ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3545/00

från Ursula Schleicher (PPE-DE) till kommissionen

(15 november 2000)

Ämne: Bocksbeutel-flaskan (traditionell vinflaska)

I tyska medier, och naturligtvis i det tyska vindistriktet Franken, ger ett av Europeiska kommissionens förehavanden upphov till stor uppståndelse. Enligt uppgift håller kommissionen på att i samband med en granskning av den nuvarande lagstiftningen upphäva det hittillsvarande skyddet av den traditionellt utformade vinflaskan bocksbeutel i Tyskland/Franken, Portugal och Norditalien. Det lär vara förvaltningskommittén för vin som behandlar denna fråga.

1. Stämmer uppgifterna i pressen (bl. a. Bild från den 9/10 2000 och VWD från den 12/10 2000)?

2. Av vilka skäl anser kommissionen det nödvändigt att ändra den nuvarande lagstiftningen och eventuellt upphäva det särskilda skyddet för denna typ av flaska?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(14 december 2000)

Efter antagandet av rådets och Europaparlamentets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin(1) måste kommissionen anta nya tillämpningsföreskrifter inom flera områden, bland annat för benämning, presentation och skydd av produkter inom vinsektorn. Bestämmelserna bör utformas med hänsyn till de nya regler som antogs genom reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för vin. Ett av reformens mål var att förenkla gemenskapslagstiftningen.

När det gäller de uppgifter i pressen som parlamentsledamoten nämner vill kommissionen göra några klargöranden: Det är korrekt att så kallade Bocksbeutel-flaskor enligt det arbetsdokument som lämnats till förvaltningskommittén för vin inte skall vara reserverade för vissa viner från vissa regioner i gemenskapen. Däremot är det inte korrekt att man skulle sträva efter att denna typ av flaska skall sluta användas. Frågan är snarare om det är nödvändigt att flasktypens användning uttryckligen specificeras i den nya lagstiftningen.

Liksom många andra frågor analyseras och diskuteras denna fråga för närvarande inom kommissionen och förvaltningskommittén för vin, och inget beslut har ännu fattats om det slutliga innehållet i tillämpningsföreskrifterna.

Kommissionen vill för övrigt klargöra att flaskor av Bocksbeutel-typ och liknande för gemenskapens del för närvarande är reserverade för viner från vissa regioner i Tyskland, Grekland, Italien och Portugal, som finns förtecknade i gemenskapslagstiftningen.

(1) EGT L 179, 14.7.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3917/00

från Luciana Sbarbati (ELDR) till kommissionen

(6 december 2000)

Ämne: Initiativ inför fyrahundraårsminnet av Giordano Brunos död

År 2000 har det gått fyrahundra år sedan författaren, filosofen, vetenskapsmannen och professorn Giordano Bruno dog. Han är inte bara representativ för Italien (han undervisade vid olika europeiska universitet, bland annat i Paris, London, Oxford, Prag, Wittenberg, Helmsted, Frankfurt, Toulouse och Genève) utan är med sin öppenhet för dialog och respekt för pluralismen en symbol för den fria tanken.

Han förföljdes för att han ansågs vara en kättare i sitt eget land och kritiserades av kalvinister och lutheraner. Efter att ha suttit en tid i inkvisitionens fängelser dömdes han till bålet.

Europa, som grundas på odelbara och universella värden, nämligen människans värdighet, frihet, jämställdhet och solidaritet, kan inte annat än att hylla denne man som varit ett offer för framför allt intolerans.

Avser kommissionen att inom ramen för sin verksamhet ta ett initiativ inom området för programmet Kultur 2000 för att på ett värdigt sätt fira denna personlighet som på ett tragiskt sätt representerat Europas kulturella ideal, öppenhet gentemot alla kulturer?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(26 januari 2001)

Kommissionen erkänner Giordano Brunos betydelse som historisk personlighet men har inte planerat något särskilt initiativ inom ramen för Kultur 2000 för att uppmärksamma 400-årsminnet av hans död.

Inget av de projekt som valdes ut för år 2000 inom ramen för Kultur 2000 innehöll något initiativ för att markera 400-årsminnet av Giordano Brunos död.

Kommissionen vill dock uppmärksamma parlamentsledamoten på att inbjudan att lämna förslag inom programmet Kultur 2000 för projekt som ska genomföras under 2001 kommer att offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning i början av året, och att personer som är verksamma inom kultur kan inom ramen för detta och enligt specifikationerna för programmet lägga fram projekt för att ansöka om bidrag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3332/00

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Gratisutdelning av UMTS-frekvenser

Fördelningen av de nya mobiltelefonfrekvenserna till företag inom branschen har skett på olika grunder i olika länder. I somliga länder har det hållits auktion på frekvenserna medan andra länder i praktiken delat ut dem gratis. Anser kommissionen att det kan tolkas som en form av förtäckt statligt stöd av ett slag som är förbjudet i artikel 87 i EU-fördraget om frekvenser delas ut gratis och om detta är kommissionens syn på saken, vad tänker kommissionen göra åt det?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(18 december 2000)

Kommissionen vill först och främst påminna parlamentsledamoten om att valet vid utfärdandet av licenserna för den tredje generationens mobiltelefoni åligger medlemsstaterna, under förutsättning att dessa förfaranden följer de principer som anges i gemenskapsrätten, inklusive reglerna om statligt stöd.

I princip är de två förfarandena vid försäljningen av licenserna, skönhetstävlingar och auktioner förenliga med reglerna om statligt stöd, under förutsättning att de är öppna, objektiva och icke-diskriminerande. Dessutom är det nödvändigt att villkoren för förfarandet och det sätt som det organiseras på utesluter möjligheten till varje form av stöd, direkt eller indirekt, till aktörerna eller verksamheten i fråga.

I artikel 87 (f.d. artikel 92) i EG-fördraget förbjuds medlemsstaternas beviljande av sådant statligt stöd som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller produktionen av vissa varor.

Kommissionen har mottagit ett antal klagomål om påstådda beviljanden av statligt stöd inom ramen för vissa förfaranden vid utfärdandet av licenser för den tredje generationens mobiltelefoni. Dessa håller på att undersökas. Det som behöver fastställas är under vilka villkor utfärdandet av en licens kan betraktas som ett statligt stöd. En sådan bedömning kräver djupgående analyser av varje ärende.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3830/00

från Astrid Thors (ELDR) till kommissionen

(7 december 2000)

Ämne: Bussmotorers buller- och emissionsnivåer

I försök att minska bullernivåerna har bussarnas motorrum byggts tätare. Bullernivån har minskat och samtidigt har temperaturerna stigit inne i motorrummet. Att bränsleinsprutningstekniken har ändrats för att klara utsläppsnormer har resulterat i att trycket stigit kännbart inne i bränslerören. Detta gör att risken för utmattningssprickor i rören ökar. Brandriskerna har även ökat med låggolvbussarna. Låga golv har lett till trånga motorrum där det är hetare än tidigare. Vid sidan av det trycket i bränslerören och de högre temperaturerna i bussarnas motorrum är även elsystemen brandrisker. Moderna bussar utrustas med mycket elektronik som ställer krav på elsystemen. Detta enligt en artikel i Hufvudstadsbladet 23.8.2000.

Vad anser kommissionen om dessa påståenden och vad kan göras för att korrigera olägenheterna?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(22 januari 2001)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro för bränder som kan uppstå i bussarnas motorrum. Detta är en av anledningarna till att ett förslag till direktiv(1) om särskilda bestämmelser för fordon som används för personbefordran antogs och lades fram för parlamentet och rådet i juni 1997.

Direktivförslaget, som för närvarande behandlas för andra gången, innehåller i bilaga 1 en rad krav som rör brandskyddet, främst i motorrummet. Det gäller krav på motorrummets utformning, värmebeständiga material, bränsle- och oljerör, dräneringsmynningar, tänkbara värmekällor såsom energiupptagande retarder och upphettade vätskor.

Direktivet kommer sannolikt att antas inom de närmaste månaderna, så att det snart kan införlivas med medlemsstaternas lagstiftning. Genom direktivet höjs säkerhetsnivån hos detta slags fordon för personbefordran samtidigt som fördelarna med en fungerande inre marknad säkerställs.

(1) KOM(1997) 276.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3578/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(17 november 2000)

Ämne: Politiska flyktingar i Europa

Att förbereda mottagandet av politiska flyktingar så bra som möjligt är en viktig uppgift som den mottagande staten har att utföra. I Italien behandlas emellertid politiska flyktingar från Somalia annorlunda än i andra europeiska länder.

Anser inte kommissionen att det vara lämpligt att uppmana samtliga europeiska regeringar att harmonisera sina lagstiftningar om politiska flyktingars rättigheter, så att dessa gäller i samtliga länder inom Europeiska unionen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(18 december 2000)

Kommissionen påminner parlamentsledamoten om att den på grundval av EG-fördraget, slutsatserna i Tammerfors och resultattavlan för att övervaka framstegen vid upprättandet av området med frihet, säkerhet och rättvisa kommer att lägga fram förslag till lagstiftning om villkoren för att ta emot asylsökande innan mars 2001 och om tillnärmning av bestämmelser om erkännande av och innebörden i flyktingstatus samt om subsidiära skyddsformer som ger lämplig status till varje person som behöver sådant skydd innan utgången av 2001. Så snart dessa förslag antagits kommer de att tillämpas i alla medlemsstater som täcks av avdelning IV i EG-fördraget. De kommer att läggas till det förslag till direktiv om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för att bevilja eller återkalla flyktingstatus i medlemsstaterna som presenterades av kommissionen den 20 september 2000(1).

Kommissionen hänvisar också parlamentsledamoten till sitt meddelande(2), som antogs den 22 november 2002, om ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig status, giltig i hela unionen, för personer som beviljas asyl.

(1) KOM(2000) 578 slutlig.

(2) KOM(2000) 755.
SKRIFTLIG FRÅGA P-4130/00

från Ingo Schmitt (PPE-DE) till kommissionen

(9 januari 2001)

Ämne: Att tyska intyg om gravt handikapp inte accepteras i Spanien

Känner kommissionen till att tyska intyg om gravt handikapp inte accepteras i Spanien och att tyskar med allvarliga handikapp alltså inte erhåller samma förmåner som spanska medborgare med allvarliga handikapp åtnjuter? Utgör detta inte en otvetydig överträdelse av klausulen om förbud mot diskriminering i EU-fördraget?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(7 mars 2001)

Enligt subsidiaritetsprincipen tas såväl beslut om definitionen av funktionshinder som rätten till intyg om funktionshinder på nationell nivå. Detta innebär att villkoren för att utfärda ett intyg om funktionshinder fastställs av varje enskild medlemsstat och att det inte finns något ömsesidigt erkännande av dessa intyg, som skulle ge innehavaren förmåner i andra medlemsstater än den i vilken intyget utfärdats.

Enligt gemenskapslagstiftningen beror rätten till socialbidrag i andra medlemsstater på den berörda individens personliga situation. För att i detta fall få reda på huruvida det är frågan om en överträdelse av gemenskapslagstiftningen när förmåner, som beviljas innehavaren av ett spanskt intyg om funktionshinder, nekas innehavaren av ett tyskt intyg, skulle kommissionen behöva veta mer om det specifika fallet. Om den funktionshindrade bor och arbetar i Spanien skall han bli behandlad på samma sätt som landets egna medborgare som har samma grad av funktionshinder, även om detta kräver att behöriga spanska myndigheter fastställer graden av funktionshinder i enlighet med nationell lagstiftning. Om den funktionshindrade bor i Spanien och inte är yrkesverksam har han endast rätt till bosättning om han har tillräckliga tillgångar, för att undvika att ligga det sociala trygghetssystemet i värdmedlemsstaten till last. Den funktionshindrade måste också omfattas av en sjukförsäkring som täcker alla risker och har därför inte rätt till socialbidrag.

I artikel 12 (f.d. artikel 6) i EG-fördraget, finns det ett allmänt förbud mot alla former av diskriminering på grund av nationalitet som omfattas av EG-fördragets tillämpningsområde. Grundläggande fördelar för personer med funktionshinder, såsom särskilda parkeringsplatser eller hjälpmedel som rullstolar på flygplatser, borde vara tillgängliga för alla funktionshindrade medborgare i gemenskapen oberoende av nationalitet. Att konsekvent neka gemenskapsmedborgare som reser till en annan medlemsstat som förmånstagare tillgång till de ovannämnda grundläggande fördelarna, skulle kunna anses vara diskriminering på grund av nationalitet i enlighet med artikel 12 och artikel 49 (f.d. artikel 59) i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3629/00

från Heidi Hautala (Verts/ALE) till kommissionen

(22 november 2000)

Ämne: Angivandet av fågelarter på Naturadatablanketten

Enligt expertutlåtanden har 14 fågelarter utelämnats från Naturadatablanketten för Svarta backen-Östersundomområdet i Finland. Man har motiverat bortlämnandet med att fågelarterna endast förekommer sporadiskt i området, något som går stick i stäv med experternas utlåtanden. Om man tillåter att bestämmelserna tolkas i strid med vad ekologiska experter anser kommer det att leda till ett resultat som inte överensstämmer med målsättningarna i fågel- och naturdirektiven.

Hur övervakar kommissionen att medlemsstaterna inte till följd av egna tolkningar låter bli att ange de fågelarter som finns i de särskilda skyddsområden, SPA-områdena, på den så kallade Naturadatablanketten i enlighet med natur- och fågeldirektiven? Frågan hänger samman med myndigheternas beslut om storhamnsprojektet i Nordsjö, framför allt när det gäller gränserna för Naturaområdet i Svarta backen-Östersundom och hamnprojektets konsekvenser för Naturaområdet.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 februari 2001)

Enligt artikel 4.3 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1), skall medlemsstaterna skicka in all relevant information till kommissionen för att se till att de områden som är mest lämpade vad gäller antal och storlek klassificeras som särskilda skyddsområden.

Om fel upptäcks i datablanketten, till exempel i samband med klagomål, ber kommissionen medlemsstaten att rätta till uppgifterna.

I det fall frågeställaren hänvisar till har kommissionen gjort samma upptäckt utifrån experternas utlåtanden.

Kommissionen har begärt en rättelse i databasen.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3955/00

från Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Ungerska minoritet i Slovakien

Enligt kommissionens yttrande från 1997 om Slovakiens ansökan om medlemskap i EU utgör den ungerska minoriteten elva procent av befolkningen. I kommissionens senaste rapport(1), ägnas inte mer än två rader åt denna minoritet.

Anser verkligen kommissionen att rättigheterna för den ungerska minoriteten i Slovakien inte reduceras på grund av de Beres-dekret gäller än idag? Vad anser kommissionen om att ett av de villkor som ställdes för att det ungerska koalitionspartiet skulle få ingå i regeringen var att dekreten från 1945 inte ändrades? Hur kommer denna minoritet att påverkas av tillämpningen av grundfördraget med Ungern?

(1) KOM(2000) 711.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(28 februari 2001)

Kommissionen följer mycket noggrant hur de kriterier som Europeiska rådet fastställde vid sitt möte i Köpenhamn 1993 uppfylls i samtliga kandidatländer, däribland Slovakien. Det politiska kriteriet inbegriper skyddet av minoriteter, däribland den ungerska minoriteten.

Vad beträffar Benes-dekreten är kommissionen fullt medveten om den mänskliga dimension och den komplexitet som det är fråga om. Benes-dekreten antogs och genomfördes emellertid innan Europeiska gemenskapen grundades och innan Romfördraget trädde i kraft. I den mån de i nuläget aktuella rättsliga verkningarna av dekreten gäller återlämnandefrågor har kommissionen ingen befogenhet att ingripa, vare sig i en nuvarande medlemsstat eller i en framtida medlemsstat, eftersom det i artikel 295 (f.d. artikel 222) i EG-fördraget uttryckligen anges att fördraget inte i något hänseende får ingripa i medlemsstaternas egendomsordning. Kommissionen vill emellertid understryka att kandidatländerna vid anslutningen till EU måste ha anpassat sin lagstiftning till gemenskapens regelverk, inbegripet principerna om fri rörlighet för personer och om etableringsfrihet samt skyddet av mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter.

Överenskommelsen om att inte ändra dekreten från 1945 var en del av processen för koalitionsuppbyggnad i Slovakien och har godtagits som sådan av det ungerska koalitionspartiet (SMK). Kommissionen betraktar detta som en intern politisk fråga för Slovakien som kommissionen inte skall uttala sig om.

Kommissionen konstaterar med tillfredsställelse att genomförandet av grundfördraget med Ungern har inletts genom upprättandet av en gemensam kommitté för minoritetsfrågor, i vilken det bland annat ingår företrädare för den ungerska minoriteten i Slovakien. De olika arbetsgrupperna fungerar nu i stort sett och har redan nått de första synliga resultaten, t.ex på sysselsättningsområdet. Det är nu viktigt att genomförandet inte hindras genom förseningar på ömse håll.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3710/00

från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen

(30 november 2000)

Ämne: Tonfiske i Dènia och Gandía

I fiskehamnarna Dènia och Gandía har de franska fiskarna under många års tid använt sig av flera sjömil långa nät för att fånga tonfisk.

Fångsten av denna art uppfyller inte kraven på lägsta tillåtna vikt (60 kg) och det genomförs inte heller någon som helst kontroll.

Denna fiskemetod sliter hårt på fiskebanken i Medelhavet eftersom även skyddade arter hamnar i näten. Hur avser rådet därför att gå tillväga för att tillse att regeringarna i berörda medlemsstater vidtar åtgärder som leder till att gemenskapens fiskelagstiftning respekteras?

Avser kommissionen att sanktionera de länder som inte följer bestämmelserna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 januari 2001)

Vid Balearerna har franska fartyg och några enstaka spanska fartyg tidigare fiskat efter tonfisk med snörpvad och landat fångsterna i spanska hamnar.

I gemenskapens lagstiftning regleras varken längden eller dimensionerna på snörpvadar.

I bilaga XII till rådets förordning(EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer(1) och i bilaga IV till rådets förordning (EG) nr 1626/94 av den 27 juni 1994 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna i Medelhavet(2) fastställs minsta storleken för landning av tonfisk. Den fastställs till 70 cm eller 6,4 kg. För att tillhandahålla en marginal för oavsiktliga fångster av för små fiskar, får högst 15 % av fångsten (uttryckt i antal fiskar) bestå av fisk som väger mellan 3,2 kg and 6,4 kg.

Ledamotens hänvisning till 60 kg förekommer inte i gemenskapens lagstiftning.

Rådet har enats om dessa regler. Om reglerna överträds är medlemsstaternas sak att säkerställa att reglerna efterlevs och, vid behov, utdöma rättsliga påföljder i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken(3).

Nationella fiskeinspektörer får åtföljas av kommissionens inspektörer inom ramen för gemenskapens kontrollsystem som bland annat gäller gemenskapens

fiskefartyg som fiskar efter tonfisk. Kommissionen får, enligt EG-fördraget, ta initiativ till rättsliga förfaranden mot medlemsstater som inte lyckas fullgöra sina skyldigheter enligt gemenskapslagstiftningen och i synnerhet gemenskapens kontrollsystem.

(1) EGT L 125, 27.4.1998.

(2) EGT L 171, 6.7.1994.

(3) EGT L 261, 20.10.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3318/00

från Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) till rådet

(25 oktober 2000)

Ämne: Arresteringar i Turkiet

Den 23 september 2000 arresterades elva medlemmar av det kurdvänliga partiet Folkets Demokratiska Parti (HADEP), bland annat partiets ordförande, i staden Simak i Turkiet. De arresterade personerna har av polisen anklagats för innehav av vapen och granater. Observera dels att HADEP alltid har pläderat för fredliga lösningar på kurdfrågan och dels att de turkiska säkerhetsstyrkan än en gång agerat på ett oklart sätt i denna fråga.

Känner rådet till det inträffade? Vad anser rådet om det? Vilka åtgärder föreslår rådet för att lösa kurdfrågan?

Svar

(26 februari 2001)

Rådet är medvetet om den senaste tidens arresteringar av samt domar mot medlemmar och anhängare av HADEP. Under möten mellan Turkiet och EU tar rådet tillfället i akt och uttrycker vår oro över de turkiska myndigheternas behandling av HADEP och dess medlemmar, inte minst i samband med Turkiets ansökan om medlemskap i EU och Köpenhamnskriterierna. En rättslig reform för att tillåta verklig yttrandefrihet utan rädsla för arrestering är ett väsentligt inslag, och Europeiska unionen kommer att fortsätta enträget med att uppmana den turkiska regeringen att snarast vidta åtgärder i detta avseende.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3879/00

från Charles Tannock (PPE-DE) till rådet

(20 december 2000)

Ämne: Kolsänkor

Är rådet medvetet om att Europaparlamentets utskott för ekonomi och valutafrågor i sitt yttrande i samband med betänkandet av Jorge Moreira Da Silva från miljöutskottet om kommissionens grönbok om handel med utsläppsrätter för växthusgaser i Europeiska unionen (A5-0271/2000) förklarade följande i punkt 16: anser att ytterligare undersökningar om kolsänkor, särskilt skogsplantering och sådd av havsplankton, måste genomföras, detta för att kunna ta hänsyn till olika rätter och en ökning av de nationella koldioxidkvoter som man kan bedriva handel med för att på så sätt återspegla investeringar på dessa områden som är meningsfulla ur miljösynpunkt?

Med förbehåll för att en mekanism måste skapas som kan fortsätta att generera verkliga utsläppsminskningar, accepterar rådet att utfärdande av utsläppsrätter för både plantering och bevarande av kolsänkor skulle kunna vara enormt användbart, inte bara genom att uppmuntra till en kollektiv trädplanteringskultur i avancerade industriländer utan också genom att drastiskt minska avskogningen i mindre utvecklade länder, vilka knappast är särskilt entusiastiska över att minska koldioxidutsläppen och vars bidrag till den globala uppvärmningen annars nästan enbart skulle bli negativ?

Svar

(12 mars 2001)

En hållbar, miljövänlig mekanism (som den ärade parlamentsledamoten avsåg) som kan generera verkliga och bestående utsläppsminskningar av växthusgaser skulle verkligen vara välkommen. Frågan om kolsänkor har emellertid utgjort en av de mest kontroversiella och olösta frågorna i senare års internationella förhandlingar om klimatförändringar. Rådet är medvetet om att kolsänkornas roll med avseende på miljön långt ifrån är klar, och har upprepade gånger påpekat och bekräftat att det hyser allvarliga betänkligheter angående risker och osäkerhetsmoment, vetenskapliga och andra, i samband med sänkor och deras omfattning. I dessa avseenden har man också hänvisat särskilt till de vetenskapliga upptäckter som gjorts av Mellanstatliga panelen för klimatförändring (IPCC) som räknar upp ett antal av svårigheterna i samband med kolsänkor i sin särskilda rapport om markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk.

Utan att det påverkar dessa överväganden av mer allmän karaktär erinrar rådet om att Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater har intagit, och även i fortsättningen kommer att inta, en mycket aktiv och ledande roll i de internationella förhandlingarna om utarbetandet av en värdsomspännande metod för bevarande och hållbar utveckling av alla typer av skog.

I enlighet med rådets slutsatser av den 17 april 2000 gav rådet Europeiska unionen i uppgift att göra FN:s skogsforum effektivt och resultatinriktat, och betonade att igångsättandet av detta nybildade biorgan till ECOSOC bör prioriteras i den internationella agendan.