ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1428/00

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(5 maj 2000)

Ämne: Kommissionens roll som fördragens väktare

Kan kommissionen ange om dess roll som fördragens väktare är en rättslig eller politisk roll och om den i båda fallen anser att det ligger i kommissionens och EU:s intresse att samtliga fördragsbrott behandlas, så länge denna roll bibehålls?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1422/00 och E-1428/00 ingivet av Romano Prodi för kommissionen

(18 juli 2000)

Parlamentsledamoten hänvisar helt riktigt till artikel 211 (tidigare artikel 155) i EG-fördraget och till kommissionens roll som fördragens väktare, vilket är en av kommissionens huvuduppgifter.

Enligt fast praxis från EG-domstolen är kommissionen inte tvungen att inleda förfarandet i den fördragsbestämmelsen, utan den har i detta avseende ett visst handlingsutrymme(1). Vidare är kommissionen (mldr) ensam behörig att avgöra om det är lämpligt att inleda ett förfarande om fördragsbrott, och på grund av vilken handling eller vilken underlåtenhet av medlemsstaten detta i så fall skall ske(2). Hade kommissionen inte ett sådant handlingsutrymme skulle den inte effektivt kunna fullgöra sin uppgift som fördragens väktare. Nämnas bör också att nationella myndigheter med uppgift att väcka talan mot lagöverträdelser i allmänhet har ett motsvarande handlingsutrymme.

När kommissionen utövar sin handlingsfrihet måste den ta hänsyn till flera faktorer, bland annat hur allvarlig överträdelsen är, dess betydelse eller lämplighet som pilotfall och kommissionens resurser. Efter att noggrant ha övervägt alla omständigheter kan kommissionen i ett ärende besluta att det är mindre viktigt att inleda ett överträdelseförfarande, om ärendet endast gäller tvivelaktig tillämpning i ett enskilt fall av nationella bestämmelser som i sig är förenliga med gemenskapsrätten. Man bör också beakta att nationella domstolar i sådana enskilda fall kan erbjuda mer fördelaktiga rättsmedel än överträdelseförfaranden, eftersom överträdelseförfaranden kan vara långsammare och inte gör det möjligt att upphäva lagstridiga åtgärder, att utfärda förelägganden eller att utdöma skadestånd. Detta förringar inte på minsta vis den stora betydelsen av enskilda klagomål för att avslöja brott mot gemenskapsrätten, en betydelse som kommissionen vid flera tillfällen framhållit. Kommissionen är enbart angelägen om att de mest betydande överträdelserna kan handläggas snabbt och effektivt även i framtiden.

Det är mot denna bakgrund man skall förstå de uttalanden som gjorts av generaldirektören för kommissionens rättstjänst, som parlamentsledamoten tagit upp.

(1) Mål 247/87, Star Fruit Company mot kommissionen, Rec. 1989, s. 291, punkt 11.

(2) Mål C-431/92, kommissionen mot Tyskland, REG 1995, s. I-2189, punkt 22.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1098/00

från Christel Fiebiger (GUE/NGL) till rådet

(6 april 2000)

Ämne: Elektronisk databas för uppgifter om svin

Rådet har beslutat att i tre etapper före den 1 januari 2003 införa en elektronisk databas för uppgifter om svin.

I samband med detta kan man ställa sig följande frågor:

- Vilka uppgifter skall samlas in?

- Vem skall samla in uppgifterna?

- Hur mycket tror man att databasen kommer att kosta när den är fullt utbyggd?

- Vem skall stå för kostnaderna för insamlingen?

- Finns det planer på en kostnadsersättning för svinuppfödarna om de skulle komma att sköta insamlingen?

- Vem skall få tillgång till uppgifterna?

Svar

(23 oktober 2000)

1. Europaparlamentet och rådet antog den 10 april 2000 direktiv 2000/15/EG om ändring av rådets direktiv 64/432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen, som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till.

2. Detta direktiv som offentliggjordes i Officiella tidningen(1), är ett följddirektiv till det ändrade direktivet 64/432 som redan hänvisade till upprättandet av en databas för nötkreatur och svin, som skulle ge tillgång till uppgifter om dessa djurs identitet och förflyttningar.

Det direktivet fastställde särskilt:

- skyldighet att upprätta en databas för svin senast den 31 december 1999 för de medlemsstater som inte upprättat ett godkänt övervakningssystem,

- vilka uppgifter som skall samlas in,

- uppgift om det förfarande mellan kommissionen och Ständiga veterinärkommittén som skall tillämpas när det gäller behandling av dessa uppgifter.

3. Direktivet 2000/15/EG föreskriver upprättandet i tre etapper av en databas för svin och anger tidsfristerna för att uppfylla detta mål samt den rättsliga ramen för att fastställa lämpliga tillämpningsföreskrifter, vilket åligger kommissionen.

4. I väntan på att dessa föreskrifter skall fastställas, kan redan nu för den ärade parlamentsledamoten nämnas att:

- medlemsstaterna skall ansvara för insamling av uppgifter och de bestämmelser som skall införas för att följa direktivet,

- bestämmelserna som rör frågorna 1, 2 och 6 kommer att fastställas enligt förfarandet med kommissionen och Ständiga veterinärkommittén,

- det är svårt att i detta skede beräkna kostnaderna för denna åtgärd, eftersom dessa kostnader varierar beroende på vilka bestämmelser de olika medlemsstaterna antar på det nationella planet,

- närmare villkor för finansieringen av de kostnader som nämns i frågorna 4 och 5 kan behandlas inom ramen för en översyn av vissa bestämmelser i direktiv 85/73/EEG om finansiering av hygienundersökningar och kontroller(2), i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 14.8 i direktiv 64/432/EEG(3).

(1) EGT L 105, 3.5.2000, s. 34.

(2) EGT L 32, 5.2.1985, s. 19.

(3) Direktiv om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen, ändrat genom direktiv 97/12/EG (EGT L 109, 25.4.1997, s. 1).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1111/00

från Pernille Frahm (GUE/NGL) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Reklamkampanj för spanska apelsiner

Mot bakgrund av en undersökning som den danska organisationen Grøn Information offentliggjort i vilken det framgår att spanska apelsiner innehåller en alarmerande hög halt av rester av besprutningsgifter uppmanas kommissionen att ange varför den beviljat EU-medel för en reklamkampanj för dessa apelsiner, och om den, om de uppgifter från Grøn Information som nämnts är korrekta, kommer att dra tillbaka sitt stöd till reklamkampanjen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 juni 2000)

Kommissionen påminner parlamentsledamoten om att reklamkampanjen till förmån för citrusfrukter med ursprung inom gemenskapen styrs av rådets förordning (EEG) nr 1201/90 av den 7 maj 1990 om åtgärder avsedda att öka konsumtionen av citrusfrukt(1) och vari särskilt framhålls att frukt och grönsaker är sunda produkter vilkas konsumtion lämpligen stimuleras inom ramen för en hälsosam och balanserad kosthållning. Enligt förordningens artikel 2 skall reklamåtgärderna inte vara inriktade på en medlemsstat. Som en konsekvens härav är syftet med den citerade kampanjen att främja konsumtionen av citrusfrukter som skördats inom gemenskapen.

Kommissionen har inte kännedom om undersökningar som avslöjar att apelsiner som härstammar från en av dess regioner innehåller en hög halt av bekämpningsmedel. Den ber därför parlamentsledamoten att till kommissionen överlämna all trovärdig information i detta ärende.

Vidare understryker kommissionen att de apelsiner som marknadsförs inom gemenskapen måste respektera gemenskapsrätten när det gäller rester av bekämpningsmedel. Det åligger de danska myndigheterna att verifiera efterlevnaden av denna lagstiftning på danskt territorium. Gemenskapens system för snabbvarning på livsmedelsområdet möjliggör ett snabbt utbyte av information mellan kommissionen och medlemsstaterna när förhöjda halter av bekämpningsmedel eller andra föroreningar upptäcks i livsmedlen. Under loppet av de senaste sex månaderna har kommissionen inte mottagit något danskt meddelande om bekämpningsmedel i spanska apelsiner.

(1) EGT L 119, 11.5.1990.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1915/00

från Guido Podestà (PPE-DE) till rådet

(19 juni 2000)

Ämne: Kriget i Etiopien och Eritrea

Utskottet för utveckling och humanitärt bistånd har i flera månader arbetat med att motverka livsmedelskatastrofen i Etiopien. Krisen har nyligen förvärrats på grund av att konflikten mellan Etiopien och Eritrea trappats upp.

I ett försök att finna en medlingsväg har FN:s säkerhetsråd godkänt en resolution varmed båda länderna anses bära samma ansvar för krigshandlingarna utan att någon hänsyn tas till att angripare och offer, i detta fall Etiopien och Eritrea, inte deltar på samma nivå.

Kan rådet således uppge hur Europeiska unionen förhåller sig i denna fråga och vilka åtgärder det avser att vidta med hänsyn till följande:

1. Försöken att finna en fredlig lösning på den pågående konflikten i Afrikas horn.

2. De åtgärder som den företrädare för Europeiska unionens ordförandeskap som är behörig för konflikten mellan Etiopien och Eritrea avser att vidta för att främja att konflikten omedelbart upphör.

3. De konkreta åtgärder som företrädaren för Europeiska unionens ordförandeskap, tillsammans med Afrikanska enhetsorganisationen, planerar att vidta direkt för att bistå konfliktens civila offer.

4. Kan rådet också uppge om medlemsstaterna har några samordnade evakueringsplaner för EU-medborgare?

Svar

(23 oktober 2000)

Den 18 juni 2000 undertecknade Etiopiens och Eritreas regeringar ett avtal om upphörande av fientligheter, vilket föreslagits av OAU och som Europeiska rådet i Feira välkomnade i sitt uttalande av den 20 juni 2000. Därefter antog rådet den 29 juni 2000 gemensam ståndpunkt 2000/420/GUSP om EU:s stöd till fredsprocessen mellan dessa båda länder. Enligt denna gemensamma ståndpunkt skall Europeiska unionen särskilt stödja utplaceringen av internationella observatörer, fastställandet och utstakandet av gränser, minröjning samt insatser till stöd för flyktingar och fördrivna personer.

Den ärade parlamentsledamoten görs också uppmärksam på att senator Rino Serris mandat som ordförandeskapets särskilda representant för Etiopen och Eritrea nyligen har förlängts med ytterligare sex månader.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1585/00

från Kyösti Virrankoski (ELDR) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Finlands övergripande program för landsbygdsutveckling

Finlands regering har i oktober i fjol tillställt Europeiska kommissionen sitt förslag till övergripande program för landsbygdsutveckling. Programmet innehåller program för miljöstöd till jordbruket och LFA-stöd.

Behandlingen av Finlands förslag har inte slutförts ens i dagens läge.

Jordbrukarna måste den 26 maj förbinda sig att under fem år framöver följa de nya programmen för miljöstöd och LFA-stöd fastän det ännu inte ens fattats något beslut om vad som skall ingå i dem. Situationen är djupt kränkande för jordbrukarnas rättssäkerhet, eftersom det stöd som utbetalas enligt dessa program antas komma att svara för nästan hälften av allt stöd till jordbruket. Med anledning av det ovanstående frågar jag:

Hur många andra medlemsstaters program av detta slag har ännu inte behandlats färdigt?

Vad beror dröjsmålen på?

Vilka personer och avdelningar bär ansvaret för dröjsmålen?

Vad tänker kommissionen göra för att avhjälpa dessa brister i förvaltningen?

På vilket sätt tänker kommissionen axla sitt ansvar och återställa jordbrukarnas rättssäkerhet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 juni 2000)

Finlands övergripande plan för utveckling av landsbygden skulle ha behandlats i förvaltningskommittén för jordbruksstrukturer och landsbygdens utveckling (STAR-kommittén) den 29 mars 2000. På grund av vissa kvarstående problem med den finländska handlingsplanen avseende rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket(1), drogs ärendet tillbaka för att man skulle kunna klara ut situationen. STAR-kommitténs möte i april 2000 ställdes delvis in, eftersom kommittén för utveckling och förändring i regionerna fungerade som STAR-kommitté men endast behandlade mål 1-ärenden. Därför stod den finländska planen på dagordningen då STAR-kommittén sammanträdde den 24 maj, och planen bedömdes positivt. Den slutliga etappen i godkännandet utgörs av kommissionens beslut.

För planeringsperioden 20002006 är den finländska planen den första, finansierad av Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGJF), som en medlemsstat inlämnar för bedömning av STAR-kommittén.

(1) EGT L 375, 31.12.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2034/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: Direkta stöd till jordbrukssektorn

José Manuel Silva, ansvarig för kommissionens generaldirektorat för jordbruk och landsbygdsutveckling, deltog nyligen i en universitetsstudie där det hävdades att produktiviteten inom det galiciska jordbruket knappt utgör 16 procent av EU-genomsnittet. I uttalanden citerade av galicisk press, har Silva uppgivit att Galiciens jordbrukssektor inte får stora mängder direktstöd, därför att dess basprodukter, mjölk och kött, i högre grad ingår i ett marknadssystem än i ett stödsystem. Vilken förvrängd mekanism ser till att gemenskapsstöden, särskilt de som ges via EUGFJ-garantifonden, framför allt gynnar de rikaste områdena och jordbruken, till förfång för de som i likhet med Galicien har alla möjligheter att utveckla ett flerfunktionellt jordbruk som verkligen utgår från områdets förutsättningar?

Kompletterande svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 juli 2000)

Kommissionen kan bekräfta att den galiciska jordbrukssektorn får relativt lite direkt stöd, eftersom dess basprodukter mjölk och kött i första hand får stöd från marknaderna, som betalas av konsumenterna, och inte stöd genom bidrag, som betalas av skattebetalarna.

Med andra ord är det de europeiska konsumenterna och inte skattebetalarna som stöder de galiciska jordbrukarna.

Kommissionen erinrar om att Europeiska rådet i Berlin beslutade att vänta med att inleda mjölkreformen fram till 2005, men uppdrog åt rådet att under 2003 genomföra en översyn efter halva tiden på grundval av en rapport från kommissionen, för att kunna avsluta det nuvarande systemet med tilläggsavgifter efter 2008.

Kommissionen hoppas kunna påräkna parlamentsledamotens stöd när tiden äntligen är inne att reformera mjölksektorn.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1565/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(24 maj 2000)

Ämne: Statligt stöd till audiovisuella produkter

Kommissionen vill begränsa det statliga stödet till audiovisuella produkter till högst hälften av den totala budgeten. Med detta förslag tillämpar kommissionen för första gången till fullo konkurrensreglerna inom politiksektorn kultur.

Detta ingripande är till skada för audiovisuella initiativ i små och medelstora medlemsstater och kulturområden inom EU. Dessa förfogar, i motsats till de stora medlemsstaterna och kulturområdena inom EU, över ett mer begränsat antal källor till finansiering. Dessutom ger en relativ måttstock av det slag som kommissionen använder (i de här fallet regeln om femtio procent) en snedvriden bild av vilka belopp som de facto investerats.

1. Instämmer rådet med kommissionens förslag att begränsa det statliga stödet till audiovisuella produkter till högst hälften av den totala budgeten? Om så är fallet: vilka argument vill rådet anföra till stöd för detta förslag?

2. Erkänner rådet att detta förslag innebär att konkurrensreglerna för första gången tillämpas till fullo inom politiksektorn kultur? Om inte: hur skall det då tolkas att det statliga stödet till audiovisuella produkter begränsas till högst hälften av den totala budgeten?

3. Tycker rådet att det faktum att det statliga stödet till audiovisuella produkter begränsas till högst hälften av den totala budgeten kan förenas med kommissionens mål att stöda utvecklingen av små och medelstora medlemsstater och kulturområden inom EU? Om så är fallet: på vilket sätt bidrar enligt rådet en begränsning av det statliga stödet till audiovisuella produkter till utvecklingen av små och medelstora medlemsstater och kulturområden inom EU?

4. Ämnar rådet motsätta sig kommissionens förslag att begränsa det statliga stödet till audiovisuella produkter till högst hälften av den totala budgeten, med beaktande av de negativa konsekvenser detta kommer att få för audiovisuella initiativ i små och medelstora medlemsstater och kulturområden inom EU? Om så är fallet: varför inte och vilka argument vill rådet anföra till stöd för kommissionens förslag?

Svar

(26 september 2000)

Rådet har inte fått något förslag från kommissionen i det ärende som den ärade parlamentsledamoten tar upp. Som den ärade parlamentsledamoten säkert känner till kan rådet enligt fördraget, inte besluta i ett ärende, såvida inte ett förslag kommer från kommissionen (artikel 89 i EG-fördraget). Rådet får, på begäran av en medlemsstat, besluta att särskilt stöd som en stat lämnar skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden om ett sådant beslut är motiverat på grund av exceptionella omständigheter (artikel 88.2 tredje stycket i EG-fördraget). Rådet har inte fått någon sådan begäran i det ärende den ärade parlamentsledamoten tar upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1460/00

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(10 maj 2000)

Ämne: Hur herrelösa djur behandlas i Spanien

Känner kommissionen till hur herrelösa, kringströvande djur fångas och avlivas i Katalonien (Spanien)?

Vet kommissionen om att exempelvis arbetet med att fånga in herrelösa hundar lagts ut på en kommersiell organisation som sedan, om inte djuren avhämtats inom 8-10 dagar, söver ner dem och bränner dem levande?

Tycker inte kommissionen att herrelösa sällskapsdjur i Katalonien borde tas emot på skyddshem för djur, precis som det görs i de flesta andra medlemsstaterna av Europeiska unionen?

Vet kommissionen om att Spanien inte undertecknat Europarådets konvention om skydd av sällskapsdjur (1987)?

Har kommissionen möjlighet att med regionalstyret i Katalonien ta upp frågan om dess ansvar för skyddet av sällskapsdjur?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(15 juni 2000)

Kommissionen känner inte till hur herrelösa hundar fångas in och avlivas i Spanien. Detta omfattas inte av gemenskapens behörighet.

Kommissionen delar uppfattningen att onödigt lidande hos djur skall undvikas.

Det är korrekt att Spanien inte har ratificerat Europarådets konvention för skydd av husdjur.

Trots att det senaste protokollet beträffande skydd av djur och djurs välbefinnande(1) uppmanar gemenskapen och gemenskapens medlemmar att ta full hänsyn till kravet på välbefinnande hos djur, finns det för tillfället inga lagliga instrument som gör det möjligt för kommissionen att agera i linje med vad parlamentsledamoten föreslår.

(1) EGT C 340, 10.11.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1454/00

från Béatrice Patrie (PSE) till kommissionen

(10 maj 2000)

Ämne: Publiceringen av en genomförbarhetsstudie om möjligheten att inrätta en europeisk struktur för hälsoövervakning och hälsoutvärdering

I samband med gemenskapens åtgärdsprogram för hälsoövervakning (19972001) som antagits inom ramen för åtgärder på folkhälsoområdet, konstaterar man i det fjärde skälet i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1400/97/EG(1) att det skulle vara önskvärt att undersöka om det går att upprätta en varaktig struktur för övervakning och utvärdering av hälsodata och hälsoindikatorer inom Europeiska gemenskapen.

En expertgrupp gavs i uppgift att göra denna genomförbarhetsstudie och den avgav sin rapport i september 1997. Har kommissionen för avsikt att offentliggöra rapporten så snart som möjligt utan att i onödan fördröja upprättandet av ett europeiskt centrum för hälsoövervakning? Ett sådant centrum är nödvändigt om man skall kunna föra en långsiktig politik när det gäller planering av hälsovård i enlighet med bestämmelserna i Amsterdamfördraget som syftar till att garantera en hög folkhälsoskyddsnivå i EU?

(1) EGT L 193, 22.7.1997, s. 1.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 juni 2000)

Kommissionen vill informera parlamentsledamoten om att expertrapporten om möjligheten att inrätta ett europeiskt centrum för hälsoövervakning kommer att offentliggöras inom kort. Expertgruppen sammanträdde nyligen för att man skulle kunna beakta den utveckling som skett sedan den första rapporten publicerades.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1981/00

från Freddy Blak (PSE) till rådet

(21 juni 2000)

Ämne: Chaufförernas arbetstidsregler

Undersökningar som gjorts av ett internationellt forskarlag visar att trötthet ligger bakom många fler olyckor på de europeiska vägarna än man hittills trott. Trötta bilister orsakar omkring 100 000 trafikolyckor varje år.

Undersökningen visar att olyckor som förorsakas av trötthet inte i första hand beror på arbetstidens längd utan snarare på tidpunkten på dygnet, antal timmar man varit uppe och på hur länge man man tidigare sovit. Det är således otroligt viktigt att de europeiska chaufförerna får regelbundna vilotider.

Chaufförernas kör- och vilotider regleras för närvarande av flera direktiv, och ändå är de inte täckta på samtliga områden. Det nya förslaget till direktiv om chaufförernas arbetstider har för ögonblicket strandat i rådet (transport).

När kommer förhandlingarna att återupptas så att samtliga chaufförer kan täckas av ett enda direktiv?

Vilka övervägelser görs för att tredje länders chaufförer så snart som möjligt skall omfattas av bestämmelserna?

Svar

(23 oktober 2000)

För närvarande omfattas alla förare som på väg transporterar varor inom gemenskapen av samma regler för arbetstid och vila, nämligen de gemensamma regler som fastställs i förordning EEG nr 3820/85(1). Denna förordning tillåter medlemsstaterna att fastställa strängare regler för nationella transporter.

Förare från tredje land som är part i den europeiska överenskommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vid internationella vägtransporter (AETR) tillämpar liknande bestämmelser.

I direktiv 2000/34/EG av den 22 juni 2000 om ändring av rådets direktiv 93/104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden för att täcka sektorer och verksamheter som inte omfattas av det direktivet(2) föreskrivs att vissa bestämmelser i det ändrade direktivet skall omfatta mobila arbetstagare inom väg- och lufttransporter samt transporter på inre vattenvägar och insjöar samt havsfiske, det vill säga de allmänna bestämmelserna för att garantera tillräckliga raster, högst 48 arbetstimmar under en vecka, fyra veckors betald semester per år samt hälso- och säkerhetskontroller. Definitionen av arbetstid har överlåtits åt medlemsstaterna.

Det erinras om att förslaget till särskilt direktiv för vägtransporter, vilket lades fram av kommissionen i november 1998, för närvarande granskas i rådets instanser.

Dessutom lade kommissionen den 22 juni 2000 fram ett meddelande för Europaparlamentet och rådet i syfte att ange de åtgärder som är nödvändiga för att upprätta en övergripande och konsekvent politik när det gäller vägsäkerhet, konkurrens, ekonomi och sociala villkor på området för vägtransporter. Detta meddelande omfattar också förläggningen av arbetstiden för förare.

Rådet har nyligen inlett granskningen av detta meddelande, som för närvarande är blockerat.

(1) Rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter (EGT L 380, 31.12.1985, s. 1).

(2) Ännu ej offentliggjort i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2491/00 från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen. Förhållandena i italienska fängelser.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 081 E , 13/03/2001 s. 0205 - 0205



SKRIFTLIG FRÅGA E-2491/00 från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen (24 juli 2000) Ämne: Förhållandena i italienska fängelser Hur bedömer kommissionen situationen i italienska fängelser med avseende på de medborgerliga rättigheterna? Svar avgivet på kommissionens vägnar av António Vitorino (19 september 2000) Kommissionen beklagar att den inte har tillräckliga upplysningar för att kunna besvara frågan.