SKRIFTLIG FRÅGA E-0185/99

från Carlos Carnero González (PSE) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Undersökning av det avtal om sysselsättningens stabilitet och kvalitet som den regionala autonomin Madrid (Spanien) ingick 1997 med fackförbunden Comisiones Obreras (CCOO) och Unión General de Trabajadores (UGT)

För några dagar sedan tog spanska medier upp att Europeiska kommissionen på initiativ från vissa arbetsgivarorganisationer hade inlett ett undersökningsförfarande rörande det avtal om sysselsättningens stabilitet och kvalitet som ingicks 1997 av Madrids regionala regering (Spanien) och fackförbunden CCOO och UGT och som när det ingicks fick ett positivt mottagande både av de viktigaste politiska krafterna och av största delen av den allmänna opinionen i denna region.

Kan kommissionen bekräfta att den har inlett ett undersökningsförfarande?

Anser kommissionen i så fall att avtalet strider mot vissa principer som ligger till grund för den inre marknaden och, om detta är fallet, varför anser den det?

Vet kommissionen att avtalet mottogs positivt av Spaniens centrala regering när det ingicks?

Anser kommissionen inte att kampen mot arbetslösheten, allmänt sett men framför allt i länder som Spanien och autonomier som Madrid, där arbetslösheten är hög, bör vara ett mål för samtliga förvaltningar och naturligtvis även för arbetsmarknadens parter?

Håller kommissionen med om kriteriet att ett av Europeiska unionens mål måste vara att skapa högkvalitativa och maximalt stabila jobb?

Anser kommissionen att de offentliga myndigheterna är skyldiga att främja integrering av missgynnade grupper, såsom personer med fysiska eller psykiska handikapp, på arbetsmarknaden?

Anser kommissionen inte, mot bakgrund av det avtal som undertecknades 1997, att avtalet mellan Madrids lokala regering och fackförbunden är ett led i uppnåendet av de mål som nämns i de tre sista frågorna ovan, och att det dessutom utgör ett viktigt bidrag till det nödvändiga inrättandet av ett socialt Europa?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(9 april 1999)

Till följd av ett klagomål har kommissionen vänt sig till de spanska myndigheterna för att få upplysningar om det förslag till dekret genom vilket den autonoma kommunen Madrid avsåg att genomföra ramavtalet för att stödja sysselsättningens stabilitet och kvalitet, samt om vissa anbudsförfaranden som samma kommun inledde. Genom kommissionens skrivelse riktades de spanska myndigheternas uppmärksamhet på de problem som ett antagande av dekretet kunde medföra när det gäller gemenskapsrätten. Skrivelsen tog även fasta på bestämmelserna i de direktiv genom vilka anbudsförfarandena samordnas, särskilt när det gäller tilldelningskriterier.

I det aktuella förslaget till dekret (som blev dekret 213/1998 av den 17 december) föreskrivs att när administrationen i Madrid, eller enheter som lyder under denna, tillämpar ett anbudsförfarande är den skyldig att ta hänsyn till skapandet och upprätthållandet av varaktiga arbetstillfällen som ett kriterium vid tilldelningen av ett uppdrag till följd av ett anbudsförfarande. Detta kriterium skall vid alla tillfällen viktas med 20 %. Gemenskapsdirektiven om anbudsförfarande syftar emellertid å ena sidan, inom ramen för förverkligandet av den inre marknaden, till att trygga efterlevnaden av bland annat principerna om icke-diskriminering och likabehandling och, å andra sidan, till att åstadkomma en sund förvaltning och prisvärda inköp i administrationerna. Det är därför som det i direktiven föreskrivs att kriterierna för tilldelningen av uppdrag skall grundas på det konkreta anbudets karaktär, antingen enbart priset eller en kombination av olika kriterier beroende på uppdraget i fråga. I detta sammanhang är det svårt att tillåta tilldelningskriterier som utgår från ett företags struktur snarare än anbudets kvalitet. Detta till trots finns det inget som hindrar att det i kravspecifikationen anges att utförandet av uppdraget innebär vissa förpliktelser av social karaktär, under förutsättning att dessa förpliktelser inte innebär någon diskriminering av anbudsgivare från andra medlemsstater. Direktiven gör det för övrigt möjligt att utesluta anbudsgivare som inte följer lagstiftningen på det sociala området.

Ja, kommissionen anser att ett sådant avtal skulle kunna strida mot principerna för den inre marknaden.

I slutsatserna från Europeiska rådet i Wien den 11-12 december 1998 bekräftas det att "sysselsättningen har högsta prioritet i Europeiska unionen".

Detta ledde till att riktlinjerna för sysselsättningen 1999 formellt antogs i en rådets resolution av den 22 februari 1999. I punkt 16 i dessa sysselsättningsriktlinjer uppmanar rådet arbetsmarknadens parter att på lämplig nivå förhandla fram avtal i syfte att modernisera arbetsorganisationen, bland annat genom flexiblare arbetsformer, för att öka företagens produktivitet och konkurrenskraft och för att uppnå den balans som krävs mellan flexibilitet och trygghet.

I punkt 9 i 1999 års sysselsättningsriktlinjer anges att varje medlemsstat skall ägna särskild uppmärksamhet åt funktionshindrades, etniska minoriteters och andra gruppers behov och individer som kan vara missgynnade, och utveckla lämpliga former av förebyggande åtgärder och aktiva strategier för att främja deras integrering på arbetsmarknaden. Ur arbetsgivarens perspektiv borde därför dessa aspekter av avtalet som främjar skapande av arbetstillfällen vara välkomna.