ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0166/98 från James Fitzsimons (UPE) till kommissionen (2 februari 1998)

Ämne: Medlemsstaternas cykellagstiftning

Skulle kommissionen vilja ange vilka säkerhetsbestämmelser som tillämpas i de olika medlemsstaterna för att förbättra säkerheten för cyklisterna och andra trafikanter?

Skulle kommissionen kunna ange om cyklisterna i någon av medlemsstaterna måste ha en särskild försäkring, och om så är fallet ge vidare detaljerad information om denna försäkring?

Har någon av medlemsstaterna infört cykelskatt?

Skulle kommissionen vilja ge detaljerad information om antalet olycksdrabbade cyklister i de olika medlemsstaterna och ange orsakerna till dessa olyckor?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (12 mars 1998)

Enligt trafikreglerna i alla medlemsstater jämställs cyklister på vägen med förare av motorfordon. Alla väganvändare förutsätts använda vägen utan att orsaka fara för andra.

Följande medlemsstater har specifika regler för cyklister: Belgien, Danmark, Tyskland, Spanien, Frankrike, Italien, Nederländerna, Österrike, Finland, Sverige och Förenade kungariket.

Följande medlemsstater har specifika regler för förare med tanke på cyklisternas trygghet: Belgien, Tyskland, Spanien, Frankrike, Italien, Österrike, Sverige och Förenade kungariket.

Kommissionen har ingen information om att någon medlemsstat skulle kräva försäkring av cyklister.

Kommissionen har ingen information om att någon medlemsstat skulle beskatta cyklism, även om moms i regel påläggs i anslutning till inköp av cyklar.

Den senast tillgängliga informationen finns i den statiska rapporten om trafikolyckor 1992. Rapporten upprättades av den europeiska trafikministerkonferensen. I rapporten anges antalet förolyckade trafikanter men inte orsaken till olyckorna.

På grund av detta och liknande brister på användbar information håller kommissionen på att utveckla en omfattande europeisk databas med statistik om olyckor.

Kommissionen har publicerat rapporten ¨Lägesrapport och framtida strategier * CARE: gemenskapsdatabasen för trafikolyckor¨ ((KOM(97) 238 slutlig. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0066/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Leonardo-programmet

I den nya upplagan av Leonardo-programmet ökades stödet till företag och samtidigt ströks stödet till de icke-statliga organisationerna.

Vilka skäl låg till grund för detta beslut?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (den 17 februari 1998)

Framtiden för den nya generationen av gemenskapens yrkesutbildningsprogram diskuteras för närvarande internt inom kommissionen. Därför kan för närvarande inga uttalanden göras om den framtida stödpolitiken.

Inom ramen för det nuvarande Leonardo da Vinci-programmet har verksamheter som stöder företag, särskilt små och medelstora företag (SMF), fått särskild uppmärksamhet. Skälet till detta är att europeisk utbildningspolitik är inriktad mot arbetsmarknads- och sysselsättningsfrågor, vilket bekräftades av Europeiska rådet i Luxemburg i november 1997. Europeiska rådets möte om sysselsättning och de gemenskapens riktlinjer för sysselsättning som följde på detta, betonar de små och medelstora företagens betydelsefulla roll när det gäller att skapa och bibehålla arbetstillfällen.

Det finns inga riktlinjer för att minska eller skära ned stödet till icke-statliga organisationer inom ramen för det nuvarande Leonardo da Vinci-programmet. Dessutom syftar europeisk yrkesutbildningspolitik bland annat till att initiera eller stödja gränsöverskridande samarbete och partnerskap mellan så många aktörer som möjligt. Stödet till icke-statliga organisationer och olika former av samarbete beror också på att det finns en medvetenhet om att dessa organisationer har en viktig funktion att fylla på arbetsmarknaden.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0272/98 från Danielle Darras (PSE) till kommissionen (5 februari 1998)

Angående: Avskaffande av den skattefria försäljningen vid resor inom gemenskapen från den 1 juli 1999

Kan kommissionen meddela om den avser utföra snarast möjligt en undersökning av de ekonomiska och sociala konsekvenserna av avskaffandet av den skattefria försäljningen?

Jag är vald i Nord-Pas-de-Calais och vill gärna dra kommissionens uppmärksamhet på att min region direkt berörs av detta problem, eftersom färjetrafiken kommer att bli en av de hårdast drabbade sektorerna. Man får inte glömma att den skattefria försäljningen utgör nästan 60 % av vissa rederiers omsättning (t.ex. Sea-France).

Dessutom kan kommissionen inte vara ovetande om att cirka hälften av korttidsturisterna i kustområdet tillbringar 1 eller 2 dagar här på grund av de låga biljettpriserna. Avskaffandet av den skattefria försäljningen skulle medföra en prisökning på mellan 25 och 30 % och antalet avgångar skulle minska.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (9 mars 1998)

Inom ramen för genomförandet av den inre marknaden fattade rådet 1991 beslutet att avskaffa skattefri försäljning inom gemenskapen. I beslutet föreskrivs att nämnda försäljning skall finnas kvar fram till den 30 juni 1999, för att under denna övergångsperiod på mer än sju år ge alla berörda näringsgrenar möjlighet att gradvis anpassa sig till den nya situationen.

Enligt kommissionens bedömning fattade rådet detta beslut, eftersom den skattefria försäljningen är en orimlig företeelse på den inre marknaden. Denna försäljning ger upphov till en snedvridning av konkurrensen på transportområdet och inom detaljhandeln. Försäljningen ger dessutom flyg- och båtresenärer som reser regelbundet en oberättigad fördel. Dessa resenärer subventioneras på så sätt på bekostnad av alla skattebetalare. För övrigt kommer dessa skillnader att ha en alltmer skadlig inverkan på järnvägstransporter och andra transporttjänster, då dessa transportgrenar utvecklas alltmer. Kommissionen ifrågasätter inte rådets beslut. Kommissionen planerar inte heller att göra en undersökning av ¨de ekonomiska och sociala konsekvenserna¨ inom detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0224/98 från Christine Crawley (PSE) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Konsekvenserna av en ändrad arbetslivsstruktur

Kan kommissionen uppge i vilken omfattning den diskuterar konsekvenserna av att arbetslivets struktur ändras?

Är kommissionen övertygad om att samordningen mellan kommissionens tjänstegrenar när det gäller frågor om ändrad arbetslivsstruktur, såsom utbildning och yrkesutbildning, effekterna på socialföräkringarna samt den åldrande befolkningen räcker till för att ge kommissionen en omfattande överblick över arbetslivets framtida struktur för våra medborgare?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (9 mars 1998)

Med antagandet av grönboken ¨Partnerskap för en ny arbetsorganisation¨ ((KOM(97) 128, slutlig. )) inledde kommissionen en debatt om effekterna av att arbetsmönstren förändras. Grönboken har fått en vid spridning, och i medlemsstaterna har en serie konferenser och rundabordssamtal hållits, som har fört samman representanter från arbetsmarknadens organisationer och från forsknings- utbildnings- och vidareutbildningsinstitut. Denna vittomfattande debatt kommer att avslutas på en europeisk konferens som skall hållas den 28 - 30 april 1998 i Glasgow och som organiseras gemensamt av Förenade kungarikets ordförandeskap och kommissionen.

Kommissionen är fullt ut medveten om vikten av och utmaningen i att samordna tvärs över relevanta politikområden, och det nödvändiga samarbetet mellan olika avdelningar har redan inletts för att underlätta en sammanhängande överblick och metod.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0187/98 från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen (5 februari 1998)

Ämne: Turistbyråer

Turismen har stor ekonomisk betydelse för värdesättningen av arkitektoniskt intressanta platser i gemenskapen men också för att skapa nya arbetstillfällen, något som är nödvändigt för att försöka bromsa den endemiska arbetslöshet som drabbat hela världen. Anläggningar för turistinformation och PR är därför av fundamental betydelse. Tyvärr klagar man på olika håll på hur dåligt turistbyråer fungerar, inte minst i Italien, vilket återspeglar en verklighet där resursslöseriet gått alldeles för långt och verksamhet drivs vidare genom konstgjord andning.

Kan kommissionen därför ta fram ett direktiv som reglerar turistbyråers funktion och föreskriver vilka officiella uppgifter de skall utföra för att leva upp till sin offentliga roll och tillhandahålla nationell turistinformation?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (12 mars 1998)

Kommissionen påminner frågeställaren om att lokala och nationella turistbyråer just på grund av den uppgift de har lyder under medlemsstaterna enligt subsidiaritetsprincipen i artikel 3b i EG-fördraget.

Följaktligen är det ifrågavarande myndigheter som beslutar i alla frågor som gäller tillhandahållande av dessa erbjudanden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0304/98 från Maartje van Putten (PSE) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Effekterna som den europeiska strategin för biologisk mångfald har på andra politikområden. Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Kommissionen har nyligen haft interna överläggningar om det förslag till gemenskapsstrategi för biologisk mångfald som GD XI lagt fram. Kan kommissionen ange vad en sådan strategi får för konsekvenser för EU:s andra politikområden och i synnerhet vilka effekterna blir på jordbruksområdet?

2. Anser kommissionen att en gemenskapstrategi för biologisk mångfald kan bidra till att främja mer miljövänliga jordbruksformer inom EU? Om ja, på vilket sätt?

3. Anser kommissionen att en gemenskapstrategi för biologisk mångfald kan utgöra en ram för bedömningen av Agenda 2000?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (24 mars 1998)

Den 4 februari 1998 antog kommissionen ett meddelande till rådet och Europaparlamentet om en gemenskapsstrategi för biologisk mångfald ((KOM(98) 42 slutlig. )). Denna strategi innebär att en ram definieras för åtgärder i syfte att integrera frågor rörande biologisk mångfald i gemenskapspolitiken för berörda områden.

För gemenskapens genomförande av konventionen för biologisk mångfald krävs en process i två steg. Antagandet av denna strategi med allmänna politiska riktlinjer utgör det första steget. I det andra steget skall handlingsplaner och andra åtgärder inom de berörda områdena utarbetas och genomföras.

Inom ramen för denna strategi anges hur frågor rörande biologisk mångfald skall beaktas vid den pågående granskningen av strukturfonderna, under den reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken som aviserades i Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 slutlig. )) samt inom det nya ramavtalet mellan gemenskapen och länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) efter år 2000. Dessa handlingsplaner måste utarbetas inom loppet av de närmaste två åren. Genomförandet av strategin och resultaten av handlingsplaner och andra åtgärder kommer att övervakas och utvärderas på grundval av indikatorer för biologisk mångfald och mätbara mål.

I sinom tid kommer Europaparlamentet att beredas möjlighet att överväga de tekniska detaljerna i förslaget samt de specifika målen inom varje enskild sektor.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 223 , 17/07/1998 s. 0134



SKRIFTLIG FRÅGA E-0178/98 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (5 februari 1998) Ämne: Utsläpp av kloakvatten och avloppsvatten Känner kommissionen till att kloakavfall från London fortfarande varje dag transporteras på ett antal pråmar nedför Temsen och att avfallet sedan töms i flodmynningen relativt nära kusten utanför halvön Thanet? Vilken lagstiftning existerar eller planeras för att förhindra en sådan omfattande hänsynslöshet gentemot havs- och kustmiljön? Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (5 mars 1998) Förenade kungarikets myndigheter har informerat kommissionen om att det inte var avloppsvatten som släpptes ut från fartyg i ytvattnet, utan reningsslam från de anläggningar som behandlar avloppsvattnet. I artikel 14 i rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse ((EGT L 135, 30.5.1991. )) föreskrivs att medlemsstaterna skall säkerställa att bortskaffande av slam till ytvatten som sker genom dumpning från fartyg eller genom utsläpp från utloppsledningar eller på annat sätt, upphör före den 31 december 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0234/98 från José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Marktjänster - Frankfurter Flughafen AG

Skulle kommissionen kunna förklara syftet med de beslut som togs i onsdags om att avskaffa det monopol som Frankfurter Flughafen AG åtnjuter vad gäller marktjänster?

Skulle kommissionen kunna förklara syftet med och skälen på vilka den har grundat sig för att delvis befria terminal 1 på ovannämnda flygplats från rådets direktiv om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (31 mars 1998)

Frågeställaren hänvisas till beslut 98/190/EG, som offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning ((EGT L 72, 11.3.1998. )), särskilt avsnittet ¨Rättslig bedömning¨.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0255/98 från Jan Sonneveld (PPE) till kommissionen (5 februari 1998)

Ämne: Fiskimport från tredje land

I förordning 97/296/EG ((EGT L 122, 14.5.1997, s. 21. ))har fastställts bestämmelser angående import av fisk och fiskprodukter från ett antal tredje länder. Listan över de länder som uppfyller de krav som fastställts i dessa bestämmelser ändrades senast genom förordning 97/877/EG ((EGT L 356, 31.12.1997, s. 62. )). Enligt texten skall all import från länder som inte återfinns på listan inte längre tillåtas från och med den 1 juli 1998.

Av dessa icke ¨listade¨ länder har ett stort antal uppfyllt de formella kraven ¨på papperet¨, emellertid saknar EU de personalresurser som skulle behövas för att kontrollera att kraven faktiskt uppfylls.

Beträffande kvaliteten har kommissionen redan enligt nuvarande bestämmelser möjlighet att omedelbart utfärda ett importförbud respektive att gå över till att tillåta import inom ramen för bestämmelser om strängare kontroller.

1. Kan kommissionen garantera att de traditionella handelströmmar som fram tills nu har uppfyllt EU:s kvalitetskrav inte skall hotas på grund av en brist på administrativ personal?

2. Kan kommissionen om det skulle behövas skjuta upp ikraftträdandet av de nya bestämmelserna när det gäller de länder som ännu inte besökts?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (16 mars 1998)

1. I kommissionens beslut 97/296/EG, senast ändrat genom kommissionens beslut 97/877/EG, fastställs förteckningar över de tredje länder från vilka import av fiskeriprodukter är tillåten. I artikel 3 anges att medlemsstaterna får till och med den 1 juli 1998 fortsätta att importera bilateralt från tredje länder som inte nämns i förteckningen. Efter detta datum kommer endast import från länder i förteckning I och II att tillåtas (55 länder).

Kommissionen är medveten om att ungefär 108 länder, huvudsakligen i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS-länderna), med en sammanlagd import på 187 191 ton år 1996, blir tvungna att avbryta sin export till gemenskapen från och med den 1 juli 1998 tills de uppfyller gemenskapens krav på fiskeriprodukter. Endast 33 av dessa länder exporterar mer än 1 000 ton per år.

För att så långt det går minska effekten av denna åtgärd och samtidigt säkerställa folkhälsan granskar kommissionen för närvarande ett antal ansökningar från länder som har anhållit om att bli medtagna i förteckningen. Kommissionen kommer noggrant att granska alla nya ansökningar som kommer in. På så sätt kommer kommissionen att så långt det går minska de ekonomiska effekterna av detta beslut och samtidigt förbättra skyddet för konsumenterna i gemenskapen.

2. Kommissionen avser inte att uppskjuta ikraftträdandet av denna åtgärd eftersom det inte finns någon garanti att produkter från länder som inte finns med i förteckningarna I och II i beslutet kommer att uppfylla gemenskapens krav.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0053/98 från Markus Ferber (PPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: EU-stöd till forskning i regionen Bayerisch-Schwaben

Kan kommissionen lämna följande uppgifter när det gäller omfattningen av EU-stöd till forskning och utveckling (FoU) i regionen Bayerisch-Schwaben under år 1997:

1. Hur stort FoU-stöd erhöll Bayerisch-Schwaben under 1997?

2. Hur stort gemenskapsstöd gavs till FoU i jämförbara regioner i andra medlemsstater under år 1997, och för vilka åtgärder var detta stöd avsett?

3. Hur stort stöd, fördelat på slag av samarbetspart (universitet, forskningsinstitut, små och medelstora företag, storindustri), gavs till FoU i de olika tyska delstaterna under 1997?

4. Hur många ansökningar om FoU-stöd, fördelade på programformer och EU-medlemsstater, mottogs under 1997?

5. Hur stor var de små och medelstora företagens andel bland dem som ansökte om FoU-stöd i gemenskapen och Tyskland under 1997?

Svar avgivet av Edith Cresson på kommissionens vägnar (23 februari 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0024/98 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (15 januari 1998)

Ämne: Det kurdiska problemet och Europeiska unionen

Med anledning av den senaste stora utvandringen av kurder till Europa vill jag fråga kommissionen på vilket sätt den tänker ge sina program en inriktning som garanterar kurder som lever i Europeiska unionens medlemsstater substantiell hjälp och säkerhet, särskilt de kurder som har status som politiska flyktingar, samt på vilket sätt kommissionen tänker se till att kurderna officiellt erkänns som en kulturell och språklig minoritet?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (9 februari 1998)

I sina slutsatser nämner Europeiska rådet i Luxemburg den kraftiga tillströmningen av invandrare från i synnerhet Irak ((Punkt 64 i slutsatserna från Europeiska rådet i Luxemburg. )). Rådet har fått i uppgift att utarbeta en handlingsplan som även kommer att beakta orsakerna till människoströmmarna, där den humanitära aspekten och respekten för de mänskliga rättigheterna utgör en viktig del. Handlingsplanen kommer att fastställa de åtgärder som skall vidtas inom ramen för unionens yttre förbindelser och den kommer även att omfatta en del där rättsliga och inrikes frågor tas upp, i synnerhet ur asyl- och invandringssynpunkt. Kommissionen har deltagit aktivt vid förberedandet av denna handlingsplan och kommer att göra detta även vid dess genomförande.

Vad beträffar asylsökande kurder, vill kommissionen erinra om att den 1997 för första gången införde en budgetrubrik (B5-803) som syftar till att förbättra mottagningen av asylsökande och fördrivna personer på medlemsstaternas territorium. Under 1997 har redan projekt finansierats som, även om de inte riktar sig till någon bestämd nationalitet, kan vara till nytta för de kurder som frågan gäller. Denna budgetrubrik återkommer även i 1998 års budget.

Vad beträffar kurder med flyktingstatus kan nämnas att kommissionen 1997 införde en budgetrubrik (B3-4113) för att finansiera integrationsprogram för flyktingar. Sextiotvå projekt har erhållit stöd via denna budgetpost och de flesta av dessa gäller alla flyktingar som befinner sig i unionen (projekt på europeisk nivå) eller i viss stat eller region (pilotprojekt). Enligt kommissionens riktlinjer för genomförandet har viss förtur givits åt projekt som riktar sig till medlemsstater som har mottagit ett förhållandevis stort antal flyktingar och/eller där antalet flyktingar har ökat förhållandevis mycket. Det är i detta allmänna sammanhang som vissa projekt riktar sig speciellt mot integration av kurdiska flyktingar, däribland ett projekt som startats av kurder bosatta i Tyskland. Budgetrubriken ifråga återkommer även i 1998 års budget och kommissionen kommer också fortsättningsvis att prioritera projekt för integration av flyktingar i medlemsstater eller regioner där flyktingantalet ökat betydligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0081/98 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: Icke-joniserande strålning

I juni 1996 publicerade Europeiska kommissionen en studie om icke-joniserande strålning, källor, exponering och hälsoeffekter.

Kan kommissionen upplysa om vilka eventuella undersökningar man låtit genomföra om icke-joniserande strålning sedan rapporten publicerades? Har man publicerat någon annan rapport i ämnet sedan dess?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (12 mars 1998)

Efter att den omfattande rapporten om icke-joniserande strålning offentliggjordes har en grupp experter bistått kommissionen med råd om fortsatt forskning om mobiltelefoners effekter på hälsan. Detta har beaktats i kommissionens förslag till det femte ramprogrammet för forskning. Expertförslaget ställdes till förfogande och skickades till intresserade parlamentsledamöter. En kopia skickas direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat.

Kommissionen deltar i Världshälsoorganisationens forskningsprojekt om elektromagnetiska fält, vars syfte är att utarbeta en rapport om miljörelaterade hälsokriterier för bedömning av hälsorisker. Forskningen inom gemenskapen samordnas för närvarande inom programmet COST.

Avslutningsvis kan påpekas att kommissionen arbetar för att så småningom lägga fram ett förslag till rådsrekommendation som skall fungera som vägledning för medlemsstater som vill ta initiativ för att skydda allmänhetens hälsa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0083/98 från Carlos Robles Piquer (PPE) till rådet (30 januari 1998)

Ämne: Rättvis dom för dem som anklagats för brottet avseende Pan Am:s flyg 103

Det nordamerikanska utrikesdepartementet publicerade nyligen helsidesannonser där det erbjuder upp till 4 miljoner US-dollar för information som leder till att Lamen Khalifa Fhimah och Abdel Basset Al-Megrahi, libyska medborgare som anklagats för det brutala attentat som den 21 december 1988 kostade 270 personer livet på Pan Am:s flyg 103 och på brittisk mark.

Nu när mer än nio år har gått utan att rättvisa har skipats kvarstår avskyn inför detta terroristdåd, och inför det som senare dödade 171 personer i ett franskt civilflyg som flög över Niger och som också har tillskrivits regeringen i Tripoli. Ovan nämnda annons är dock förvånande eftersom det är allmänt känt att de två anklagade fortfarande bor i Libyen och att general Khadaffis regering vägrar att överlämna dem till det engelska rättsväsendet vilket utrikesdepartementet indirekt erkänner när den säger att ¨The United Nation has invoked sanctions against Libya for not turning Fhimah and Megrahi over for trial¨ (Förenta nationerna har tillgripit sanktioner mot Libyen för att landet inte utlämnar Fhimah och Megrahi för rättegång).

Kan rådet förklara vilken ståndpunkt den intar och varför Europeiska unionen inte accepterar och stödjer domen i Internationella domstolen i Haag, en domstol som tveklöst kan utfärda en opartisk och riktig dom i denna fråga?

Svar (27 april 1998)

Rådet delar till fullo den ärade parlamentsledamotens avsky inför de brutala terroristangreppen mot Pan Am:s flyg 103 och det franska UTA-flyget 772 över Niger.

Rådet delar också hans beklagande av att det, när det gäller Lockerbie-bombningen, har förflutit nio år utan att rättvisa har skipats. Det är och förblir Europeiska unionens avsikt att denna fråga så snart som möjligt skall få en lösning, under förutsättning att Libyen till fullo uppfyller sina skyldigheter enligt relevanta resolutioner från säkerhetsrådet. Som den ärade parlamentsledamoten vet, är de två länder som har hävdat att de har jurisdiktion i detta fall Skottland, där bombningen ägde rum, och Amerikas Förenta stater, eftersom planet i fråga var amerikanskt. Det finns ingen internationell brottmålsdomstol i Haag med jurisdiktion i ett brottmål som detta. Internationella domstolens jurisdiktion är, i enlighet med dess stadga, begränsad till att lösa tvister mellan stater.