SKRIFTLIG FRÅGA P-1391/00

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till rådet

(3 maj 2000)

Ämne: Invandringspolitiken

Den olagliga invandringen till Europa antar mer och mer skepnaden av ett slags slavhandel där den mänskliga värdigheten tillmäts ringa respekt. Ofta kostar invandringen dessutom människoliv.

Finns det något ansvar inom Europeiska unionen? Bör inte Europeiska unionen i sin egenskap av mottagare av invandrare anta en kollektiv invandringspolitik som skulle definiera tydliga och gemensamt vedertagna relationer till de länder invandrarna kommer ifrån, en politik som inte endast skulle bekämpa illegaliteten och människohandeln utan även den svarta sysselsättningen inom unionen. Kommer kandidatländerna att delta i processen för att utforma och genomföra denna politik?

Svar

(29 september 2000)

Rådet delar helt den ärade parlamentsledamotens syn på illegal invandring och dess konsekvenser.

I december 1998 inrättade rådet högnivågruppen för asyl och migration för en pelarövergripande, integrerad strategi mot grundorsakerna bakom migration och flykt. Åt högnivågruppen uppdrogs att utforma åtgärdsplaner för vissa länder varifrån asylsökande och/eller illegal migration härrör. Planerna för fem länder (Afghanistan och regionen däromkring, Irak, Marocko, Somalia och Sri Lanka) antogs av rådet i oktober förra året och godkändes av statscheferna vid Europeiska rådet i Tammerfors.

Planernas genomförande behandlas nu i högnivågruppen, som skall avge en rapport därom till Europeiska rådet i december 2000. Klart är att åtgärdsplanerna inte kan påtvingas berörda länder utan måste genomföras i nära samarbete med myndigheterna där. Vid Europeiska rådet i Tammerfors erkändes klart behovet av en helhetssyn på migrationen. Punkt 11 i slutsatserna därifrån talar om en strategi för frågor som rör politik, mänskliga rättigheter och utveckling i ursprungs- och transitländerna och ursprungs- och transitregionerna. Detta kräver att man bekämpar fattigdomen och att levnadsvillkoren och möjligheterna till arbete förbättras, konflikter förebyggs och de demokratiska staterna konsolideras samt att man säkerställer respekten för mänskliga rättigheter, särskilt minoriteternas, kvinnornas och barnens rättigheter. Unionen och medlemsstaterna uppmanas därför att, inom sina respektive behörighetsområden enligt fördragen, bidra till bättre samstämmighet när det gäller unionens interna och externa politik. Partnerskap med berörda tredje länder kommer också att vara en nyckelfaktor för att en sådan politik skall lyckas och för att främja en gemensam utveckling.

När det gäller bekämpande av illegalitet och människohandel samt olagligt arbete står dessa ämnen i förgrunden för diskussionerna inte bara på EU-nivå inom CIREFI, som för övrigt sammanträder en gång i halvåret med företrädare från länder som kandiderar för EU-anslutning, utan också i ett vidare sammanhang. Man bör dessutom understryka Europols roll i bekämpandet av organiserad illegal invandring. Gemenskapen och medlemsstaterna deltar för närvarande aktivt i förhandlingar inom Förenta nationerna om upprättandet av en internationell konvention mot transnationell organiserad brottslighet. Utkastet till konvention innehåller bl.a. två protokoll om åtgärder för att bekämpa smuggling av migranter till lands, till sjöss och i luften å ena sidan och för att förebygga, stävja och bestraffa handel med människor, särskilt kvinnor och barn, å andra sidan. Konventionen väntas bli färdigutformad och undertecknad till utgången av 2000.