SKRIFTLIG FRÅGA E-2882/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(13 september 2000)

Ämne: Den spanska och galiciska befolkningsutvecklingen och harmoniseringen av den rättsliga, ekonomiska och sociala arbetsvillkoren för kvinnor i Europeiska unionen

Europeiska unionens statistiktjänst påvisade att den spanska statens befolkning löper risk att minska avsevärt inom de närmaste femtio åren och tio miljoner invånare kan gå förlorade om de låga födelsetal som för närvarande råder fortsätter. Många specialister, som också ger uttryck för åsikter som är allmänt vedertagna, anser att de låga födelsetalen i stor utsträckning beror på de svårigheter som kvinnor har att förena yrkesplikter med familjeliv och barns uppfostran och undervisning i kombination med den oansvariga stelheten hos arbetsgivare som föredrar att kvinnliga arbetstagare inte skaffar barn. Något som avstyr kvinnor från att skaffa fler barn. Förutom de ekonomiska förluster som i dag är en följd av en förlängd föräldraledighet, finns också bristen på daghemsplatser för de minsta, eller svårigheten för kvinnor att utnyttja mödraledigheten till att förbättra sin tekniska och professionella kompetens.

Befolkningsproblemen berörs naturligtvis av många faktorer, bland annat mäns senfärdighet av gäller hushållsuppgifter, vilket inte har något att göra med kvinnornas specifika svårigheter, och som dessutom särskilt påverkar Spanien, och därmed regioner som Galicien. I någon mån är detta typiskt för de flesta länder i unionen. Det ekonomiska och sociala stödet till kvinnor är dock

radikalt olika i medlemsstaterna, där lagstiftning och ekonomiska satsningar vad gäller detta problem är särskilt negativt i Spanien. När det gäller stora familjer, är familjebidragen i Spanien sju till nio gånger lägre än i Frankrike och Luxemburg.

Ämnar rådet mot bakgrund av denna situation lägga fram något förslag, där man intagit gemensam ståndpunkt med kommissionen och parlamentet, till harmonisering av de rättsliga villkor som ekonomiskt och socialt påverkar familjer, särskilt kvinnor, och hindrar eller försvårar deras beslut att skaffa fler barn?

Svar

(8 mars 2001)

Rådet är medvetet om de problem som följer av prognoser för den framtida befolkningsutvecklingen och de konsekvenser som de kan få för sysselsättningssituationen i framtiden.

Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att rådet saknar behörighet när det gäller familjepolitik. Rådet arbetar likväl med frågan hur man på bästa sätt kan förena yrkes- och familjeliv, bland annat inom ramen för uppföljningen av medlemsstaternas genomförande av handlingsplanen från Peking. Det är således därför rådet förbereder en rad slutsatser om denna fråga.

Dessutom framhöll Europeiska rådet i Lissabon den 23 och 24 mars 2000 vikten av att förbättra alla aspekter av lika möjligheter, även när det gäller att minska segregeringen i arbetslivet och att göra det lättare att förena yrkesliv och familjeliv, bland annat genom att ett nytt referensvärde fastställs för bättre tillgång till barnomsorg. Europeiska rådet tillade vidare att dessa åtgärder borde bidra till att öka antalet kvinnor på arbetsmarknaden från ca 51 % i dag till mer än 60 % år 2010.

Det är mot den bakgrunden som rådet den 29 juni 2000 antog en resolution om balans mellan kvinnor och män i deltagandet i arbets- och familjelivet.(1)

I riktlinjerna för sysselsättningen 2000 som Europeiska rådet i Helsingfors godkände den 10 och 11 december 1999 betonas även hur viktigt det är för att stödja lika möjligheter att medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter utformar, genomför och främjar en familjevänlig politik, bland annat tillgång till prismässigt överkomliga, lättillgängliga och högkvalitativa omsorgstjänster för barn och andra personer i någons vårdnad samt föräldraledighet och andra möjligheter till ledighet. Dessa inslag bekräftas i förslaget till riktlinjer för 2001.

Den sociala agenda som godkänts av Europeiska rådet i Nice innehåller slutligen ett viktigt avsnitt om jämställdhet mellan kvinnor och män.

Rådet är således medvetet om problemen med att förena yrkesliv och familjeliv som den ärade parlamentsledamoten tagit upp och vidtar ett visst antal åtgärder på grundval av de befogenheter som följer av fördraget.

(1) EGT C 218, 31.7.2000, s. 5.