SKRIFTLIG FRÅGA E-4079/98

från Manuel Escolá Hernando (ARE) till kommissionen

(14 januari 1999)

Angående: Bensinförsäljning i Spanien

I Spanien levererar företaget CLH bensin till de största oljeföretagen som för sin del säljer denna bensin till bensinstationer och allmänna försäljningsställen.

Trots att bensinen som CLH säljer till oljeföretagen har en standardtemperatur på 15 grader, dvs. bensinen har en viss densitet och volym, säljer oljeföretagen inte vidare bensinen till samma temperatur. Detta innebär en prisökning för oljeföretagens kunder, som betalar för en produkt som "inte existerar", eftersom en högre temperatur leder till ökad volym och sålunda även till fler liter som måste betalas.

Kan kommissionen, mot denna bakgrund och med hänsyn till att de spanska oljeföretagen betalar en skatt som grundar sig på en temperatur på 15 grader, bekräfta nämnda förfarande?

Om så är fallet, kan dessa förfaranden vara förenliga med gemenskapsdirektiven? Om så inte är fallet, vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta i denna fråga?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(19 april 1999)

Bensin för motorfordon är en vätska som, liksom alla vätskor, ökar i volym om temperaturen ökar, alltmedan massan är oförändrad. Om en vätska säljs på grundval av volymen, och om volymökningen är betydande, kan man göra stora vinster genom att sälja produkten med en högre temperatur än den temperatur vid vilken den köptes in.

Vätskor som har en benägenhet för betydande volymförändringar i samband med temperaturförändringar borde helst säljas på grundval av massan. Traditionellt sett bestäms dock mängden vätska, av praktiska skäl, genom att man mäter dess volym på olika sätt, och detta beror på den icke-fasta form som produkten förekommer i. Därför säljs vätskor vanligen på grundval av volymen. För att kompensera för volymens temperaturberoende omvandlar man ofta den uppmätta volymen till ett värde som gäller när vissa basvillkor är uppfyllda. Det är emellertid inte omöjligt att det i framtiden, tack vare tekniska framsteg inom mätteknikens område, kan bli ekonomiskt genomförbart att mäta vätskors massa - genom automatisk omvandling till massa eller till och med genom direkt mätning av massa.

Beskattning av mineraloljor regleras genom rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor(1). I artikel 3.1 föreskrivs att medlemsstaterna skall belasta mineraloljor med en skatt som beräknas på grundval av varans volym vid en temperatur av 15°C. Det ligger därför i linje med kraven i detta direktiv att det företag som saluför mineraloljan skall betala skatt på grundval av volymen vid 15°C.

Kommissionen känner inte till huruvida det i Spanien förekommer systematiskt missbruk av bensinvolymens temperaturberoende efter det att skatten betalats. Kommissionen anser att bekämpningen av orättvis handelspraxis i första hand är medlemsstaternas ansvar. Det finns emellertid två tänkbara situationer som skulle kunna leda till att åtgärder vidtas på gemenskapsnivå. En sådan situation skulle uppkomma om nationell lagstiftning skulle utgöra ett hinder för handel med industrivaror på den inre marknaden, t.ex. de mätinstrument som används för att mäta bensinmängden. Den andra möjligheten är att beakta handel inom gemenskapen där det har fastställts att de åtgärder som vidtagits av medlemsstaterna inte är tillräckliga för att man skall uppnå ett sådant mål.

Det har inte fastställts att någon av ovanstående situationer föreligger. Därför avser kommissionen för närvarande inte att vidta någon åtgärd avseende den handelspraxis i Spanien som belyses av frågeställaren.

(1) EGT L 316, 31.10.1992.