SKRIFTLIG FRÅGA E-0626/01

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(1 mars 2001)

Ämne: Överkänslighet

Har kommissionen tillgång till några sifferuppgifter om hur antalet personer med överkänslighetssymptom (t.ex. astma, snuva och eksem) har ökat till följd av att folk är mer utsatta för parfymerade produkter? Har kommissionen, mot bakgrund av att antalet människor med allergiska reaktioner mot vissa parfymer och dofter drastiskt ökat, funderat på att ändra gemenskapens gällande lagstiftning för att förbjuda sådana material som bevisligen förorsakar överkänslighet?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(18 maj 2001)

Konsumenter kommer i kontakt med många produkter med doft- eller smakämnen som kan framkalla överkänslighet, t.ex. hushållskemikalier, kosmetika, hygienartiklar eller livsmedel. Beroende på produkt kommer doft- eller smakämnet att andas in, strykas på huden eller inmundigas. En noggrann genomgång av problematiken kring doftallergi kräver att olika typer av exponering granskas.

Den 8 december 1999 antog Vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter och icke-livsmedelsprodukter avsedda för konsumenter ett yttrande om Doftallergi hos konsumenter. I rapporten, som handlar om kontaktallergi förorsakad av doftämnen, identifieras, på basis av dermatologiska uppgifter från klinisk praktik, inledningsvis 24 doftämnen som de vanligast förekommande allergenerna. Enligt vissa undersökningar är ca 8 % av alla testade eksempatienter överkänsliga mot doftämnen. Det är svårt att genomföra brett upplagda undersökningar av kontaktallergi på en blandad befolkning, och därför finns det få sådana undersökningar. Men på grundval av undersökningar av befolkningsskikt uppskattar man att 1 eller 2 % av hela befolkningen lider av kontaktallergi. På vissa kliniker i Europa har man kunnat visa att doftallergi ökar bland patienter med eksem. Vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter och icke-livsmedelsprodukter avsedda för konsumenter anser att överkänsliga konsumenter behöver mer information om doftämnen i kosmetika, så att de kan undvika produkter som innehåller dessa speciella beståndsdelar i en mängd som kan utlösa hudreaktioner.

Genom försök med andra hudallergener, t.ex. vissa konserveringsmedel eller nickel, vet man att totalförbud inte krävs för att komma till rätta med hudallergier. Detta slags beståndsdelar kan användas riskfritt om de används i liten mängd och överkänsliga konsumenter får tillräckligt med information.

Kommissionen vill bekämpa doftallergi på ett meningsfullt sätt. Det vore inte ändamålsenligt att förbjuda ett ämne bara för att det ger vissa personer allergi, men det är viktigt att informera konsumenterna så att de kan undvika produkter där ämnet förekommer. När det gäller kosmetika skulle således rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter(1) t.ex. kunna ändras så att man inför en meningsfull och tydlig deklaration av speciella doftämnen med välkänd förmåga att framkalla kontaktallergi. Genom att doftämnena anges i innehållsdeklarationen får överkänsliga konsumenter den information de behöver.

För övrigt går Vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter och icke-livsmedelsprodukter avsedda för konsumenter för närvarande igenom vetenskaplig information om dessa beståndsdelar för att fastställa gränsvärden för riskfritt bruk, vilka kommer att införas i direktiv 76/768/EEG.

(1) EGT L 262, 27.9.1976.