SKRIFTLIG FRÅGA E-2671/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(24 september 2002)

Ämne: Förföljelser och förstörelse av kulturarv på Imvros och Tenedos

Enligt framställningar från kristna personer, födda och tills helt nyligen bosatta på öarna Imvros och Tenedos (som numera hör till Turkiet) har tusentals kristna invånare på dessa två öar nödgats överge sina hem, samtidigt som kristna kyrkor har plundrats och gjorts om till moskéer. Det är i sammanhanget värt att påpeka att det endast på Imvros fram till 1964 bodde 9 000 kristna personer. I dag är antalet knappt 200, på grund av alla de förföljelser av olika slag som de kristna utsatts för, på grund av inflyttningen av tusentals personer från Anatolien och på grund av att man på ön inrättat ett öppet fängelse (!) för grova brottslingar. Det skall också konstateras att Lausannefördraget (officiellt undertecknat av Turkiet och den överenskommelse som reglerar de grekisk-turkiska förbindelserna sedan 1923) för dessa öars del innehåller bestämmelser om utökad rätt till självstyre, något som Turkiet aldrig gått med på att förverkliga.

Med hopp om att kommissionen denna gång inte skall svara med allmänna formuleringar i stil med behovet av att främja vänskapliga förbindelser mellan Grekland och Turkiet etc. skulle jag vilja ha svar på följande: Vad anser kommissionen om Turkiets genomförande av Lausannefördraget? Är kommissionen medveten om den plundring och förstörelse av kulturrikedomen på Imvros och Tenedos som ägt rum? Hur ställer sig kommissionen till det förtryck på religiösa grunder och den förföljelse av kristna som förekommer på Imvros och Tenedos?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(4 november 2002)

Det ligger inte inom kommissionens behörighetsområde att övervaka genomförandet av Lausannefördraget från 1923. Kommissionen följer dock inom ramen för sin bedömning av kandidatländernas framsteg på vägen mot anslutning uppmärksamt situationen för de etniska och religiösa minoriteterna och samfunden i Turkiet. Turkiet måste i egenskap av kandidatland uppfylla de politiska kriterierna från Köpenhamn, i vilka ingår respekten för mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter.

I sin återkommande rapport, som lades fram den 9 oktober 2002, noterade kommissionen att icke-muslimska religiösa samfund som lever i Turkiet, har haft problem, vare sig de är erkända i Lausannefördraget eller inte (dvs. greker, armenier och judar), i synnerhet i samband med att de saknar ställning som juridisk person och egendomsrätt. Det har förekommit konfiskation av egendom och det finns andra fall där egendom är i riskzonen.

I ett försök att åtgärda några av de problem som rör egendomsrätten antog det turkiska parlamentet i augusti 2002 ett reformpaket, enligt vilket vissa icke-muslimska minoriteter har rätt att på vissa villkor anskaffa, äga och registrera egendom.

Kommissionen är emellertid medveten om att bestämmelserna i reformpaketet inte ger någon lösning på alla problem som rör de religiösa minoriteternas egendomsrätt. I synnerhet vissa minoriteters institutioner, vilkas förvaltning inte är erkänd av de turkiska myndigheterna, kan ha svårt att få sin egendom registrerad. Detta är enligt uppgift fallet med flera grekisk-ortodoxa institutioner, inbegripet de som befinner sig på öarna Imbros och Tenedos och som parlamentsledamoten nämner.

Kommissionen kommer mot bakgrund av de politiska kriterierna från Köpenhamn att uppmärksamt följa utvecklingen av minoriteternas situation i Turkiet.

Kommissionen förväntar sig att Turkiet fortsätter sina ansträngningar i syfte att uppfylla prioriteringarna i partnerskapet för anslutning, inbegripet de mellanliggande målen att ytterligare förbättra förutsättningarna för att religionsfrihet skall kunna utövas.