ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2623/99

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Genomförande av den transeuropeiska järnvägstransportleden mellan Lyon, Turin, Milano, Verona, Venedig och Trieste

Enligt planerna för genomförandet av det transeuropeiska nätverket (TEN) mellan Lyon och Trieste skall arbetena på denna sträcka slutföras år 2010. Det har särskilt beräknats att sträckan mellan Turin och Milano skall slutföras år 2006, sträckorna mellan Milano och Verona och Verona och Venedig år 2008 och sträckan mellan Venedig och Trieste år 2010.

Detta nätverk, som är ett av de 14 transeuropeiska projekt inom transportsektorn som delfinansieras av EU, utgör några av de viktigaste trafiklederna för den framtida utvecklingen av samfärdsel i EU och torde dessutom bidra till att i hög grad förstärka förbindelserna mellan EU:s medlemsstater och de stater i centrala och sydöstra Europa som kommer att ansluta sig till EU. För övrigt kommer projektets genomförande att i hög grad bidra till att avvärja de problem som godstransporter på landsvägar förorsakar och särskilt miljöproblemen i alpregionerna.

Anser inte kommissionen att det med beaktande av projektets särskilda betydelse finns anledning att påskynda dess genomförande, särskilt vad gäller förbindelsen mellan Lyon och Turin? Kan kommissionen uppge de huvudsakliga orsakerna till att de parter som berörs av projektet visat så lite beredvillighet att påskynda projektet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(3 mars 2000)

Kommissionen har alltid mycket klart uttryckt sitt stöd till projektet avseende höghastighetståg (TGV) för kombinerad transport på sträckan mellan Lyon och Trieste. Detta stöd har konkretiserats i form av det gemenskapsstöd (om cirka 120 miljoner euro) som har beviljats sedan 1993 till Alpetunnelstudier för franska, italienska och internationella medlemmar av den europeiska ekonomiska intressegrupperingen (EEIG).

Hälften av det finansiella stödet från EU-budgeten har avsatts till den internationella sträckan, inbegripet geotekniska studier av den gränsöverskridande bastunneln, samt omfattande studier av driftskompatibiliteten mellan det franska och italienska järnvägsnätet.

Vid det fransk-italienska toppmötet i Nîmes betonade stats- och regeringscheferna att EEIG:s studier bör slutföras år 2000 i enlighet med tidsplanen. Avsikten är att man på grundval av dessa studier skall fatta ett politiskt beslut om de etapper i vilka projektet sedan skall genomföras (inbegripet bastunneln).

Det kan konstateras att på sträckan mellan Torino och Trieste, på vilken avsikten är att en 460 kilometer lång ny sträcka skall konstrueras, har det förberedande arbetet redan påbörjats vid huvudknutpunkterna. Vad gäller sträckorna mellan Torino och Milano samt Padova och Mestre bör konstruktionsarbetet påbörjas år 2000 och dessa sträckor bör tas i drift år 2006.

Kommissionen fäster största vikt vid att ett politiskt beslut fattas på grundval av de studier som gjorts, vilket skulle göra det möjligt att fullfärdiga den internationella sträckan i enlighet med tidsplanen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2599/99

från Guido Podestà (PPE-DE) till kommissionen

(11 januari 2000)

Ämne: Finansieringsinstrumentet EC Investment Partners

Under de senaste åren har finansieringsinstrumentet EC Investment Partners bemötts positivt av alla berörda parter. Mer än 2 200 åtgärder har godkänts och anslag på mer än 250 miljoner euro har gjorts tillgängliga.

Nuvarande planering som föreskrivs i rådets förordning nr 213/96(1) av den 29 januari 1996 löper ut i slutet av innevarande år.

Kan kommissionen i förekommande fall ange de officiella riktlinjer som gäller för förlängningen av det finansiella instrumentet?

Kan kommissionen, i det fall den ännu inte har beslutat om initiativets framtid, ange vad som ligger bakom förseningen?

(1) EGT L 28, 6.2.1996, s. 2.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-2580/99 och E-2599/99 ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(24 januari 2000)

Under de senaste åren har oavslutade ärenden samlats på hög i samband med programmet EC Investment Partners (ECIP). Av detta skäl beslöts det i början av 1999 att kommissionen i första hand skulle använda sina begränsade resurser till att avsluta befintliga avtal, betala utestående belopp och återvinna ej utnyttjade och återbetalningspliktiga ECIP-medel.

Kommissionen beslutade nyligen att föreslå rådet och parlamentet att giltighetstiden för ECIP-förordningen förlängs under en övergångsperiod på ett år till och med den 31 december 2000 för att möjliggöra en praktisk uppföljning av redan finansierade åtgärder och ändringar av redan undertecknade avtal, samt tekniskt bistånd för att säkerställa att pågående åtgärder fullföljs och avslutas. Inga nya projekt kommer att finansieras efter den 31 december 1999 och ansökningar om finansiering som inte formellt godkänts av kommissionen före detta datum kommer att återsändas till sökandena.

Under år 2000 kommer en oberoende utvärdering av ECIP att genomföras, vilken kommer att göra det möjligt för kommissionen att fastställa en mer samordnad strategi för de olika instrument som syftar till att främja investeringar i utvecklingsländerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2205/99

från Astrid Lulling (PPE-DE) till kommissionen

(29 november 1999)

Ämne: Husundersökningar hos belgiska gränsarbetare med anställning inom bankbranschen i Luxemburg

Lördagen den 30 oktober 1999 genomförde utredare från finansroteln vid den belgiska polisen husundersökningar i bostäder i Belgien där anställda hos den luxemburgska banken Kredietbank var bosatta.

Tiotals tjänstemän hade därvid redan fått ett frågeformulär från den belgiska skatteinspektionen, där de ålades att redogöra för vilka konton de öppnat hos Kredietbank, vilka inkomster de fått av sina tillgodohavanden och vad slags transaktioner de utfört via kontona.

Är kommissionen av samma åsikt som de bankanställdas fackförening i Luxemburg, som fördömt dessa åtgärder som skandalösa och ärekränkande och ansett att de sporrar de bankanställda att bryta mot den luxemburgska banksekretessen, som de enligt Luxemburgs lagar är skyldiga att rätta sig efter?

Tycker kommissionen att det här sättet att kriminalisera gränsgångare stämmer överens med rätten till fri rörlighet för arbetstagare eller med arbetsvillkoren, sådana de härflyter från arbetslagstiftningen i det land där personerna i fråga har anställning?

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vid behov vidta för att garantera att rätten till fri rörlighet inte hindras av att myndigheterna i det land där gränsgångare är bosatta beter sig på ett sätt som inte kan kallas för något annat än otillbörliga psykologiska påtryckningar?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(28 januari 2000)

Inom gemenskapslagstiftningen finns det inte några regler för banksekretess.

Enligt de rättsliga instrument som unionen antagit inom det straffrättsliga samarbetet, finns det ingenting som hindrar den belgiska polisens finansrotel att utföra husrannsakan hos personer som arbetar i Luxemburgs banker. Det finns inte heller några bestämmelser inom gemenskapslagstiftningen som hindrar de belgiska myndigheterna från att skicka ut frågeformulär till gränsarbetare.

Eftersom de belgiska åtgärderna i fråga inte kan sägas diskriminera de berörda personerna vad gäller deras nationalitet, anser kommissionen inte att den fria rörligheten för arbetstagare har hindrats.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2732/99

från Luisa Morgantini (GUE/NGL) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Nicaragua korruption och EU-stöd

Ordföranden för Nicaraguas revisionsrätt Agustin Jarquin har anhållits efter att ha avslöjat den allvarliga förskingring som Nicaraguas nuvarande regeringen gjort sig skyldig till. Kommer Europeiska unionen att med omedelbar verkan omorientera sitt stöd till Nicaragua, i synnerhet det stöd som ges via icke-statliga organsiationer och internationella organ, i väntan på att Agustin Jarquin skall friges och på att de institutionella mekanismerna för kontroll av den verkställande makten återupprättas och tills man får fullständig klarhet beträffande de gärningar som avslöjats?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(1 februari 2000)

Den av ordföranden för Nicaraguas revisionsrätt avslöjade förskingringen berör inte specifikt medel från det internationella samfundet. Kommissionen delar emellertid parlamentsledamotens oro vad gäller de händelser som ledde till att Nicaraguas riksrevisor arresterades. Kommissionen anser att demokratiska institutioner som riksrevisionsverket utgör grunden för rättsstaten och utvecklingen i ett land och att de följaktligen bör kunna fungera utan politisk inblandning.

Kommissionen anslöt sig därför helt till en framställning av den 18 november 1999 från unionens trojka till Nicaraguas utrikesminister i syfte att understryka unionens oro beträffande denna situation. Kommissionen gläder sig åt att de synpunkter som framfördes av unionen och andra medlemmar av det internationella samfundet troligen bidrog till att Agustin Jarguin frigavs den 24 december 1999 och att denna viktiga institution återfick alla sina befogenheter för att kunna kontrollera att medel från de nicaraguanska myndigheterna liksom från det internationella samfundet används på rätt sätt.

För att förstärka kontrollen och den korrekta användningen av medlen tillämpar kommissionen för viktiga projekt ett system som kännetecknas av att europeiska experter finns närvarande inom en förvaltningsenhet och ser till att gemenskapsmedlen används på ett lämpligt och öppet sätt i enlighet med finansieringsöverenkommelserna. Kommissionen kan dessutom genom utvärderings- och övervakningsbesök försäkra sig om att projekten fortlöper på ett tillfredsställande sätt och att de finansiella medlen används på ett korrekt sätt. Kommissionens delegation i Managua spelar en viktig roll vid övervakningen och gör det möjligt att förstärka kontrollen på platsen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2615/99

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Subventioner till jordbruket samt miljö

Hur planerar kommissionen att stoppa utbetalningen av subventioner som främjar jordbruksverksamhet som är skadlig för miljön, och hur planerar den att uppmuntra ekologiska jordbruksmetoder?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 januari 2000)

Gemenskapens strategi för främjande av ekologiska jordbruksmetoder består av tre huvuddelar.

Rådets förordning (EG) nr 1259/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken(1) gäller för betalningar till jordbrukare enligt stödsystem inom ramen för gemensamma organisationer av marknaderna. Enligt artikel 3 skall medlemsstaterna vidta de miljöåtgärder de anser vara lämpliga (vilket kan inbegripa stöd till jordbruksmiljöåtaganden, allmänna obligatoriska miljökrav eller särskilda miljökrav som ett villkor för direkta utbetalningar). Medlemsstaterna beslutar om lämpliga påföljder för utebliven efterlevnad av dessa miljökrav (t.ex. avdrag från, eller indragning av, de utbetalningar som beviljas enligt de gemensamma organisationerna av marknaderna). Enligt artikel 5 skall de belopp som inte betalas ut på grund av utebliven efterlevnad av dessa miljöbestämmelser liksom de belopp medlemsstaterna sparar in genom att använda sig av möjligheten till modulering av de direkta utbetalningarna (artikel 4) finnas tillgängliga för ekologiska stödordningar (jordbruksmiljöåtgärder, kompensationsbidrag i mindre gynnade områden och i områden med miljöbetingade begränsningar, beskogning).

I rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket(2) (EUGFJ) föreskrivs riktade jordbruksmiljöåtgärder, vilka är de enda åtgärder som är obligatoriska i program för landsbygdsutveckling. De åtgärderna får därför en framträdande roll inom politiken för landsbygdsutveckling och har en särskild betydelse inom gemenskapens jordbruksmiljöstrategi.

Även i den gemensamma organisationen av marknaderna finns miljöbestämmelser. Vissa av dessa har stärkts. Exempelvis utgör de nationella anslagen i den nya ordningen för nötkött numera en del av de direkta betalningarna och kan knytas till miljövillkor, och extensifieringsbidraget har blivit effektivare genom att bidragsnivån har ökat och strängare miljövillkor har införts.

(1) EGT L 160, 26.6.1999.

(2) EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2478/99

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Clinic Clowns-projekt för psykologisk hjälp till svårt sjuka barn

I flera länder, däribland EU-länder som Belgien, Nederländerna, Tyskland och Österrike, har man med goda resultat under de senaste tio åren genomfört projekt för att ge moralisk och psykologisk hjälp till svårt sjuka barn och ungdomar. Projekten kallas Clinic Clowns och innebär att de sjuka personerna får omvårdnad inte bara av medicinskt specialiserad personal utan även av andra människor, sjukvårdsutbildade eller inte, som med ironins hjälp ger de sjuka ett psykologiskt och moraliskt stöd.

Det kostar mycket pengar att organisera och genomföra dessa lovvärda projekt, som omfattar sjukhus, universitet, läkare, psykologer, artister och frivilliga. Men även ur medicinsk synvinkel är det bevisat att moralisk och psykologisk hjälp till patienterna är viktig, och särskilt då det gäller barn och ungdomar.

Har kommissionen planerat att:

1. finansiera något Clinic Clowns-projekt eller liknande?

2. Har kommissionen för avsikt att avsätta medel för att främja EU-projekt som syftar till att dessa berömvärda initiativ skall utvecklas i Europeiska unionens samtliga medlemsstater?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(19 januari 2000)

1. Nej, kommissionen finansierar inte några Clinic Clowns-projekt inom ramen för sina program på folkhälsoområdet.

2. I enlighet med bestämmelserna i parlamentets och rådets beslut om programmen på folkhälsoområdet offentliggörs förslagsinfordringar en gång om året i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Det är vid detta tillfälle som intresserade personer eller organisationer kan komma in med förslag till projekt som de önskar genomföra inom ramen för dessa program.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2508/99

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) till rådet

(22 december 1999)

Ämne: Handel

Efter rådets möte (industri) den 9 november 1999 stod det klart att den svåra situation som de europeiska varven i allmänhet och de spanska varven i synnerhet befinner sig i till en stor del är en följd av Sydkoreas prisdumpning.

Varför har åtgärder inte vidtagits mot detta land som utövar ett sådant förfarande vilket delvis finansieras med internationella medel?

Svar

(28 februari 2000)

I sina slutsatser av den 9 november om världsläget inom varvsindustrin delade rådet (industri) kommissionens uppfattning att varvsindustrisektorn befinner sig i ett svårt läge i hela världen med mycket låga priser och betydande överkapacitet som orsakats av Republiken Korea, vilket mycket starkt påverkar den europeiska varvsindustrin.

Rådet uttryckte också sin oro över resultaten av kommissionens undersökningar, som visar att det i Republiken Korea har ingåtts kontrakt till priser som understiger produktionskostnaden och därför skadar varvsintressena i EU.

Följaktligen uppmanade rådet kommissionen att fortsätta sina ansträngningar att skapa lika konkurrensvillkor inom sektorn genom att genast inleda ett konstruktivt samråd med Republiken Korea för att stoppa den illojala konkurrensen.

På grundval av dessa slutsatser ägde inom ramen för OECD ett gemensamt möte rum i Paris den 14 december 1999 mellan företrädare för EG-kommissionen och EU:s industrin samt företrädare för den koreanska regeringen och den koreanska industrin.

De båda parterna förde en konstruktiv dialog om EU:s oro över världsläget inom varvsindustrin som omfattade tillgång och efterfrågan, överkapacitet och låga priser och frågan om finansiering av koreanska varv i svårigheter som Halla och Daewoo.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2561/99

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(11 januari 2000)

Ämne: Rättspraxis när det gäller insättningsförsäkring

Kan kommissionen ange vilka försäkringsbestämmelser som skulle gälla om en insättare från Förenade kungariket via Internet sätter in brittiska pund på en bank som marknadsför sig som First-e Bank, vilket tydligen är företagsnamnet på Banque d'Escompte i Paris?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(14 februari 2000)

För att kommissionen skall kunna ge ett exakt svar på frågan, skulle den behöva ytterligare uppgifter om fallet. Rent allmänt föreskrivs emellertid i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/19/EG av den 30 maj 1994 om system för garanti av insättningar(1) att varje medlemsstat skall säkerställa att ett eller flera system för garanti av insättningar införs inom dess territorium. Vidare sägs, att system för garanti av insättningar även skall omfatta insättare hos kreditinstitutets filialer i andra medlemsstater. Direktivet gäller, genom särskild överenskommelse, även i de tre övriga länderna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, Island, Liechtenstein och Norge.

Om en insättning görs t.ex. i ett franskt kreditinstitut, beläget i Frankrike, omfattas den av det franska systemet för garanti av insättningar, oavsett om insättningen överfördes via Internet och oavsett insättarens nationalitet och vilken valuta det gäller (så länge insättningarna görs i euro eller en av medlemsstaternas valutor). Den franska insättningsgarantin uppgår till högst 60 000 euro per insättare. Det finns ett antal undantag, t.ex. vissa insättare, som också räknas upp i direktivet.

Från och med den 1 januari 2000 är filialer till kreditinstitut i gemenskapen, belägna i andra medlemsstater (eller i de tre EES-staterna) också skyldiga att ge samma insättningsgaranti som moderbolaget. Kreditinstitutet och dess filialer i gemenskapen betraktas således som en juridisk person. Om man tar exemplet med en fransk filial i Storbritannien, måste filialen erbjuda en insättningsgaranti på 60 000 euro, det vill säga vad som gäller i Frankrike. Detta är en ny bestämmelse. Tidigare gällde, enligt artikel 4.1 i direktivet, att sådana filialer inte fick erbjuda högre garantibelopp än vad som gäller

i den stat där de är belägna. Denna bestämmelse upphörde dock att gälla vid utgången av 1999. Kommissionen föreslog inte någon förlängning av giltighetstiden i sin rapport(2) till rådet och parlamentet.

Direktivet är endast tillämpligt i medlemsstaterna (och genom särskild överenskommelse i EES-staterna). Detta medför att insättningar som görs i en filial till ett gemenskapskreditinstitut utanför gemenskapen (eller EES) i allmänhet inte omfattas av de nationella systemen för garanti av insättningar. I stället omfattas kreditinstitutens filialer i tredje land av det landets regler.

(1) EGT L 135, 31.5.1994; svensk specialutgåva, område 6, volym 4, s. 227.

(2) Rapport från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om tillämpningen av exportförbudet i artikel 4.1 i rådets direktiv om system för garanti av insättningar (94/19/EG), KOM(1999) 722 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2739/99

från Stefano Zappalà (PPE-DE) och Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Fallet Latina-Goodyear

Med beaktande av att det i kommunen Cisterna di Latina (Latium) finns en filial till det amerikanska företaget Goodyear, att denna filial etablerades 1965 och har cirka 560 anställda, att företaget under årens lopp, så länge som etablering omfattades av syditalienska Cassa per il Mezzogiorno, kan ha fått olika typer av statligt stöd, att det nyligen tillkännagjordes att Goodyear tänker stänga filialen i fråga eftersom den inte är lönsam,

ber vi kommissionen besvara följande:

1. Vore det inte lämpligt att vända sig till den italienska regeringen för att få veta om Goodyear under tidigare år har uppburit statligt stöd och hur stort detta i så fall har varit?

2. Anser kommissionen inte att man med tanke på den svåra sysselsättningssituationen i området måste ingripa för att förhindra att multinationella företag ger sig av, en utveckling som har pågått i flera år när det statliga stödet har minskat och som är till skada både för personalen och miljön?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2739/99 och P-0279/00 ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(6 mars 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2708/99

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Mål 2-områden i Spanien

Under oktober och november godkände Europeiska kommissionen förteckningen över mål 2-områden för perioden 20002006, men förteckningarna från tio medlemsstater väntar fortfarande på godkännande.

I vilket skede befinner sig förteckningen över mål 2-områden i Spanien? Har den spanska regeringen lämnat in denna förteckning inom den föreskrivna tidsfristen? Om den är försenad, vad beror detta i så fall på?

Vad tänker kommissionen och de medlemsstater som ännu inte fått sina förteckningar godkända göra för att säkerställa programmens kontinuitet och inleda nya projekt från och med den 1 januari 2000, med tanke på att den gällande förordningen löper ut i och med utgången av 1999?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(24 februari 2000)

Den 1 juli 1999 anmodade kommissionen medlemsstaterna att före den 31 augusti 1999 inkomma med förslag på stödberättigande områden under mål 2 för perioden 20002006. Ett första beslut kunde fattas i oktober och november 1999 för de medlemsstater som i början av september 1999 skickat in ett förslag på områden under mål 2, enligt bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1).

Förslaget från de spanska myndigheterna fick kommissionen först den 15 september 1999. Efter samråd med myndigheterna i fråga fattades den 22 december 1999 ett principbeslut om förslaget på förteckning

över stödberättigande områden under mål 2 i Spanien. Det slutgiltiga beslutet fattas efter samråd med de tre kommittéer som föreskrivs enligt ovan nämnda förordning. Det enligt förordningen föreskrivna samrådet med dessa ägde rum den 25, 26 och 31 januari 2000 och kommissionen kommer att fatta det slutgiltiga beslutet i februari 2000.

Det handlar här om en övergång mellan två olika programperioder. Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på att de insatser som avsåg perioden 19941999 omfattas av de juridiska och finansiella bestämmelser som gällde till och med den 31 december 1999 och kan bli föremål för utbetalningar till de slutgiltiga mottagarna till och med den 31 december 2001. För perioden 20002006 föreskrivs i artikel 52.4 i förordning (EG) nr 1260/1999 att det på vissa villkor får förekomma en retroaktivitet beträffande datum för utgifters stödberättigande. Faktiska utgifter för vilka kommissionen mellan den 1 januari 2000 och 30 april 2000 erhållit en ansökan om bidrag kan betraktas som stödberättigande från och med den 1 januari 2000, förutsatt att de uppfyller samtliga villkor i förordningen ifråga.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.