SKRIFTLIG FRÅGA P-1207/01

från Gérard Caudron (PSE) till kommissionen

(4 april 2001)

Ämne: Nedläggning av sunda företag

De brutala och cyniska kungörelserna av nedläggningarna inom Danone och Marks and Spencer visar dem som fortfarande tvivlade att blandekonomins och den europeiska sociala modellens tid snart är ute.

Man kan förstå om företag måste omstruktureras till följd av verkliga ekonomiska problem, men det är omöjligt att acceptera omstruktureringar i sunda och blomstrande företag vars enda syfte är att öka kapitalägarnas vinster.

Om kriserna inom jordbruket kan mobilisera de ansvariga politikerna, borde även medvetna raseringsåtgärder i pengars namn som slår sönder hela familjer i lika hög grad mobilisera våra europeiska ledare, inte minst eftersom en utebliven reaktion säkert medför en ökning av detta slags agerande i framtiden.

Jag vill därför fråga er: Vad tänker ni göra?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 juni 2001)

Kommissionen fäster största vikt vid de sociala följderna av företagsomstrukturering.

När det gäller EG-lagstiftning om skydd av arbetstagare vid företagsomstrukturering, omsätter nationell lagstiftning ett antal direktiv om arbetsrätt och relationer mellan arbetsmarknadens parter, särskilt rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar(1) och rådets direktiv 77/187/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter(2), ändrat genom rådets direktiv 98/50/EG av den 29 juni 1998(3).

Eftersom dessa direktiv har införlivats i nationell lagstiftning, hör det till medlemsstaternas administrativa och rättsliga myndigheter att avgöra huruvida överträdelser har skett i fallen Danone och Marks and Spencer.

Kommissionen har upprepade gånger lyft fram behovet av att säkerställa att företagsomstruktureringar görs på ett socialt godtagbart sätt och har följaktligen understrukit det överhängande behovet av att förbättra arbetstagarnas rätt till information och samråd, särskilt i samband med den oavbrutna rad av omstruktureringar och de många sammanslagningar och övertagande som skett nästan dagligen.

Detta var kommissionens främsta intresse vid utarbetandet av sitt förslag till rådets direktiv om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen(4), som har överlämnats till rådet. Syftet med det föreslagna direktivet är att förbättra arbetstagarnas rätt till information och samråd i enskilda företag samt att fylla luckor i bestämmelserna om information till och samråd med arbetstagarna på medlemsstats- och gemenskapsnivå. Förslaget skall ses som ett konkret svar på gemenskapsnivå på de europeiska medborgarnas frågor till följd av den osäkerhet som orsakas av de på varandra följande omfattande företagsomstruktureringarna, sammanslagningarna, förvärven o.s.v. och som vanligen åtföljs av uppsägningar.

Detta direktiv, som antagits av rådet och genomförts i medlemsstaterna, kommer att ge arbetstagare i företag med minst 50 anställda (även om de är ett multinationellt företags dotterbolag) ett antal grundläggande rättigheter: rätt till information om den senaste och den kommande utvecklingen inom företagsverksamheten och om företagets ekonomiska situation, rätt till information och samråd om sysselsättningsfrågor och om beslut som sannolikt kommer att leda till stora förändringar i arbetsorganisationen samt rätt att veta hur företaget föreslår att dessa förändringar skall hanteras.

I sin socialpolitiska dagordning(5) föreslår kommissionen att man i Dublinfonden skall inrätta ett observationsorgan som skall övervaka förändringar. Förslaget godkändes vid rådets möte i Stockholm i mars 2001, varvid man fastställde att ett sådant observationsorgan bör inrättas snarast möjligt.

Dessutom har kommissionen för avsikt att lägga fram en grönbok i juni 2001 om företags sociala ansvar, i vilken det understryks att omstrukturering på ett socialt ansvarsfullt sätt innebär att de intressen och önskemål som alla intressenter som berörs av förändringarna och besluten har balanseras mot varandra.

Slutligen måste Europa möta industriella omstruktureringar, som kan bidra till ökad konkurrenskraft och ekonomisk tillväxt, och deras sociala konsekvenser genom att kombinera innovation med social sammanhållning och förbättra sin kapacitet att klara av förändringar. Kommissionen tillämpar ett övergripande tillvägagångssätt såsom ovan beskrivs genom att förbättra sin förmåga att förutsäga och hantera förändringar genom observationsorganet i Dublin, genom att upprätta rättsliga mekanismer för att säkerställa ett lämpligt skydd för arbetstagare vid industriell omstrukturering och genom att utveckla företags sociala ansvar.

(1) EGT L 225, 12.8.1998.

(2) EGT L 61, 5.3.1977.

(3) EGT L 201, 17.7.1998.

(4) EGT C 2, 5.1.1999.

(5) KOM(2000) 379 slutlig.