ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0850/03

från María Izquierdo Rojo (PSE) till rådet

(18 mars 2003)

Ämne: Katastrofer och en europeisk räddningstjänst

Mot bakgrund av den senaste tidens erfarenheter av katastrofer inom EU och de brister och försummelser som konstaterats i Galicien, längs Kantabriens kust, i Portugal och i Frankrike till följd av oljeutsläppet från den förlista tankern Prestige, och med hänsyn tagen till att konventets försvarsarbetsgrupp, ledd av kommissionens ledamot Michel Barnier, har föreslagit att man

skall skapa en europeisk räddningstjänst som kan arbeta såväl med försvar mot terrorism som inom civilförsvaret när det gäller att hantera naturkatastrofer, undrar jag: Vad kommer rådets ordförandeland Grekland att göra i denna fråga? Kommer man att arbeta konkret för att denna nödvändiga europeiska räddningstjänst skall inrättas? Vilka konkreta åtgärder planeras på kort och medellång sikt?

Svar

(29 september 2003)

Rådet erinrar om att subsidiaritetsprincipen ligger till grund för EU:s alla åtgärder och all den politik som förs inom EU när det gäller civil räddningstjänst och som i första hand syftar till att komplettera och förstärka medlemsstaternas politik på detta område.

Det bör noteras att de resultat som uppnåtts efter diskussionerna i konventet inte är bindande och att en regeringskonferens kommer att sammankallas i enlighet med Laekenförklaringen för att besluta om den nödvändiga översynen av fördraget.

Rådet vill gärna upplysa om att medlemsstaterna inom ramen för den gemenskapsmekanism som inrättades genom rådets beslut 2001/792/EG Euratom, redan har identifierat resurser inom räddningstjänsten som kan ställas till förfogande från fall till fall. Dessa resurser innefattar insatsgrupper och grupper för bedömning och/eller samordning som får gemensam utbildning.

Rådet informerar den ärade parlamentsledamoten om att mekanismen redan har använts framgångsrikt i samband med Prestige-olyckan den 13 november 2002, översvämningarna i somras i Centraleuropa och vid räddningen av grottforskare i Grekland.

Rådet och kommissionen antog dessutom den 20 december 2002 ett gemensamt program för att förbättra samarbetet i Europeiska unionen för att förebygga och begränsa följderna av kemiska, biologiska, radiologiska eller nukleära terroristhot för hälso- och sjukvården, livsmedelskedjan, miljön och sårbara industrier och transporter, i vilket det görs en gemensam utvärdering av terroristhot, förebyggande åtgärder för att minska sårbarhet, övervakning för att snabbt upptäcka attacker och gemensamt bistånd vid fall av terroristhot. Gemenskapsmekanismen är avgörande för programmet.

Det grekiska ordförandeskapet har med beaktande av tidigare erfarenheter av katastrofer i Europa och det nyligen inträffade fallet med Prestige, i sina prioriteringar på räddningstjänstområdet inkluderat följande:

- Påskyndade förfaranden för att inrätta mekanismen vilket skall göras av kommissionen för räddningstjänstinsatser inom och utom EU så att den kan tas i fullt bruk.

- Antagande av europeiska åtgärder och lagstiftning för förebyggande av katastrofer ett EU-initiativ som är under diskussion.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1903/03

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(11 juni 2003)

Ämne: Interregionalt samarbete (Interreg)

I kommissionens andra lägesrapport om den ekonomiska och sociala sammanhållningen, som offentliggjordes i januari 2003(1), bekräftades att det är nödvändigt att fortsätta åtgärderna för att främja det gränsöverskridande samarbetet och också samarbetet inom regionerna. Att ansöka om medel från Interreg är emellertid invecklat vilket kan förhindra att små organisationer, såsom frivilligsektorns, deltar.

Kan kommissionen ange vilka åtgärder som vidtas när det gäller att framöver driva gemenskapsinitiativet Interreg på ett enklare och smidigare sätt och förbättra försummade sektorers användning av medel?

I den andra lägesrapporten angavs också att kommissionen, på grund av skillnaderna mellan de inblandade nationella administrativa och juridiska traditionerna, har ombetts att undersöka möjligheterna att upprätta rättsliga ramar för gränsöverskridande samarbete, i syfte att underlätta utarbetande och genomförande av Interreg. Skulle kommissionen kunna ange vilka framsteg som gjorts i detta avseende?

(1) KOM(2003) 3.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(23 juli 2003)

Interregprojekten bygger på ett utvidgat partnerskap som innebär att samarbetspartnerna planerar och genomför projekten gemensamt. Dessa faktorer bidrar till att de åtgärder som genomförs inom ramen för Interreg får ett ökat mervärde, men de kan också göra genomförandet mera mödosamt med tanke på att arbetsuppgifterna och ansvaret delas.

Dessutom skall samma bestämmelser följas i samband med Interregprojekten som de som gäller för samtliga strukturfonder. I det sammanhanget berörs de bl.a. av den allmänna insats för förenkling, förtydligande, samordning och smidig förvaltning av strukturpolitiken som nyligen beskrevs i ett meddelande från kommissionen(1).

Inom ramen för varje Interregprogram har det inrättats ett tekniskt sekretariat för att göra det lättare för alla eventuella stödmottagare att få tillgång till finansiering och att kunna delta. Sekretariatet har till uppgift att bl.a. ge projektutformarna det bistånd och det stöd de behöver för att utarbeta och lägga fram sina förslag.

Kommissionen undersöker för närvarande om det går att utforma ett rättsligt instrument för gränsöverskridande samarbete för att underlätta utarbetandet och genomförandet av Interreg, vilket omnämns i den andra delrapporten om sammanhållningen. Kommissionen har offentliggjort ett meddelande om upphandling(2) med rubriken Undersökning om ett decentraliserat gränsöverskridande samarbete: utveckling av juridiska instrument för samarbete inom gemenskapen. De anbud som inkommit har granskats och ett kontrakt kommer att undertecknas inom kort. De första resultaten av denna undersökning torde komma att läggas fram i den tredje rapporten om ekonomisk och social sammanhållning, som kommissionen förväntas anta i december 2003.

(1) Meddelande från kommissionen C(2003) 1255 av den 25 april 2003 rörande förenkling, förtydligande, samordning och smidig förvaltning av strukturpolitiken under perioden 20002006.

(2) EGT S 22, 31.1.2003.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2249/03

från Pedro Marset Campos (GUE/NGL) till kommissionen

(1 juli 2003)

Ämne: Situationen för de anställda i företaget Sintel (Spanien)

De anställda i det konkursförklarade företaget Sintel befinner sig två år efter antagandet av regeringens förslag och villkor (avtal av den 3 augusti 2001), som skulle fungera som instrument för att genomföra åtgärderna för att få en lösning på krisen inom Sintel i samarbete med alla berörda parter, i samma hjälplösa situation som i början av konflikten.

De anställdas rättsliga representanter har hittills inte kallats till något möte som delaktig part i konkursförfarandet, varken av konkursutredarna, myndigheterna eller Telefónica. Med tanke på att de anställda är de främsta fordringsägarna är det svårt att tillämpa avtalet om de inte kallas.

Sedan företaget försattes i konkurs (beslut av den 28 maj 2001) har det gått två år utan att borgenärskollektivet sammankallats för att utse konkursförvaltare vilket gjort det omöjligt för de anställda att avkräva sina rättigheter i egenskap av fordringsägare. Mot bakgrund av att avtalet inte följts i flera avseenden och att de anställdas rättigheter därför inte tillgodosetts vill jag ställa följande frågor:

1. Känner kommissionen till dessa förhållanden?

2. Anser inte kommissionen att den spanska regeringen bör se till att avtalet med de anställa i Sintel följs?

3. Kan kommissionen ange hur EU kommer att följa upp fallet Sintel och det påstådda avtalsbrott som den spanska regeringen gjort sig skyldig till?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(31 juli 2003)

Avtalet mellan å ena sidan de berörda företagen och den spanska förvaltningen och å andra sidan representanterna för de anställda vid företaget Sintel lyder under spansk nationell rätt. Kommissionen kan därför inte uttala sig om tillämpningen av detta avtal. Det åligger således de behöriga spanska myndigheterna att se till att avtalet följs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0553/03

från Joan Vallvé (ELDR) till kommissionen

(27 februari 2003)

Ämne: Brott mot EG:s konkurrensregler

Jag har fått höra att Europeiska kommissionen i det mål nr 37926 (Sun/ETSI) som den inlett på eget initiativ angående ETSI:s GSM-standard 03.19 misstänkt att det kunde föreligga ett brott mot EG:s konkurrensregler. Misstankarna grundade sig på a) att Sun mycket sent meddelade och fastställde de immateriella rättigheterna som företaget åberopat i samband med denna standard och b) att de av Sun åberopade väsentliga immateriella rättigheterna ur ett tekniskt perspektiv i själva verket inte var väsentliga.

Om det är frågan om en konkurrensbegränsning i enlighet med artikel 81 i EG-fördraget på grund av att

- standardiseringsavtalet leder till att nuvarande och potentiella konkurrenter utestängs från marknaden på grund av att förfarandena inte är öppna och

- på grund av att standardiseringsavtalet inte är nödvändigt i den form det utarbetats,

välkomnar jag varmt de slutsatser som Europeiska kommissionen dragit, och skulle gärna vilja veta vad kommissionen anser att behöver göras för att man skall kunna garantera att liknande problem som de som uppstod i samband med GSM 03.19 inte upprepas i framtiden.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(4 april 2003)

Kommissionen kan bekräfta att den i det fall som parlamentsledamoten avser har uttryckt oro till ETSI om formuleringen av ETSI:s GSM-standard 03.19.

Kommissionen ansåg närmare bestämt att det fanns en risk för att konkurrenter utestängdes från marknaden för smartkort för mobiltelefoner till följd av:

(i) det sena tillkännagivandet och fastställandet av de väsentliga immateriella rättigheter som åberopats i samband med standarden och

(ii) den uppenbara bristen på väsentlighet i de åberopade väsentliga immateriella rättigheterna. Kommissionen följer utvecklingen i ärendet.

Kommissionen ser det i princip inte som sin sak att blanda sig i standardiseringsprocessen. I synnerhet på högteknologiska marknader spelar standarder, om de är ordentligt utvecklade, en positiv roll när det gäller att främja spridningen av ny teknik på ett sätt som gynnar konsumenterna och ekonomin i allmänhet. Kommissionen anser emellertid också att det kan finnas undantagsfall där tillkännagivandet och fastställandet av de väsentliga intellektuella rättigheterna i en standard, efter det att denna standard har godkänts, skulle kunna utgöra ett hinder för inträde på marknaden, på grund av risken för att konkurrerande teknik inte kan ta sig in på marknaden. Kommissionen anser därför standardiseringsorganen bör utforma sina interna bestämmelser på ett sätt som gör att dessa situationer som den här aktuella inte kan uppstå. Tydligen är ETSI i färd med att se över genomförandet av sina egna bestämmelser om immateriella rättigheter och kommissionen vill betona vikten av att denna översyn leder till faktiska resultat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1440/03 från Bill Miller (PSE) till rådet. Den tidsrymd en person kan hållas fängslad i väntan på rättegång.



Europeiska unionens officiella tidning nr 051 E , 26/02/2004 s. 0093 - 0093



SKRIFTLIG FRÅGA E-1440/03 från Bill Miller (PSE) till rådet (24 april 2003) Ämne: Den tidsrymd en person kan hållas fängslad i väntan på rättegång Kan rådets ordförande kommentera varför en ung man från Skottland som blev anklagad och frikänd för våldtäkt av en grekisk domstol på mindre än en dag icke desto mindre hölls fängslad i nästan ett år i väntan på rättegång, och dessutom förvägrades frisläppande mot borgen, när anklagelserna helt klart var ogrundade? Svar (29 september 2003) Rådet kan inte kommentera hanteringen av enskilda brottmål i medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0284/03

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(7 februari 2003)

Ämne: Missbruk av dominerande ställning

Enligt artikel 82 i fördraget är det förbjudet för ett eller flera företag att missbruka en dominerande ställning på den gemensamma marknaden. Vad anser kommissionen om Glasgow Rangers och Glasgow Celtics missbruk av dominerande ställning, vilket skadat alla andra fotbollsklubbar i landet?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(4 mars 2003)

Det är riktigt att det är förbjudet för ett eller flera företag att missbruka sin dominerande ställning på den gemensamma marknaden, om missbruket märkbart påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

Det krävs emellertid noggranna undersökningar av de faktiska och rättsliga omständigheterna för att komma fram till en sådan slutsats i ett enskilt fall. Kommissionen måste undersöka de marknader på vilka företagen verkar, företagens ställning på de marknaderna, det agerande som påstås innebära missbruk och agerandets inverkan på handeln. Parlamentsledamotens fråga innehåller inga uppgifter som gör det möjligt för kommissionen att bedöma om missbruk föreligger.

I avsaknad av närmare uppgifter kan kommissionen inte kommentera Glasgow Rangers och Glasgow Celtics agerande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0468/03

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(20 februari 2003)

Ämne: Gemenskapens produktivitet

En av Lissabonstrategins grundläggande mål är att öka EU:s produktivitet.

Europeiska unionens ekonomi är försatt i en svår situation i konkurrensen med Förenta staterna och Japan på grund av EU:s svaga produktivitet och höga arbetslöshet och på grund av att EU på ett oroväckande sätt ligger efter när det gäller tekniska innovationer.

I medlemsstaterna finns framstående centra som studerar och utvärderar produktivitet, och dessa borde medverka i att utforma de förslag som bör vidtas för att förbättra gemenskapens produktivitet.

Anser kommissionen att man för närvarande tar vara på informationen som utarbetas av dessa centra på ett optimalt sätt?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(25 mars 2003)

Kommissionen fäster stor vikt vid de resultat forskningscentra i medlemsstaterna och andra delar av världen kommer fram till. Sådan forskning breddar den informationsbas som behövs för utformningen av politiken. Kommissionen har kontakt med dessa centra genom nätverk, seminarier, undersökningar och akademiska publikationer.

Några viktiga forskningscentra när det gäller produktivitet är Groningen Growth and Development Centre, Centre for Economic Policy Research (CEPR) och kommissionens eget Gemensamma forskningscentrum, som har ett institut för framtidsstudier, Institute for Prospective Technological Studies (IPTS). Det senare använder sig särskilt av externa rådgivningsgrupper, bland annat en grupp framstående ekonomer där nobelpristagaren Robert Solow, William Branson, David Ulph, Jean-Jaques Laffont och Christian von Weiszäcker ingår. IPTS leder också flera nätverk, till exempel European Science and Technology Observatory (ESTO) som utnyttjar mer än fyrtio institutioners sakkunskaper, bland dem alla de viktiga europeiska tankesmedjorna. Ett exempel på kommissionens kontakter med forskningscentra är Gemensamma forskningscentrets kommande workshop om informations- och kommunikationsteknik och produktivitet, där forskare från olika centra kommer att tala och delta. De kommer att diskutera hur informations- och kommunikationstekniken kan tänkas bidra till skillnaderna i produktivitetstillväxt i Europa och mellan Europa och Förenta staterna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0529/03

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(18 februari 2003)

Ämne: Återhämtningsplan för torsk

Vid fiskerådets sammanträde i december 2002 samtyckte kommissionen till att lägga fram en reviderad långsiktig återhämtningsplan för torsk senast den 15 februari 2003.

Kommissionen har senare meddelat att den inte kommer att kunna hålla denna tidsfrist. Kan kommissionen meddela Europaparlamentet när den har för avsikt att lägga fram en reviderad plan? Vilken tidsplan räknar den med för antagande av planen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 mars 2003)

Kommissionen håller samråd med medlemsstaterna och berörda intressenter i denna fråga innan förslaget läggs fram för rådet. Efter ytterligare ett allmänt samråd som planeras till den 10 och 11 mars 2003, kommer kommissionen att slutligt utforma sitt förslag som torde antas mot slutet av april eller början av maj 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2060/03

från Peter Liese (PPE-DE) till kommissionen

(20 juni 2003)

Ämne: Medicintekniska produkter med derivat av blod från människa

Medicintekniska produkter som innehåller stabila derivat av blod eller plasma från människa skall i enlighet med direktiv 2000/70/EG(1) från och med den 13 juni 2002 omfattas av ett nytt godkännandeförfarande. Det anmälda organet skall begära ett vetenskapligt utlåtande av Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMEA) om kvalitet och säkerhet hos derivat av blod från människa. Vid prövningen av om ett derivat får användas som integrerad del av en medicinteknisk produkt skall det tas hänsyn till syftet med produkten. Det anmälda organet får godkänna en medicinteknisk produkt endast som det föreligger ett positivt vetenskapligt utlåtande av EMEA.

Vid genomförandet av detta godkännandeförfarande har det framkommit att direktivets text är oklar i fråga om hur omfattande och ingående befogenheter EMEA skall ha vid sin prövning. Det som framför allt förefaller oklart är om EMEA inte får pröva något annat än själva derivatet eller om direktivet skall tolkas så, att prövningen skall handla om kvalitet, säkerhet och nytta när det gäller derivatet tillsammans med den medicintekniska produkten med hänsyn tagen till syftet med produkten. Följer man i likhet med EMEA den senare tolkningen, då kommer förfarandet i fråga om sin omfattning och den tid det tar att genomföra det att motsvara godkännandet av ett läkemedel samt ytterligare en CE-certifiering, med allt vad detta innebär av dubbel prövning genom försorg av både det anmälda organet och EMEA.

1. Känner kommissionen till denna problematik?

2. Har kommissionen för avsikt att råda bot på detta missförhållande? Om så är fallet: vilka åtgärder föreslår kommissionen då?

(1) EGT L 313, 13.12.2000, s. 22.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(1 augusti 2003)

Kommissionen är medveten om det faktum att parlamentets och rådets direktiv 2000/70/EG av den 16 november 2000 om ändring av rådets direktiv 93/42/EEG när det gäller medicintekniska produkter som innehåller stabila derivat av blod eller plasma från människa tar upp vissa tolkningsfrågor om Europeiska läkemedelsmyndighetens roll (EMEA).

Kommissionen och de nationella myndigheter som ansvarar för genomförandet av det medicintekniska direktivet har utarbetat en arbetsmetod som tillgodoser rådets och parlamentets vilja att särskilja EMEA:s roll när det gäller derivat av blod och medicintekniska produkter. Arbetsmetoden skiljer mellan ämnen för vilka ett yttrande (antingen av EMEA eller en nationell myndighet) har utarbetats eller ännu inte har utarbetats och tydliggör EMEA:s roll i förhållande till de bemyndigade organen.

Mot bakgrund av denna erfarenhet kan kommissionen föreslå ett förtydligande av rådets direktiv 93/42 EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter(1) som ändrats av direktiv 2000/70 EG.

(1) EGT L 169, 12.7.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1353/03

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(3 april 2003)

Ämne: Fiats fabriker och särskilt EU-stöd

Fiats fabriker i Turin skall få särskilt EU-stöd för utveckling av den nya generationen lastbilar i klassen Euro 4.

I detta sammanhang ber jag om svar på följande frågor:

1. Stämmer det verkligen att Fiats fabriker i Turin kommer i åtnjutande av extra EU-medel för utveckling av lastbilar i klassen Euro 4?

2. Om så är fallet: Hur motiverar kommissionen detta?

3. Skall detta beslut sättas i samband med den aktuella diskussionen om de bestämmelser som skall ersätta det österrikiska transitavtalet och de planerade undantagsbestämmelserna för lastbilar i klassen Euro 4?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 maj 2003)

När det gäller den första delen av parlamentsledamotens fråga måste kommissionen meddela att den inte känner till att Fiat beviljats några EU-medel för utveckling av tunga fordon som uppfyller avgaskraven för Euro 4. Den andra och tredje delen av frågan är därför utan intresse.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0868/03

från Joaquim Miranda (GUE/NGL) till kommissionen

(20 mars 2003)

Ämne: Egenhändigt arbete i gemenskapens hamnar och sjösäkerhet

De olyckor som inträffat i gemenskapens vatten, särskilt vid Erikas och Prestiges förlisning, och de omfattande miljöskador och negativa effekter som drabbat människor inom flera olika yrkesbranscher, har lett till att gemenskapsinstitutionerna ägnat särskild uppmärksamhet åt sjösäkerhetsfrågorna.

Förbättrade villkor för tillträdet till gemenskapens hamnar och till all hamnverksamhet och hamntjänster, borde vara en del av målsättningarna, och därmed ingå i de åtgärder som vidtas i syfte att öka säkerheten ifall ytterligare olyckor skulle inträffa.

Det är allmänt känt att ett stort antal fartyg som seglar under bekvämlighetsflagg, och även vissa av de fartyg som för en medlemsstats flagg, har alltför få besättningsmän, vilka dessutom ofta saknar lämplig utbildning.

Allt pekar på att det direktiv om tillträdet till marknaden för hamntjänster som just nu diskuteras, skulle innebära att tjänster av teknisk eller nautisk karaktär och tjänster avseende lastning och lossning skulle kunna utföras av fartygens egen besättning, utan krav på tillstånd, och utan någon kontroll av om besättningsmännen besitter den kompetens som behövs för att kunna arbeta så att full säkerhet råder för den egna personalen och för de anläggningar där arbetet utförs.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att säkerheten för gemenskapens hamnar, fartygsbesättningarna och hamnarbetarna inte skall äventyras på grund av brister eller inkompetens i tillhandahållandet av de tjänster som krävs för att hamnverksamheten skall fungera?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

Olyckorna med fartygen Erika och Prestige har, som frågeställaren påpekar, visat att innehållet och, framför allt, det faktiska genomförandet av säkerhetsåtgärder på fartyg och i land måste förbättras.

Kommissionen vill påminna om att myndigheterna för hamnkontroll ansvarar för att villkoren i konventionen angående normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (STCW-konventionen) uppfylls. I detta sammanhang har kommissionen nyligen lagt fram ett förslag(1) i syfte att förbättra gemenskapens övervakning av hamnstatskontroll och certifikat för sjöfolk som kommer från länder utanför gemenskapen, så att de kan arbeta ombord på gemenskapsfartyg.

I förslaget till direktiv(2) om hamntjänster och i rådets gemensamma ståndpunkt(3) sägs tydligt att säkerhetsmässiga och sociala normer måste uppfyllas och att nationella bestämmelser på området får tillämpas förutsatt att de överensstämmer med gemenskapens normer. När sjöfolk kommer in i hamn ombord på ett fartyg, och i samband med egenhantering utför vissa sysslor på en medlemsstats territorium snarare än ombord på fartyget, styrs denna verksamhet dessutom av den berörda medlemsstatens lagstiftning.

(1) KOM(2003) 1 slutlig.

(2) Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillträde till marknaden för hamntjänster (EGT C 154 E, 29.5.2001.), efter ändring (EGT C 181 E, 30.7.2002.).

(3) EGT C 299 E, 3.12.2002.