SKRIFTLIG FRÅGA E-1228/00

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(14 april 2000)

Ämne: Skatte- och avgiftslättnader i Syditalien

Kommissionen har tillåtit andra medlemsstater, exempelvis Irland, Nederländerna och Portugal, att stödja företag i svaga och eftersatta områden. I Syditalien, i synnerhet på Sicilien, utgör den betungande skattepolitiken ett stort hinder för små och medelstora företags utveckling. Kan kommissionen ange om det är möjligt att i Syditalien:

1. ingripa med skatte- och avgiftslättnader till förmån för företag, i syfte att öka investeringar och sysselsättning?

2. anta arbetslösheten som bedömningsgrund för att tilldela medel från gemenskapen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(9 juni 2000)

Kommissionen godkänner de stöd som en medlemsstat beslutat att bevilja, med hänsyn tagen till EG-fördragets bestämmelser, för att fullfölja vissa mål, som den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning, förverkligandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi, eller utvecklingen av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, främjandet av kultur och bevarandet av kulturarvet. Kommissionen kan genom strukturfonderna bidra till finansieringen av nationella stödåtgärder som den godkänt på förhand.

De åtgärder som syftar till regional utveckling och som en medlemsstat beslutar medge företag i form av skattelättnader och sänkta sociala avgifter för att befrämja en ökning av investeringarna och sysselsättningen kan anses förenliga med EG-fördraget om alla de villkor beaktas, som föreskrivits genom riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål och för sysselsättningsstöd(1), liksom, i förekommande fall, genom kommissionens meddelande om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag(2). I det sistnämnda preciseras i synnerhet att statliga stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i bestämda regioner måste vara proportionerliga och ändamålsenliga för det avsedda målet för att kunna anses som förenliga med den gemensamma marknaden av kommissionen.

Skatteåtgärder eller reduktioner av sociala avgifter som inte är direkt förknippade med initiala investeringar eller nya arbetstillfällen, utan riktar in sig på att reducera ett företags löpande kostnaderer är i princip förbjudna. I undantagsfall kan stöd av detta slag beviljas i regioner som omfattas av undantaget i artikel 87.3 a (tidigare artikel 92) i EG-fördraget. Detta under förutsättning att stöden är berättigade med hänsyn till deras bidrag till regional utveckling, deras karaktär och att deras nivå står i proportion till de nackdelar de siktar till att avhjälpa. Det kommer an på medlemsstaten att visa förekomsten av nackdelar och hur stora dessa är.

Kommissionen beslutade den 1 mars 2000 att södra Italien uppfyller kriterierna för att vara berättigade till undantaget i artikel 87.3 a i EG-fördraget under giltighetstiden för den nya kartan över regionalstödsområdena, det vill säga till och med den 31 december 2006.

Vad strukturfonderna beträffar är arbetslöshetsnivån ett av de kriterier kommissionen använder för att mellan medlemsstaterna fördela de åtagandebemyndiganden som anslagits till mål 1- och mål 3-områden under loppet av perioden 20002006. Arbetslöshetsnivån är dessutom ett av de kriterier som kommissionen använder för att i varje medlemsstat fastställa hur stor del av befolkningen som kan omfattas av mål 2-åtgärder.

(1) EGT C 74, 10.3.1998 och EGT C 334, 12.12.1995.

(2) EGT C 384, 10.12.1998.