SKRIFTLIG FRÅGA E-3523/00

från Cristiana Muscardini (UEN), Mauro Nobilia (UEN), Raffaele Costa (PPE-DE) och Guido Podestà (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2000)

Ämne: Överträdelseförfarande mot Italien för inkorrekt genomförande av direktiv 97/67/EG

I sitt svar på fråga P-2132/00(1) bekräftar kommissionen att överträdelseförfarandet mot Italien syftar till att bevara den befintliga dynamiska konkurrensen på den italienska marknaden för posttjänster innan dekret 261/99 träder i kraft. Den rättsliga grund som kommissionen baserar sina anklagelsepunkter på förefaller oss emellertid mycket bristfällig.

För att göra åtskillnad mellan produkter som kan erbjudas fritt på marknaden och produkter som kan dras från den i syfte att säkerställa att samhällsomfattande tjänster erbjuds till avgifter som ger allmän tillgång till dem, tillämpar man en prisgräns för att fastställa det mervärde som denna åtskillnad medför. Kommissionen bortser emellertid helt från detta kriterium, som bland annat den europeiska lagstiftande myndigheten hänvisar till och som har antagits i samtliga medlemsstater.

1. Delar kommissionen vår uppfattning?

2. Anser kommissionen inte att konceptet särskilda tjänster, som inte ännu har införts i gemenskapens lagstiftning, inte kan fungera som motivering för det överträdelseförfarande den inlett? Hur kan det utgöra en orsak till fördragsbrott, om det endast förekommer i förslaget till det andra direktivet? Kan någon göras ansvarsskyldig för något som inte ännu har fastställts?

3. Kan kommissionen redan lämna upplysningar om resultaten av den utredning som inletts mot Nederländerna om det förmodade stödet till TPG?

(1) EGT C 81 E, 13.3.2001, s. 155.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 januari 2001)

Den 21 december 2000 avslutade kommissionen det förfarande som parlamentsledamoten talar om genom att anta ett beslut enligt artikel 86.3 i EG-fördraget (IP/00/1522). Genom artikel 4.4 i den italienska förordningen nr 261/99 utvidgas det allmänna brevmonopolet till att omfatta den angränsande och konkurrerande marknaden för leverans till viss dag eller tid av hybridpost, och kommissionen fann att denna utvidgning, som inte är motiverad av objektiva skäl, är förbjuden enligt artikel 86.1 jämförd med artikel 82 i EG-fördraget.

Kommissionen har varit utomordentligt noggrann när den definierat marknaden för leverans till viss dag eller tid. Kommissionen skiljer mellan konventionell postbefordran och tjänster där man garanterar att posten anländer en viss dag eller tid. För konventionell postbefordran gäller vissa allmänna leveransmål, där den exakta dagen eller tiden för leverans aldrig anges. De två tjänsterna är således inte utbytbara. Det mervärde som ligger i leverans till viss dag eller tid innebär i princip att man får ta ut högre pris än normalpriset. Detta innebär emellertid inte att tjänsten måste säljas till ett lägsta pris som är fem gånger högre än normalpriset.

Det saknas objektiva skäl för att tillämpa monopoltaxan på denna typ av tjänst. Konkurrens när det gäller leverans till viss dag eller tid hotar inte postverkets ekonomiska jämvikt. Eftersom postverket för närvarande inte erbjuder leverans till viss dag eller tid, förlorar verket inte intäkter som det annars skulle ha haft på denna marknad. Dessutom är efterfrågan mycket speciell. Intäkterna från leverans av post som är känslig för tidsfaktorn till en viss på förhand bestämd dag eller tid är små i jämförelse med de investeringar som krävs för sådan leverans. Vidare är befordran av post som är känslig för tidsfaktorn en ny tjänst som skapar större postmängd. Därför ersätter den inte eller minskar den inte efterfrågan på konventionell (monopoliserad) postbefordran, och den minskar följaktligen inte

den konventionella postmängden och intäkterna för postverket inom det monopoliserade området. Kommissionen anser att beslutet bygger på en lämplig balans mellan behovet av att säkra postverkets ekonomiska jämvikt å ena sidan och det italienska näringslivets behov av leverans till viss dag eller tid å den andra.

Beslutet av den 21 december gäller endast tillämpningen av konkurrensreglerna och inte postdirektivet. Beslutet handlar om särskilda konkurrensfrågor med anknytning till den italienska förordningen nr 261/99. Kommissionen är skyldig att vidta de åtgärder som krävs för att konkurrensreglerna skall respekteras (se till exempel mål T-266/97, Vlaamse Televisie Maatschappij NV, punkt 75), utan att detta påverkar de politiska diskussionerna i parlamentet och rådet om ett nytt postdirektiv.

Kommissionen inledde en informell undersökning genom att rikta en begäran om upplysningar till de nederländska myndigheterna och dessa har lämnat upplysningarna. Kommissionen granskar för närvarande svaret, i synnerhet det ekonomiska resultatet inom det monopoliserade området och de extra kostnader det medför att erbjuda en samhällsomfattande tjänst.