SKRIFTLIG FRÅGA E-3871/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(8 december 2000)

Ämne: Ebola

En ebolaepidemi sprider sig alltmer i norra Uganda och har ånyo drabbat tre flyktingläger, framför allt Pabo, ett läger där det fortfarande bor mer än 38 000 människor under minst sagt prekära förhållanden.

Samma epidemi drabbar Kenya och även andra länder är i riskzonen.

Om sjukdomen bryter ut i ett av dessa flyktingläger kan det få katastrofala följder och anfall från Herrens motståndsarmé gör det svårt att kontrollera epidemin. Med anledning av detta begärs

- att en brådskande hälsovårdsplan skall antas för sjukhusen i Lacor och Gulu,

- att läkarlag omgående skall organiseras,

- att åtgärder skall vidtas för att undvika smitta och för att kontrollera smittade personer.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(28 februari 2001)

Ebolaepidemin i Uganda verkar nu vara under kontroll. Totalt 428 sjukdomsfall och 173 dödsfall har rapporterats; dödligheten är således 40 %. Distrikten Masindi och Mbara har förklarats fria från Ebolaviruset. I Gulu, som är det värst drabbade distriktet, rapporterades det sista fallet den 12 januari 2001, och Gulu kommer antagligen att kunna förklaras fritt från Ebolaviruset den 24 februari.

När epidemin bröt ut godkände EU, genom Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd (ECHO), snabbt ett bidrag på 250 000 euro till stöd för den arbetsgrupp som inrättats för att bekämpa epidemin. Genom detta bidrag, som kanaliserades via Världshälsoorganisationen (WHO), understöddes övervakning och kontroll av sjukdomen, behandling av sjukdomsfall och en informationskampanj för allmänheten.

När det första fallet i Gulu-distriktet anmäldes i oktober 2000 upprättade Ugandas hälsovårdsministerium omedelbart en nationell arbetsgrupp för att samordna arbetet med att bekämpa epidemin. Arbetsgruppen, i vilken ingick tekniska experter från WHO i Genève och Centers for Disease Control and Prevention (CDC) i Atlanta, bildade tvärvetenskapliga läkarlag som arbetade tillsammans med sjukhus och sjukvårdspersonal i distrikten. Läkarlagen inrättade isoleringsmöjligheter och laboratorier vid sjukhusen, sökte nya sjukdomsfall, behandlade infekterade patienter och spårade upp personer som kommit i kontakt med viruset. De genomförde också en effektiv nationell informationskampanj.

Det sista sjukdomsfallet i Gulu-distriktet, barnet till en patient som registrerades den 22 december 2000, rapporterades den 12 januari 2001. Det sista fallet i Masindi-distriktet diagnostiserades den 19 december 2000. Per den 24 januari uppgår det totala antalet sjukdomsfall och dödsfall till 396 respektive 150 i Gulu och 27 respektive 19 i Masindi. Även om epidemin verkar ha hejdats och CDC har kallat hem sin personal, fortsätter arbetsgruppens arbete. Övervakning och förebyggande åtgärder krävs fortfarande under en tid. WHO rekommenderar inga särskilda restriktioner när det gäller resor till och från eller handel med Uganda.

Givarna reagerade snabbt och det tekniska stödet och finansieringen av kontrollåtgärder mobiliserades på kort tid och i avsevärd omfattning. Ugandas hälsovårdsministerium handlade snabbt och öppet vid samordningen av det effektiva arbetet för att bekämpa epidemin.

Kommissionen har inom ramen för sitt program för internationellt forskningssamarbete (INCO) understött ett projekt för diagnostisering och övervakning av Ebolafeber i gränsregionen mellan Guinea-Conakry och Elfenbenskusten, där en av de senaste stora epidemierna ägde rum. Nya test för snabb diagnostisering är under utveckling och ett övervakningsprogram håller på att upprättas på distriktsnivå i Västafrika. Man kommer att överväga möjligheterna att utnyttja laboratorier i Uganda i denna verksamhet.