ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3337/97 från David Hallam (PSE) till kommissionen (22 oktober 1997)

Ämne: Utbetalning av lagstadgad moderskapspenning och 16-veckorsregeln i Förenade kungariket

Är kommissionen medveten om att enligt bestämmelser i Förenade kungariket är en kvinna som före 16:e veckan av graviditeten byter från ett arbete till ett annat inte berättigad till lagstadgad moderskapspenning, vare sig från den forna eller nya arbetsgivaren? Om hon däremot hade varit gravid i 25:e veckan när hon började en ny tjänst skulle hennes forna arbetsgivare ha varit betalningsskyldig och om hon blivit gravid samma dag hon började en ny tjänst, skulle hennes nya arbetsgivare ha varit betalningsskyldig, med rätt till återbetalning från det statliga sociala försäkringssystemet.

Anser inte kommissionen att detta är en grovt orättfärdig situation, i synnerhet när den drabbar kvinnor vars lön utgör familjens huvudsakliga inkomstkälla och som inte haft några avbrott i sin anställning?

Anser kommissionen det vara korrekt att om arbetsgivaren enligt europeisk lag inte har rätt att låta sin bedömning om att anställa eller inte påverkas negativt av att kvinnan är gravid (fallet Dekker) så skall en kvinnlig anställd tvingas till ett läge där hon måste tacka nej till ett arbete, enbart för att hon inte har rätt till lagdstadgad moderskapspenning på 90 procent under sex veckor?

I domen från Europeiska gemenskapernas domstol i fallet Dekker (C-177/88) kan graviditet, som generaladvokat Darmon så träffande beskrev det, aldrig angå någon mer än kvinnan: att ta en graviditet med i beräkningen för att rättfärdiga att man nekar henne anställning är därför, av naturliga skäl, diskriminering direkt relaterad till kön. Kan kommissionen hålla med om att det är lika diskriminerande för en kvinna att tvingas tacka nej till en anställning på grund av graviditet?

I Förenade kungariket är grundskyddet för kvinnor som inte är berättigade till lagstadgad moderskapspenning 52,50 brittiska pund i veckan under 12 veckor. I ljuset av EG-domstolens domslut i fallet Gillespie att direktivet om lika lön varken ställer krav på full ersättning eller fastlägger kriterier för ersättningens storlek, förutsatt att summan inte är så låg att den utgör ett hot mot syftet med föräldraledighet, kan då inte kommissionen instämma i att den grundläggande ekonomiska tryggheten i Förenade kungariket för kvinnor som blir offer för 16-veckorsregeln, är så liten att den kan utgöra ett hot mot syftet med föräldraledighet, framför allt för kvinnor vars lön utgör familjens huvudsakliga inkomstkälla?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (21 november 1997)

Parlamentsledamotens fråga gäller en komplicerad nationell lagstiftning, och det görs gällande att den inte överensstämmer med en grundläggande princip i gemenskapslagstiftningen. För att kunna ge ett bestämt svar har vi kontaktat de brittiska myndigheterna så att de kan klargöra exakt vilka effekter den brittiska lagstiftningen har på den situation som parlamentsledamoten beskriver.

Så snart information föreligger, kommer kommissionen att ge ett fullständigt svar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3427/97 från Konstantinos Hatzidakis (PPE) till kommissionen (21 oktober 1997)

Ämne: Överföring av medel från sociala program som ingår i den grekiska gemenskapsstödramen till andra områden

Nyligen anhöll den grekiska regeringen hos kommissionen om att få överföra resurser som beviljats för program och åtgärder inom Europeiska socialfonden - vars genomföranden är ytterst försenade - till andra områden inom gemenskapsstödramen där resurserna utnyttjas på ett mera effektivt sätt.

Jag önskar - mot bakgrund av att de här medlen är avsedda för åtgärder i anslutning till utbildning, grundläggande yrkesutbildning, vidareutbildning och främjande av sysselsättning samt åtgärder för att hindra människor från att bli utestängda från arbetsmarknaden, det vill säga avser känsliga områden inom socialpolitiken, samtidigt som de rör frågor som prioriteras och betraktas som grundläggande i Europeiska unionens politik för att främja sysselsättningen och den sociala sektorn inom unionen - fråga kommissionen hur den tänker bemöta denna anhållan från den grekiska regeringen, vilka orsakerna till överföringen av pengar är och hur stora nedskärningar det sist och slutligen handlar om?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (24 november 1997)

Huvudorsaken till att den grekiska regeringen, inom ramen för halvtidsöversynen av gemenskapsstödram II, nyligen anhöll om överföring av resurser från Europeiska socialfonden (ESF) till andra fonder, var den ringa utnyttjandegraden när det gäller operationer med mänskliga resurser.

Den 10 oktober 1997 hölls i Aten ett möte i den rådgivande kommittén för mänskliga resurser i gemenskapsstödramen 1994-1999 för Grekland. På detta möte övervägdes nya förslag som framlagts i samband med halvtidsöversynen av åtgärderna gällande mänskliga resurser. De grekiska myndigheterna försäkrade att de har för avsikt att förbättra och påskynda genomförandet. I detta sammanhang förväntas det vara till hjälp att ett antal viktiga åtgärder har vidtagits under tiden, framför allt skapandet av en nationell ackrediteringsstruktur. Allmän enighet rådde om att det på detta stadium inte är nödvändigt att ändra fördelningen av medel när det gäller programmen för mänskliga resurser. Man kom också överens om att övervakningen av genomförandet av de ESF-samfinansierade åtgärderna i Grekland kommer att stärkas för att underbygga det snabba och effektiva användandet av belopp som tilldelas enligt ESF.

Övervakningskommittén för gemenskapsstödramen beslutade vid sitt möte den 30-31 oktober 1997 att det stöd som beviljats när det gäller programmen för mänskliga resurser inte skall ändras på detta stadium. Framstegen i de operationella programmen enligt gemenskapsstödramen kommer åter att granskas inom ramen för halvtidsöversynen av gemenskapsstödramen för Grekland under första halvåret 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3030/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Mänskliga rättigheter

I samband med ¨Europeiska unionen och den yttre dimensionen i politiken för mänskliga rättigheter¨ (ESK 474/97) ((EGT C 206, 7.7.1997, s. 117. )),

ombeds kommissionen att i tilläggsprotokollet till EU-fördraget lägga till vissa särskilda bestämmelser rörande de mänskliga rättigheterna.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3029/97 och E-3030/97 ingivna av Hans Van den Broek för kommissionens (17 oktober 1997)

Kommissionen gör parlamentsledamöterna uppmärksamma på att den sedan länge är engagerad i att genomföra en enhetlig strategi för de mänskliga rättigheterna, särskilt vad gäller de aspekter som parlamentsledamöterna tar upp.

1991 riktade kommissionen ett meddelande till rådet i syfte att få ett förhandlingsmandat i vilket villkoren för gemenskapens anslutning till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna anges. Detta initiativ, som aktivt stöddes av parlamentet, föranledde rådet att i april 1994 begära domstolens yttrande om huruvida anslutningen till denna konvention var förenlig med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Den 28 mars 1996 avgav domstolen sitt yttrande enligt vilket gemenskapen, på gemenskapsrättens nuvarande stadium, saknar behörighet att ansluta sig till europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. I motiveringen till yttrandet anger domstolen att en sådan förändring, vars institutionella följder skulle vara av grundläggande art, har konstitutionell betydelse och följaktligen är av sådant slag att den överskrider gränserna för artikel 235 och endast kan genomföras genom att fördraget ändras.

Efter att denna möjlighet prövats enades regeringskonferensen om att i Amsterdamfördraget lägga till en punkt 1 i artikel F i Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen enligt vilken ¨Unionen bygger på principerna om frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen, vilka är gemensamma för medlemsstaterna.¨. Denna artikel läggs till artikel F.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen enligt vilken unionen skall respektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

Dessutom har ny artikel F.1 lagts till i Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen och en ny artikel 236 i EG-fördraget om åtgärder som skall vidtas om en medlemsstat bryter mot de principer som unionen är grundad på.

Enligt den nya artikel 6a kan rådet vidta lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3447/97 från Klaus-Heiner Lehne (PPE) till kommissionen (31 oktober 1997)

Ämne: Europeiska unionens deltagande vad gäller det internationella centret för vetenskap och teknik (ISTC) i Moskva

I sitt svar på min fråga nr E-2557/97 ((EGT C 76, 11.3.1998, s. 126. )) framför kommissionen att man vad gäller den fortsatta anställningen av medarbetarna vid ISTC kommer att utarbeta ett nytt budgeträttsligt grundval.

Hur kommer detta nya budgeträttsliga grundval att se ut, och hur kommer det ekonomiska ansvaret för anställningsvillkoren konkret att utformas?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (19 november 1997)

Kommissionen tillhandahåller för närvarande fem anställda vid det internationella centret för vetenskap och teknik (ISTC). Dessa personer har kontrakterats genom det europeiska samarbetsorganet. Som en tillfällig åtgärd har kontrakten, som löper ut vid slutet av 1997, nyligen förlängts till den 30 april 1998 för två av de anställda.

Samtliga fem tjänstemän, vars tjänster även fortsättningsvis kommer att finansieras inom ramen för Tacis-programmet, kommer att anställas på ny avtalsmässig grundval allt eftersom deras nuvarande avtal löper ut. Detta kommer att ordnas genom ISTC:s sekretariat, på samma sätt som för den personal som tillhandahålls av USA. Personalens anställningsvillkor kommer inom denna avtalsram att omförhandlas i varje särskilt fall.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3186/97 från Eva Kjer Hansen (ELDR) till kommissionen (9 oktober 1997)

Ämne: Administrationen för kommissionens sjukkassa

Kan kommissionen bekräfta uppgifterna i artikeln i den danska tidningen BT av den 19 september 1997, enligt vilken kommissionen har 130 anställda inom den interna sjukkassans administration?

Kan kommissionen lägga fram en organisationsplan över de anställda inom sjukkassans administration?

Hur kommenterar kommissionen uppgifterna om att samma administration skulle kunna skötas av 20 personer inom den privata sektorn?

Kommer kommissionen att infordra anbud avseende dessa tjänster?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (21 november 1997)

Gemenskapens sjukförsäkringssystem inrättades genom artikel 72 i tjänsteföreskrifterna och omfattar Ekonomiska och sociala kommittén, kommissionen, EG-domstolen, revisionsrätten, parlamentet, Regionkommittén, ombudsmannaämbetet, EG:s fusionsforskningsanläggning (Joint European Torus), Europeiska centrumet för utveckling av yrkesutbildning, Europeiska fonden för förbättring av arbets- och levnadsvillkor, Europeiska yrkesutbildningsstiftelsen, Europeiska läkemedelsmyndigheten, Europeiska miljöbyrån, Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken och mönster), Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk, Översättningscentrum för Europeiska unionens organ samt Gemenskapens växtsortsmyndighet.

Sammantaget omfattas ca 77 000 personer i ett hundratal länder av sjukförsäkringssystemet.

Sjukförsäkringsenheten har även hand om lärarna på Europaskolorna och Europeiska universitetsinstitutet i Florens.

Tjänstemännen vid enheten IX.B.5 som handlägger sjukförsäkringsärenden fördelar sig på följande sätt:

Tjänstekategori A: 4 Tjänstekategori B: 26 Tjänstekategori C: 79 Tjänstekategori D: 1

En översikt över enhetens organisation, där de personer inte är med som sysslar med skador och olycksfall i arbetet, kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat. Det bör påpekas att vissa personer handlägger både sjukförsäkring och skador och olycksfall i arbetet.

De siffror som parlamentsledamoten hänvisar till tycks inte finnas med i den rapport där revisionsrätten har gjort ungefärliga jämförelser med nationella sjukförsäkringssystem. Det är självklart att sådana jämförelser är svåra att göra, eftersom ett nationellt sjukförsäkringssystem är enspråkigt, endast omfattar ett land och en valuta och därför har blir betydligt billigare.

Kommissionen har dock tagit till sig revisionsrättens anmärkningar om möjligheten att minska de administrativa kostnaderna och en interinstitutionell grupp håller på att analysera denna fråga.

Med tanke på revisionsrättens rapport, som för övrigt inte nämner möjligheten att vända sig till den privata sektorn, har kommissionen inte för avsikt att begära in anbud externt för att administrera gemenskapens sjukförsäkringssystem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3006/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Farligt avfall i en före detta lagerlokal tillhörande kemiföretaget Zucchet i Rom

Den 9 december 1996 beslöt Roms kommun att ge order om utrymning av allt det avfall som fortfarande fanns i det italienska kemiföretaget Zucchets före detta lagerlokal och laboratorium i Rom, på via Pian Due Torri (Maglianaområdet).

I detta område som ligger intill floden Tibern med en sportanläggning och några bostadshus har man funnit hundratals metalldunkar, kärl och säckar som innehåller oidentifierade ämnen.

Ingen har dock brytt sig om att lyda denna order och avfallet finns fortfarande kvar i den före detta lagerlokalen, trots den lokala hälsovårdsmyndigheten Rm D:s oroväckande rapporter som visar på nödvändigheten av att identifiera avfallet.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta svara på

- om dessa förhållanden inte innebär en kränkning av direktiv 96/61/EG ((EGT L 257, 10.10.1996, s. 26.)) om integrerat förebyggande av föroreningar, i synnerhet artikel 3 punkt f, i vilken fastställs att medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att alla industrianläggningar sköts på ett sådant sätt att risker för föroreningar undviks då verksamheten definitivt upphör och att själva platsen återställs på ett tillfredsställande sätt,

- om detta fall inte utgör en kränkning av direktiv 91/689/EEG ((EGT L 377, 31.12.1991, s. 20.)) om farligt avfall,

- om kommissionen tänker vända sig till de italienska myndigheterna för att säkerställa respekt för lagen om det kan bevisas att gemenskapens miljönormer har kränkts?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (11 november 1997)

Parlamentsledamoten nämner att avfall från kemiföretaget Zucchet fortfarande lagras i kärl och säckar som innehåller oidentifierade ämnen, trots förekomsten av en specifik föreskrift av den 9 december 1996.

I direktiv 75/442/EG om avfall, ändrat genom direktiv 91/156/EEG ((EGT L 78, 26.3.1991. )), förbjuds kvarlämnande, dumpning eller okontrollerat bortskaffande av avfall. I direktivet krävs även att medlemsstaterna skall säkerställa att avfall återvinns eller bortskaffas utan fara för människors hälsa och utan att processer eller metoder som kan skada miljön används.

I direktiv 91/689/EEG om farligt avfall ((EGT L 377, 31.12.1991. )) krävs att medlemsstaterna skall säkerställa att det farliga avfallet registreras och identifieras på varje plats där sådant avfall deponeras. I direktivet förbjuds även att man blandar olika kategorier av farligt avfall eller blandar fartligt avfall med andra avfallstyper, ämnen eller material. Under insamling, transport och tillfällig lagring måste avfallet vara ordentligt packat och märkt i enlighet med gällande internationella normer och gemenskapsnormer.

De italienska myndigheterna ansvarar för att ovanstående krav efterlevs och kommissionen kommer att skicka dem ett brev i ärendet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3018/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Skogsbruk

Min fråga gäller yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén om skogsbrukets situation och problem i Europeiska unionen och möjligheter att utveckla skogspolitiken (CES 476/97) ((EGT C 206, 7.7.1997, s. 128. )).

Inom jordbrukspolitiken har nyplantering av skog en grundläggande betydelse eftersom den kan minska effekterna av uttag av mark, som införts med reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, bidra till att lösa problemet med brist på virke inom Europeiska unionen samt skydda miljön.

Kan kommissionen ombesörja att det viktigaste målet för EU:s skogsstrategi blir att säkerställa och förbättra de nödvändiga villkoren för en lönsam och miljövänlig skogsekonomi och -industri samt att utveckla skogssektorns strukturer på landsbygden och den ekonomiska situationen för denna sektor?

Kan kommissionen dessutom säkerställa att unionen använder sina egna finansiella medel för att skydda skogarna och stödja landsbygdsområdena samt för forskning, yrkesutbildning och informationsverksamhet, även genom att erbjuda konsulttjänster? Samordningen inom skogssektorn bör likaledes förbättras.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3017/97 och E-3018/97 ingivna av Franz Fischler för kommissionens (7 november 1997)

Parlamentsledamoten hänvisar till yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén (ESK) om situationen och problemen beträffande skogsskötseln i gemenskapen och möjligheten att utveckla en skogspolitik.

Kommissionen uppskattade högt denna rapport och delar dess inställning i många frågor, särskilt idén om en hållbar skogsförvaltning som även omfattar ekonomiska, miljömässiga och sociala aspekter, men också idén om skogen och skogsindustrin som en källa till sysselsättning och inkomster på landsbygden.

Kommissionen kommer att lägga fram ännu en rapport detta år om tillämpningen av skogsåtgärder inom jordbruket vilken kommer att visa på den ekonomiska, miljömässiga och sociala betydelsen av dessa åtgärder. Gemenskapens åtgärder för skogssektorn redovisas i rapporten från parlamentets utskott för jordbruk och landsbygdens utveckling (A4-0414/96).

Kommissionen kommer i början av 1999 att som svar på parlamentets betänkande om gemenskapens skogsstrategi av den 30 januari 1997 (Thomas-rapporten), lägga fram ett förslag till en europeisk skogsstrategi som bland annat tar hänsyn till målen i Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 slutlig. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3157/97 från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Den rättsliga grunden och budgetposterna B3-4103 och B3-4104

I budgeten för år 1998 har inga anslag beviljats för budgetposterna B3-4103 och B3-4104, det vill säga till åtgärder för att bekämpa fattigdom och till åtgärder till förmån för äldre människor.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att säkerställa en rättslig grund för dessa budgetposter?

Svar avgivet av Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (28 november 1997)

Kommissionen väntar med stort intresse på domarna från domstolen i de pågående målen (C-106/96, C-239/96 och C-240/96) om gemenskapens behörighet att handla när det gäller äldre personer och social utslagning i de fall lagstiftning saknas. Förhandling i mål C-106/96 äger rum den 4 november 1997.

Kommissionen håller på att undersöka de möjligheter som finns genom det nya Amsterdamfördraget, när det har trätt i kraft efter ratificering av de femton medlemsstaterna, för att fullfölja sitt arbete när det gäller äldre och kampen mot social utslagning.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3086/97 från Jessica Larive (ELDR) till kommissionen (19 september 1997)

Ämne: Förslaget till direktiv om fotogen

Kan kommissionen ge svar på följande frågor rörande Europeiska kommissionens förslag till ändring av direktiv 76/769/EEG ((EGT L 262, 27.9.1976, s. 201 )) (fotogen)?

1. Är det föreliggande förslaget om fotogen verkligen en anpassning till den tekniska utvecklingen, så som avses i direktiv 89/678/EEG ((EGT L 398, 30.12.1989, s. 24. )) om ändring av direktiv 76/769/EEG?

2. Har kommissionen genomfört en tillräckligt noggrann undersökning av de faktiska riskerna i samband med denna problematik och av de föreslagna åtgärdernas effektivitet vad gäller minskning av riskerna? Om ja, vad är resultatet av denna undersökning?

3. I vilken mån är kommissionen medveten om att hälsorisken huvudsakligen förorsakas av fotogenlampor som används med otillräckliga säkerhetsåtgärder, och vilka åtgärder har övervägts för att minska denna risk?

4. I vilken mån finner kommissionen det försvarbart att de föreslagna åtgärderna får stora ekonomiska konsekvenser för vissa företag inom Europeiska unionen, när det finns alternativa och effektiva åtgärder med betydligt mindre negativa följder för dessa företag?

Svar avgivet av Martin Bangemann på kommissionens vägnar (14 oktober 1997)

Kommissionen hänvisar ledamöten till sina svar på de skriftliga frågorna E-2302/97 från Caroline Jackson och P-2377/97 från Bryan Cassidy ((EGT C 60, 25.2.1998, s. 122. )), E-2415/97 från Edward T. Kellett Bowman ((EGT C 60, 25.2.1998, s. 130. )) och E-2763/97 från Karla Peijs ((EGT C 102, 3.4.1998, s. 113. )).
SKRIFTLIG FRÅGA P-3090/97 från Lissy Gröner (PSE) till kommissionen (3 oktober 1997)

Ämne: EU-medel som tilldelats förvaltningsområdena Mittel- och Unterfranken

1. Hur stort är det finansiella EU-stöd som har tilldelats Bayern totalt sett och i synnerhet förvaltningsområdena Mittel- och Unterfranken sedan 1995?

2. Inom ramen för vilka projekt och fonder har medel tilldelats dessa områden?

3. Vilka konkreta projekt har genomförts för målgrupperna

- kvinnor,

- ungdomar och

- långtidsarbetslösa,

och hur stora stödbelopp har respektive grupp erhållit?

Kompletterande svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (11 december 1997)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.