SKRIFTLIG FRÅGA P-0408/02

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2002)

Ämne: Direktiv om distribution av motorfordon

Det nuvarande distributionssystemet för bilar, genom olika nätverk för olika märken, tillämpas i de flesta länder i Europa och i världen, bland annat Förenade kungariket som förvisso inte har någon egen nationell bilindustri längre.

Anledningen till att detta system tillämpas fortfarande är naturligtvis att det gynnar konsumenterna tack vare att priskonkurrensen skärps och innovationer sprids, och framför allt genom att man kan vara säker på att ett fordon kan underhållas och repareras av en yrkeskunnig person var som helst inom gemenskapen.

Är inte kommissionen rädd att den kommer att äventyra det finmaskiga nätet inom gemenskapen, och därmed en del av den ekonomiska verksamheten i de minst befolkade områdena, och skada sambandet mellan bilförsäljningen och garantiservicen som utgör en säkerhet för köparna?

Är inte kommissionen rädd att konsumenterna i landsbygdsregionerna drabbas ännu hårdare än konsumenterna i de tätbefolkade regionerna?

I ett generellare perspektiv, är inte kommissionen rädd att en omfattande reform kommer att skynda på lågkonjunkturen i landsbygdsområdena som redan drabbats efter att nära hälften av alla bensinstationer försvunnit?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(7 mars 2002)

Utkastet till förordning om bilförsäljning, som antogs av kommissionen den 5 februari 2001, är resultatet av ett omfattande utrednings- och remissarbete som inleddes för mer än två år sedan. Den utvärderingsrapport om det aktuella systemet som antogs av kommissionen i november 2000 visade att det gruppundantag som infördes genom kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon(1) inte har uppnått alla mål, särskilt att förverkliga den inre marknaden de betydande prisskillnaderna mellan medlemsstaterna vittnar om detta och att gynna konsumenterna.

Kommissionen är angelägen om att behålla en jämn geografisk spridning av försäljnings- och serviceställen för bilar. Omorganiseringen av kopplingen mellan försäljning och service samt åtgärder som gäller oberoende bilverkstäder och underlättandet för bilhandlare att sälja flera märken, allt detta gör det enklare att behålla denna spridning än med det nuvarande systemet.

Vid försäljning kommer rätten att sälja flera märken göra det lättare för konsumenterna att jämföra de olika tillverkarnas modeller. Utkastet till förordning bygger på man undviker onödiga kostnader och lämnar större utrymme åt försäljaren att själv bestämma över sin försäljningsrätt. De nordiska länderna kan tas som exempel på fördelarna med det nya systemet, eftersom de är det område inom EU där möjligheten att sälja flera märken är mest utvecklad. På grund av den låga befolkningstätheten måste återförsäljarna där sälja flera märken för att bli lönsamma. I dessa länder, med stora områden som är mycket sparsamt befolkade, gör stordriftsfördelar av detta slag att man har kunnat behålla och utöka försäljningsrätterna och därigenom säkra ett varierat utbud även i glesbygdsområden.

Vad beträffar behovet av att behålla en tillräckligt jämn spridning av serviceställen bör följande framhållas. Med det nya systemet kommer en återförsäljare som vill specialisera sig på bilförsäljning att kunna välja mellan att själv utföra service eller att sluta avtal med en eller flera godkända bilverkstäder som uppfyller biltillverkarens tekniska krav. Återförsäljaren måste på förhand lämna uppgifter till konsumenten om den eller de godkända bilverkstäderna, om han har valt att inte själv utföra servicen. På så sätt har varje bilförsäljares kunder minst en officiell bilverkstad att vända sig till oavsett var de bor.

Vidare gör det nya systemet det möjligt för befintliga återförsäljare, vilkas avtal kommer att sägas upp i samband med den betydande neddragning av antalet återförsäljare som vissa biltillverkare har beslutat om, att kunna fortsätta sin verksamhet som godkänd bilverkstad för märket. Den allmänna tekniska kompetensnivån på marknaden kommer således att upprätthållas och likaså ett finmaskigt nät av godkända bilverkstäder, som dessutom kompletteras av oberoende verkstäder med gott tekniskt kunnande. Allt detta kommer att bidra till att tjänster av hög kvalitet kan erbjudas och hög trafiksäkerhet upprätthållas inom ramen för ett lika finmaskigt nät av försäljnings- och serviceställen.

(1) EGT L 145, 29.6.1995.