SKRIFTLIG FRÅGA E-0633/01

från Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen

(6 mars 2001)

Ämne: Liberaliseringen av elförsörjningen

Elförsörjningskrisen i Kalifornien har lyft fram problem som beror på avregleringen av elenergin i delstaten i fråga. De bakomliggande orsakerna till krisen är många och kan bland annat tillskrivas ockervinster via grossistpriser, ekonomiska svårigheter hos distributionsföretag och det att myndigheterna inte ingripit i tid. Samtidigt har krisen mångahanda och allvarliga följder: risk för att elpriserna plötsligt skjuter i höjden, inflationsrisk, en värdesänkning av aktierna i företag som verkar inom elbranschen, fara för att tillväxttakten i delstaten minskar etc.

Eftersom Europeiska unionen i flera år har gått mot en motsvarande avreglering av elenergin önskar jag ställa följande frågor till kommissionen:

1. Vilka undersökningar har kommissionen låtit utföra om hur man kan garantera tillräcklig mängd elenergi utan att detta leder till enorma prisförhöjningar?

2. Har kommissionen undersökt huruvida det finns säkerhetsventiler som kan garantera att köp av elektricitet inte bara kommer att ske på spot-marknader utan basera sig på långvariga kontrakt?

3. Har kommissionen fastställt regler för medlemsstaternas ingripande i fall av försörjningsbrist, så att detta kan ske till priser som säkrar produktionsföretagens kostnader utan att kostnaderna överförs på konsumenterna?

4. Har kommissionen tänkt på att indela avregleringen av elförsörjningsmarknaden i bestämda faser och tidsperioder för en översyn av avregleringen, detta för att möjliggöra en korrigering av eventuell skevhet som kan vålla problem för energiavsättningen och därigenom leda till ökade kostnader?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(10 maj 2001)

1. Energiförsörjningstrygghet är ett grundläggande mål för den europeiska energipolitiken, vilket påpekas i kommissionens nyligen publicerade grönbok Mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning(1).

Mot bakgrund av en analys av händelserna i Kalifornien har kommissionen kommit till slutsatsen - som delas av de flesta analytiker - att problemen i Kalifornien är resultatet av Kaliforniens specifika marknadsstruktur och lagstiftning. Denna struktur präglas huvudsakligen av otillräcklig produktionskapacitet, hinder för nya aktörer samt ostadiga, höga priser, som underlättas av förekomsten av en obligatorisk pool och avsaknaden av långvariga avtal.

Det är faktorer som inte förekommer inom gemenskapen. Framförallt har man inom gemenskapen tillgång till tillräcklig reservkapacitet, som kan uppskattas nå upp till cirka 30 % av högsta efterfrågan på el (inklusive den reservkapacitet som är nödvändig för att bibehålla systemets säkerhet och överkapacitet).

2. Till skillnad från läget i Kalifornien, är leveransavtal på medellång och lång sikt mellan leverantörer och kunder inom gemenskapen inte förbjudna, utan utgör den vanligaste typen av handelsförbindelse på elmarknaden. Dessa avtal, tillämpade parallellt med kortvariga transaktioner på spot-marknaden, ger den stabilitet som behövs vad gäller prisutvecklingen.

3. I takt med att den europeiska elmarknaden blir alltmer integrerad kommer energiförsörjningstryggheten att öka genom avregleringen av marknaderna och utökningen av sammankopplingskapaciteten, som möjliggör en ökad handel över gränserna, särskilt för den händelse det skulle uppstå elbrist i en medlemsstat.

Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el(2) innehåller dessutom föreskrifter som tillåter medlemsstaterna att vidta särskilda åtgärder för att bemöta akut elbrist och förebygga framtida problem vad gäller primära energikällor för produktionen. I händelse av en plötslig kris på energimarknaden, ger artikel 23 i detta direktiv medlemsstaterna möjligheten att tillfälligt - vidta nödvändiga skyddsåtgärder. Sådana åtgärder kan omfatta interventioner på marknaden för att kunna garantera rimliga priser för slutförbrukarna och kostnadsåtervinning för producenterna, förutsatt att åtgärderna står i proportion till de eftersträvade målen och inte har diskriminerande verkan. Om en medlemsstat fastställer att installerad kapacitet i förhållande till en viss primärkälla är excessivt hög, eller att den ökar så snabbt att den utgör ett hot mot den totala energiförsörjningstryggheten, kan den, enligt artikel 5.1 f, fastställa kriterier avseende primärkällornas natur för all ny kapacitet.

4. I sitt förslag till direktiv om ändring av direktiven 96/92/EG och 98/30/EG (el- respektive gasdirektivet) om gemensamma regler för de inre marknaderna för el och naturgas(3), föreslår kommissionen att man gradvis genomför en fullständig avreglering av gasmarknaden. Senast år 2003 skall medlemsstaterna ge alla icke-hushållskunder möjlighet att fritt välja elleverantör och senast år 2005 skall rättigheten utsträckas till samtliga kunder.

För att man skall kunna garantera lämplig försiktighet vad gäller energiförsörjningstryggheten medan avregleringen av marknaden pågår, föreslås nya åtgärder med syftet att garantera tillgången till tillräcklig produktionskapacitet. Genom dessa nya åtgärder skulle medlemsstaterna tvingas att kontinuerligt övervaka balansen mellan utbud och efterfrågan, och årligen publicera en rapport som redogör för resultaten och de åtgärder som planeras för att trygga energiförsörjningen. Kommissionen skulle, på grundval av de nationella rapporterna och sitt eget övervakningsarbete, publicera en rapport för gemenskapen som helhet. Vid behov skulle medlemsstaterna inleda upphandlingsförfaranden för uppbyggnaden av ny elframställningskapacitet.

Även vad gäller energiförsörjningstrygghet med avseende på de primära energikällorna för produktionen, är eldirektivets bestämmelser om skyddsåtgärder, som beskrivs ovan i svaret på fråga 3, tillämpliga.

(1) KOM(2000) 769 slutlig.

(2) EGT L 27, 30.1.1997.

(3) KOM(2001) 125.