miljöfördelar, tack vare beräknat minskade kostnader för hantering av mattavfall, minskad åtgång på icke-förnybara fossila bränslen samt återvinning och återanvändning av material av hög kvalitet. För att utnyttja resultaten av RECAM och med sikte på ett hållbart avfallshanteringssystem har mattföretagen skapat organisationen Carpet Recycling Europe (CRE). CRE skall enligt planerna vara aktiv till år 2000, men dess verksamhet kan förlängas. Enligt tillgänglig information uppför CRE för tillfället en demonstrationsanläggning för identifikation och sortering av mattmaterial.

Kommissionen anser att marknader för produkter från materialåtervinning i första hand bör skapas och utvecklas av privata ekonomiska operatörer. Kommissionen är redo att vid behov assistera vid och bidra till en sådan utveckling, vilket även, efter noggrann utredning, kan leda till reglering. För att diskutera alla frågor om materialåtervinning och stöd till materialåtervinningsindustrin inrättade kommissionen 1999 miljöforum, som skall avlägga slutrapport och lägga fram förslag i slutet av 1999. Hittills har miljöforum inte fått någon särskild begäran att ta upp materialåtervinning från mattor och ingen mer ingående diskussion om materialåtervinning från mattor har ännu förts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1839/99

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(13 oktober 1999)

Ämne: Bristande avfallshantering i Spanien

För tre månader sedan beslutade Europeiska kommissionen att väcka talan mot Spanien i EG-domstolen för att Spanien inte har anpassat sig till gemenskapsdirektiven om avfallshantering. Kommissionen förklarade i sitt meddelande i juli att anmälan motiverades dels av att kommissionen inte officiellt hade mottagit någon nationell plan för hantering av hushållsavfall, dels av att det förelåg allvarliga brister i det behöriga spanska organets plan för farligt avfall. Enligt kommissionens meddelande var planen mycket otydlig beträffande behandlingsanläggningar och särskilda bestämmelser för vissa avfallstyper.

Hur går det med detta ärende i EG-domstolen?

Har kommissionen för avsikt att vidta andra åtgärder parallellt med domstolsprocessen för att få de spanska myndigheterna att snarast uppfylla gemenskapsdirektiven, inte minst med tanke på de allvarliga miljökonsekvenser som bristerna vad beträffar farligt avfall kan föra med sig?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 december 1999)

Kommissionen håller just nu på att utarbeta utkastet till anmälan till domstolen inom ramen för det överträdelseförfarande som frågeställaren hänvisar till.

Förutom det juridiska förfarande som nämns i föregående stycke förfogar kommissionen inte över några andra rättsliga medel för att kunna ingripa mot de spanska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2312/99

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Miljökatastrofen i Kymmene älv

På bottnen av Finlands fjärde största älv, Kymmene älv, finns det enligt en undersökning som Finlands miljöcentral gjort 16-21 kg dioxin och furan. Normvärdena för PCDF-föreningshalterna överskrids åtminstone tiofalt. Dioxin och furan är cancerframkallande ämnen och de är särskilt farliga om de kommer ut i näringskedjan. Dioxinerna och furanerna påverkar bland annat cellkärnorna där de kan förorsaka förändringar i arvsmassan.

I Finland förbereds ett kanalarbete i Kymmene älv. De muddringar som krävs till följd av kanalarbetet och propellervirvlarna från den eventuella kommande fartygstrafiken skulle röra upp bottensedimentet vilket skulle medföra att dioxin och furan transporteras till Finska viken och eventuellt äventyra ekologin i hela Östersjön. Är kommissionen medveten om problemet och om kommissionen är det, vad kan den enligt EU:s grundfördrag göra för att förhindra en naturkatastrof?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(13 januari 2000)

Kommissionen känner till att bottensedimenten i Östersjön innehåller jämförelsevis höga halter av dioxiner. Det är därför ingen överraskning att sedimenten i de vattendrag som rinner ut i Östersjön också innehåller halter av dioxin som överstiger genomsnittet. Kommissionen känner dock inte till det särskilda fallet Kymmene älv och dioxinhalterna i den älvens bottensediment.

Kommissionen behöver veta mer om hur man fått fram resultatet för att den skall kunna jämföra halterna i Kymmene älv med andra vattendrag. Det skulle vara till särskilt stor hjälp om man kunde få ytterligare uppgifter om hur stor koncentrationen av de olika kongenerna är, på vilket djup mätningarna gjorts och om resultaten beräknats enligt den metod som används av Atlantpakten/Centre for Coastal and Maríne Sciences (NATO/CCMS).

Det är svårt att i nuläget utan ytterligare uppgifter bedöma läget. Kommissionen vore därför tacksam om parlamentsledamoten kunde tillhandahålla närmare uppgifter.

Det skeende som frågan avser omfattas i princip inte av gemenskapslagstiftningen. Möjligheterna för ett ingripande på gemenskapsnivå är därför begränsade.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1988/99

från Antonio Tajani (PPE-DE) till rådet

(9 november 1999)

Ämne: Ärendet Mitrokhin och det italienska nätverket av spioner som arbetade under Sovjetunionens underrättelsetjänst

Till följd av att den brittiska regeringen överlämnade uppgifter om ärendet Mitrokhin, avslöjades det att en utbredd spionageverksamhet hade ägt rum på italiensk mark för underrättelsetjänsten i en fiendestat till Italien och det fria Europa, och att detta nätverk hade utövat kontroll och utpressning inom den italienska statens högsta institutionella, politiska och styrande skikt.

Vilka initiativ avser rådet att ta för att främja ett snabbt klargörande av detta ärende?

Rådet uppmanas att så snabbt som möjligt ingripa för att den italienska regeringen skall redogöra för alla väsentliga uppgifter i syfte att fastställa sanningen. Rådet uppmanas även att vid behov kräva att regeringarna i andra medlemsstater skall överlämna eventuella dokument i samband med ärendet Mitrokhin.

Svar

(24 januari 2000)

Rådet har ingen behörighet att behandla de frågor som ställts av den ärade parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2071/99

från Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till rådet

(15 november 1999)

Ämne: Balkankoordinatorn

Är det meningen att Balkankoordinatorn Bodo Hombachs uppdrag skall fortsätta efter den 31 december 1999?

Svar

(31 januari 2000)

Den 9 december 1999 antog rådet den gemensamma åtgärden om förlängning av mandatet för EU:s särskilda sändebud, Bodo Hombach, till och med den 31 december 2000.

Beslutet om rådets gemensamma åtgärd är offentliggjort i europeiska gemenskapernas officiella tidning L 318 av den 11 december 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1946/99

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(4 november 1999)

Ämne: Lossningsförbud för EU-fartyg i Chile

De problem gemenskapsflottan mött till följd av förbudet att lossa och omlasta fångsten i chilenska hamnar utgör klart och tydligt ett handelshinder i strid med artiklarna V och XI.I i Gatt-avtalet från 1994. Kan kommissionen ange vilka åtgärder den vidtagit för att få de chilenska myndigheterna att upphäva nämnda förbud?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(23 november 1999)

Efter det att ett klagomål kommit in från ANAPA (den spanska riksföreningen för ägare av oceangående fartyg som bedriver fiske med backor eller långrev) har kommissionen inlett ett undersökningsförfarande med stöd av handelshinderförordningen, rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO)(1). Rapporten från denna undersökning visar att den chilenska lagstiftningen inte stämmer överens med de förpliktelser Chile har enligt WTO.

Undersökningsrapporten förespråkade flera alternativa lösningar. För det första föreslogs att bilaterala förhandlingar skulle inledas med Chile för att sluta ett kortfristigt avtal om den omedelbara frågan om transitering. Detta skulle sedan följas av ett långfristigt, multilateralt avtal om åtgärder för bevarande och förvaltning av svärdfisk i sydöstra Stillahavsområdet. För det andra föreslogs att ett tvistlösningsförfarande skulle inledas inom ramen för WTO eller, som ett alternativ, att frågan skulle hänskjutas till Internationella domstolen i Hamburg för tolkning av bestämmelserna i Förenta nationernas havsrättskonvention.

Efter detta har bilaterala förhandlingar inletts med Chile, utan att man för den skull uteslutit alternativen med WTO och FN:s havsrättskonvention. Dessa bilaterala förhandlingar fortsätter, men har hittills inte varit särskilt framgångsrika. Kommissionen håller för närvarande på att undersöka hela situationen.

(1) EGT L 349, 31.12.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1701/99

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(29 september 1999)

Ämne: Statsstöd och RAI

Kan kommissionen redogöra för läget i tvisten med Radio Televisione Italiana, som man anser har fått obefogat statsstöd?

Känner kommissionen till att Rai-TV har använt och fortfarande använder enorma belopp för banala underhållningsprogram som är föga lärorika och för politiska och/eller kulturella program som är kraftigt vinklade?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(3 november 1999)

I februari 1999 uppmanade kommissionen den italienska regeringen att lämna nödvändiga uppgifter för att kunna bedöma om det stöd som beviljats Radio Televisione Italiana (RAI) utgör ett befintligt stöd enligt artikel 88.1 (f.d. artikel 93) i EG-fördraget.

På grundval av den italienska regeringens uppgifter beslutade kommissionen i juli 1999 att inleda ett formellt granskningsförfarande av vissa stödåtgärder som staten och Istituto per la Ricostruzione Industriale (IRI) beviljat RAI under perioden 19921994. Enligt kommissionen kan dessa åtgärder inte betraktas som befintligt stöd eftersom de inte anges i någon lag innan EG-fördraget trädde i kraft. I detta skede tvivlar kommissionen på att de är förenliga med den gemensamma marknaden.

Kommissionen underrättade Italien om förfarandet i slutet av september 1999. Den italienska regeringen skulle lämna sina synpunkter i slutet av oktober 1999.

Beträffande parlamentsledamotens andra fråga är inte kommissionen behörig att bedöma kvaliteten eller innehållet i de TV-program som RAI sänder. Kommissionen är skyldig att bedöma om de medel som staten beviljat RAI, både i form av licensavgifter och andra stödåtgärder, är rimliga i förhållande till företagets nettokostnader för att kunna uppfylla de offentliga åtaganden som staten kräver.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1743/99

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(1 oktober 1999)

Ämne: Genomförande av CITES-förordningen

Den 2 juni 1999 flög Lufthansa Cargo en transport med 35 ökenrävar och tio jungfrutranor (båda finns i bilaga 2 till CITES) från Sudan till Frankfurt och därifrån till Johannesburg. Vid ankomsten till Johannesburg var tre rävar döda, en döende och övriga panikslagna. På grund av det skick djuren befann sig i och i avsaknad av vederbörliga hälsointyg skickades återstående 31 rävar tillbaka till Sudan, återigen via Frankfurt. Rävarnas lidande skulle ha lindrats om de särskilda obligatoriska veterinärkontrollerna hade utförts på Frankfurts flygplats.

Kan kommissionen ange vilka åtgärder den har vidtagit för att se till att CITES-förordningens villkor genomförs på flygplatser i EU, särskilt på Frankfurts flygplats, där åtskilliga miljoner djur passerar varje år?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 november 1999)

Kommissionen beklagar att villkoren i artikel 9.5 i rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem(1) inte tycks ha respekterats i det fall som anförs av frågeställaren. Kommissionen avser att uppmärksamma efterlevnadsgruppen, som inrättades genom artikel 14 i förordningen, på detta särskilda fall och på kontrollen av transport av levande djur enligt Internationella flygtransportorganisationens (IATA) bestämmelser om levande djur. Kommissionen tänker även ta upp nödvändigheten av lämpliga kontroller vid flygplatser och andra importställen för transitering eller omlastning i gemenskapen.

(1) EGT L 61, 3.3.1997, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2531/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(4 januari 2000)

Ämne: Inrättandet av ett centrum för främjande av klassiska studier och undervisning i antik grekiska och latin vid läroanstalter

År 1995 ingavs ett memorandum till rådet (utbildning) om inrättandet av ett centrum för främjande av undervisning i latin och antik grekiska vid Europeiska unionens läroanstalter, särskilt för studier på högre nivå. Representanter från de italienska, franska, grekiska och spanska regeringarna underströk att klassiska ämnen idag mer än någonsin utgör ett mycket betydelsefullt redskap för unga människors utbildning vilka tack vare detta gemensamma kulturarv skulle kunna utveckla ett genuint europeiskt medvetande vid sidan av sina legitima nationalkänslor.

Fem år har nu förflutit utan konkreta åtgärder från Europeiska unionens sida. Klassiska ämnen får inte tillåtas att försvinna från den högre utbildningen under nästa århundrade. Eminenta personligheter inom klassiska studier såsom Jacqueline de Romilly (Franska akademin) och Jean Pierre Vernant, professorer vid Collège de France har uttryckt sin besvikelse över att klassiska studier håller på att försvinna från läroanstalter för högre utbildning (Le Monde av den 12 november 1999). Kan kommissionen mot denna bakgrund svara på vilka åtgärder som den skulle kunna vidta för att aktivt bidra till att omnämnda centrum inrättas?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Viviane Reding

(24 januari 2000)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1939/99

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(4 november 1999)

Ämne: Marknadsföring av jordbrukssektorn och jordbruksprodukter

Är kommissionen beredd att hjälpa till med att finansiera marknadsföringsprogram för att utanför Europeiska unionen främja vissa sektorer och nischprodukter inom EU:s jordbruk?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 november 1999)

Kommissionen vill påminna om att den i januari 1999 överlämnade ett förslag till rådets förordning om informations- och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter i tredje land(1).

Detta förslag täcker in alla jordbruksprodukter, särskilt typiska produkter eller produkter av god kvalitet med ett högt mervärde.

Kommissionen föreslår att det vartannat år, i enlighet med förvaltningskommitténs förfarande, skall upprättas en förteckning över de produkter och marknader som berörs av de säljfrämjande åtgärderna.

(1) KOM(98) 683 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2048/99 från Jeffrey Titford (EDD) till kommissionen. Nettoavgifter till och nettobidrag från/till Europeiska unionen.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 219 E , 01/08/2000 s. 0078 - 0078



SKRIFTLIG FRÅGA E-2048/99 från Jeffrey Titford (EDD) till kommissionen (3 november 1999) Ämne: Nettoavgifter till och nettobidrag från/till Europeiska unionen Kan kommissionen göra upp en förteckning över de nettoavgifter till eller nettobidrag från Europeiska unionen, som utbetalats från eller till de olika 15 medlemsstaterna i Europeiska unionen under de senaste tre åren i de fall som uppgifterna finns tillgängliga? Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar (8 december 1999) Parlamentsledamoten kan hitta de uppgifter han frågar efter i dokumentet Allocation of 1998 EU operating expenditure by Member State, från juni 1999. Det omfattar tiden 19921998. Dokumentet finns tillgängligt på engelska på Internetadressen http://europa.eu.int/comm/dg19/pdf/agenda2000/statdepenses98.pdf
SKRIFTLIG FRÅGA E-1451/99

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(1 september 1999)

Ämne: Finansiering av projekt i Istrien i Italien

I Istrien kommer tre projekt att understödjas med medel från EU. Två av dem berör hamnen i Ischia och ett berör en hälsokälla i Nitrodi utanför staden Istrien.

Eftersom byggandet ännu inte satt i gång vill jag ställa följande frågor:

1. I vilken form understöds dessa projekt av Europeiska unionen?

2. Hur har totalfinansieringen planerats och efter vilken fördelningsnyckel kommer medlen från EU och regionen att användas?

3. Hur länge kommer det att ta innan dessa projekt blir färdiga?

Kompletterande svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(21 december 1999)

Enligt uppgifter från de italienska myndigheterna medfinansieras projekten i fråga av Europeiska regionala utvecklingsfonden inom ramen för det operativa programmet Valorizzazione del turismo sostenibile nelle regioni dell'obiettivo 1 för innevarande programplaneringsperiod 1994-1999. Ansvaret för detta programs genomförande ligger hos turistdepartementet, som lyder under ministerpresidenten.

EU-bidraget till varje projekt utgör 50 % av de totala anläggningskostnaderna, tidsfristen för utnyttjandet av resurserna genom åtaganden är den 31 december 1999, och sista dag för utbetalning är den 31 december 2001.

Medfinansieringen av de fyra projekt som avser hamnen på Ischia är 2,5 miljoner euro (4 882 miljoner ITL), och medfinansieringen av projektet som rör utnyttjandet av mineralvattenkällan i Nitrodi är 691 000 euro (1 337 miljoner ITL).

Dessa projekt väntas vara avslutade i december 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1817/99

från Heidi Hautala (Verts/ALE) till kommissionen

(12 oktober 1999)

Ämne: En europeisk standard för personer som dyker i vetenskapligt syfte

European Scientific Diving Committee (ESDC) grundades i maj 1998. Detta hade förberetts av Marco Weydert (GD XII D/3) och en arbetsgrupp som sammanträdde under ett seminarium på den italienska ön Elba den 111 maj 1997. Seminariet finansierades genom ett stipendium från kommissionen, MAS3-CT96-6351. Syftet med ESDC är att ta fram en standard för europeisk utbildning av personer som dyker i vetenskapligt syfte och därigenom främja deras rörlighet i Europeiska unionen och tredje länder. Hur ser situationen och tidsplanen ut vad avser att ratificera en europeisk standard för personer som dyker i vetenskapligt syfte och det dokument som instiftar ESDC?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(12 november 1999)

Ett antal workshoppar och ett seminarium som stöddes av kommissionen 19951997 har gjort det möjligt att utveckla ett utkast till en godkänd europeisk standard för utbildning av personer som dyker i vetenskapligt syfte och som använder dykapparater (scuba=self contained underwater breathing apparatus dvs. luftbehållare). Standarden omfattar två nivåer, nämligen European Scientific Diver (ESD) och Advanced European Scientific Diver (AESD). Den lägre nivån (ESD) är för forskningsdykare som fortfarande genomgår utbildning.

Enligt det godkända utkastet till en standard och efter samråd med kommissionen har en provisorisk övervakningskommitté skapats, European Scientific Diving Supervisory Committee (ESDSC), som lyder under EMaPS (European Maríne and Polar Secretariat, nu kallat Maríne Board) vid European Science Foundation i Strasbourg. För ögonblicket är ESDSC fortfarande en informell kommitté som ännu inte har fastställt sina egna regler. Dessutom har motsvarande nationella kommittéer skapats eller håller på att skapas i flera medlemsstater. ESDSC förväntas upprätta och underhålla en förteckning över certifikat som uppfyller villkoren i utkastet till den godkända standarden. ESDSC håller också kontakt med de nationella myndigheterna för att främja erkännandet och utbildningen av forskningsdykare genom rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG(1). Om villkoren i rådets direktiv 92/51/EEG kan uppfyllas kommer medlemsstaterna behöva godkänna de kvalifikationer som ges av den högsta av de två nivåerna (AESD).

(1) EGT L 209, 24.7.1992.