ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1267/00

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Strukturfondsmedel till den autonoma regionen Valencia

Kan kommissionen mot bakgrund av de kriterier som fastställdes vid toppmötet i Berlin ange hur stora belopp som kommer att tilldelas den autonoma regionen Valencia från strukturfonderna för perioden 2000?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(25 maj 2000)

Det är omöjligt att idag på ett exakt sätt uppskatta summan av anslagen från strukturfonderna som den autonoma regionen Valencia kommer att utnyttja under perioden 20002006. De insatser som faller under mål 1 i Spanien är för närvarande föremål för förhandlingar med de spanska myndigheterna. För övrigt kan kommissionen inte på detta stadium bedöma de belopp som kommer att tilldelas regionen i fråga för gemenskapsinitiativen Interreg, Urban, Equal och Leader.

När det gäller mål 1 har kommissionen till varje medlemsstat överlämnat ett förslag till fördelning mellan de olika stödberättigade regionerna i medlemsstaten samt tillgängliga anslag för målet. Förslaget bygger på den metod som kommissionen har använt för att fördela anslagen till mål 1 mellan medlemsstaterna. Kommissionen har sänt en kopia av det förslag som berör Spanien direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

Man måste ändå understryka att det handlar om ett förslag som inte är uttömmande. Den definitiva fördelningen kommer att göras efter ett gemensamt beslut mellan medlemsstaten och kommissionen i samband med godkännandet av gemenskapsstödramen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2100/00 från Chris Davies (ELDR) till kommissionen. Delfiner dödas i EU:s fiskevatten.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 089 E , 20/03/2001 s. 0149 - 0149



SKRIFTLIG FRÅGA E-2100/00 från Chris Davies (ELDR) till kommissionen (30 juni 2000) Ämne: Delfiner dödas i EU:s fiskevatten Mot bakgrund av rapporter om att hundratals delfiner i EU:s fiskevatten fastnar i redskap och drunknar samt i anledning av min skriftliga fråga E-0935/00(1), ämnar kommissionen nu utarbeta och offentliggöra en åtgärdsplan enligt en strikt tidsplan för att lösa problemet och, antingen genom bättra vetenskaplig teknik eller genom ett förbud mot flyttrålar, såsom fallet redan är i somliga medlemsstater, förhindra att delfiner dör? (1) EGT C 53 E, 20.2.2001, s. 42. Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (29 augusti 2000) Vid rådets möte (fiske) den 16 juni 2000 gav kommissionen uttryck för sin djupa oro beträffande denna och andra liknande frågor. För att följa upp detta kommer kommissionen inom kort att kontakta medlemsstaterna och kräva att de meddelar vilka åtgärder på nationell nivå de har vidtagit eller tänker vidta för att begränsa bifångster av val i fiske som bedrivs yrkesmässigt. Dessutom meddelade kommissionen att den har för avsikt att prioritera ytterligare forskning och att överväga vilka åtgärder som kan vidtas inom den närmaste framtiden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1741/00

från Andrew Duff (ELDR) till rådet

(5 juni 2000)

Ämne: Regeringskonferensen

Under ett tal som den franske ministern med ansvar för EU-frågor höll i Bryssel den 10 maj lovade denne att aktivt och på heder och ära samarbeta med Europaparlamentet.

Om så är fallet, varför litar då inte Moscovici på parlamentet när det gäller dess egna arbetsmetoder?

Vad anser han vara grundläggande egenskaper för ett internationellt parlaments mötesplats?

På vilket sätt bidrar Strasbourg som mötesplats till Europaparlamentets effektivitet?

Svar

(28 september 2000)

Som den ärade parlamentsledamoten inser kan rådet endast uttala sig i särskilda frågor där man gemensamt kommit fram till en åsikt eller ett beslut. Frågan om var Europaparlamentet skall ha sitt säte regleras i led a i det protokoll till fördraget som rör lokalisering av säten för institutionerna. Det skulle vara synnerligen olämpligt om rådet som institution kommenterade åsikter som har uttryckts av en enskild medlem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1861/00

från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen

(9 juni 2000)

Ämne: Särskilda skyddsområden för fåglar i den autonoma regionen Valencia

År efter år har den autonoma regionen Valencia förhalat uppfyllandet av bestämmelserna om skydd av de särskilda skyddsområdena för fåglar som fastställts av Europeiska unionen.

På grundval av en anmälan från kommissionen avser regeringen i Valencia nu att utvidga det område som skall behandlas i enlighet med reglerna för särskilda skyddsområden för fåglar till att omfatta de områden som redan åtnjuter skydd, men trots detta råder det ett stort glapp mellan det planerade skyddet och Europeiska unionens kriterier. I den rapport som utarbetades av spanska ornitologförbundet SEO-Birdlife för kommissionens räkning förutsågs att ett område på 736 637 hektar i regionen Valencia skulle skyddas i enlighet med reglerna för särskilda skyddsområden för fåglar. Av denna areal avser den valencianska regeringen endast att skydda 266 049 hektar.

Med en sådan fördelning av de särskilda skyddsområdena för fåglar minskar den skyddade arealen och betydelsefulla områden som Marjal d'Almenara, en stor del av bergen kring Alicante och La Marína samt hamnarna Morella och Beceit blir utan skydd.

Hur avser kommissionen att göra för att tvinga den autonoma regionen Valencia att följa politiken om skydd och främjande av de områden som förklarats vara särskilda skyddsområden för fåglar?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(19 juli 2000)

Kommissionen känner inte till den exakta storleken på det område som rådet för den autonoma regionen Valencia ämnar utse som särskilt skyddsområde för fåglar.

Som parlamentsledamoten anger har kommissionen inlett ett överträdelseförfarande mot Spanien för att den inte har utsett eller delvis utsett särskilda skyddsområden i hela Spanien. Detta förfarande omfattar naturligtvis även den brist på eller otillräckliga angivande av särskilda skyddsområden i den autonoma regionen Valencia. I sin roll som fördragens väktare kommer kommissionen inte tveka att vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att gemenskapsrätten respekteras i hela Spanien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1251/00

från Alejandro Cercas (PSE) till kommissionen

(14 april 2000)

Ämne: Rättsliga garantier och mänskliga rättigheter för en grupp judiska medborgare i Iran

Vid flera tillfällen har Europaparlamentet (resolutionen som antogs i september 1999) och media tagit upp riskerna för att en grupp iranska judar som anklagas för spionage kan ställas inför rätta och eventuellt dömas till döden. Kan kommissionen informera om de åtgärder som har vidtagits eller initiativ som kommissionen kan överväga att vidta för att garantera respekten för de mänskliga rättigheterna och framför allt en rättvis rättegång?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1088/00, E-1209/00 och E-1251/00 ingivet av Chris Patten för kommissionen

(24 maj 2000)

Kommissionen följer noga händelseutvecklingen i Iran vad gäller mänskliga rättigheter. Frågor rörande mänskliga rättigheter intar en viktig plats i den allmänna dialogen mellan unionen och Iran och förs ständigt på tal av unionen.

Vad gäller de 13 iranska judar och 8 muslimer som hålls till fånga i Shiraz anklagade för spioneri har såväl unionen som enskilda medlemsstater under det senaste året riktat flera förfrågningar till de iranska myndigheterna. Iranska företrädare har lovat att fångarna kommer att få en rättvis och öppen rättegång och de iranska myndigheterna är utan tvekan medvetna om den kraftiga internationella reaktion som ett negativt utfall av rättegången skulle förorsaka. Tre av de judiska fångarna har nyligen frisläppts mot borgen.

Vid upprepade tillfällen har unionen för de iranska myndigheterna betonat vikten av att fångarna får en rättvis och öppen rättegång och att de företräds av rättegångsombud. Det är beklagligt att tidigare löften om en öppen rättegång inte har hållits.

Även om Irans regering är mottaglig för internationella påtryckningar måste man dock undvika att skapa ett intryck av utländsk inblandning, vilket inte skulle vara i fångarnas intresse. Det står likväl klart att utfallet av rättegången och den internationella bedömningen av hur rättegången har förts kommer att vara en avgörande faktor för utsikterna till en fortsatt förbättring av förbindelserna med Iran.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1631/00

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Anbud från Geoffrey Weston och Klays Pahlich offentliggörande av tidskriften Danube Watch

Har Europeiska kommissionen förvissat sig om att anbudsförfarandet i samband med tilldelningen av det kontrakt som avses i rubriken, utgående från ett anbud som inlämnats den 7 oktober 1998, fullt överensstämmer med kommissionens bestämmelser?

Håller kommissionen med om att kontraktet till fullo måste överensstämma med EG:s redovisningskrav, i och med att projektet stöds av Phare och Tacis?

I och med att enheten för samordning av Donauprogrammet (Danube Programme Coordination Unit, Danube PCU) var ense om att de invånare i min valkrets vilka åsyftats ovan hade framställt en tidskrift med god kvalitet: vad vill kommissionen anföra till försvar för att de fråntogs kontraktet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 juli 2000)

Kommissionen hade inte något kontrakt med parlamentsledamotens väljare i samband med utgivningen av tidningen Danube Watch. Kontraktet i fråga ingicks mellan firman Arquus Verlag (Geoffrey Westons och Klays Pahlichs arbetsgivare)och Förenta nationernas kontor för tillhandahållande av tjänster i samband med projekttjänster (United Nations Office for Project Services, UNOPS). Detta kontrakt löpte ut i oktober 1998.

I villkoren för tjänstekontrakt enligt Phare (Danube project coordination unit 98/99, samordningsenheten för Donauprojekt 1998/1999) måste kontraktsinnehavaren (Nederländernas ekonomiska institut) ge ut ytterligare tre nummer av tidningen Danube Watch. Förenta nationernas utvecklingsprogram (UNDP) och den österrikiska förbundskanslerns kontor beslutade att finansiera två respektive ett av dessa ytterligare nummer. De beslutade också att följa det tillvägagångssätt som kommissionens kontraktsinnehavare valt när det gäller att välja företag för att publicera och distribuera dessa nummer av tidningen. Detta förfarande är helt i enlighet med de villkor som gäller för tjänstekontrakt inom Phare.

Kommissionen håller med om att Nederländernas ekonomiska institut helt och hållet måste följa de bestämmelser för finansiell kontroll och redovisning som fastställs i kommissionens allmänna villkor för tjänstekontrakt finansierade med medel från Phare- och Tacis-fonderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2721/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Statligt stöd till tillverkningsindustrin.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 089 E , 20/03/2001 s. 0218 - 0219



SKRIFTLIG FRÅGA E-2721/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (1 september 2000) Ämne: Statligt stöd till tillverkningsindustrin Hur mycket har enligt kommissionen betalats ut i statligt stöd per anställd inom tillverkningsindustrin i varje medlemsstat under vart och ett av de senaste fem åren, där siffror finns tillgängliga? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (27 september 2000) Enligt medlemsstaternas uppgifter i Åttonde översikten över statligt stöd i Europeiska unionen(1) uppgick det statliga stödet under perioden 19941998 per anställd inom tillverkningsindustrin per år i medlemsstaterna till följande belopp: >Plats fÄHor tabell> (1) KOM(2000) 205 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2267/00

från Nirj Deva (PPE-DE) till kommissionen

(7 juli 2000)

Ämne: AVS-länderna

Hur stor är den årliga totala kostnaderna för att underhålla de byggnader som inhyser respektive EU-kontor i AVS-länderna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2265/00, E-2266/00, E-2267/00 och E-2268/00 ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(28 augusti 2000)

Kommissionen sänder de efterfrågade upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1751/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Placering av underjordisk högspänningsledning för elektrisk ström i bebott område

Enligt protester från invånarna i bosättningsområdet Rio, riktade till statsrådet, har man beslutat flytta huvudledningen för elektrisk högspänningsström för Västra Grekland-Peloponnesos till området Kastellokambos, utmed Feidiou-vägen, där man under jorden, på ett djup av endast en meter, kommer att placera två kablar med en styrka om 175 000 volt för respektive kabel.

Jag vill eftersom de här kablarna kommer att ligga väldigt nära intill ett område med tät bebyggelse och därför väcker invånarnas oro och rädsla för eventuella cancerframkallande effekter fråga kommissionen om följande:

1. Har alla erforderliga tekniska undersökningar samt studier över miljökonsekvenser utförts och har alla de tillstånd som krävs för projektet utfärdats?

2. Har kommissionen möjlighet att ingripa för att få till stånd en omprövning av beslutet om att placera ledningen i ett bebyggt område och för att finna en annan lösning som inte skulle hota invånarnas hälsa och som samtidigt skulle garantera miljöbalansen i området?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(19 juli 2000)

Projekten för placering av de underjordiska högspänningsledningarna för elektrisk ström omfattas inte av tillämpningsområdet för rådets direktiv 85/337/EEG, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG(1).

På grund av ett nyligen erhållit klagomål kommer kommissionen ändå att undersöka miljöpåverkan från det samlade DEI-projektet (DEI är ett offentligt elföretag) när det gäller energiöverföringen i denna region.

(1) Rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2744/00

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Fastighetsmäklare

Fastighetsmäklarsektorn har vuxit anmärkningsvärt under de senaste åren, både vad gäller omsättning och antal anställda. Skulle kommissionen därför kunna tillhandahålla uttömmande information om de nya europeiska bestämmelserna för fastighetsmäklare, med särskilt beaktande av behörighetsgivande prov?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 oktober 2000)

När det gäller ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer regleras fastighetsmäklaryrket i rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier(1) och rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG(2). Vilket av direktiven som skall tillämpas beror på den utbildningsnivå som krävs i den medlemsstat där mäklaren skaffat sin behörighet (ursprungsland) och i den stat där han vill utöva yrket (värdland).

I direktiven harmoniseras inte villkoren för utbildning av fastighetsmäklare, och därför får varje medlemsstat själv reglera yrket på sitt territorium, och t.ex. kräva att man måste ha ett visst examensbevis eller uppfylla andra krav för att få verka som mäklare. I kraft av direktiven skall dock en person som är fullt behörig att utöva ett yrke i sitt hemland i princip också kunna utöva det i en annan medlemsstat där yrket är lagreglerat. Eftersom utbildningen inte är harmoniserad får dock värdlandet, om det föreligger väsentliga skillnader mellan mäklarens utbildning och den utbildning som krävs i värdlandet, kräva att mäklaren styrker sin yrkeserfarenhet eller genomgår en anpassningstid eller ett lämplighetsprov. Mäklaren får i princip välja själv mellan anpassningstid och lämplighetsprov.

Den generella ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer fungerar i stort sett väl, varför kommissionen inte har för avsikt att ändra dess utformning.

(1) EGT L 19, 24.1.1989.

(2) EGT L 209, 24.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1497/00

från Mathieu Grosch (PPE-DE) till kommissionen

(4 maj 2000)

Ämne: Avtal mellan EU och Schweiz och det fjärde motorfordonsdirektivets inverkningar på detta avtal

I det sjunde sektorsvisa avtalet som Europeiska unionen skall ingå med Schweiz kommer långtgående föreskrifter att utfärdas för området transport och fri rörlighet för personer.

Inom kort kommer dessutom vid tredje behandlingen förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om samordning av medlemsstaternas lagar och andra författningar för ansvarsförsäkring för motorfordon och om ändring av direktiven 73/239/EEG(1) och 92/49/EEG(2) (fjärde motorfordonsdirektivet) att godkännas.

Rådets och Europaparlamentets kompromissförslag handlar om att direktivets tillämpningsområde skall utsträckas till att omfatta de tredje länder vilkas nationella försäkringsväsen deltar i systemet med gröna kortet.

1. Skulle Europeiska kommissionen vara beredd att ta upp också det slutliga (eller provisoriska) innehållet i direktivet i förhandlingarna med Schweiz om överhänget (the left overs) från de sju avtalen och därigenom utsträcka direktivets tillämpningsområde också till Schweiz, eftersom landets försäkringsväsen deltar i systemet med gröna kortet?

2. Hur skulle i övrigt förfarandet för genomförandet av detta direktiv i Schweiz se ut?

(1) EGT L 228, 16.8.1973, s. 3.

(2) EGT L 228, 11.8.1992, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 juni 2000)

Kommissionen mottog positivt det formella antagandet den 16 maj 2000 av Europaparlamentets och rådets förslag till direktiv 2000/26/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om ansvarsförsäkring för motorfordon samt om ändring av rådets direktiv 73/239/EEG och 88/357/EEG (fjärde direktivet om motorfordonsförsäkring).(1) Det syftar till att förbättra den nuvarande ordningen vad gäller ersättning till skadelidande som, under en tillfällig vistelse i en annan medlemsstat än den där de är bosatta, drabbas av skada till följd av en olycka med ett motorfordon som är registrerat och försäkrat i en annan medlemsstat. Syftet är att fylla en lucka i lagstiftningen genom att erbjuda ett snabbt och pragmatiskt sätt att, utan process, få den ansvarige partens försäkringsbolag att ersätta den skadelidande, och därigenom skydda personer som är på genomresa och som råkar ut för en olycka.

De nya bestämmelserna skall inte bara gälla olyckor som sker i en medlemsstat, utan också olyckor som händer två unionsmedborgare i ett tredje land som är anslutet till systemet med grönt kort, även Schweiz.

Medlemsstaterna kommer att ha 24 månader på sig att införliva direktivet i sin lagstiftning efter det att direktivet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Dessutom bör det påpekas att avtalet mellan gemenskapen och Schweiz om skadeförsäkring endast gäller frihet för skadeförsäkringsbolag att etablera sig och inte fordonsförsäkring. Det kan emellertid inte uteslutas att den blandade kommitté som utsetts genom avtalet tar upp frågan om Schweiz skall tillämpa bestämmelserna i fjärde direktivet om motorfordonsförsäkring.

(1) Ännu inte offentliggjort.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1499/00

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till rådet

(15 maj 2000)

Ämne: Stridsflygplan från Nato innebär en potentiell fara för kärnkraftverk i västra Slovakien

Stridsflygplan från Nato flyger över kärnkraftsanläggningar i västra Slovakien med hög riskfaktor. Detta kan kontrolleras utgående från talrika berättelser från åsyna och åhöra vittnen.

Följande kärnkraftverk är utsatta för fara i händelse av att ett stridsflygplan från Nato skulle störta på dem: kärnkraftverken i Jaslovske Bohunice och i Mochovce, med sammanlagt fem reaktorer av typen WWER-440, som representerar en föråldrad sovjetisk teknik och samtliga saknar säkert reaktorhölje och dessutom kärnanläggningen Jaslovske Bohunice A 1 som råkade ut för ett haveri 1977 och som har oskyddade objekt, bristfälliga lager med högradioaktivt material och kärnavfall, 20 ton utbränt kärnbränsle som inte kan hanteras samt dessutom, i en bassäng där radioaktiviteten skall avklinga, en ytterligare väsentligt större mängd utbrända bränslestavar som stått där sedan början av åttiotalet.

Västra Slovakien med dessa båda orter med kärnkraftverk fungerar i dag som överflygnings- och tankningszon för Natos stridsflyg. Därvid görs riskfyllda överflygningar av kärnanläggningarna vid alla tänkbara tidpunkter och detta är förståeligt nog en källa till stort bekymmer för befolkningen i detta fattiga lilla land. Risken för att det i hjärtat av Europa skulle inträffa en katastrof som ytterligare överträffar Tjernobyl kan inte uteslutas.

Hur ser rådet på detta stora problem?

Vilka åtgärder har rådet vidtagit för att undanröja de stora riskerna i samband därmed?

Svar

(26 september 2000)

Rådet har ingen behörighet att uttala sig i frågor beträffande Natos verksamhet och sådana eventuella effekter av denna, som den ärade parlamentsledamoten har tagit upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1926/00

från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Fiskeresurser

Under de senaste åren har fiskeföreningarna i den autonoma regionen Valencia iakttagit biologiska viloperioder, som har gett tillfredsställande resultat för bevarandet av fiskbestånden.

De valencianska fiskarnas system med biologiska viloperioder bör åtföljas av ett mer omfattande system som täcker hela Medelhavsområdet, framför allt den spanska statens fiskezoner, för att säkerställa mer positiva följdverkningar och återupprätta fiskbestånden i denna del av Medelhavet.

Systemet med biologiska viloperioder i regionen Valencia finansieras direkt av den regionala regeringen och det anslås mycket få medel till systemet.

Har kommissionen för avsikt att införa fastställda viloperioder för fiskeverksamheten och att göra dessa obligatoriska i Medelhavsområdet?

Kommer kommissionen att anslå ekonomiska medel till stöd för fiskarna och fiskeföreningarna under de biologiska viloperioderna för att säkerställa att systemet skall kunna fungera och att fiskbestånden i Medelhavet återupprättas?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 juli 2000)

Säsongmässiga fiskeförbud är en teknisk åtgärd som kan gynna fiskbestånden, under förutsättning att de är anpassade till den aktuella arten med avseende på tidsperiod och geografiskt område. Man måste därför alltid ange vilken art man avser när man arbetar med sådana åtgärder. Dessutom löser de inte alla problem, eftersom de i likhet med andra åtgärder har sina gränser (t.ex. ökade insatser utanför förbudstiden). Säsongmässiga förbud måste vara en del av ett samlat förvaltningssystem, där även andra åtgärder ingår.

I rådets förordning (EG) nr 1626/94 av den 27 juni 1994 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna i Medelhavet(1) och senare ändringar (särskilt förordning (EG) nr 812/2000(2)) finns ett tidsbestämt förbud mot fångst av tonfisk med instängningsredskap under tiden 1 31 maj i Adriatiska havet, och under tiden 16 juli 15 augusti i hela Medelhavet med undantag av Adriatiska havet.

För närvarande avser kommissionen inte genomföra några andra säsongmässiga förbud i Medelhavsbäckenet. Medlemsstaterna får emellertid fortsätta att lagstifta genom att anta åtgärder som kompletterar eller går längre än systemets minimikrav enligt förordning 1626/94, om sådana åtgärder är förenliga med gemenskapens lagstiftning och överensstämmer med den gemensamma fiskeripolitiken.

Säsongmässiga fiskeförbud som en del av en löpande fiskeförvaltning är ett periodiskt upphörande av verksamhet, och kan inte stödjas med gemenskapens medel.

(1) EGT L 171, 6.7.1994.

(2) EGT L 100, 20.4.2000.