ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1706/98

från Stéphane Buffetaut (I-EDN) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Branschorganisationer och begränsning av konkurrensen

I mål C-249/91 som rör de beslut som fattats av CIVDN (Comité Interprofessionnel des Vins Doux Naturels - Branschorganisationen för starkvin) väckte kommissionen åtal mot Republiken Frankrike vid Europeiska gemenskapernas domstol för brott mot de grundläggande bestämmelserna i Fördraget om Europeiska unionen.

Generaladvokat Otto Lenz framhöll särskilt tre punkter där de franska myndigheternas praxis bröt mot bestämmelserna (se slutsatserna sid. 48):

- fastställande av starkvinspriserna på den franska marknaden,

- fastställande av marknadskvoter som producenterna inte får överskrida vid saluförandet av de viner som framställts inom den statuerade avkastningen per hektar, som i annat fall måste överlämnas till ett reservlager för viner som skall mogna,

- bortförande av viner från producentens vinkällare som endast sker på villkor att CIVND i förväg utfärdar ett certifikat som intygar att kontraktet registrerats etc.

De franska myndigheterna lovade att dessa förfaranden skulle upphöra och kommissionen drog därför tillbaka sitt åtal.

I själva verket är minst två av de förfaranden som ledde till åtal fortfarande i bruk eller har återuppstått i ny utformning och kommissionen mottog nyligen en formell anmälan i detta ärende stödd på uppenbara bevis. Hittills har man inte vidtagit några som helst åtgärder.

Anser kommissionen att dessa förfaranden, som 1991 betraktades som fördragsbrott, inte är straffbara i dag? Kan kommissionen ange vilka förändringar till följd av Fördraget om Europeiska unionen eller gemenskapens rättspraxis som skulle kunna berättiga att man nu har en annan uppfattning? Om inte, hur och när tänker kommissionen agera gentemot de franska myndigheterna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(14 juli 1998)

Efter det att ett nytt klagomål som registrerats som nr 98/4361 har kommit in, har kommissionen återigen undersökt detta ärende. Det har då visat sig att vissa kompletterande upplysningar behöver erhållas.

De klagande har kontaktats men har ännu inte kommit in med dessa kompletterande upplysningar till kommissionen.

Så snart som kommissionen har erhållit dessa kompletterande upplysningar, kommer kommissionen att avsluta sin bedömning av affären och kommer arr informera frågeställaren om vad den kommit fram till.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2537/98

från Marie-Noëlle Lienemann (PSE) till kommissionen

(1 september 1998)

Ämne: Utredning av statlig hjälp till Crédit Mutuel

Hur tänker sig kommissionen framtiden för produkter som främjar allmänhetens sparande och som tjänar till att finansiera sociala och industriella investeringar samt lokala utvecklingsprojekt?

Om denna fråga inte behandlats, bland annat med hänsyn till nödvändiga harmoniseringsansträngningar, är det så att dessa produkter, i Frankrike till exempel Livret A, Codevi eller i synnerhet Livret BLEU, kommer att försvinna när de ställs inför de allenarådande samlade kraven av ekonomisk och konkurrensmässig art?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(11 september 1998)

Produkter som främjar allmänhetens sparande och som används för att finansiera sociala och industriella investeringar samt lokala utvecklingsprojekt strider inte mot gemenskapsintresset och får därför givetvis fortsätta att finnas.

Det kan emellertid förekomma problem i vissa fall beträffande organisationen av insamlingen av sparkapitalet om följdverkningen blir att denna organisation slutligen kan leda till ett indirekt undantag för det ansvariga organet.

Kommissionen har inlett förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget för att granska denna aspekt i ett ärende, nämligen Crédit Mutuels Livret bleu (den blå bankboken) i Frankrike.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2499/98

från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Ämne: Spansk medling för att få i gång den israelisk-palestinska fredsprocessen

Den israeliske premiärministern har vänt sig till Spanien med en begäran om att landet skall ställa upp med medling och använda sitt inflytande för att återigen få fart på arbetet med att skapa fred, säkerhet och ömsesidighet i området. Detta borde leda till att vår unions solidariska gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik träder in för att stödja begäran och ställa sig bakom ett eventuellt agerande från Spaniens sida, till förmån för de mål som nämnde israeliske företrädare önskar uppnå.

Med tanke på de svåra omständigheter som råder i den nyssnämnda processen mot fred mellan palestinier och israeler verkar det absolut nödvändigt att samtliga möjligheter att göra den möjlig och effektiv kräver stöd från alla på bästa vis för att de avtal som undertecknades i Madrid och i Oslo skall kunna uppfyllas, samtidigt som man måste överge de unilaterala åtgärder som EU anser utgör ett villkor för nämnda fredsprocess.

Kan kommissionen ange om den, utifrån sina utrikespolitiska befogenheter, skulle kunna bidra med något initiativ för att stödja Spanien när landet besvarar den begäran som framförts av den israeliske premiärministern?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(11 september 1998)

Kommissionen är beredd att stödja alla genomförbara internationella initiativ för att lösa det långvariga dödläget i fredsprocessen.

Icke desto mindre har unionen, i tron att Förenta staternas förslag är den bästa vägen ur det nuvarande dödläget, för tillfället enhälligt valt att stödja det medlingsarbete som Förenta staterna för närvarande bedriver för att få förhandlingarna mellan Israel och Palestina på rätt kurs.

Det är ett faktum att trots inledande invändningar har den palestinska myndigheten för en tid sedan godtagit det amerikanska förslaget. Kommissionen anser att Israel med alla medel skall övertygas om att göra detsamma och godta denna kompromisslösning, till gagn både för dess egna intressen och freden i regionen.

Det är självklart att den amerikanska medlingen endast kan pågå under en begränsad tid och att unionen kommer att tvingas ompröva situationen om det genombrott man länge väntat på uteblir.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1687/98

från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Innehållet i utvidgningsförhandlingarna

Den 27 april inleddes förhandlingarna mellan unionen och de länder som ansökt om medlemsskap i unionen i form av en granskning av olika delområden inom lagstiftning, politik och ekonomi.

Vad är förhållandet mellan kommissionens GD I A och de arbetsgrupper som utför granskningen och hur fungerar dialogen och arbetsfördelningen mellan dessa?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1748/98

från Jannis Sakellariou (PSE) till kommissionen

(5 juni 1998)

Ämne: Illegal förmedling av arbetskraft

1. Känner kommissionen till Europeiska gemenskapernas domstols domar vad gäller illegal förmedling av arbetskraft inom byggbranschen? Finns det förfaranden som fortfarande är anhängiggjorda?

2. Känner kommissionen även till domar i Tyskland på detta område? Om ja, föreligger information om vilken påföljd som utdömts och återbetalning av socialbidrag?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(11 september 1998)

Allmänt sett finns det i EG-lagstiftningen inga bestämmelser om förbud mot förmedling av arbetskraft. Denna fråga ansvarar huvudsakligen medlemsstaterna för och där har det skett en betydande utveckling vad gäller rättspraxis.

Domstolen har avkunnat flera domar beträffande fritt tillhandahållande av tjänster inom byggbranschen. Man kan nämna t.ex. domen Seco/Evi av den 3 februari 1982(1), domen Rush Portuguesa av den 27 mars 1990(2) eller domen Vander Elst av den 9 augusti 1994(3). Dock gäller inte dessa domar illegal förmedling av arbetskraft och kommissionen känner inte heller till några mål i denna fråga som väntar på avgörande av domstolen.

I sitt meddelande om odeklarerat arbete(4) påpekar kommissionen att en effektiv strategi för att hantera odeklarerat arbete måste omfattade flera åtgärder, både för att straffa och för att förebygga.

(1) Dom av den 3.2.1982 - Förenade mål 62 och 63/81.

(2) Dom av den 27.3.1990 - Mål C-113/89.

(3) Dom av den 9.8.1994 - Mål 43/93.

(4) KOM(98) 219 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0920/98

från Brigitte Langenhagen (PPE) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: EU-normer för Listeriabakterier

Det finns ingen bindande enhetlig norm för gränsvärden för Listeriabakterier i Europeiska unionen. I det förgångna har störningar på marknaden uppstått på grund av olika uppfattningar i EU-medlemsstaterna om tillåtna Listeria-värden, och företag har lidit betydande skador på grund av detta.

Anser kommissionen mot denna bakgrund och med tanke på fiskbearbetningsindustrins planeringssäkerhet att det vore eftersträvansvärt att fastställa en EU-norm för Listeria i fiskprodukter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 maj 1998)

Listeria monocytogenes är det smittämne som orsakar listerios, en bakterieinfektion som huvudsakligen drabbar gravida kvinnor och individer med nedsatt immunförsvar i form av akut hjärnhinneinflammation med eller utan associerad blodförgiftning (mycket vanligt hos nyfödda).

Sjukdomen kan överföras till människor via livsmedel. Mikroorganismen kan finnas i många olika typer av livsmedel, bland annat i de flesta animalieprodukter (oberoende av tillagningsgrad) och även i råa grönsaker. Det är viktigt att understryka att mikroorganismen tål låga temperaturer mycket väl (särskilt de temperaturer som rekommenderas för kylförvaring av livsmedel i hemmet).

Kommissionen är medveten om att de vetenskapliga kommittéerna har angett att den mest effektiva strategin för att hantera hälsorisker orsakade av vissa kontaminerande bakterier inte alltid är att sätta gränsvärden för halten av mikroorganismer i livsmedel. Kommissionen kommer dock att begära att de vetenskapliga kommittéerna utreder hälsoriskerna på grund av förekomst av Listeria-bakterier i fiskeriprodukter och andra livsmedel som konsumeras utan ytterligare tillagning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1732/98

från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till rådet

(8 juni 1998)

Ämne: Offentligt stöd till Europaföreningar

Att främja kunskap om den europeiska verkligheten är en nödvändig strävan som Europeiska unionen utan att tveka borde stödja, eftersom det leder till att Europamedborgarna, oavsett härkomst eller bakgrund, identifierar sig med det ideal som är syftet med gemenskapen samt de idéer och integrationssträvanden som förenar Europas länder.

I detta sammanhang bör särskilt Europaföreningarnas arbete för att sprida och främja Europatanken framhållas. Tack vare dessa föreningar får många Europamedborgare möjlighet att ge uttryck för sina europeiska strävanden och kan bidra till att dessa stärks. Det är emellertid nödvändigt att föreningarna har tillgång till nödvändiga medel för att bedriva sin verksamhet.

Anser inte rådet att samtliga medlemsstater borde uppmanas att införa fasta finansieringsformer för dessa föreningar och bevilja dem lämpliga budgetanslag, så att de kan ge sitt ovärderliga bidrag till arbetet med att hjälpa medborgarna att identifiera sig med Europeiska unionens mål?

Svar

(24 september 1998)

Rådet konstaterar med tillfredsställelse att medlemsstaterna redan gör betydande insatser när det gäller stöd till föreningar som arbetar för att främja de europeiska idealen.

Det ankommer emellertid inte på rådet utan på medlemsstaterna själva att yttra sig om den ärade parlamentsledamotens förslag att införa "fasta finansieringsformer" i medlemsstaterna för denna typ av föreningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2358/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(27 juli 1998)

Ämne: Presidentval i Togo

Efter besöket i Togo av en delegation av observatörer från EU har EU:s presidium uttryckt djup oro över legitimiteten i det presidentval som hållits i landet. Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att säkerställa demokrati i Togo med hänsyn till att Europeiska unionen starkt betvivlar tillförlitligheten av de valresultat som tillkännagavs av den togolesiska inrikesministern den 24 juni?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(15 september 1998)

Efter EU:s förklaring av den 26 juni 1998, i vilken unionen uttrycker starka tvivel beträffande trovärdigheten i det valresultat som Togos inrikesminister meddelade den 24 juni 1998, föreslog kommissionen rådet att i enlighet med artikel 366a i Lomékonventionen inbjuda Togo till samråd i syfte att, som det anges i konventionen, bedöma situationen i detalj och, om nödvändigt, avhjälpa den. Detta samråd kan nämligen begäras om en av parterna till Lomékonventionen anser att en annan part har underlåtit att fullgöra en skyldighet med avseende på någon av de grundläggande aspekter som avses i artikel 5, dvs. i det här fallet bristande respekt för de mänskliga rättigheterna eller för de demokratiska principerna och rättsstaten. Inbjudan, som undertecknades gemensamt av rådets sittande ordförande och av kommissionen, riktades till Togo den 13 juli 1998. Samrådet inleddes den 30 juli 1998.

Det faktum att förfarandet enligt artikel 366a i konventionen inleddes visar den vikt som EU fäster vid de grundläggande aspekter som dess förbindelser med länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) bygger på. Syftet med detta samråd är inte att avbryta samarbetsförbindelserna utan att genom en verkligt fördjupad dialog hjälpa till att finna en väg som leder till att rättsstaten och respekten för de demokratiska principerna återupprättas. Om man trots ansträngningar inte har hittat en lösning vid samrådets slut, får den part som åberopade underlåtenheten vidta lämpliga åtgärder, däribland, om nödvändigt, tills vidare helt eller delvis upphäva tillämpningen av konventionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1938/98

från Jaak Vandemeulebroucke (ARE) till rådet

(17 juni 1998)

Ämne: Situationen för värnpliktsvägrare i Grekland

Känner rådet till att Grekland, i strid mot sin egen lagstiftning och i strid mot alla råd från bland annat Europaparlamentet, allt fortfarande hindrar värnpliktsvägrare både när de försöker utverka för sig en ställning som värnpliktsvägrare och när de fullgör sin civiltjänst. Efter vad som berättas har vissa rentav de facto arresterats.

Kan rådet upplysa mig om vad rådet tänker företa sig för att göra den grekiska regeringen uppmärksam på att dessa förehavanden är oacceptabla? Kan rådet hålla med mig om att Grekland på detta sätt allvarligen kränker de mänskliga rättigheterna och att landet på det sättet löper risken att inte längre uppfylla de grundläggande kraven för medlemskap i Europeiska unionen?

Svar

(24 september 1998)

Rådet kan inte ta ställning till de frågor som den ärade parlamentsledamoten tar upp eftersom dessa helt ligger inom medlemsstatens behörighetsområde.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1707/98

från Stéphane Buffetaut (I-EDN) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Delegering av befogenheter till branschorganisationer

I händelse av en allvarlig kris som berör en eller flera nationella jordbruksprodukter som omfattas av den gemensamma organisationen av marknaden ger Fördraget om Europeiska unionen och EG-domstolens rättspraxis medlemsstaterna rätt att snabbt ingripa på marknaden för att undvika allvarliga störningar i den allmänna ordningen.

Som en uppföljning av två dekret, nr 96-449 och 96-500 av den 7 juni 1996, som publicerades i Republiken Frankrikes officiella tidning av den 11 juni 1996, s. 8 664 och 8 645, planerar den franska regeringen att underställa det franska parlamentet ett lagförslag. I förslagets artikel 51 fastställs följande: För att möta konjunkturbetingade ekonomiska kriser genom en anpassning av utbudet beträffande kvalitet och volym till efterfrågan på marknaden får kontrakt slutas mellan branschorganisationer som företräder producenter eller etablerade producentgrupper och branschorganisationer som företräder bearbetnings-, avsättnings- eller distributionssektorn.

Kontrakten kommer att innefatta följande begränsningar av de normala konkurrensreglerna:

1. planering av produktion eller bidrag

2. förstärkning av de kvalitetsnormer och kvalitetskriterier som erfordras för en lansering på marknaden

De två ovannämnda dekreten har givit upphov till en formell anmälan till kommissionen på grund av bristande överensstämmelse med de grundläggande bestämmelserna i Fördraget om Europeiska unionen. Kommissionen har hittills inte vidtagit några åtgärder. Även artikel 51 i lagförslaget om jordbrukets inriktning (PLOA), som inte på långt när går så långt som dessa båda dekret, överlåter befogenheter till branschorganisationerna som inte tillkommer dessa och som inte kan delegeras.

Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående redogöra för och motivera sin bedömning av dessa båda dekret samt innehållet i artikel 51 i det franska PLOA?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1705/98 och E-1707/98 ingivna av Franz Fischler för kommissionen

(16 juni 1998)

De franska myndigheterna underrättade kommissionen den 13 maj 1998 om utkastet till den lag om jordbrukets inriktning som de avser att lägga fram för parlamentet under de närmaste veckorna.

För närvarande håller kommissionen på att undersöka detta utkast i dess helhet mot bakgrund av gemenskapslagstiftningen, inbegripet de bestämmelser som gäller branschorganisationer och som parlamentsledamoten hänvisar till.

Eftersom det inte är så länge sedan underrättelsen kom har kommissionen ännu inte någon åsikt om utkastet. När kommissionen har formulerat ett yttrande om detta omfattande utkast kommer parlamentsledamoten att få ett svar på sina frågor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2031/98

från Yiannis Roubatis (PSE) till kommissionen

(7 juli 1998)

Ämne: Avskedandet av framstående turkiska journalister

På basis av lögnaktig "information" från en person som påstås ha en ledande ställning inom PKK, har turkiska generaler tvingat de två framstående turkiska journalisterna Mehmed Ali Birads och Dzengiz Çadars arbetsgivare att avskeda dem. Man befarar nu att avskedandet också kan tolkas som "grönt ljus" för den turkiska parastaten att avrätta de två journalisterna.Händelserna i Sokoulouk visade ju att parastaten och den officiella staten i Turkiet har ett nära samarbete. Allt detta sker samtidigt som Turkiet och vissa av landets handelspartner vidhåller att det är med ärligt uppsåt som landets ledning understryker Turkiets önskan om närmare förbindelser med Europeiska unionen.

1. Vilka konkreta åtgärder ämnar kommissionen vidta för att skydda de två journalisterna som nu förmodligen riskerar att bli mördade?

2. Vilka direktiv kommer den ansvariga kommissionsledamoten och Europeiska kommissionens representant att ge till Turkiet, i syfte att trygga att de två journalisterna får allt det moraliska stöd och all annan hjälp de behöver?

3. När ämnar kommissionen i klartext förklara för Turkiet att i de principer som utgör grundvalen för de europeiska demokratiska statsskickens verksamhet och funktion, ingår också principen om tanke- och yttrandefrihet, och att det är helt omöjligt att tänka sig att man för ekonomisk eller annan vinnings skull, skulle blunda för det faktum att utvecklingen i Turkiet igen en gång verkar vara på väg mot envälde och totalitarism?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(3 augusti 1998)

Kommissionen fäster särskild vikt vid att läget beträffande de mänskliga rättigheterna och fullföljandet av demokratiseringsprocessen förbättras i Turkiet för att förbindelserna mellan gemenskapen och Turkiet skall kunna utvecklas.

Kommissionen erinrar om slutsatserna från Europeiska rådets möte i Luxemburg i december 1997 enligt vilka en förstärkning av banden mellan Turkiet och gemenskapen även förutsätter att de politiska och ekonomiska reformer som Turkiet inlett, bl.a. i fråga om landets anpassning till de normer och den praxis som gäller beträffande de mänskliga rättigheterna i gemenskapen, fullföljs.

Kommissionen följer i det sammanhanget uppmärksamt journalisternas situation i Turkiet. När det gäller de två journalister som parlamentsledamoten särskilt nämner, har de numera nästan helt och hållet återupptagit sin yrkesverksamhet. Kommissionen har inga befogenheter att fysiskt skydda dessa personer.

Kommissionen avser att fortsätta meddela sina turkiska samarbetspartner den oro som dessa frågor väcker inom gemenskapen och då särskilt de frågor som parlamentsledamoten tar upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1926/98

från Armelle Guinebertière (UPE) till kommissionen

(18 juni 1998)

Ämne: Kompletterande åtgärder i förbindelse med avskaffandet av den skattefria försäljningen

Beslutet att avskaffa den skattefria försäljningen från och med den 30 juni 1999 (direktiv 91/680/EEG)(1) bekräftades genom Ekofin-rådets avvisande den 18 maj 1998 av Irlands begäran om att genomföra den konsekvensbedömning som kommissionsledamot Scrivener lovade Europaparlamentets ledamöter 1992.

Man kan ifrågasätta detta beslut, särskilt som själva harmoniseringen av lagstiftningen knappt har påbörjats i EU:s medlemsstater, och man har rätt att ifrågasätta vilka nationella och europeiska instrument som nu skall stödja omstruktureringen av de olika branscherna inom den skattefria försäljningen.

Jag vore tacksam om kommissionen kunde klargöra sin ståndpunkt. Vilka åtgärder avser den vidta och vilka instrument kommer att utnyttjas för att stödja anpassningen av de olika sektorerna inom den skattefria försäljningen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(17 juli 1998)

Kommissionen påminner parlamentsledamoten om att det enligt ett enhälligt beslut, fattat av rådet 1991, åligger medlemsstaterna att analysera konsekvenserna av avskaffandet av den skattefria försäljningen den 30 juni 1999. De skall också vid behov vidta sådana stödåtgärder som de anser nödvändiga.

Kommissionen påpekar att man den 19 maj 1998 inför Ekofinrådet åtog sig att utarbeta ett arbetsdokument för att förtydliga vilka verktyg som medlemsstaterna skulle kunna använda för att bemöta eventuella svårigheter.

Arbetsdokumentet, i vilket de nuvarande verktygen på gemenskapsnivå räknas upp, håller för närvarande på att utarbetas. Europaparlamentet kommer givetvis att fortlöpande informeras om detta.

(1) EGT L 376, 31.12.1991, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1460/98

från Umberto Bossi (NI) till kommissionen

(13 maj 1998)

Ämne: Harmonisering av gränsvärden för DDT i vissa fiskarter

I mina tidigare frågor P-0385/97(1) och P-0906/97(2) behandlades problemet med tillåtna halter miljögifter (t.ex. DDT) i fisk, och vilka gränsvärden som medlemsstaterna fastställt.

Kan kommissionen säga om man vidtagit några åtgärder för att harmonisera de olika medlemsstaternas gränsvärden?

Kan kommissionen uppdatera förteckningen över vilka medlemsstater som har fastställt gränsvärden (och i vilken omfattning) för det klororganiska bekämpningsmedlet DDT i vissa fiskarter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 juli 1998)

Bestämmelserna i de olika medlemsstaterna beträffande gränsvärdena för resthalter av bekämpningsmedlet diklordifenyltrikloretan (DDT) är fortfarande oförändrade.

Kommissionen har ännu inte vidtagit några åtgärder för att få till stånd en harmonisering av de olika medlemsstaternas gränsvärden.

En detaljerad översikt (medlemsstat för medlemsstat) med uppdaterade uppgifter från medlemsstaterna kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.

(1) EGT C 217, 17.7.1997, s. 170.

(2) EGT C 45, 10.2.1998, s. 9.