SKRIFTLIG FRÅGA P-2784/98

från Eva Kjer Hansen (ELDR) till kommissionen

(9 september 1998)

Angående: Reklam för vårdtjänster

Enligt tysk lag är det förbjudet för praktiserande tandläkare att göra reklam för vårdtjänster i och utanför Tyskland. Enligt dansk lag är annonsering om vårdverksamhet tillåten (lag nr 463 av den 10 juni 1997) om den är saklig, klar och fullständig. En tandläkarpraktik i Tyskland kan alltså åtalas för att ha gjort reklam för sina vårdtjänster i Danmark, där det är tillåtet.

Kan kommissionen kommentera det tyska förbudet och säga om det står i strid med artikel 59 om fri rörlighet för tjänster?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(2 oktober 1998)

Parlamentsledamoten konstaterar att även om tyska tandläkare inte får göra reklam för sina tjänster i Tyskland, får de på stränga villkor göra det i Danmark. Med hänsyn till att en tysk tandläkare därmed skulle kunna göra reklam i Danmark, medan hans danska motsvarighet inte skulle få ägna sig åt sådan affärskommunikation i Tyskland, gäller frågan huruvida det tyska förbudet står i strid med artikel 59 i EG-fördraget om fri rörlighet för tjänster.

Frågeställaren har rätt i att affärskommunikationstjänster såsom reklamtjänster omfattas av artikel 59 i EG-fördraget, vilket kommissionen anger i det meddelande den antog i denna fråga i mars(1). Detta innebär emellertid inte automatiskt att förbudet mot sådan reklam i Tyskland är oförenligt med EG-fördraget. Förbudet skulle kunna anses berättigat om EG-domstolen fastställde att det var avsett att uppfylla erkända mål som låg i allmänhetens intresse (såsom konsumentskydd), tillämpades utan diskriminering och stod i förhållande till det mål som eftersträvades.

Hittills har kommissionen inte tagit emot några klagomål om detta förhållande, vilket förekommer i flera länder vad gäller de reglerade yrkena. Om yrkesorgan eller Europaparlamentet så önskar, skulle kommissionen kunna försöka upphäva dylika begränsningar av den fria rörligheten för affärskommunikationstjänster genom att lägga fram saken för den nytillsatta expertgruppen för affärskommunikation, som består av företrädare för medlemsstaterna. Kommissionen försöker genom denna form av administrativt samarbete uppmuntra medlemsstaterna att tillämpa ömsesidigt erkännande inom sådana områden, antingen genom att ändra sina nationella lagar eller genom att fastställa vilka områden som bör harmoniseras.

De negativa följderna av sådana gränsöverskridande begränsningar är särskilt allvarliga, och kräver omedelbara åtgärder, i fråga om elektronisk handel. Yrkesutövare i vissa medlemsstater konstaterar att den reklam de gör på sin webbplats och som är laglig i deras eget land kan bli föremål för domstolsförfaranden eller åtgärder vidtagna av andra yrkesorgan i andra medlemsstater. Eftersom internet är ett gränsöverskridande medium kan de inte undgå detta problem när de lanserar sina tjänster.

Denna särskilda aspekt av det problem parlamentsledamoten tar upp är brådskande och kommissionen utarbetar för närvarande ett förslag till rättslig ram för elektronisk handel, varför vissa yrkesorgan har föreslagit att denna fråga skall behandlas i det förslaget.

(1) KOM(98) 121 slutlig.