ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0534/02

från Pernille Frahm (GUE/NGL) till kommissionen

(28 februari 2002)

Ämne: Bromerade flamskyddsmedel i leksaker

För närvarande finns det inga bestämmelser avseende innehållet av bromerade flamskyddsmedel i leksaker. Vad tänker kommissionen göra för att säkra att det inte finns bromerade flamskyddsmedel i leksaker?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(22 april 2002)

Bromerade flamskyddsmedel används i vissa konsumentprodukter för att förhindra ett för snabbt brandförlopp. De används framför allt i kåporna till elektriska och elektroniska produkter, i stoppning till bilsäten, möbler och isolering samt i vissa textilier.

Av de mest använda bromerade flamskyddsmedlen skall en riskbedömning göras i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen(1). Riskbedömningen av pentabromdifenyleter (pentaBDE) har avslutats och man kom fram till att ämnet är en hälso- och miljörisk. Kommissionen har föreslagit att direktiv 76/769/EEG om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) skall ändras så att pentaBDE blir förbjudet i alla produkter, inklusive leksaker(2). När de övriga riskbedömningarna slutförts kommer kommissionen om så krävs att föreslå åtgärder för att minska riskerna, i synnerhet med hänsyn till barns hälsa.

I rådets direktiv 88/378/EEG av den 3 maj 1988, ändrat genom rådets direktiv 93/68/EEG av den 22 juli 1993, om leksakers säkerhet(3) fastställs vilka krav leksaker måste uppfylla innan de får släppas ut på gemenskapsmarknaden. Ett av de viktigaste kraven när det gäller kemikalier är att leksakerna inte får medföra någon hälso- eller skaderisk vid nedsväljning, inandning eller kontakt med hud, slemhinnor eller ögon.

Enligt direktivet om leksakers säkerhet får leksakerna inte innehålla några av de farliga ämnen eller preparat som anges i rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen(4) eller i rådets direktiv 88/378/EEG av den 3 maj 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet(5) i mängder som kan medföra hälsorisker för de barn som använder leksakerna. I själva direktivet om leksakers säkerhet fastställs gränsvärden för biotillgängligheten till följd av användning av leksaker.

När det gäller standardisering har kommissionen givit Europeiska standardiseringsorganisationen (CEN) i uppdrag att utarbeta tre europeiska standarder för riskerna med organiska kemiska föreningar i

leksaker. Detta standardiseringsarbete omfattar flera olika ämnen, bland annat två bromerade flamskyddsmedel, nämligen oktabromdifenyleter och pentabromdifenyleter (pentaBDE). Europeiska standardiseringsorganisationen kommer att utarbeta en metod för att spåra förekomsten av dessa ämnen i leksaker.

(1) EGT L 84, 5.4.1993.

(2) EGT C 154 E, 29.5.2001.

(3) EGT L 220, 30.8.1993.

(4) EGT P 196, 16.8.1967.

(5) EGT L 187, 16.7.1988.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0417/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: Dvärgbandmasken och den fria rörligheten för djur inom unionen

I ett svar (fråga E-3988/00(1)) till undertecknad angående möjligheten för Sverige att få en särställning i ovannämnda fråga skriver kommissionen att så kan vara möjligt. I artikel 8 i kommissionens förslag föreskrivs det att en medlemsstat kan begära tilläggsgarantier om situationen motiverar detta. Sveriges anhållan om särställning ska behandlas med denna artikel som grund, men kommissionen ger inget svar huruvida man anser att Sverige bör få en särställning utifrån det faktum att avmaskningskravet är av yttersta vikt för att hålla dvärgbandmasken utanför Sverige.

I Aftonbladet av den 20 januari 2002 uttalar sig Sveriges jordbruksminister Margareta Winberg att det är trögt att få igenom en svensk särställning om avmaskningskrav för djur som kommer till Sverige.

Vad anser egentligen kommissionen? Kan Sverige få en särställning vad gäller avmaskningskravet på djur? Ja eller nej?

(1) EGT C 174 E, 19.6.2001, s. 209.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(4 april 2002)

I svaret på den skriftliga frågan E-3988/00(1) preciserade kommissionen att problemet med dvärgbandmask (Echinococcus multilocularis) i samband med att hundar och katter förs till Sverige skulle kunna lösas om Sverige utnyttjar de möjligheter som erbjuds i artikel 8 i förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid förflyttningar av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte(2).

Parlamentet har för övrigt ansett att bestämmelserna i denna artikel ger de tre berörda medlemsstaterna (Irland, Förenade kungariket och Sverige) tillräckliga garantier. Ingen ändring av denna punkt föreslogs vid parlamentets plenarsammanträde den 2 och 3 maj 2001.

Kommissionen anser vanligen att man inte behöver fastställa något undantag för en allmän regel, särskilt när det handlar om frågor som gäller förflyttningar mellan medlemsstater, förutom det när det gäller vissa principer. Principerna i ovan nämnda artikel 8 är just sådana. På detta sätt undviker man flerdubbling av särskilda åtgärder som inte är tillräckligt motiverade.

När det gäller dvärgbandmask anser kommissionen att den oro som Sverige liksom Irland och Förenade kungariket känner är helt motiverad och att det inte finns några hinder för att anta särbestämmelser (avmaskningskrav) för katter och hundar som förs till dessa tre medlemsstater.

Förfarandets längd bör inte medföra särskilda svårigheter, eftersom det fastställs tydligt att de berörda medlemsstaterna får, i väntan på att dessa ytterligare garantier antas, tillämpa egna bestämmelser som är förenliga med bestämmelserna i EG-fördraget och särskilt med artiklarna 2830.

(1) EGT C 174 E, 19.6.2001.

(2) EGT C 29 E, 30.1.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0325/02

från Rosemarie Müller (PSE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Noni-juice och förordningen om nya livsmedel

Ett företag i Tyskland säljer Noni-juice via Internet. Det tyska förbundsinstitutet för konsumentskydd och veterinärmedicin (Bundesinstitut für gesundheitlichen Verbraucherschutz und Veterinärmedizin, BgVV) förbjöd Noni den 13 februari 2001 med motiveringen att Noni-saft omfattas av förordningen om nya livsmedel. Noni-juice har varit känt i Franska Polynesien i flera århundraden och också länge exporterats därifrån i stora mängder. Om man alltså utgår från att Franska Polynesien, som hört till EU i flera år, även före förordningen om nya livsmedel trädde i kraft har exporterat Noni-frukt i nämnvärt omfång till andra EU-länder, så vill jag fråga kommissionen om följande: Skall Noni faktiskt klassificeras som ett nytt livsmedel eftersom den redan under lång tid exporterats i nämnvärt omfång, eller skall Noni kanske snarare klassificeras som ett läkemedel, om producenten försett etiketten med hälsoupplysningar?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 mars 2002)

De franska territorierna i Stilla havet hör inte till EU. Enligt de uppgifter som kommissionen fått från medlemsstaterna framgår det att Morinda citrifolia först fördes in i EU som Noni-juice från och med 1998, dvs. efter det att Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 av den 27 januari 1997 om nya livsmedel och livsmedelsingredienser(1) trätt i kraft den 15 maj 1997.

Noni-juice är således ett nytt livsmedel enligt förordning (EG) nr 258/97, och det får endast släppas ut på marknaden som livsmedel efter det att det har godkänts i enlighet med förordningen. En ansökan om godkännande håller för närvarande på att behandlas.

(1) EGT L 43, 14.2.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0656/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(1 mars 2002)

Ämne: Presumtiv definition av mervärdesskatten för små och medelstora företag i Grekland

I artikel 6 i lag 2753/99 fastställs att de små och medelstora företagen för varje period på tre år som företaget verkat, från och med 1999 och därefter, skall jämföra sina bruttointäkter med summan av intäkter utanför räkenskaperna. Om bruttointäkterna är mindre skall moms betalas på grundval av denna skillnad.

Företrädarna för de små och medelstora företagen i Grekland anser att denna bestämmelse är orättvis eftersom de inte bara påläggs retroaktiv moms utan också krävs på denna moms för försäljning som baseras på presumtiv definition.

Vilken hållning intar kommissionen till detta? Anser kommissionen att det faktiskt rör sig om en presumtiv definition av momsen? Anser kommissionen att en sådan här definition är förenlig med gemenskapens lagstiftning?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Bolkestein

(22 mars 2002)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-0151/02 ställd av Folias under frågetiden vid parlamentets möte i Mars 2002(1).

(1) Skriftligt svar av den 12.3.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0206/02

från Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2002)

Ämne: Betalningar ur gemenskapens andra stödram

Som känt upphörde tidsfristen för utbetalningarna inom programmen för den andra gemenskapsstödramen den 31 december 2001.

Skulle Europeiska kommissionen kunna presentera en detaljerad tabell över sammanlagda åtaganden och eventuella frigjorda åtaganden för var och en av strukturfonderna och enligt förverkligade operativa program samt ange de övriga belopp som kommer att utbetalas till Grekland som anslag för de här programmen?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(28 februari 2002)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans skriftliga fråga E-3001/01(1).

(1) Se s. 54.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0166/02

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Genomförande av direktiv 90/314/EEG om paketresor

Skulle kommissionen kunna upplysa mig om när Grekland har införlivat direktiv 90/314/EEG(1) om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang i sin lagstiftning och i vilken mån landet genomför direktivet på ett korrekt sätt?

(1) EGT L 158, 23.6.1990, s. 59.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(5 mars 2002)

Rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang(1) införlivades i den grekiska lagstiftningen genom presidentdekret nr 339/96. Efter att ha granskat denna lagstiftning ansåg kommissionen att de bestämmelser som genomför artikel 7 i direktivet är bristfälliga, eftersom de undantar sjötransportföretag från skyldigheten att i händelse av obestånd ha en finansiell säkerhet för återbetalning av erlagda belopp och hemtransport av resenärerna. På grund av detta inledde kommissionen ett överträdelseförfarande mot Grekland och väckte talan vid EG-domstolen (mål C-467/99). Eftersom Grekland genom antagandet av presidentdekret nr 129/2000 ändrat sin lagstiftning i enlighet med kommissionens förslag, har kommissionen dragit tillbaka sin talan.

För närvarande har kommissionen inga andra uppgifter om detta.

(1) EGT L 158, 23.6.1990.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0043/02 från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till kommissionen. ESF och utbildning i minoritetsspråk.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 147 E , 20/06/2002 s. 0234 - 0234



SKRIFTLIG FRÅGA E-0043/02 från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till kommissionen (23 januari 2002) Ämne: ESF och utbildning i minoritetsspråk Kan kommissionen uppge hur mycket Europeiska socialfonden ger ut på utbildning i minoritetsspråk i hela EU? Kan kommissionen redovisa beloppen för varje medlemsstat och minoritetsspråk, i synnerhet vad beträffar Spanien? Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar (22 februari 2002) Kommissionen har inte de uppgifter som parlamentsledamoten frågar efter, varken beträffande vilka språk som används eller vilka språk som det undervisas i inom de program som finansieras av Europeiska socialfonden (ESF). När det gäller utbildning i språk kan man endast få medel ur socialfonden om detta bidrar till att förbättra möjligheterna till anställning för de personer som berörs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0217/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Angola

Beträffande Angola, kan kommissionen sammanställa en rapport över de projekt som godkänts för finansiering ur unionens budget år 2001, och ange vilket belopp investeringarna för detta år totalt uppgår till?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 och E-0228/02ingivet av Nielson för kommissionen

(25 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0116/02

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2002)

Ämne: TV3 Televisió de Catalunya (katalanska televisionen) i Frankrike

Enligt direktiv 89/552/EEG(1) om gränsöverskridande television är det helt lagligt att en medlemsstats TV-kanaler sänds även i övriga medlemsstater.

TV3 Televisió de Catalunya sänder i södra Frankrike och ger därmed de invånare i denna region som talar katalanska möjlighet att se TV-program på detta språk. Därigenom främjas kunskaperna i ett av de språk som utgör en del av EU:s kulturarv.

Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta när det gäller beslutet från Frankrikes styrelse för audiovisuella frågor att tvinga TV3 Televisió de Catalunya att upphöra med dessa sändningar, eftersom de anses vara olagliga i Frankrike?

(1) EGT L 298, 17.10.1989, s. 23.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(22 mars 2002)

I direktivet om television utan gränser (rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997(1)) föreskrivs att medlemsstaterna inom sina territorier skall säkerställa fri mottagning av TV-sändningar från andra medlemsstater (artikel 2a.1).

Direktivet bygger på en av de fyra grundläggande friheterna som föreskrivs i EG-fördraget (friheten att tillhandahålla tjänster artikel 49) och överensstämmer med stadgan om de grundläggande rättigheterna, och speciellt då artikel 22, som parlamentsledamoten hänvisar till.

När det gäller den aktuella frågan vet kommissionen ingenting om de händelser som parlamentsledamoten tar upp, men man kommer att begära information från de franska myndigheterna för att kunna utreda ärendet ordentligt.

(1) EGT L 202, 30.7.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0480/02

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(14 februari 2002)

Ämne: Behandlingen av levande boskap som exporteras till Mellanöstern och Nordafrika

EU exporterar ungefär 300 000 levande kreatur till Mellanöstern och Nordafrika årligen. De huvudsakliga exportländerna är Tyskland, Irland, Frankrike och Nederländerna. Varje år betalas 60100 miljoner euro i stöd (exportbidrag) till handlare som exporterar levande boskap från EU till dessa länder.

I november 2001 röstade Europaparlamentet om ett avskaffande av långa transporter av djur som skall slaktas och gödas ytterligare. Parlamentet röstade också för ett avskaffande av bidragsstöd för transporter av levande boskap till Mellanöstern.

Kan kommissionen nu ge försäkringar om att den avser att ändra EU:s lagstiftning om djurtransporter så att denna tar hänsyn till parlamentets ståndpunkt att export av levande djur bör stoppas?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(12 mars 2002)

Kommissionen är medveten om klagomål från djurskyddsorganisationer rörande dålig behandling av djur under transporter, särskilt efter det att djuren ankommit till länder utanför gemenskapen.

I rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991 fastställs en rad bestämmelser om skydd av djur vid transport(1), och kommissionens förordning (EG) nr 615/98 av den 18 mars 1998(2) kopplar samman villkoren för exportbidrag med uppfyllelsen av dessa bestämmelser. Medlemsstaterna har haft mycket svårt att genomföra den nuvarande EU-lagstiftningen. Kommissionen delar de flesta av parlamentets synpunkter i denna fråga och anser att ett bättre genomförande är av avgörande betydelse för att förbättra den nuvarande situationen.

Ett nytt yttrande från Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande väntas under mars 2002. I denna rapport görs en omfattande vetenskaplig genomgång av frågor som rör djurtransporter. Man har särskilt tittat på de nuvarande definitionerna av transporttider och beläggningsgrad och hur de kan förbättras. Kommissionen har redan åtagit sig att under första halvåret lägga fram ytterligare lagstiftningsförslag på grundval av rapporten.

När det gäller exportbidrag anser kommissionen att den rätta balansen måste hittas mellan de olika aspekterna av denna mycket komplicerade fråga. Det skulle inte vara lämpligt att ta bort exportbidragen för levande nötkreatur enbart för att överlåta exporten av nötkreatur till andra exporterande länder. De länder som av tradition importerar nötkreatur skulle inte övergå till att importera kött. Att ta bort exportbidragen skulle utgöra en alltför hård åtgärd för nötköttssektorn som helhet och för de producenter som i högsta grad är beroende av export. Kommissionen håller emellertid på att undersöka möjligheten att införa strängare djurskyddsbestämmelser för transport av djur samt strängare krav och kontroller för beviljande av exportbidrag.

(1) EGT L 340, 11.12.1991.

(2) EGT L 82, 19.3.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3687/01

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(16 januari 2002)

Ämne: Gemenskapsfinansiering av en naturgasanläggning vid El Ferrol i Spanien

Bolaget Reganosa stöder ett projekt för att bygga en naturgasanläggning i Punta Promontoiro, på insidan av den smala Ferrolbukten (Ría de Ferrol) i Spanien. Det är ett stort projekt som skulle innebära byggnation av fyra tankar på vardera 150 000 kubikmeter. och dessutom skulle man varje år ta emot över 40 metantankfartyg (med måtten 280 x 42 x 12-13 meter).

Bolaget Reganosa finansieras av Galiciens regionala regering och av bolagen Unión Fenosa, Endesa och Mugardesa de Energía.

Projektet har mött kraftigt lokalt motstånd och har även förkastats av kommunstyrelsen i El Ferrol. Olika medborgarorganisationer har inkommit med klagomål till kommissionens generaldirektorat för miljö respektive transport och energi, eftersom denna industriella utveckling skulle innebära stora risker för området. Kommunstyrelsen i El Ferrol anser att anläggningen i stället skulle kunna ingå i det i komplex utanför hamnen som planerats för El Ferrol (vilket också var det alternativ som först föreslogs). Det alternativ som nu valts är ett tättbefolkat område som endast ligger en kilometer från tätorterna Mugardos och El Ferrol. Placeringen innebär att anläggningen verkligen skulle fungera som en fälla om det skulle inträffa några olyckor: förflyttningar skulle i praktiken vara omöjliga och metantankfartygen skulle endast kunna lägga ut vid högvatten. Intill den föreslagna platsen för naturgasanläggningen finns dessutom redan anläggningar (bränsletankar, krigsfartyg och militärförråd) som skulle kunna innebära en dominoeffekt om en olycka inträffade, med oförutsägbara följder.

Har det ingått eller ingår det någon form av gemenskapsfinansiering i detta projekt? Har kommissionen tagit emot någon förfrågan om gemenskapsfinansiering? Om svaret är ja, vilket belopp äskades och från vilken gemenskapsfond?

Kompletterande svarfrån Michel Barnier på kommissionens vägnar

(10 juni 2002)

Under programperioden 19941999 beviljades ingen samfinansiering från strukturfonderna till den anläggning som frågan berör. När det gäller den nuvarande perioden, 20002006, har de spanska myndigheterna meddelat kommissionen att de för närvarande inte har för avsikt att ansöka om samfinansiering för projektet.

De spanska myndigheterna har i dagsläget inte lämnat in någon begäran om samfinansiering.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3307/01

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(28 november 2001)

Ämne: Rekommendation om pälsdjursuppfödning

Sedan den 22 december 2000 finns det en rekommendation om pälsdjursuppfödning (T-AP(96) 19).

1. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit sedan dess?

2. Har kommissionen lagt fram något förslag om en rättsligt bindande bestämmelse om pälsdjursuppfödning? Om ja, vilket? Om nej, när planerar man att lägga fram ett sådant?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(24 januari 2002)

De huvudsakliga principerna för skydd av djur i animalieproduktion, inklusive pälsdjursuppfödning, fastställs i rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998(1).

Som parlamentsledamoten påpekar antog Ständiga kommittén inom Europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur en rekommendation angående pälsdjursuppfödning som trädde i kraft i december 1999. Kommissionen och medlemsstaterna deltog i arbetet med att utforma och anta rekommendationerna.

Genom rådets direktiv 98/58/EG skapas, om så behövs för att säkerställa en enhetlig tillämpning av konventionen inom EU, en juridisk grund för gemenskapsåtgärder som hänförs till konventionen eller rekommendationer som görs med hänvisning till denna.

Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande antog den 13 december 2001 ett yttrande angående djurens välbefinnande inom pälsdjursuppfödningen. Yttrandet kan konsulteras på denna webbsida: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scah/outcome_en.html.

Kommissionen kommer att analysera yttrandet och göra en bedömning av huruvida det finns behov av att lägga fram ett förslag i frågan till rådet.

(1) EGT L 221, 8.8.1998.