SKRIFTLIG FRÅGA E-0612/00

från Dirk Sterckx (ELDR) till kommissionen

(3 mars 2000)

Ämne: Behovet av europeiska regler för användning av bekämpningsmedel inom trädgårdsskötseln

Belgien rapporteras tillåta vissa bekämpningsmedel för trädgårdsskötsel (tolyfluanid och myclobutanil) som är förbjudna i Frankrike. Å andra sidan finns det vissa bekämpningsmedel som ät tillåtna i Frankrike men förbjudna i Belgien. Med stöd av sin nationella lagstiftning stoppar Frankrike ibland belgisk export av trädgårdsprodukter. De belgiska produkterna ställs på detta sätt i en dålig dager i Frankrike, vilket kan få allvarliga följder för den belgiska exporten. De belgiska myndigheterna utför däremot inga liknande kontroller av franska trädgårdsprodukter.

1. Finns det någon europeisk lagstiftning som reglerar användningen av bekämpningsmedel inom trädgårdsskötseln?

2. Om ja, vad sägs i denna lagstiftning?

3. Om nej, anser inte kommissionen att man måste ta fram europeiska bestämmelser för att undvika snedvriden konkurrens mellan medlemsstaterna?

4. Oavsett om det finns eller inte finns någon europeisk lagstiftning, under vilka förhållanden får Frankrike förhindra eller försvåra importen av belgiska trädgårdsprodukter?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(10 april 2000)

1. till 3. Användningen av växtskyddsmedel regleras genom rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991(1) om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden. Direktivets främsta syften är (a) att säkerställa en hög nivå av hälsoskydd för konsumenten och producenten av jordbruksprodukter,

(b) att uppnå en hög skyddsnivå vad gäller miljö och resurser och (c) att upprätthålla fri rörlighet för växtprodukter och växtskyddsmedel inom gemenskapen.

Direktivet innehåller en gemenskapsförteckning över godkända verksamma ämnen som efter grundlig utvärdering anses vara säkra för människans och djurens hälsa och för miljön. Ansvaret för godkännandet av enskilda produkter ligger dock fortfarande hos varje enskild medlemsstat (subsidiaritetsprincipen), vilket innebär en extra kontroll av växtskyddsmedlets säkerhet under de särskilda användningsvillkor som råder i den aktuella medlemsstaten.

Enligt direktivet får medlemsstaterna endast lämna ett godkännande för de växtskyddsmedel som innehåller verksamma ämnen som är upptagna på gemenskapsförteckningen och under förutsättning att vissa kriterier rörande medlets effektivitet och oskadlighet för människa och miljö är uppfyllda. Dessa kriterier har harmoniserats (de s.k. enhetliga principerna) liksom de uppgifter som näringslivet skall lämna in för godkännande av ett växtskyddsmedel.

Som ett undantag får medlemsstaterna, vad gäller alla verksamma ämnen som redan fanns på marknaden när direktivet trädde i kraft i juli 1993, fortsätta att bevilja godkännanden för växtskyddsmedel som inte är upptagna på gemenskapsförteckningen under den tid då dessa verksamma ämnen successivt håller på att undersökas. Kommissionen antog förordning (EG) nr 451/2000 av den 28 februari 2000 om genomförandebestämmelser för den andra och tredje etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG(2) för att underlätta och påskynda undersökningen av dessa ämnen.

I direktivet föreskrivs att godkännanden som beviljats av en medlemsstat skall erkännas av de övriga medlemsstaterna under förutsättning att jordbruks-, växtskydds- och miljöförhållanden (även klimatiska) är jämförbara.

4. En närliggande fråga till godkännandet av växtskyddsmedel är frågan om bekämpningsmedelsrester i och på frukt och grönsaker. Gemenskapens gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på frukt och grönsaker fastställs för en stor mängd bekämpningsmedel i bilagorna till rådets direktiv 76/895/EEG av den 23 november 1976(3) och 90/642/EEG av den 27 november 1990(4). Dessa gränsvärden är bindande för hela gemenskapen. Att fastställa dessa gränsvärden är ett fortlöpande arbete som ännu inte omfattar alla bekämpningsmedel. När det gäller kombinationer av bekämpningsmedel och produkter för vilka gemenskapens gränsvärden ännu inte har fastställts, är situationen i medlemsstaterna inte harmoniserad och får varje enskild medlemsstat fastställa sina egna nationella gränsvärden.

Det är mycket möjligt att situationen kan uppstå att en medlemsstat har godkänt ett bekämpningsmedel och utfärdat motsvarande nationella gränsvärden för det, medan samma medel inte är godkänt i en annan medlemsstat där det åsatts gränsvärdet noll. Detta skulle innebära att den sistnämnda medlemsstaten fullt legitimt kan stoppa importen från den förstnämnda medlemsstaten av produkter som innehåller bekämpningsmedelsrester.

I rådets direktiv 97/41/EG av den 25 juni 1997(5) föreskrivs ett förlikningsförfarande på gemenskapsnivå när medlemsstater inte lyckas lösa sina handelstvister genom bilaterala överläggningar.

(1) EGT L 230, 19.8.1991.

(2) EGT L 55, 29.2.2000.

(3) EGT L 340, 9.12.1976.

(4) EGT L 350, 14.12.1990.

(5) EGT L 184, 12.7.1997.