SKRIFTLIG FRÅGA E-1721/99

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(29 september 1999)

Ämne: Nödvändigheten av att snarast tillämpa säkerhetsbestämmelser för nöjesparker

Nyligen dog en fyraårig pojke när han kastades ur en åkattraktion i en nöjespark i Torrevieja (Alicante). Detta är bara en av åtskilliga tragiska olyckor som har inträffat på grund av fel och brister i sådana attraktioner. Dödsfallet inträffade medan invånarna i Alicante fortfarande hade en annan dödsolycka i färskt minne, nämligen när en minderårig pojke omkom efter att ha fått en elektrisk stöt i en åkattraktion i Campello.

Enligt en undersökning som finansierades av kommissionen 1995, är de olyckor som sker i nöjesparker den typ av fritidsrelaterade olyckor som orsakar flest sjukhusvistelser. Undersökningen visade också att kraven på kontroll och inspektion av utrustningen var mycket varierande i alla medlemsstater och att de olika nationella lagstiftningarna skilde sig åt i sina bestämmelser. Kommissionen planerade att utarbeta ett direktiv, men detta genomfördes aldrig. Enligt vad som kommit till parlamentets kännedom ändrade toppmötet i Edinburgh 1992 nämligen kommissionens prioriteringar och fick kommissionen att fatta beslut om att dra tillbaka lagförslaget om tekniska krav för nöjesparker. Slutligen beslöt kommissionen att uppdra åt Europeiska standardiseringsorganisationen att utarbeta europeiska bestämmelser med tekniska specifikationer för utrustning i nöjesparker.

Den spanska konsumentorganisationen har för sin del och till följd av olyckan i Alicante givit uttryck för sin oro över att dessa bestämmelser kommer att träda i kraft först när de har godkänts, det vill säga inom två år, och har påtalat att det i Spanien finns en oroväckande lucka i lagen när det gäller krav på åkattraktioner.

Kan kommissionen tala om hur långt man har kommit i utfärdandet och godkännandet av europeiska bestämmelser för nöjesparker? När och hur kommer gemenskapens medborgare i praktiken att skyddas av dessa bestämmelser? Vad tänker kommissionen göra för att tillämpningen av de bestämmelser som godkännas snabbt skall tillämpas på hela gemenskapsterritoriet, med tanke på hur allvarliga de inträffade olyckorna har varit? Anser kommissionen inte att beslutet från 1992 bör ses över, för att dessa bestämmelser skall få gemenskapsdirektivstatus?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen

(4 november 1999)

Kommissionen delar till fullo parlamentsledamotens oro över säkerheten i nöjesparkerna, särskilt eftersom den ofta berör barnen. Komissionen är särskilt oroad över den nyligen inträffade olyckan där en fyraårig pojke omkom.

Uppgifterna i parlamentsledamotens fråga sammanfaller med kommissionens uppgifter, i synnerhet med dem som ges i svaren på Anita Pollacks fråga E-3167/98(1) och Frederik Willockxs fråga H-0669/97 under parlamentets frågestund i september 1997(2).

Det framgår av den studie från 1995 som samfinansierades av kommissionen att i genomsnitt 7,8% av de olyckor som inträffar under denna typ av fritidsaktivitet ledde till sjukhusvistelse jämfört med i genomsnitt 5,5% av alla de andra olycksorsaker som anges i gemenskapens system för information om olyckor i hemmen och på fritiden (EHLASS 1987-1988). Dessa olyckor utgjorde 1,2% av de olyckstyper som anges i systemet, en procentsats som förmodligen också inbegriper olyckor som inträffar på lekplatser.

Eftersom slutsatserna från Europeiska rådets möte i Edinburgh 1992 inte har ifrågasatts har kommissionen för avsikt att fortsätta på den väg man slog in på när man gav Europeiska Standardiseringskommittén (CEN) i uppdrag att utarbeta harmoniserade normer för nöjesparker.

Enligt de senaste uppgifterna från CEN bör studierna i samband med utarbetandet av dessa normer inledas i början på nästa år.

(1) EGT C 135, 14.5.1999.

(2) Europaparlamentets debatter, september 1997.