SKRIFTLIG FRÅGA P-0594/98 från Luigi Florio (PPE) till kommissionen (23 februari 1998)

Ämne: Risk för radioaktiv strålning för de europeiska medborgarna

Europeiska unionen ämnar delta med 100 miljoner ecu i finansieringen av den nya ¨sarkofagen¨ i Tjernobyl som totalt kommer att kosta ca 650 miljoner ecu och som bör utgöra en säkerhetsgaranti för naturen och människan, vilket det nuvarande skyddshöljet inte gör.

Har kommissionen någonsin på vetenskapliga grunder försökt undersöka sambandet mellan det, att cancersjukdomarna ökar i Europa, och katastrofen vid kärnkraftverket i Tjernobyl?

Anser kommissionen inte att det är tillbörligt och motiverat att lägga fram ett förslag till ett europeiskt program för att skydda medborgarna mot faror om de eventuellt blir smittade med strålning från gamla och nya anläggningar?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit sedan 1986 för att säkerställa att den europeiska befolkningen bättre klarar av att skydda sig om det inträffar en ny olycka än vad den gjorde under olyckan i Tjernobyl?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (24 mars 1998)

Efter Tjernobylolyckan inledde kommissionen en epidemiologisk undersökning av förekomsten av leukemi hos barn i Europa, särskilt med avseende på denna olycka. Undersökningen påbörjades i oktober 1988. En expertgrupp sammankallades också för att bedöma sannolikheten av att strålningen kommer att få hälsoeffekter i gemenskapen. I sin slutliga rapport (EUR 12551, 1990) lade gruppen fram slutsatsen att leukemi hos barn var den enda hälsorisk som realistiskt sett borde behöva beaktas. En undersökning som då höll på att genomföras, ¨European childhood leukaemia incidence study¨ (ECLIS), utvidgades till att omfatta alla medlemsstater och de centraleuropeiska länder där det fanns tillförlitliga data om förekomsten av cancer hos barn. Denna epidemiologiska undersökning pågår fortfarande.

I början av 1990-talet konstaterades en oväntad ökning av sköldkörtelcancer hos barn i Vitryssland och Ukraina. Kommissionen skickade en expertgrupp till Vitryssland som skulle undersöka den rapporterade ökningen och offentliggjorde under 1993 en rapport i vilken ökningen bekräftades (EUR 15248). Det inleddes omedelbart två projekt för samarbete med forskare från Vitryssland, Ryssland och Ukraina på området för diagnosmetoder och behandling av patienter och dessa projekt bedrivs fortfarande. Humanitärt (Echo) och tekniskt (Tacis) bistånd har lämnats.

Kommissionen anser att det inte kan fastställas att radioaktivitet efter olyckan fått hälsoeffekter i gemenskapen. I vissa dokument som offentliggjorts anges dock att regionala ökningar av leukemi hos barn förekommit. På grund av det mycket begränsade antalet fall är det inte möjligt att dra några slutsatser om orsakssamband. ¨The International Agency for Research on Cancer¨ (IARC) har informerat kommissionen om att det för närvarande inte finns några vetenskapliga bevis för att det skett någon sådan ökning i gemenskapen av cancer som kan relateras till kärnkraftsolyckan i Tjernobyl.

När det gäller tidigare och ny radioaktiv nedsmittning av miljön har medlemsstaterna genom artikel 35 i Euratomfördraget alltid varit ålagda att inrätta de anläggningar som behövs för en fortlöpande kontroll av radioaktivitetsnivån och för kontroll av iakttagandet av gemenskapens grundläggande säkerhetsnormer genom vilka arbetstagarnas och allmänhetens hälsa skall skyddas mot de risker som följer av joniserande strålning. Kommissionen har dessutom befogenhet att kontrollera driften av dessa anläggningar och deras effektivitet. Enligt artikel 36 i Euratomfördraget skall resultaten av kontrollåtgärderna regelbundet meddelas kommissionen som i sin tur regelbundet skall offentliggöra rapporter om nedsmittningsnivåerna. De grundläggande säkerhetsnormerna i förhållande till vilka dessa nivåer måste bedömas antogs för första gången 1959 och har sedan omarbetats vid ett flertal tillfällen med hänsyn till utvecklingen av vetenskaplig kunskap. Normerna omarbetades senast 1996 (Rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 ((EGT L 159, 29.6.1996. ))). Enligt resultaten garanteras befolkningen genom det nuvarande systemet ett skydd mot strålning. Kontrollen av att de befintliga bestämmelserna efterlevs kommer att fortsätta och det är inte motiverat att som föreslagits införa något ytterligare europeiskt program.

Efter Tjernobylolyckan har viktiga steg tagits för att säkerställa att det finns lämpliga metoder för att skydda allmänheten vid eventuella allvarliga olyckor i framtiden. Åtgärderna omfattar metoder för snabbt utbyte av information mellan medlemsstaterna och kommissionen (rådets beslut 87/600/Euratom av den 14 december 1987 ((EGT L 371, 30.12.1987. ))), förutfastställda gränser för radioaktiv nedsmittning av livsmedel vilka snabbt kan sättas i kraft om så krävs och senare justeras med hänsyn till den särskilda situationen (rådets förordning 87/3954/Euratom av den 22 december 1987 ((EGT L 371, 30.12.1987. ))) samt information till allmänheten (direktiv 89/618/Euratom av den 27 november 1989 ((EGT L 357, 7.12.1989. ))). Dessutom fastställs i de grundläggande säkerhetsnormerna från 1996 mycket mer detaljerat vilka åtgärder medlemsstaterna skall vidta vid eventuella olyckor i framtiden.

Ett antal projekt på detta område inleddes också inom ramen för forskningsprojektet för strålskydd. Främst kan nämnas att ungefär 20 länder i Öst- och Västeuropa nu deltar i utvecklingen av ett on-line-system för stöd vid beslutsfattande vid fjärrhantering av katastrofer (RODOS). Systemet håller nu på att införas vid centra för kärnenergiolyckor i flera länder för förberedande användning. En vidare spridning och användning av RODOS kommer att främja mer harmoniserade och effektiva omedelbara åtgärder vid framtida olyckor som kan få effekter i Europa.

En arbetsgrupp för extern krisberedskap (OSEP) upprättades 1995 inom kommissionen. Denna grupp skall inte bara samordna och förbättra krisberedskapen i Östeuropa utan även förbättra systemen för informationsutbyte inom Östeuropa samt mellan de östeuropeiska länderna och gemenskapen för att det skall bli möjligt att snabbt reagera vid eventuella olyckor i framtiden. Med hjälp av medel från Tacis, Phare och Echo har minst tio projekt inletts för att dessa mål skall kunna uppnås och andra projekt förbereds.