ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-2917/97 från Jaak Vandemeulebroucke (ARE) till rådet (8 september 1997)

Ämne: Kontrakt på bevakning av ministerrådets byggnader

I den flamländska pressen har det förekommit rapporter om skumma förehavanden och eventuell korruption i samband med att ¨Groep 4 Securitas¨ år 1992 tilldelades kontraktet på bevakning av Europeiska kommissionens byggnader.

I samband med dessa rapporter gavs också en bild av kopplingarna till rådets säkerhetschefs dåvarande medhjälpare. Vederbörande var medansvarig för uppföljningen av tilldelandet av bevakningskontraktet till Groep 4 Securitas. Efter vad som berättas är han en känd figur i högerextremistiska kretsar och en anhängare av den högst kontroversiella practical shooting discipline.

Vederbörande lär den 28 januari 1997 i ministerrådets byggnader organiserat en studie- och promotionsdag kring en särskild sorts sprängämne som används bara av officiella militära terrorbekämpningsenheter. Vederbörande lär även ha missbrukat diplomatposten och utbildat säkerhetstrupper från länder som inte precis har det bästa rykte om sig när det gäller att respektera de mänskliga rättigheterna.

Dessutom går det seglivade rykten om att ett antal personer vid rådets säkerhetstjänst anställts via en firma i Henegouw ¨Belgian Law Enforcement Agency¨. De berörda personerna lär också ha nämnts vid namn i samband med kopplingarna mellan högerextremister och de anslag som förövats av den så kallade Nijvelligan som terroriserade Belgien på åttiotalet.

1. Kan rådet upplysa mig om huruvida det ovansagda punkt för punkt överensstämmer med fakta och om så inte är fallet, vilka fel det finns i de ovan anförda anklagelserna eller vad det är i dem som inte är bevisat?

2. Kan rådet samtidigt upplysa mig, om det en gång är så att dessa fakta äger sin riktighet, vilka åtgärder rådet vidtagit i ärendet?

3. Kan rådet samtidigt ge mig en noggrann kronologisk översikt över de vidtagna åtgärderna?

Svar (10 november 1997)

Rådets generalsekretariat har fått kännedom om en artikel som publicerades i tidningen ¨De Morgen¨ av den 20 augusti 1997 och som innehåller underförstådda anklagelser mot vissa tjänstemän i rådets säkerhetstjänst.

Med tanke både på allvaret i dessa anklagelser och på skyldigheten att visa hänsyn till de egna tjänstemännen, har rådets generalsekretariat beslutat att genomföra en undersökning för att verifiera om anklagelserna i fråga är grundade eller inte.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2591/97 från Hilde Hawlicek (PSE) till kommissionen (29 juli 1997)

Ämne: Klagan mot fasta priser på böcker i tyskspråkiga länder

Den österrikiska bokhandelskedjan Libro-Diskont har lämnat in en klagan hos kommissionen mot systemet med fasta priser på böcker i tyskspråkiga länder.

Hur långt har förfarandet kommit, när kan man vänta sig att beslut fattas, och på vilket sätt beaktar kommissionen därvid artikel 128.4 i EG-fördraget?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (1 oktober 1997)

Kommissionen håller fortfarande på att granska såväl anmälan mot de fasta bokpriser som bygger på det tyska och österrikiska s.k. Sammelrevers-systemet som de klagomål som framförts mot detta system. Kommissionen kan idag inte ge något besked om när ytterligare åtgärder kommer att vidtas.

När det gäller artikel 128 i EG-fördraget har rådet (kultur) begärt att kommissionen i enlighet med artikel 152 ((EGT C 305, 7.10.1997. )) i fördraget skall undersöka vilken betydelse artikel 128.4 har för tillämpningen av de artiklar i fördraget som kan gälla fasta bokpriser vid försäljning över nationsgränserna och i förekommande fall ange vilka förändringar som måste göras för att sådana avtal också i fortsättningen skall kunna användas inom homogena språkområden. Kommissionen undersöker för närvarande denna fråga i enlighet med rådets begäran. För tillfället kan kommissionen inte uppge exakt när undersökningen kommer att avslutas.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3142/97 från Elisabeth Schroedter (V) till kommissionen (30 september 1997)

Ämne: Brunkolssubventionering i Brandenburg

1. Har kommissionen anmält subventioneringen av det nya värmekraftverket i Frankfurt an der Oder?

2. Om så är fallet, hänvisade man i anmälningsansökan uttryckligen till användningen av brunkol i detta nya kraftverk?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (5 november 1997)

1. Kommissionen fick på inofficiell väg kännedom om att investeringsstöd hade beviljats ett värmekraftverk i Frankfurt an der Oder som använde brunkol. Till följd härav skickade kommissionen den 10 september 1997 en begäran om upplysningar till de tyska myndigheterna och uppmanade dem att lämna sina synpunkter om denna fråga. De tyska myndigheterna bekräftade i sitt svar att frågan redan hade gett upphov till en skriftväxling mellan den federala regeringen och kommissionen år 1995.

2. Den federala regeringen beskrev i sin skrivelse den dåvarande situationen i Frankfurt an der Oder när det gäller elektricitetsproduktionen och förklarade att man planerade att byta ut det gamla kraftverket mot ett värmekraftverk som använder både brunkol och gas. Detta val motiverades främst av ekonomiska skäl. Den federala regeringen gjorde gällande att denna lösning var den som ur ekonomisk synvinkel var bäst lämpad för staden Frankfurt an der Oders behov. Möjligheten att använda både brunkol och gas visade att projektet inte enbart utvecklats för brunkolsindustrins skull. Följaktligen har brunkolsindustrin inte gynnats godtyckligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2544/97 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Förorening av Pagasitikos-bukten

Föroreningen av Pagasitikos-bukten är inget nytt fenomen. Pagasitikos-bukten utgör ett av de viktigaste kustbelägna ekosystemen i Grekland. Balansen i detta ekosystem hotas av växtplankton, fosfater, tunga metaller, salpeter och petroleumkolväten som kommer från växtgifter, stadsavfall, fartygsutsläpp m.m. Fenomenet har å ena sidan gett högst allvarliga ekologiska följder och å andra sidan medför det hälsorisker för invånarna samtidigt som det är till skada för turismen och verksamheten inom en rad yrken som är direkt förbunden till turismen och havet.

I sitt svar på en tidigare fråga som jag ställde (H-0539/94) ((Europaparlamentets debatter 4-452 (oktober 1994). )) sade kommissionen att den, eftersom brott mot en rad gemenskapsdirektiv förekom, hade inlett ett åtalsförfarande mot Grekland i anslutning till att vissa förpliktelser som direktiv 76/464/EEG ((EGT L 129, 18.5.1976, s. 23. )) ålägger medlemsstaterna inte uppfylldes. Med tanke på situationens allvar och med anledning av den kraftiga återbildningen av plankton i området vill jag fråga kommissionen i vilket skede initiativet som riktade sig mot Grekland befinner sig idag och be kommissionen upplysa oss om vad det hela resulterat i.

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (25 september 1997)

Den 5 juli väckte kommissionen åtal inför domstolen (mål C-233/95) mot Grekland (artikel 169 i EG-fördraget) för bristande tillämpning av rådets direktiv 76/464/EEG om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö.

Närmare bestämt anser kommissionen att Grekland inte inrättat de åtgärdsprogram som krävs för att minska vattenföroreningen i Pagasetiska viken beträffande de ämnen som omfattas av förteckning II i direktivet. Dessutom har Grekland underlåtit att vidta åtgärder för att underkasta alla utsläpp av dessa ämnen (förteckning II i direktivet) krav på föregående tillstånd.

Behandlingen av detta mål är avslutad, och domstolens beslut väntas komma under de närmaste månaderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2881/97 från Brendan Donnelly (PPE) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Program för befolkningskontroll

Kan kommissionen uttala sig om vilka praktiska åtgärder som dess tjänstemän vidtar för att säkerställa att fondmedel för program för befolkningskontroll i utvecklingsländer inte går till länder eller organisationer som tillämpar eller accepterar tvångsmetoder?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar (13 oktober 1997)

I rådets nya förordning (EG) nr 1484/97 av den 22 juli 1997 om stöd till befolkningspolitik och befolkningsprogram i utvecklingsländer ((EGT L 202, 30.7.1997. )) erinras det om i nionde beaktandemeningen att gemenskapen fördömer varje kränkning av mänskliga rättigheter genom tvångsabort eller tvångssterilisering och det fastställs i artikel 6 att samarbetssinitiativen skall genomföras på grundval av dialog med berörda nationella, regionala och lokala myndigheter för att undvika program av tvångskaraktär eller program som är diskriminerande eller kränker grundläggande mänskliga rättigheter.

De åtgärder som kommissionen stöder skall följa dessa principer. Kommissionen förvissar sig om att så sker, i synnerhet genom en noggrann förhandsanalys av de projekt och åtgärder som läggs fram liksom genom en dialog med dess samarbetsparter och med kontraktsinnehavarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2736/97 från Claude Desama (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Initiativ till förmån för översvämningsoffer

I samband med de våldsamma regnen drabbades många invånare i den belgiska kommunen Estaimpuis av översvämningar som orsakade betydande skador.

Kan kommissionen ange om det finns europeiska initiativ för att finansiera de nödvändiga gatu- och vägarbetena eller i förekommande fall ange om de angränsande staterna har föreställt sig några lösningar för att invånarna i detta gränsområde inte skall utsättas för ytterligare skador vid våldsamma regnväder?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (8 oktober 1997)

Kommissionen uttrycker sitt djupa medkänsla med offren för översvämningarna efter skyfallen i kommunen Estaimpuis. Kommissionen är medveten om de skador som drabbat befolkningen i denna kommun.

Kommissionen vill påminna parlamentsledamoten om att det i 1997 års budget inte finns några anslag till omedelbara åtgärder under budgetposten B4-3400 för nödhjälp åt katastrofoffer inom gemenskapen.

Kommissionen upplyser likaledes parlamentsledamoten om att den i EGT ((EGT C 185, 18.6.1997. )) har offentliggjort ett meddelande om ansökningsomgång för pilotprojekt om miljöskydd i översvämningsdrabbade områden. Dessa pilotprojekt syftar till att stimulera samarbetet mellan medlemsstater för att samla in, samordna och stärka den bästa tillgängliga kunskapen i Europa, vad gäller skötseln och skyddet av miljön i de områden som är utsatta för översvämningsrisker.

Vad gäller långsiktiga översvämningsförebyggande åtgärder genom markplanering, vill kommissionen påminna parlamentsledamoten om gemenskapens befintliga åtgärdsprogram Interreg II C (1997-1999), enligt vilket regionen Hainaut är stödberättigad.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2601/97 från Bill Miller (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Utvidgningen av unionen

Håller kommissionen med om att de pengar som är avsedda att hjälpa länder i Central- och Östeuropa att ansluta sig till Europeiska unionen borde fördelas över en längre tidsperiod, eftersom avsaknaden av institutionella reformer i Amsterdamfördraget utgör ett hinder för utvidgningen?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (6 oktober 1997)

Kommissionen hänvisar till sitt svar på ledamotens skriftliga fråga 2599/97 ((Se s. 68. )). I sin rapport Agenda 2000 påpekar kommissionen att det är viktigt att i god tid förstärka institutionerna och deras verksamhet i enlighet med vad som anges i det protokoll om institutionernas framtid som är bifogat utkastet till fördrag.

Uppgiften att genomföra de nödvändiga institutionella reformerna försvårar utvidgningsprocessen utan att nödvändigtvis försena den. Hur lång tid som krävs för att förbereda en anslutning beror främst på varje kandidatlands vilja och förmåga att genomföra arbetet med att förbereda sig inför ett medlemskap. Genom sitt förslag om en förstärkt strategi inför anslutningen som inbegriper partnerskap för anslutning och fördubblat ekonomiskt bistånd har kommissionen visat sin vilja att i nödvändig utsträckning bistå alla kandidatländer i denna uppgift.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3369/97 från Giacomo Santini (UPE) till kommissionen (22 oktober 1997)

Ämne: Europeiska gemenskapens idrottsförening - Club Euroski

Europeiska gemenskapens sportförening Club Euroski organiserar varje år tre skidveckor i Bormio, Courmayeur och San Domenico för unionens anställda.

Det som skulle vara ett program för säsongen 1997/1998 visar sig dock i själva verket vara något som ständigt upprepas sedan en lång tid tillbaka. Idrottsföreningen har nämligen låtit unionens tjänstemän resa till samma platser i cirka tio år.

På mitt förslag om att byta mål för semesterresan i avsikt att garantera lika möjligheter för alla europeiska turistorter svarade man artigt med att tacka för förslaget, men meddelade att man inte ämnade byta resmål eftersom detta skulle ha varit fel mot vännerna i Bormio, Courmayeur och San Domenico.

Kommissionen anmodas härmed att låta göra en undersökning i syfte att garantera tydlighet så att organiserandet av resorna inte ska kunnas styras av särintressen.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (17 november 1997)

Inom ramen för den socialpolitik som kommissionen bedriver för sina anställda finns 50 godkända idrotts- och kulturföreningar som svarar mot vissa fastställda kriterier. Föreningen Euroski tillhör inte dessa och kan således inte räknas som en av kommissionens idrottsföreningar.

Medlemmarna i föreningen handlar helt i egenskap av privatpersoner och det ankommer inte på kommissionen att under några som helst omständigheter företa en undersökning eller lägga sig i medlemmarnas verksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2745/97 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Cykelmöjligheter i Dublin

Nästan inga cykelvägar har anlagts i Dublins innerstad under de senaste fem åren.

Utan tvekan ligger Dublin långt efter många andra storstäder inom EU vad gäller att tillgodose cyklisternas behov. München har exempelvis 650 km cykelvägar medan Dublin har mindre än 20 km.

I samband med det operativa programmet för Irland har EU samtyckt till att samfinansiera olika åtgärder för att förbättra Irlands infrastruktur för transport, inklusive anläggandet av cykelvägar.

Har man riktat några framställningar till de irländska myndigheterna om att förbättringar av cykelvägsnätet i Dublins innerstad praktiskt taget helt uteblivit? Om så är fallet, vad innehöll dessa i detalj? Vilka ytterligare framställningar avser man att göra?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (8 oktober 1997)

Cykeltrafiken i Dublins innerstad har underlättats genom ett antal projekt som samfinansierats genom det operativa programmet för transporter (1994-99). De satsningar som berörs är projektet för en mer miljövänlig trafik på Talbot street, cykelbanan från Malahide road till Amiens street, en körbana för bussar (Quality Bus Corridor, QBC) samt projektet ¨City quays¨ (QBC), vilket bl.a. omfattar cykelparkering. De cykelanläggningar som hör till QBC-projektet kommer också att byggas ut under de närmaste månaderna.

Anläggningen av en cykelbana längs med Finglas road mellan Glasnevin och Finglas village och av det avsnitt av Blanchardstown-cykelbanan som går från rondellen i Ashtown till ringvägens norra del kommer att påbörjas under de närmaste veckorna. Inom en snar framtid kommer också dessa båda cykelbanor att få fler förbindelser med stadens centrum. Man räknar med att den cykelbana som skall förbinda Portobello college med Clanbrassil street och som skall gå längs med Grand canal, kommer att påbörjas under 1997. Man arbetar även aktivt för anläggning av en cykelbana längs med flera delar av det föreslagna pendeltågsnätet (LUAS). Diskussioner pågår också om att förbinda ytterligare enheter i eller i närheten av LUAS-stationerna.

Även om många av dessa anläggningsarbeten ännu inte påbörjats, så har man utfört en stor del av det förberedelsearbete som krävs i form av bakgrundsstudier, rådfrågning av allmänheten och detaljplanering, och man kan förvänta sig att en omfattande infrastruktur för cyklar kommer att byggas upp i Dublins innerstad under den återstående delen av den nuvarande programperioden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2558/97 från Richard Balfe (PSE) till rådet (28 juli 1997)

Ämne: Sri Lanka

Kommer rådet att uppdatera sin deklaration å Europeiska unionens vägnar av den 17 april 1997 om Sri Lanka med tanke på den senaste utvecklingen inom landet?

Svar (26 november 1997)

Europeiska unionen följer uppmärksamt den politiska utvecklingen i Sri Lanka och uttrycker vid behov sin ståndpunkt genom förklaringar och åtgärder.

Europeiska unionen välkomnade den 17 april 1997 i en förklaring skriftväxlingen mellan Sri Lankas president och oppositionsledaren om en gemensam strategi för de bägge parterna i fråga om den aktuella etniska konflikten i landet.

Europeiska unionen fortsätter att stödja en sådan konstruktiv strategi och hoppas att den kan medföra att den politiska konflikten i Sri Lanka upphör, inte minst genom att ett nationellt samförstånd uppnås.

Europeiska unionen är fortsatt beredd att så snart som möjligt bidra till insatser för återuppbyggnad och förnyelse.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2613/97 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Ekologiska jordbruksmetoder

I förordningen om ekologisk animalieproduktion har kommissionen rekommenderat att en gräns på högst 20 % djurfoder som erhållits under omställningsperioden skall införas.

Känner kommissionen till att denna begränsning är alldeles för snäv för många jordbrukare, särskilt för dem som håller på och ställer om sitt jordbruk? Kommer detta förslag inte att ytterligare hindra jordbrukare från att ställa om till ekologiska metoder?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (6 oktober 1997)

I kommissionens förslag ((KOM(96) 366. )) till rådets förordning om komplettering beträffande animalieproduktion av förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel ((EGT L 198, 22.7.1991, s. 1. )) tillåts utfodring av djur med produkter (maximalt 20 %) som erhållits under omställningsperioden, dvs. vegetabiliska produkter som kommer från landområden som odlats ekologiskt under minst ett år. I förslaget föreskrivs också att under en övergångsperiod fram till den 31 december 2000 får konventionellt foder användas med en maximal andel på 10 % (i fråga om idisslare) respektive 20 % (i fråga om övriga djur).

Restriktionerna avseende ekologisk djurhållning i allmänhet, och utfodring av de berörda djuren i synnerhet, har fastställts efter noggrann genomgång av befintliga tillvägagångssätt inom medlemsstaternas ekologiska djurhållning och av konsumenternas förväntningar avseende dessa tillvägagångssätt. I detta sammanhang betraktas ekologisk utfodring som en väsentlig del och således har användandet av icke-ekologiskt foder starkt begränsats.

Efter noggrann genomgång av de föreslagna produktionsnormerna avgav parlamentet vid sitt sammanträde i maj 1997 ett yttrande om kommissionens förslag. I parlamentets ändringar 58 och 63 föreslog man mer flexibilitet i ordningen för omställning till ekologisk djurhållning:

- Förlängning till fem år av övergångsperioden för användande av konventionellt foder.

- Begränsning av omställningsperioden till maximalt två år då omställningen avser hela jordbruksföretaget och omfattar både animalieproduktion och vegetabilisk produktion.

Kommissionen accepterade dessa punkter och kommer att ta med dem i det ändrade förslag man för närvarande håller på att utarbeta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2710/97 från Ben Fayot (PSE) och Viviane Reding (PPE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Gränsöverskridande informationscenter

Kommissionen förfogar över en revisionsberättelse som utvärderar det arbete som utförts i de gränsöverskridande informationscentren, inklusive de informationskontor som har hand om konsumentfrågor.

Har kommissionen för avsikt att - som Europaparlamentet för övrigt uppmanade den till i sin resolution av den 20 februari 1997 om ¨konsumentpolitiska prioriteringar (1996*1998)¨ (A4*0317/96 ((EGT C 85, 17.3.1997, s. 133. ))) - utarbeta ett meddelande om sin politik för att utveckla de gränsöverskridande informationscentren, särskilt dem som ger prov på professionalism och svarar mot en verklig efterfrågan på information, rådgivning och utomrättsliga bestämmelser i samband med gränsöverskridande transaktioner? Har kommissionen för övrigt för avsikt att konsolidera det aktuella pilotprojektet på mer hållbara grunder?

Svar avgivet av Emma Bonino på kommissionens vägnar (14 oktober 1997)

Kommissionen tillåter sig påpeka för parlamentsledamöterna att resolution A-4-0317/96 inte innehåller någon förfrågan till kommissionen om att utarbeta ett meddelande om sin policy för gränsöverskridande informationscentrum för konsumenter.

Kommissionen påminner dock om att den sände den studie som hade gjorts av en oberoende konsult när det gäller utvärderingen av centrumens pilotprojekt till parlamentet 24 juli 1997.

Kommissionen har för avsikt att utarbeta ett förslag om en rättslig grund som skall tillämpas på stöd och som även skall omfatta konsumentrådgivningsbyråerna. Detta förslag skall läggas fram före årets slut.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 102 , 03/04/1998 s. 0167



SKRIFTLIG FRÅGA P-3159/97 från Bernie Malone (PSE) till kommissionen (30 september 1997) Ämne: Finansiering med strukturmedel Kan kommissionen ange hur mycket av de strukturmedel som tilldelats Irland åren 1994-1999 som har utnyttjats. Vilka projekt skall ännu slutföras och hur mycket medel har tilldelats vart och ett av dessa projekt? Har kommissionen och den irländska regeringen gjort upp en prioritetslista? Svar avgivet av Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (11 november 1997) Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2845/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (11 september 1997)

Ämne: Frivilliga överenskommelser på området för miljöskydd

Kommissionen anser att frivilliga överenskommelser mellan industrin och regeringar för att minska miljöpåverkan är en viktig del av miljöpolitiken. Effekten av sådana överenskommelser är dock allmänt omstridd särskilt på området för klimatskydd.

1. Vilka erfarenheter har kommissionen av effekterna av frivilliga åtaganden på miljöområdet?

2. Anser kommissionen att det är nödvändigt att i framtiden fastställa tydliga ramvillkor, avtal som är möjliga att överklaga och sanktioner, för frivilliga åtaganden på miljöområdet?

3. Om inte, hur motiverar kommissionen denna åsikt?

4. Hur bedömer kommissionen praxis i Nederländerna att fastställa åtaganden, så kallade Covenants, som är möjliga att överklaga, inom ramen för den nationella planen för miljöpolitik (NEPP)?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (10 oktober 1997)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens meddelande om ¨Miljöavtalen¨ ((KOM(96) 561. )) som har behandlats av parlamentets och rådets resolutioner och till kommissionens inlägg i debatten om Ilona Graenitz rapport om detta meddelande den 22 juli 1997.