SKRIFTLIG FRÅGA E-1548/03

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(7 maj 2003)

Ämne: Jakt på rödspov i Frankrike

I vissa sydeuropeiska länder förekommer det fortfarande jakt på flyttfågel i stor skala. Av webbplatsen www.oncfs.gouv.fr från den franska jaktvårdsmyndigheten Office National de la Chasse framgår det att över 435 000 tofsvipor och 115 000 styltlöpare, bland vilka omkring 20 000 rödspovar, skjutits i Frankrike 2002.

Samtidigt gör man på annat håll i Europa, också i Nederländerna, stora insatser för att skydda de utsatta vadarfåglarna. Dessa intensiva och kostsamma åtgärder kommer till synes bland annat i form av att man medvetet och aktivt bedriver jordbruk och bete på olika marker. Trots detta har rödspovarna minskat i antal i Nederländerna. Antalet rödspovar har i Nederländerna minskat med hälften under de gångna tio åren så det återstår ungefär 45 000 häckande par. Frankrike ligger utmed den flyttningsväg som följs av de rödspovar som häckar i Nederländerna.

Sifferuppgifterna om fågeljakten i Frankrike tyder på att denna utgör ett väsentligt hot mot Europas flyttfågelpopulationer.

1. Ser kommissionen något samband mellan jakten i Frankrike och det faktum att rödspoven minskat i olika delar av Europa, framför allt i Nederländerna?

2. Håller kommissionen med mig om att det i Frankrike inte kan vara frågan om en förståndig (wise use) och hållbar användning av naturen (World Conservation Strategy, 1981)?

3. Bedrivs jakten i Frankrike på ett sätt som fullständigt stämmer överens med fågeldirektivet?

4. Om så är fallet: anser kommissionen i så fall sig föranlåten att föreslå ändringar i fågeldirektivet?

5. På vilket sätt är det meningen att åtgärder skall vidtas för att begränsa den omfattande avskjutningen av flyttfågel och stoppa tillbakagången av antalet flyttfåglar?

Svar från Margit Wallström på kommissionens vägnar

(27 juni 2003)

1. Rödspoven är en fågelart som endast jagas i Frankrike och Italien. De skjutna fåglarna i medlemsstaterna beräknas uppgå till endast 40 000 per år, vilket utgör en relativt låg andel (cirka 8 %) av det minsta antal fåglar som övervintrar i eller passerar Europa (minst 515 000).

Av förslaget till förvaltningsplan för rödspoven, som begärts av generaldirektoratet för miljö, framgår att det främsta skälet till att antalet rödspovar i Europa minskar anses vara att fåglarnas livsmiljö försämras och försvinner. Vetenskapliga undersökningar visar att de främsta orsakerna till minskningen är förändringar som påverkar häckningsplatserna. En stor anledning till att de våta gräsmarker som rödspovar tidigare häckade i förändrats eller försvunnit är de förändringar jordbruket genomgått det senaste århundradet, och särskilt de senaste trettio åren.

2. I artikel 7.4 i direktiv 79/409/EEG(1), det så kallade fågeldirektivet, fastställs att jakten skall överensstämma med principerna om ett förnuftigt utnyttjande och en ekologiskt balanserad kontroll av de berörda fågelarterna, och att jakten skall vara förenlig med ett bevarande av populationen. Frankrike håller precis som övriga medlemsstater på att genomföra direktivet och vidta de åtgärder som krävs för ett förnuftigt och hållbart utnyttjande av grönområden, bland annat genom att upprätta särskilda skyddsområden. Kommissionen anser dock att målet inte har uppfyllts ännu.

3. Som en följd av domstolens dom i december 2000, där Frankrike döms för underlåtelse att följa bestämmelserna i artikel 7.4 i direktivet om fastställandet av jaktsäsonger, för kommissionen för närvarande en dialog med de franska myndigheterna i frågan. Vissa framsteg har gjorts på senare år. Vad beträffar jakten på rödspovar i Frankrike, överensstämmer jaktsäsongen med direktivet. Inom ramen för den förvaltningsplan som håller på att upprättas för arten erkänns att jaktstatistikföringen måste förbättras för att konsekvenserna av jakten på artens population skall kunna utvärderas. Den främsta frågan är emellertid hur man på ett tillfredsställande sätt skall kunna skydda och sköta boplatserna i hela artens område.

4. Kommissionen samarbetar med medlemsstaterna och viktiga intressentgrupper för att främja hållbar jakt enligt fågeldirektivet och inom ramen för ett initiativ för hållbar jakt. Information om initiativet finns på generaldirektoratet för miljös webbplats http://europa.eu.int/comm/environment/nature/home.htm). Initiativet kommer att fungera som underlag för överväganden om eventuella framtida ändringar av jaktbestämmelserna i direktivet. För närvarande har kommissionen dock inga planer på ändringar av direktivet.

5. Det är medlemsstaterna som i enlighet med subsidiaritetsprincipen är ansvariga för den praktiska tillämpningen av jaktlagstiftning utifrån de biologiska principerna i direktivet. Kommissionens ansvar är att se till att direktivets bestämmelser iakttas och där så har krävts har den vidtagit rättsliga åtgärder mot medlemsstater. Kommissionen bedriver ett nära samarbete med medlemsstaterna och med olika intressegrupper. Detta gör man för att kunna identifiera problem för olika populationer av vilda fåglar och problemens omfattning, så att eventuella bevarandeåtgärder skall basera sig på vetenskapliga fakta.

(1) Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979.