SKRIFTLIG FRÅGA P-3055/02

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(18 oktober 2002)

Ämne: Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS)

När tänker kommissionen börja samråda fullt ut med Europaparlamentets ledamöter om EU:s förhandlingsposition och namnge de länder där EU begär in anbud inom grundläggande tjänstesektorer som vatten, energi, posttjänster och transporter? De förfrågningar som riktats till andra WTO-medlemmar bör också redovisas och parlamentet höras innan EU går ut med några anbud.

I november 2001 satte WTO:s ministerkonferens i Doha upp en snäv tidsplan för de pågående GATS-förhandlingarna. EG har sagt att man försöker föra förhandlingarna på ett sådant sätt att tredje länder skall ges tid och politiskt utrymme att fastställa egna förhandlingspositioner. Det är åtta månader mellan anbudsförfrågningarna och tidsfristen för inlämning av anbuden. Hur motiverar kommissionen att man fastställt en tidsfrist för länder att rådgöra och bedöma framtida bindande GATS-överenskommelser och instämmer kommissionen i att tidsperioden är otillräcklig?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(4 november 2002)

I början av juli 2002 ställde kommissionen de ursprungliga förfrågningar om förbättrat marknadstillträde till tredjeland som unionen gjort i samband med tjänsteförhandlingarna till förfogande för Europaparlamentets utskott för industrifrågor, utrikeshandel, forskning och energi. På grund av förfrågningarnas konfidentiella natur överlämnades dessa, i enlighet med det särskilda förfarande som avtalats, till utskottets ordförande, för att konfidentialiteten hos de unionsbegränsade dokumenten skulle respekteras.

Mera allmänt kan sägas att kommissionen i enlighet med ramavtalet av den 5 juli 2000 till fullo har åtagit sig att se till att parlamentets ledamöter regelbundet informeras om handelspolitiska frågor, och att samråd hålls med dem i viktiga frågor.

Även om det är kommissionens målsättning att vara så öppen som möjligt i kontakterna med samtliga aktörer, måste en lämplig balans eftersträvas mellan öppenheten och kommissionens möjligheter att föra handelsförhandlingar i en atmosfär som bidrar till rättframma och öppna diskussioner. Den nödvändiga öppenheten gentemot parlamentet och det civila samhället måste med andra ord gå hand i hand med kommissionens utövande av sitt ansvar. Detta är den grundval på vilken parlamentet, i egenskap av organ med ansvar för utövandet av den politiska kontrollen av kommissionens verksamhet, kan döma kommissionen. Öppenhetens yttersta målsättning är trots allt att se till att den demokratiska kontrollen fungerar effektivt.

Kommissionen kommer inom kort att offentliggöra ett utförligt samrådsdokument på GD Handels webbsida(1), med en sammanfattning av förfrågningarna från tredjeland och en jämförelse mellan dessa och gemenskapens nuvarande åtaganden.

När det gäller frågan om huruvida den tidsfrist mellan inlämningen av förfrågningar och de första anbuden som överenskoms i Doha är tillräcklig för att tredjeländerna skall få tid och politiskt utrymme att fastställa sin egen ståndpunkt, bör det påpekas att de nya förhandlingarna om tjänster inleddes i februari 2000. Även om förhandlingarna utan tvekan har tagit ny fart i och med att Dohaförklaringen antogs i samband med den fjärde ministerkonferensen i december 2001, har medlemmarna i själva verket haft nästan tre år på sig att fastställa sina politiska ståndpunkter, vilket samtliga medlemmar ansåg vara tillräckligt när överenskommelsen gjordes i Doha. Alltsedan februari 2000 har mer än 50 WTO-medlemsländers regeringar lagt fram skriftliga förslag till förhandlingar, antingen för sig eller gemensamt, och de flesta av dessa är regeringar i utvecklingsländer. Förhandlingsförslag är skriftliga förslag, i vilka medlemmarna i allmänna ordalag redogör för hur de tycker att vissa särskilda frågor skall behandlas under förhandlingarna. Det stora antalet inlagor är ett tecken på de omfattande förberedelser som har föregått de nuvarande förhandlingarna.

(1) http://europa.eu.int/comm/dgs/trade/index_fr.htm.