ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0743/98 från Richard Corbett (PSE) till rådet (16 mars 1998)

Ämne: Lag och ordning för turister

Har rådet i samband med sitt arbete om rättsliga och inrikes frågor diskuterat hur man på rätt sätt skall upprätthålla lag och ordning när det uppstår incidenter mellan eller bland turister som besöker en annan medlemsstat?

Instämmer rådet i att incidenter som våldsbrott som begås av en turist mot en annan turist skall behandlas på regelmässigt sätt och också bli föremål för åtal, istället för att endast avvisa förbrytaren utan att vidta några åtgärder eller att till och med låta reseledare flytta förbrytare till en annan turistort?

Svar (28 maj 1998)

1. Rådet har hittills inte mottagit något förslag grundat på artikel K 3 i EU-fördraget när det gäller det speciella problem som nämns av den ärade parlamentsledamoten.

2. Rådet har emellertid behandlat några problem som härrör från huliganism i fotbollssammanhang i rådets resolution av den 9 juni 1997 ((EGT C 193, 24.6.1997, s. 1. )) om förebyggande och bemästrande av huliganism genom erfarenhetsutbyte, utestängning från arenor och mediapolicy.

3. Sådana hot mot allmän ordning som uppkommer vid andra typer av internationella sammankomster behandlades även i rådets gemensamma åtgärd av den 26 maj 1997 om samarbete på området för allmän ordning och säkerhet ((EGT L 147, 5.6.1997, s. 1. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0348/98 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Ramen för gemenskapsåtgärder på området vattenpolitik

Denna fråga ställs mot bakgrund av förslaget till rådets direktiv om upprättandet av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik (KOM(97)0049 - 97/0067 SYN) ((EGT C 184, 17.6.1997, s. 20. )). Kan kommissionen beträffande artikel 6 låta anläggningar för hydraulik och de näringar som använder sig av och påverkar vatten bli föremål för obligatoriska miljökonsekvensbedömningar?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0344/98, E-0345/98, E-0346/98, E-0347/98 och E-0348/98 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen (18 mars 1998)

Parlamentet planerar att hålla sina diskussioner om kommissionens förslag till rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik ((KOM (97) 47. KOM (97) 614. KOM (98) 76. )) vid miljökommitténs möten i mars och april 1998. Kommissionen kommer att behandla parlamentsledamotens frågor under dessa möten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0345/98 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Ramen för gemenskapsåtgärder på området vattenpolitik

Denna fråga ställs mot bakgrund av förslaget till rådets direktiv om upprättandet av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik (KOM(97)0049 - 97/0067 SYN) ((EGT C 184, 17.6.1997, s. 20. )). Kan kommissionen beträffande artikel 12 tydligt ange innehållet i de system för vattenanvändning som medlemsstaterna skall upprätta, eftersom förslaget för närvarande inte innehåller viktiga begrepp såsom intäkter som kompenserar utgifterna, fastställande av prisnivå etc.?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0344/98, E-0345/98, E-0346/98, E-0347/98 och E-0348/98 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen (18 mars 1998)

Parlamentet planerar att hålla sina diskussioner om kommissionens förslag till rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik ((KOM (97) 47. KOM (97) 614. KOM (98) 76. )) vid miljökommitténs möten i mars och april 1998. Kommissionen kommer att behandla parlamentsledamotens frågor under dessa möten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0561/98 från Olivier Dupuis (ARE) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Civillagstiftning i Belgien

De EU-tjänstemän som temporärt och endast på grund av sitt arbete är bosatta i Belgien är på det civilrättsliga området underkastade en annan lagstiftning än den enligt vilken de fick sitt gällande civilstånd, vilket är en olägenhet för dem i jämförelse med deras landsmän. Den belgiska skilsmässolagstiftningen, som är mer restriktiv än den i andra EU-medlemsstater, tillämpas för äktenskap där makarna inte är belgiska medborgare, och som ingicks under andra och, ibland förmånligare, bestämmelser och förhållanden än den belgiska lagstiftningen.

Kan kommissionen redogöra för om det finns bestämmelser om detta i avtalet om säte mellan Europeiska gemenskapen och Belgien?

Om den internationella civilrätten kan tillämpas på personer från de berörda staterna och myndigheterna där, kan kommissionen då hos de belgiska myndigheterna undersöka vad som hindrar att denna tillämpas i de skilsmässoprocesser som rör EU-tjänstemän som är bosatta i Belgien, men som inte har belgiskt medborgarskap?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (23 mars 1998)

Handlingar som tjänstemän vid Europeiska gemenskaperna begår i sin tjänsteutövning omfattas av protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier och särskilt artikel 12 i detta protokoll.

På privaträttsliga handlingar, dit skilsmässa hör, äger artikel 23 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän och övriga anställda i Europeiska gemenskaperna tillämpning. Där sägs att om inte annat följer av protokollet om immunitet och privilegier skall tjänstemännen inte vara undantagna från att uppfylla sina privaträttsliga skyldigheter eller från att följa gällande lagar och ordningsföreskrifter. Av detta följer att tjänstemännens situation inte är annorlunda än den för andra personer som befinner sig i samma medlemsstat bara på grund av de är anställda av EG.

Vad skilsmässa beträffar, omfattas således tjänstemän bosatta i Belgien som inte är belgiska medborgare av den belgiska lagstiftningen och av den internationella privaträttens regler.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0160



SKRIFTLIG FRÅGA P-0854/98 från Lyndon Harrison (PSE) till kommissionen (11 mars 1998) Ämne: Ansvar för bränder Ansvaret för bränder vilar på många av Europeiska kommissionens generaldirektorat. På vilket sätt säkerställer kommissionen att dessa frågor behandlas på ett sammanhängande och fokuserat sätt? Svar avgivet av Jacques Santer på kommissionens vägnar (8 april 1998) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0418/98 från Paul Rübig (PPE) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Ständig EU-representation i Asean-staterna

Under en resa i Malaysia och Indonesien kunde en delegation från Europaparlamentet skaffa sig en mångsidig bild av finanskrisen i Asien.

Trots de många åtgärder som EU, dess medlemsstater och inte minst det internationella monetära institutet vidtagit och till följd av de eventuella effekter krisen kommer att ha också för Europa, är det nödvändigt att EU officiellt, genom såväl konkreta som mediala initiativ, engagerar sig ännu mer i problematiken. Särskilt angeläget verkar det vara att inrätta en ständig representation för Europeiska unionen, i till exempel Kuala Lumpur och Singapore. Detta upprepades också under Europaparlamentets plenardebatt i slutet på januari.

Anser Europeiska kommissionen också att en större närvaro i medierna och en ökad representation i Asean-staterna kommer att ha ett positivt inflytande på EU:s framträdande och möjligheter till inflytande i hela Asean-området?

Har Europeiska kommissionen för avsikt att vidta konkreta åtgärder och inrätta delegationer i Asean-området?

Kan Europeiska kommissionen i detta fall redan offentliggöra en tidsplan för genomförandet?

Svar avgivet av Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (17 mars 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-290/98 från Jan Bertens ((Se s. 72. )).
SKRIFTLIG FRÅGA P-0737/98 från Werner Langen (PPE) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: EU:s varumärkesdirektiv

EU:s varumärkesdirektiv innebär ett särskilt rättsligt skydd för producenter av varumärkesartiklar och gör det möjligt för dem att hålla priserna på sina produkter på en onaturligt hög nivå. Denna bestämmelse verkar mycket tveksam rent handelsrättsligt, eftersom den sätter skyddet av producenterna före internationella konventioner och avtal. Detta begränsar den fria rörligheten för varor och går emot konsumentens intressen, då det är denne som i slutändan måste betala de höga priserna. Mot bakgrund av ovanstående önskas svar på följande:

1. Hur bedömer kommissionen de konkurrens- och konsumentpolitiska följderna om den fria rörligheten för varor begränsas av EU:s varumärkesdirektiv, vilket genomfördes 1995, och hur motiverar kommissionen den faktiska dominans som producenterna av varumärkesartiklar har över såväl den fria världshandeln som konsumenten?

2. Vad har kommissionen för information om den omfattning i vilken EU:s varumärkesdirektiv förhindrar import av varumärkesprodukter till lägre priser, och vilken effekt har detta direktiv sedan sitt ikraftträdande haft på försäljningspriserna för varumärkesartiklar som säljs på internationella marknader?

3. Vad vet kommissionen om den praktiska tillämpningen av varumärkesdirektivet i Europeiska unionens medlemsstater, och kan den bekräfta att t.ex. en domstol i Belgien har förklarat att det är missbruk att använda direktivet för att förhindra parallellimport?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (8 april 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0186/98 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (5 februari 1998)

Ämne: Bidrag och förmåner för personer med funktionshinder i EU:s medlemsstater

Skulle kommissionen kunna tillhandahålla uppgifter angående de belopp som i varje medlemsstat används för detta syfte proportionellt i förhållande till de totala statliga utgifterna i respektive medlemsstat?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0185/98 och E-0186/98 ingivna av Pádraig Flynn för kommissionen (30 mars 1998)

Kommissionen sänder de efterfrågade upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0075



SKRIFTLIG FRÅGA P-0313/98 från Luis Campoy Zueco (PPE) till kommissionen (10 februari 1998) Ämne: URBAN-programmet Kan Europeiska kommissionen svara på vilka spanska projekt som har valts ut inom ramen för URBAN-programmet 1997, och om det finns något konkret projekt i Navarraregionen? Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (4 mars 1998) Inom ramen för utvidgningen av initiativet URBAN har de nationella myndigheterna bett kommissionen att godkänna det operativa programförslaget URBAN II - Spanien - 1997-1999, som omfattar projekt från kommunerna Córdoba, Avilés-Corvera, Santander, Albacete, León, Castellón, Pontevedra, Telde, Murcia, Zaragoza, Santa Coloma de Gramenet och Palma de Mallorca. Inget av dessa projekt avser regionen Navarra.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0265/98 från Yiannis Roubatis (PSE) till rådet (17 februari 1998)

Ämne: Tudjman-regimens taktik i Kroatien

Enligt uppgifter i tidningen International Herald Tribune förföljs Croatian Helsinki Committee och den oberoende tidningen Feral Tribune av Tudjman-regimen i Kroatien. Regimen försöker också kontrollera och till och med göra sig av med icke regimvänliga kroatiska och utländska organ, dotterbolag till utländska företag, humanitära och andra icke-statliga organisationer som arbetar för massmediernas oberoende, demokrati och mänskliga rättigheter i Kroatien.

Argumenten bakom Tudjman-regimens förföljelser går ut på att alla dessa organisationer ¨för in främmande och farlig ideolog¨ i Kroatien.

Jag vill fråga rådet om följande:

1. Känner rådet till Tudjman-regimens taktik?

2. Ämnar rådet finansiera och på alla sätt ge sitt stöd åt de organisationer i Kroatien som är utsatta för förföljelse?

3. Har rådet för avsikt att uppmana den kroatiske presidenten att upphöra med förföljelsen av organisationer som stöder massmediernas oberoende, mänskliga rättigheter och demokrati i Kroatien?

Svar (8 juni 1998)

Rådet följer noga händelserna i Kroatien och är oroat över att respekten för demokratiska principer fortsätter att ignoreras på många områden, däribland i fråga om mediernas frihet.

Europeiska unionen lämnar redan bidrag för att främja demokrati och oberoende medier, däribland tidningen Feral Tribune.

Europeiska unionens förbindelser med Kroatien styrs av den ¨regionala strategi¨ som antogs i februari 1996 och av de allmänna villkoren i rådets slutsatser av den 29 april 1997. Dessa villkor omfattar en respekt för demokratins och rättsstatens principer. Rådet kommer att begagna varje tillfälle att uttrycka sitt intresse av att Kroatien handlar i enlighet med de internationellt erkända normerna. Europeiska unionens ministertrojka redogjorde vid sitt möte i London i mars 1998 inför utrikesministrarna i detalj för det som Europeiska unionen förväntade sig av Kroatien, i synnerhet på medieområdet. Rådet (allmänna frågor) gav i sina slutsatser av den 27 april 1998 även uttryck för Europeiska unionens oro inför mediernas situation i Kroatien.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0032



SKRIFTLIG FRÅGA E-0114/98 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (30 januari 1998) Ämne: Stadspolitik Vad har kommissionen hittills planerat för stadsforumet i november 1998? Har datum, plats och deltagarlista redan fastställts? Kommer Europaparlamentet att bjudas in till forumet? Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (26 februari 1998) Kommissionen ämnar organisera ett forum om Urban i Wien den 26 och 27 november 1998 med stöd från staden Wien. Deltagarlistan kommer att fastställas inom närmaste tiden. Kommissionen hoppas att Europaparlamentet kommer att vara en av huvuddeltagarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0789/98 från Wilmya Zimmermann (PSE) till rådet (16 mars 1998)

Ämne: Gemensam europeisk helgdag den 9 maj

Inte minst genom programmet ¨Medborgarnas Europa¨ har kommissionen visat att det är nödvändigt att i ökad omfattning arbeta för att medborgarna i Europeiska unionen även skall kunna identifiera sig med den. Ett viktig bidrag till detta kommer säkert införandet av den gemensamma valutan att vara. Man skulle dock på ett utmärkt sätt kunna uppnå identifikation med Europeiska unionen även genom en gemensam helgdag. På detta sätt skulle Europaflaggan och Europahymnen kompletteras med en förenande symbol som skulle komma alla medborgare i Europa till godo.

Den 9 maj skulle vara särskilt lämplig för detta (en dag efter årsdagen av andra världskrigets slut, dagen då Robert Schuman 1950 presenterade sin deklaration som ledde till grundandet av Montanunionen).

1. Har rådet redan utarbetat förslag om detta?

2. Vad anser rådet om förslaget att införa en europeisk helgdag genom gemensamma aktioner i medlemsstaterna den 9 maj år 2000?

Svar (28 maj 1998)

1. Enligt fördragen åligger det kommissionen att lägga fram förslag för rådet i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i dessa.

2. Rådet har i detta skede inte förelagts något förslag från kommissionen inom det område som den ärade parlamentsledamoten avser.

Det bör erinras om att de kulturella evenemang som anordnas för att uppmärksamma Europadagen den 9 maj kan komma i fråga för finansiellt stöd inom ramen för Kalejdoskop-programmet ((Europaparlamentets och rådets beslut nr 719/96/EG av den 29 mars 1996 om upprättandet av ett program för stöd till konstnärliga och kulturella aktiviteter på Europanivå, EGT L 99, 20.4.1996. )), om dessa evenemang anordnas gemensamt av kulturellt verksamma personer från minst tre medlemsstater.

3. Med hänsyn till den särskilda symboliska betydelsen av år 2000, uttryckte medlemsstaternas ministrar dessutom i rådet den 20 november 1995 enighet om att följande nio städer skulle utses till europeiska kulturstäder detta år: Avignon (Frankrike), Bergen (Norge), Bologna (Italien), Bryssel (Belgien), Krakow (Polen), Helsingfors (Finland), Prag (Tjeckien), Reykjavik (Island), Santiago de Compostela (Spanien).

Dessa städer uppmanas att samordna sina program och att fastställa ett gemensamt tema för detta evenemang. De skulle på så sätt kunna delta tillsammans i anordnandet av ett kulturens Europa år 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0621/98 från Angela Billingham (PSE) till kommissionen (9 mars 1998)

Ämne: Kurder i Diyarbakir

Känner kommissionen till påståendet om att kurderna i Diyarbakir drabbats av förgiftning på grund av att avloppsvatten pumpas ut i deras vattenförsörjningssystem. Det påstås att det som en gång var en fruktbar dal nu håller på att dö och att många barn blir sjuka. Om detta stämmer, är det då acceptabelt att ett land som vill ansluta sig till Europeiska unionen handlar på detta sätt?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (31 mars 1998)

Kommissionen känner väl till att den sociala och ekonomiska utvecklingsnivån i sydöstra Turkiet är låg. De problem med otäta avloppssystem som konstaterats i flera städer är ett uttryck för den situation som råder. De läckor som förorsakas av avloppssystemens dåliga skick får hälsovådliga konsekvenser särskilt för de mest utsatta befolkningsgrupperna, däribland barn. De turkiska myndigheterna är medvetna om situationen. Vid det turkiska nationella säkerhetsrådets möte den 26 februari 1998 fördes detta särskilda ärende upp på dagordningen.

Inom ramen för Meda-programmet har kommissionen sedan 1997 strävat efter att särskilt inrikta sig på den grundläggande infrastrukturen och projekt för att förbättra den sociala och ekonomiska utvecklingen i sydöstra Turkiet. Förra året godkändes ett dricksvattenprojekt på över 21 miljoner ecu till förmån för staden Sanliurfa. Kommissionen har även beviljat finansiering (med ca. 23 miljoner ecu) i form av räntesubventioner för lån från Europeiska investeringsbanken (EIB) för att förbättra avloppsnäten i Adana och Izmit.

I synnerhet vad gäller staden Diyarbakir har kommissionen planerat att under 1998 bevilja räntesubventioner för ett lån från EIB till förmån för ¨Diyarbakir Water and Sewerage Administration¨ för uppförande av en vattenreningsanläggning och utbyggnad av ett avloppsnät.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0473/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Statsstöd

Kan kommissionen lägga fram en jämförande översikt för perioden 1994-1999 över antalet områden som mottar statsstöd och områden som är bidragsberättigade under ERUF i varje enskild medlemsstat, och av vilken det framgår såväl antalet områden som befolkningstäthet samt graden av överlappningar mellan dessa två områden?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (27 mars 1998)

Tabellerna nedan visar uttryckt som omfattad befolkningsandel hur de områden som får statligt stöd överensstämmer med dem som är berättigade till stöd ur strukturfonden enligt mål 1, 2, 5b och 6 för programperioden 1994*1999. Det är varken möjligt eller meningsfullt att ange antalet berörda områden (områdena är ofta inte jämförbara storleksmässigt).

Tabell 1: Överensstämmelsen på gemenskapsnivå mellan de områden som är berättigade till stöd ur strukturfonderna och dem som får statligt stöd (i % av gemenskapens befolkning).

>TABLE>

Tabell 2: Regioner berättigade till stöd ur strukturfonderna, per medlemsstat (i % av medlemsstatens befolkning)

>TABLE>

Tabell 3: Regioner berättigade till statligt regionalstöd, per medlemsstat (i % av medlemsstatens befolkning)

>TABLE>

Tabell 4: Regioner berättigade till stöd ur strukturfonderna, men inte till statligt regionalstöd, per medlemsstat (i % av medlemsstatens befolkning)

>TABLE>
SKRIFTLIG FRÅGA E-0515/98 från Paul Rübig (PPE) till rådet (27 februari 1998)

Ämne: Rätt till upplysningar i samband med förordningen om gruppundantag

Den rättsliga ställningen för mottagare av EU-stöd och tredje man kan förbättras ytterligare. För närvarande har den som mottar stöd ingen möjlighet att begära en anmälan från tilldelningsorganet. Stödmottagaren riskerar därför hela tiden att bli återbetalningsskyldig. Även tredje man, som berörs av konkurrenssnedvridande stöd, kan i regel inte få information direkt i medlemsstaterna om rättskonforma tilldelningar, utan detta är endast möjligt genom att i en långvarig process vända sig till Europeiska kommissionen.

Förslaget om ett gruppundantag vid vissa former av horisontellt statligt stöd (KOM(97)0396) omfattar emellertid sådana upplysningar till stödmottagare och tredje man, vilket välkomnas. Förslaget minskar dels i hög grad administrationen för stödförfarandet, dels försäkrar man sig om ett öppet rättsskyddssystem.

Enligt vad som rapporteras undandrar sig den ansvariga arbetsgruppen i rådet den planerade upplysningsrätten. Därigenom ligger rättsskyddet för de berörda näringsgrenarna inte bara kvar på samma nivå, utan det blir faktiskt sämre.Vad är rådets inställning till diskussionen om denna fråga?

Kan ett sådant tillvägagångssätt enligt rådet verkligen uppfylla rättsskyddsbehovet på en europeisk hemmamarknad?

Svar (18 maj 1998)

Den ärade parlamentsledamoten erinras om att förberedelsearbetet med förslaget till förordning om tillämpningen av artiklarna 92 och 93 i EG-fördraget på vissa slag av övergripande statligt stöd för närvarande pågår inom rådet, men att man ännu inte * i avvaktan på Europaparlamentets yttrande * fastställt sin slutliga ståndpunkt.

När rådet får detta yttrande kommer det att avsluta arbetet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0261/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Nedläggning av det grekiska produktivitetscentrumet ELKEPA

Det grekiska produktivitetscentrumet ELKEPA är en organisation som i 44 år verkat aktivt inom det ekonomiska livet i Grekland. Det spelar en viktig roll inom föreningen för europeiska produktivitetscentrum, där det innehar viceordförandeposten. ELKEPA förverkligar bland annat för närvarande olika program som finansieras av Europeiska unionen på områdena för yrkesutbildning (gemenskapsinitiativen Now, Horizon, Youthstart m.fl.), modernisering av den offentliga förvaltningen inom ramen för det nationella operativa programmet Kleisthenes, mångnationella samarbetsprogram som till exempel Phare och Retex, och program för bilateralt bistånd.

Nu har det grekiska ministerrådet fattat ett beslut om att upplösa ELKEPA och överföra dess funktioner på ett annat organ, vilket har utlöst farhågor om hur det skall gå för de program som ELKEPA genomför. Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Är det troligt att det uppstår funktionsproblem i samband med de program som centrumet genomför? Om det är så, har kommissionen för avsikt att vidta åtgärder för att säkerställa att de program som medfinansieras och sköts av ELKEPA framskrider på normal väg?

2. Vilken är kommissionens bedömning av ELKEPA:s verksamhet totalt sett när det gällt att förverkliga europeiska program?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (12 mars 1998)

Elkepa är en institution som har finansierats på grundval av rådets förordning (EEG) nr 815/84 om särskilt finansiellt stöd till Grekland inom det sociala området ((EGT L 88, 31.3.1984. )). Elkepa spelade en viktig roll i genomförandet av de program som samfinansierades av Europeiska socialfonden.

Även om kommissionen inte officiellt har informerats om detta ärende av de grekiska myndigheterna förefaller det, som frågeställaren nämnde, som om den grekiska regeringen skulle ha fattat beslut om att upplösa denna institution. Att ersätta den med en annan eller överföra verksamheten till en annan institution ligger naturligtvis inom de grekiska myndigheternas behörighetsområde och skall ske i enlighet med nationell lagstiftning. Att erbjuda yrkesutbildning skall emellertid fortfarande vara syftet med de infrastrukturer som Elkepa har skapat med den finansiering som bygger på denna förordning.

Det är inte möjligt att klart bedöma Elkepas verksamhet innan de utvärderingsförfaranden har slutförts som för närvarande pågår vad gäller Europeiska socialfondens alla program i Grekland.