SKRIFTLIG FRÅGA E-2570/00

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(1 augusti 2000)

Ämne: Hur beståndet av ladusvalor påverkas av föreskrifterna för jordbruksenheter med kreatur

Beståndet av ladusvalor i Finland har minskat till följd av strukturomvandlingen på landsbygden och på grund av att boskapsskötseln gått tillbaka. Ladusvalorna som bygger sina bon nästan bara i konstruktioner som uppförts av människor har förlorat ett stort antal platser för bobygge. Förutom av att antalet boplatser minskat har beståndet av ladusvalor också påverkats av att skatorna snabbt ökat i antal, eftersom skator äter svalägg och ungar.

I tidskriften Suomen Luonto (Finlands Natur) stod det dessutom att situationen ytterligare förvärrats av att EU:s föreskrifter för ladugårdar hotar beröva svalorna deras boplatser. Enligt tidskriften har unionen utfärdat föreskrifter som hindrar fåglarna att bygga bo på platser där kreatur hålls. Bakgrunden till unionens begränsningar torde vara rädslan för att fåglarna kunde sprida sjukdomar, framför allt salmonella, till jordbruksenheter med kreatur.

Kunde kommissionen utreda hur det kan komma sig att föreskrifterna för jordbruksenheter med kreatur får sådana konsekvenser? Om ett stadgande av ovannämnda slag finns till, har man då i samband med dessa ytterligare begränsningar som ålagts jordbruksenheter med kreatur tänkt på vilka inverkningar de får för ladusvalorna och deras häckande? Vad tänker kommissionen göra

för att trygga ladusvalornas möjligheter att bygga bo? Har man förresten kommit att tänka på vilken inverkan det har på sommaren i Finland att ladusvalorna minskar i antal? Enligt folktron i Finland är det svalorna som kommer med sommaren och om svalorna försvann skulle detta ge upphov till allvarliga bekymmer hos folk i Finland som gått och väntat på sommaren i nio långa månader. Känner kommissionen till vilken symbolisk betydelse svalorna har för Finlands folk och kulturen i Finland och är detta något som vederbörligen kan beaktas vid unionens beslutsfattande?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(4 oktober 2000)

I bilagan till kommissionens direktiv 89/362/EEG av den 26 maj 1989 om allmänna hygienvillkor vid mjölkproducerande anläggningar(1) anges i form av en förteckning allmänna hygienvillkor för mjölkning.

Under de diskussioner med sakkunniga från medlemsstaterna som fördes vid utarbetandet av denna regelförteckning nämndes närvaron av alla slags fåglar, inte bara svalor, som en möjlig källa till kontaminering. Två slags risker fastställdes vid det tillfället, nämligen att mjölk kontamineras med salmonellabakterier från fågelexkrementer under mjölkningen eller lagringen, eller att korna kontamineras med mykobacterium, som orsakar aviär tuberkulos.

Gruppen av sakkunniga drog slutsatsen att risken för att mjölk kontamineras med salmonellabakterier är mycket högre när det gäller exkrementer från korna själva än fågelextrementer. Av detta enkla skäl måste djuren hållas rena och juvren rengöras före varje mjölkning.

Vad beträffar aviär tuberkulos har man behållit hypotesen om att vissa besättningar återsmittas efter det att man utrotat bovin tuberkulos. Emellertid har det endast varit tal om fjäderfä. Därför finns det också i regelförteckningen i bilaga till direktiv 89/362/EEG en bestämmelse om att grisar och fjäderfä inte får inhysas i ladugården eller i lokaler där korna mjölkas.

Dessutom anges i förteckningen som en elementär hygienåtgärd i mjölkningslokalerna och i lokaler för behandling och lagring av mjölken att flugor, gnagare och andra skadedjur ska avlägsnas.

Att behandla svalor som fjäderfä eller skadedjur vore en felaktig tolkning av hygienföreskrifterna. Dessutom gäller dessa föreskrifter endast för lokaler där mjölkning sker eller där mjölk eller mjölkprodukter behandlas eller lagras, och de lokaler där djur endast är inhysta är uteslutna. Därför gäller dessa regler varken ladugårdar eller svalor.

(1) EGT L 156, 8.6.1989.