ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3532/00

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2000)

Ämne: Fredsprocessen i Mellanöstern

Under parlamentets plenarsammanträde i Strasbourg den 5 september 2000 talade Avram Burg, Knessets talman, och Ahmed Qurie, hans motpart i det palestinska lagstiftande rådet, om situationen i Mellanöstern, Jerusalems framtida status och hoppet om en slutgiltig fred i denna konfliktdrabbade region. De två talmännens tal var modeller på konstruktiva attityder, innehöll ett stort antal förslag och idéer och visade tydligt att majoriteten i både Israels och Palestinas lagstiftande myndigheter önskade fortsätta på vägen mot försoning. Ett element av högsta vikt i dessa tal var förslaget om att Jerusalem borde förvandlas till en internationell huvudstad, till ett centrum för de monoteistiska religionerna (kristendomen, judendomen och islam) så att den i stället för att vara känd som hatets stad skulle bli kärlekens stad. Paradoxalt nog verkade varken rådet eller kommissionen vara intresserade av förslaget från Israels och Palestinas lagstiftande organ, trots att de genom att anta det och främja dess genomförande skulle kunna få ett slut på dödläget i samband med Jerusalems status och därmed förbättra Europeiska unionens anseende i regionen och väsentligt bidra till att främja freden.

Kan kommissionen, med tanke på att Jerusalems framtid utgör kärnan i det palestinska problemet och leder till fanatiska dåd och även till dödsfall på båda sidor, besvara nedanstående frågor. Överväger kommissionen möjligheten att låta Europeiska unionen stödja förslaget om att förvandla Jerusalem till en internationell stad och en världshuvudstad för de tre monoteistiska religionerna enligt förslaget från parterna i regionen, vilket skulle kunna få ett slut på den oavbrutna blodsutgjutelse som vi beklagligt nog ännu en gång bevittnar i regionen? Om så är fallet, avser EU att använda militär närvaro för att garantera ett friktionsfritt genomförande av förslaget?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 december 2000)

De konstruktiva inläggen från Avraham Burg och Ahmed Qurie i parlamentet den 5 september bidrog positivt till försoningsprocessen mellan deras folk, vilket ökade

hoppet om ett snabbt slut på den långvariga konflikten mellan Israel och Palestina. Kommissionen värdesätter och stöder liknande välgörande inlägg från alla parter. Mot bakgrund av vad som föreföll vara en inom kort framförhandlad lösning, är dagens stridigheter särskilt nedslående.

Det är nu till största delen upp till parterna att själva förhandla för att hitta fungerande fredliga lösningar. Det finns inget meningsfullt alternativ till fred. Kommissionen är följaktligen övertygad om att ett avtal som tillfredsställer israelernas och palestiniernas väsentliga krav och rättmätiga oro kan och måste ingås.

En första nödvändig åtgärd är att återställa lugnet på marken, och på så sätt skapa förutsättningar för ett framgångsrikt återupptagande av förhandlingarna som i sin tur kan leda till ett varaktigt fredsavtal. Kommissionen är beredd och villig att stödja genomförandet av ett sådant avtal genom alla mekanismer som den förfogar över.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3192/00

från James Nicholson (PPE-DE) till rådet

(16 oktober 2000)

Ämne: Religiösa minoriteter i Indien och Pakistan

Kan rådet ange hur fortsatta kontakter med regeringarna i Indien och Pakistan sköts när det gäller frågan om skydd av religiösa minoriteter och är rådet helt övertygat om att Pakistans regering har uppfyllt sina tidigare åtaganden och att Indiens regering har tagit hänsyn till Europaparlamentets resolution av den 11 februari 2000?

Svar

(12 februari 2001)

Vid mötena för politisk dialog med de indiska myndigheterna, särskilt vid de senaste mötena med högre tjänstemän och på ministernivå (i december 1999 i Helsingfors, i maj 2000 i New Delhi och i juni 2000 i Lissabon) gav trojkorna uttryck för unionens oro beträffande respekten för de mänskliga rättigheterna, särskilt när det gäller de upprepade angreppen på de religiösa minoriteterna i Indien. Trojkan med högre tjänstemän tog även upp denna fråga vid sitt senast möte med de indiska företrädarna den 6 november 2000 i Paris. Unionens diplomatiska företrädare i Delhi har redan tidigare vid upprepade tillfällen tagit upp ärendet med sina indiska motsvarigheter och kommer att fortsätta sina ansträngningar så länge situationen i Indien inte anses tillfredsställande.

När det gäller Pakistan har de regelbundna mötena för politisk dialog mellan unionen och Pakistan avbrutits efter militärkuppen förra året. Frågan om skydd för de religiösa minoriteterna togs emellertid upp med företrädare på hög nivå för Pakistans förvaltning och regering vid trojkans ad hoc-besök i november 1999. Nästa ad hoc-trojka planeras till slutet av november 2000 och kommer att återuppta diskussionen. Beskickningscheferna i Islamabad kommer också att fortsätta att ta upp dessa problem med lämpliga företrädare.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3371/00

från Francesco Musotto (PPE-DE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: De översvämningar som drabbat nordvästra Italien

En fruktansvärd översvämning har under de senaste dagarna drabbat, och fortsätter att drabba, nordvästra Italien, och orsakat en nödsituation och ett ännu obestämt antal döda och skadade. Tiotals mindre kommuner och kommundelar är isolerade till följd av att telefonförbindelser och elledningar avbrutits. Dammar och vattendrag går inte att kontrollera, i synnerhet floderna Po och Tanaro som i hög grad svämmat över sina bräddar och hotar bebodda områden.

Avser kommissionen, med beaktande av att Italien sedan en viss tid drabbas av miljökatastrofer

- att inrätta en fond för nödsituationer till följd av naturkatastrofer,

- att sända omedelbar hjälp till de nödlidande,

- att kontrollera om miljöskyddslagstiftningen uppfylls?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(4 december 2000)

Kommissionen beklagar de tragiska stora skadorna och mänskliga offren i nordvästra Italien.

De betydande översvämningar som drabbat detta område diskuterades den 25 oktober 2000 i samband med det andra plenarsammanträdet i oktober i Strasbourg. Kommissionen klargjorde här sin hållning, genom att påminna om gemenskapens ansträngningar för att förbättra och samordna räddningstjänstinsatser och forskningsansträngningar. Hit hör även villkoren för strukturfondernas insatser för återuppbyggnadsprojekt i områden som drabbas av naturkatastrofer.

Vad gäller ekonomisk hjälp till drabbade områden och att återinföra en budgetpost för katastrofhjälp vid naturkatastrofer, kom kommissionen den 25 oktober 2000 med ett klargörande för parlamentet(1). Den anser att andra insatser för närvarande bör få högre prioritet, då det finns andra möjligheter för gemenskapsstöd och av hänsyn till tillgängliga ekonomiska resurser och personalresurser.

För övrigt ombeds parlamentsledamoten notera förslaget till rådets beslut av den 27 september 2000, om inrättande av en samordningsmekanism inom gemenskapen för räddningstjänstinsatser vid olyckshändelser(2).

Naturkatastrofer omfattas inte av rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(3), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(4), ej heller av direktivet om miljökonsekvensbedömning.

(1) Europarlamentets debatter (oktober II 2000).

(2) KOM(2000) 593 slutlig.

(3) EGT L 175, 5.7.1985.

(4) EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3641/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(22 november 2000)

Ämne: Byggandet av en motorväg i distriktet Braga

Invånarna i Moreiras, Trandeiras och Celeirós i distriktet Braga i Portugal sände via talesmannen för ad hoc-kommittéerna, José Mendes Rodrigues, till kommissionen en utredning om protesten mot projektet att dra motorväg A11 på sträckan Braga Sul/Celeirós-Trandeiras/Moreiras. Detta är ett projekt som AENOR försöker få genomfört och som kommer att ha många negativa effekter och vara till skada för stadsområdena.

Såsom framgår av utredningen och som jag också kunde konstatera på ort och ställe den 2 november i år är protesten berättigad. Jag skulle därför vilja be kommissionen lämna mig följande uppgifter:

1. Vad anser den om utredningen som invånarna i Moreiras, Trandeiras och Celeirós i distriktet Braga sände?

2. Har gemenskapsmedel beviljats för motorväg A11 som AENOR skall bygga på sträckan Braga Sul/Celeirós-Trandeiras/Moreiras?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 januari 2001)

Det klagomål som parlamentsledamoten hänvisar till (diarienummer 2000/4982) har utretts noga mot bakgrund av direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(2).

Enligt artikel 4.1 jämförd med bilaga I skall motorvägsprojekt bli föremål för en konsekvensbedömning i enlighet med artiklarna 510. Enligt artikel 3 skall bedömningen i enlighet med artiklarna 410 på ett lämpligt sätt beskriva och bedöma de direkta och indirekta effekterna av ett projekt beträffande människor, fauna, flora, mark, vatten, luft, klimat och landskap. Medlemsstaterna måste enligt dessa artiklar lämna in ett stort antal uppgifter om projektet för att inverkan på miljön skall kunna bedömas och utvärderas.

När kommissionen var klar med sin utredning ansåg den att det behövdes klargörande uppgifter från de portugisiska myndigheterna om hur utvärderingen av projektets inverkan på miljön gått till. Klagomålet visade nämligen på en del oklarheter när det gäller hur de portugisiska myndigheterna uppfyllt vissa av direktivets krav.

De portugisiska myndigheterna har hittills inte ansökt om någon medfinansiering från gemenskapens sida av den del av motorväg A11 det här är fråga om, varken från Sammanhållningsfonden eller Europeiska regionala utvecklingsfonden. Enligt de uppgifter kommissionen förfogar över finansieras projektet av det koncessionshavande företaget (AENOR S.A.).

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2719/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Statligt jordbruksstöd

Hur mycket har enligt kommissionen betalats ut i statligt stöd per person som arbetar inom jordbrukssektorn i varje medlemsstat under vart och ett av de senaste fem åren, där siffror finns tillgängliga?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 november 2000)

Kommissionen önskar klargöra att i den dokumentation man erhåller beträffande statliga stöd förekommer både enskilda stödprojekt och stödordningar som kan omfatta flera år. I det senare fallet uppskattas antalet stödmottagare inom ett omfattande intervall och anslagsbeloppen fastställs varje år på regional nivå med möjligheter till variationer i förhållande till de ursprungliga uppskattningarna (anslagsbeloppen beror ofta på det budgetutrymme som för tillfället finns tillgängligt).

Det är med hänsyn till detta inte möjligt för kommissionen att sammanställa alla de uppgifter som krävs för att lämna ett detaljerat svar till parlamentsledamoten. Kommissionen har offentliggjort siffror rörande gemenskapen som helhet i sin åttonde översikt över statligt stöd, på grundval av uppgifter som medlemsstaterna lämnat till Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), men dessa motsvarar inte de uppgifter parlamentsledamoten efterlyser, eftersom de däri ingående utgifterna omfattar mer än egentligt statligt stöd.

Kommissionen önskar fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på det faktum att en del av den information som offentliggjorts i kommissionens Åttonde översikten över statligt stöd i Europeiska unionen(1), i publikationen om Jordbruket i Europeiska unionen Statistiska och ekonomiska uppgifter 1999(2) samt i OECD:s publikation om Agricultural Policies in OECD Countries 1999: Monitoring and Evaluation(3) innehåller statistiska uppgifter som kan ge svar på delar av frågan.

(1) KOM(2000) 205 slutlig.

(2) http://europa.eu.int/comm/dg06/index.htm jordbruksstatistik.

(3) OECD. Paris: OECD, 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3583/00

från Fiorella Ghilardotti (PSE) till kommissionen

(13 november 2000)

Ämne: Ovädret i Ligurien

Det extremt dåliga vädret i nordvästra Italien har för andra gången på mindre än en månad orsakat översvämningar och jordskred i Ligurien. Hittills har tre personer omkommit och materialskadorna är också mycket omfattande (enbart de skador som drabbat offentliga arbeten uppgår till 400 miljarder lire). Flera blomster-, frukt- och grönsaksodlingar har totalförstörts, och stora skador har även drabbat badanläggningar vid den liguriska kusten. Europaparlamentet antog den 20 januari 2000 en resolution om ovädren i Europa, och kommissionären Barnier uttalade sig i kammaren i denna fråga. Mot denna bakgrund, och med hänsyn till

Europaparlamentets resolution av den 26 oktober om översvämningarna i Norditalien och Spanien, vill jag fråga kommissionen: Kan kommissionen undersöka möjligheterna att i samarbete med de statliga och lokala myndigheterna i Italien lösgöra ekonomiska resurser till Ligurien från strukturfonderna och EUGFJ garantisektionen så att infrastrukturen i de drabbade områdena snabbt kan återuppbyggas och så att situationen för befolkningen snarast möjligt kan återgå till det normala?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3431/00, E-3464/00, E-3475/00 och P-3583/00 ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(13 december 2000)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på den muntliga frågan H-0857/00 från Michl Ebner under frågestunden vid parlamentets sammanträde under november session I(1) 2000.

Parlamentsledamoten ombeds också att notera kommissionens inlägg i debatten om klimatförändringar vid parlamentets sammanträde den 25 oktober(2) liksom kommissionens inlägg i debatten om översvämmningar vid sammanträdet den 16 november 2000(3).

(1) Europarlamentets debatter (november 2000).

(2) Europarlamentets debatter (oktober II 2000).

(3) Europarlamentets debatter (november 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3322/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Yttrande från förvaltningskommittén för socker om förslaget till förordning (EG) nr 1481/2000

Kan kommissionen bekräfta att förvaltningskommittén för socker i enlighet med gällande bestämmelser borde avge ett yttrande om förslag till förordning (EG) nr 1481/2000 av den 6 juli 2000(1)?

Om så är fallet, kan kommissionen tillhandahålla en kopia av detta förslag till förordning, såsom godkänt av förvaltningskommittén för socker i enlighet med kommitténs sammanträdesprotokoll?

(1) EGT L 167, 7.7.2000, s. 6.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 december 2000)

I rådets förordning (EEG) nr 1600/92 av den 15 juni 1992 om särskilda bestämmelser för Azorerna och Madeira angående vissa jordbruksprodukter(1) fastställs i artikel 10 att kommissionen i enlighet med det sk. kommittéförfarandet skall anta tillämpningsföreskrifter för den särskilda försörjningsordningen. I tillämpningsföreskrifterna föreskrivs att det skall upprättas särskilda försörjningsbalanser.

I enlighet med detta överlämnade kommissionen den 21 juni 2000 till förvaltningskommittén för socker ett förslag till kommissionens förordning om upprättande av den prognostiserade sockerförsörjningsbalansen för 2000/2001 för Azorerna, Madeira och Kanarieöarna i enlighet med rådets förordningar (EEG) nr 1600/92 och (EEG) nr 1601/92 av den 15 juni 1992 om särskilda åtgärder för Kanarieöarna rörande vissa jordbruksprodukter.

Förvaltningskommittén för socker avgav ett positivt yttrande om de föreslagna åtgärderna och kommissionen antog därför den 6 juli 2000 förordning (EG) nr 1481/2000 om upprättande av den prognostiserade sockerförsörjningsbalansen för 2000/2001 för Azorerna, Madeira och Kanarieöarna i enlighet med rådets förordningar (EEG) nr 1600/92 och (EEG) nr 1601/92(2).

En kopia av texten till det förslag till förordning som skickades till förvaltningskommittén kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

(1) EGT L 173, 27.6.1992.

(2) EGT L 167, 7.7.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3265/00

från Helle Thorning-Schmidt (PSE) till rådet

(16 oktober 2000)

Ämne: Förslag till direktiv om fysikaliska agenser

I en ny rapport från Europeiska arbetsmiljöbyrån anges att vibrationer är ett av de vanligaste arbetsmiljöproblemen och att det behövs förebyggande insatser i de flesta länder. Kommissionen lade 1992 fram ett förslag till direktiv om fysikaliska agenser, inklusive vibrationer. Rådet har sedan 1994 ett yttrande från Europaparlamentet på sitt bord. Kan rådet informera om sin tidsplan för arbetet med detta förslag till direktiv och om det blir färdigt under det franska ordförandeskapet?

Svar

(26 februari 2001)

1. Rådet ägnar stor uppmärksamhet åt det faktum att vibrationer utgör ett stort problem när det gäller hälsa och säkerhet i arbetet och anser att det är nödvändigt att medlemsstaterna vidtar förebyggande åtgärder på detta område.

2. Förslaget till direktiv om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med fysikaliska agenser (vibrationer) i arbetet har redan varit föremål för ett intensivt arbete inom rådets olika organ. Rådet informerar den ärade parlamentsledamoten om att det vid mötet den 27 och 28 november 2000 enhälligt uttryckte sin politiska enighet om ett utkast till gemensam ståndpunkt om det ändrade förslaget till direktiv om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker som har samband med mekaniska vibrationer. Direktivet syftar till att bekämpa verkningarna av vibrationer som framkallar muskel- och skelettrelaterade skador, vilka i dag utgör den främsta källan till yrkessjukdomar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4052/00

från Ioannis Averoff (PPE-DE) till kommissionen

(9 januari 2001)

Ämne: Tillämpning av gemenskapens miljölagstiftning stöd från strukturfonderna i Epirus

I länet Ioannina, i kommunerna Egnatia och Metsovo, närmare bestämt i områdena lilla Peristeri (området Palaiochori) och Anilio, har man påbörjat (i fallet Peristeri) eller skall man påbörja (i fallet Anilio) projekt för att anlägga vattenkraftverk.

I båda områdena finns det minnesmärken som löper risk att förstöras av dessa projekt. Och i båda fallen har man än så länge inte beaktat de förfaranden som gäller för information till allmänheten och om att beakta allmänhetens synpunkter.

Dessutom finansieras projekten till 45 procent med medel från handlingsprogrammet för energi inom den andra gemenskapsstödramen för Grekland.

Förutom den allmänna ram som ges i artikel 12 i rådets förordning (EG) 1260/1999(1) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna när det gäller respekt för miljölagstiftningen, så föreskriver artiklarna 6 och 8 i rådets direktiv 85/337/EEG(2), ändrat av direktiv 97/11/EG(3), att berörd allmänhet skall informeras samt att man skall ta hänsyn till allmänhetens synpunkter vid beviljandet av anslag till projekt.

Direktiv 85/337/EEG, ändrat av direktiv 97/11/EG, har ännu inte till fullo införlivats i grekisk lagstiftning. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att man i praktiken skall tillämpa gemenskapsdirektiv 85/337/EEG, särskilt artiklarna 6 och 8, i ovannämnda områden, vilket skulle göra att man undviker de negativa följder som ovanstående projekt kommer att få för den kulturella miljön och naturen i länet Ioannina?

(1) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

(2) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(3) EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(15 februari 2001)

Enligt de uppgifter som kommissionen erhållit från de grekiska myndigheterna har det förfarande som föreskrivs i nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning, beträffande miljökonsekvensbedömning och information till och beaktande av den berörda allmänhetens synpunkter, följts för båda projekten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3861/00

från Heidi Hautala (Verts/ALE) till kommissionen

(8 december 2000)

Ämne: Nitratföroreningar i Segurafloddalen (Spanien)

I Segurafloddalen i de autonoma regionerna Valencia och Murcia är såväl grundvattnet som ytvattnet allvarligt nitratförorenat, vilket konstaterats i de undersökningar som tas upp i den spanska regeringens vitbok om vatten. Orsaken till föroreningen är ett intensivt bruk av gödselmedel, som lett till att 44 880 ton nitrat släpps ut varje år i denna floddal. Vattenmängden i denna del av floden är låg och kan inte absorbera en sådan hög volym av föroreningar, vilket ger upphov till eutrofiering som avsevärt försämrar vattenkvaliteten.

1. Anser inte kommissionen att man från Spaniens sida bryter mot rådets direktiv 75/440/EEG(1) om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna?

2. Har man i Spanien betecknat Segurafloddalen som ett känsligt område, i enlighet med artikel 3.2 i rådets direktiv 91/676/EEG(2) om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (nedan kallat nitratdirektivet)?

3. Har Spanien om så är fallet utarbetat och presenterat åtgärdsprogram, i enlighet med artikel 5 i nitratdirektivet?

4. Är åtgärdsprogrammen utformade i enlighet med föreskrifterna i nitratdirektivet?

5. Vilka åtgärder planerar kommissionen att vidta, med tanke på att det redan finns domar från EG-domstolen i Luxemburg mot Spanien på grund av överträdelser av nitratdirektivet?

(1) EGT L 194, 25.7.1975, s. 26.

(2) EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(27 februari 2001)

Kommissionen är medveten om att floddalen vid Segura kontaminerats av för höga halter av nitrater som främst orsakats av intensiva jordbruksmetoder, bland annat svinuppfödning och viss frukt- och grönsaksproduktion. Den myndighet som ansvarar för floddalen har uppgivit att nitrathalten i ytvattnet regelmässigt överskrider 50 mg/l på tre platser i regionen Valencia och åtta platser i Murcia. När det gäller grundvattnet överskrider halten i sju akviferer i Murcia totalt sett eller lokalt 50 mg/l (Murcia täcker 95 % av floddalen vid Segura).

Regionen Valencia pekade nyligen officiellt ut dessa områden som känsliga och offentliggjorde ett åtgärdsprogram (den 31 januari 2000), medan regionen Murcia i sin officiella tidning av den 11 januari 2000 uppgav att kväve från jordbruket inte orsakat några problem inom regionen.

Efter det att liknande brister kunnat konstateras i ett tiotal regioner i Spanien undersöker kommissionen nu frågan. Ett tidigare ärende gällande bristen på åtgärdsprogram ledde till att domstolen avgav en fällande dom mot Spanien i april 2000(1). Enligt planerna för landsbygdsutveckling måste Spanien peka ut alla sina känsliga områden före slutet av 2001. Om detta inte görs kan kommissionen komma att dra in gemenskapens stöd.

(1) Mål C-274/98, REG 1998, s. I-2823.