SKRIFTLIG FRÅGA E-1657/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Den internationella rättens företräde framför EU:s direktiv och nationell miljölagstiftning

Kommissionen anser att det behövs en miljökonsekvensbedömning av sträckan Ijser och Rhen eftersom den nederländska delen av sträckan går genom områden med känslig miljö som faller inom tillämpningsområdet för direktiv 92/43/EEG(1) av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (E-0525/00)(2).

Med detta svar låter kommissionen indirekt påskina att de internationella fördrag om förbindelsen Ijzer-Rhen, vilka finns omnämnda i fråga E-2381/99(3) intar en underordnad ställning i förhållande till livsmiljödirektivet och den nederländska miljölagstiftningen. Därtill kommer att det i Wienfördraget uttryckligen stadgas att internationell rätt skall ha företräde framför nationell rätt. En av de fördragsslutande parterna i det belgisk-nederländska skiljedomsfördraget är till på köpet inte någon medlemsstat av EU, nämligen Ryssland.

I sitt svar på fråga E-2381/99 ansåg kommissionen att frågan om rangordningen mellan internationella fördrag och nationell lagstiftning inte är av relevans här, eftersom tillämpningen av gemenskapsrätten inte nödvändigtvis lägger hinder i vägen för tillämpningen av internationella fördrag. Med tanke på kommissionens ställningstagande i E-0525/00 måste det med det snaraste skapas juridisk klarhet i huruvida livsmiljödirektivet och den nederländska miljölagstiftningen skall anses vara underordnade de internationella fördrag som finns omnämnda i E-2381/99 eller inte.

Intar livsmiljödirektivet och den nederländska miljölagstiftning som detta direktiv givit upphov till en underordnad ställning i förhållande till de internationella fördrag som finns omnämnda i fråga E-2381/99, eftersom a) en av de fördragsslutande parterna i det belgisk-nederländska skiljedomsfördraget inte är någon medlemsstat av EU, nämligen Ryssland och b) Wienfördraget uttryckligen stadgar att internationell rätt skall ha företräde framför nationell rätt? Om så inte är fallet: vilka argument vill kommissionen anföra till försvar för att livsmiljödirektivet och den nederländska miljölagstiftningen skall ha företräde framför internationell rätt?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2) EGT C 26 E, 26.1.2001, s. 58.

(3) EGT C 280 E, 3.10.2000, s. 35.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(20 juli 2000)

Som svar på Bart Staes skriftliga fråga E-2381/99(1) har kommissionen redan förklarat att den inte är behörig att bedöma effekterna av de fördrag som frågeställaren avser. Kommissionen framhöll även att det är de berörda medlemsstaterna som skall bedöma och fatta beslut om hur järnvägslinjen mellan Ijzer och Rhen skall användas i framtiden.

Kommissionen skall se till att bestämmelserna i Romfördraget och de rättsakter som utarbetats av institutionerna utgående från detta efterföljs. Om kommissionen anser att en medlemsstat har försummat en förpliktelse enligt EG-fördraget kan kommissionen vidta åtgärder i enlighet med artikel 226 (f.d. artikel 169) i fördraget. Kommissionen har dock inga sådana befogenheter när det gäller andra fördrag till vilka medlemsstaterna är parter.

Till följd av Alexander de Roos skriftliga fråga P-1875/99(2) har kommissionen bett Nederländerna om information om tillämpningen av rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(3) och rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(4) i samband med att sträckan Ijzer-Rhen åter tas i bruk. Nederländerna har inte ännu svarat.

Om Nederländernas svar skulle visa att efterlevnaden av gemenskapsrätten har försummats, kommer kommissionen inte att tveka när det gäller att vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att gemenskapsrätten efterlevs korrekt.

(1) EGT C 280 E, 3.10.2000, s. 35.

(2) EGT C 170 E, 20.6.2000, s. 113.

(3) EGT L 103, 25.4.1979.

(4) EGT L 206, 22.7.1992.