SKRIFTLIG FRÅGA P-2821/00

från Cecilia Malmström (ELDR) till kommissionen

(4 september 2000)

Ämne: Försenat avtalsslut för biståndsmedel. Beträffande försenat avtalsslut om biståndsmedel, kontraktsnr AFG/B73020/IB/1999/0282.

Svenska Afghanistankommittén har under ett antal år fått stöd från Europeiska kommissionen för att bedriva biståndsverksamhet i Afghanistan. På begäran av kommissionen gick biståndsorganisationer från ett flertal medlemsstater samman till ett konsortium under 1999 för att kunna söka förnyade biståndsmedel för insatser i Afghanistan. Avtalsslutande organisation gentemot GD Yttre Förbindelser är i detta fall danska DACAAR.

Konsortiet, vars ansökan godkändes den 16 november 1999, blev lovat att avtal om ett belopp på 17,6 miljoner euro skulle slutas före slutet av 1999. Av oklara skäl lyckades inte kommissionen underteckna kontraktet före årsskiftet. Detta medförde av revisionstekniska skäl i sin tur att avtal inte kunde slutas förrän den 17 mars 2000.

Projektet, som redan godkänts av kommissionen, löper under perioden 1 januari 200031 december 2001. Då GD Yttre Förbindelsers regler förhindrar retroaktiv kostnadsföring, innebär kommissionens försenade agerande att Svenska Afghanistankommittén och dess konsortium inte kan få ersättning för de kostnader man haft för projektet under tiden 1 januari17 mars 2000. Konsekvensen är att Svenska Afghanistankommittén blivit tvungen att skära ner sin totala budget för biståndssatsningen, då 2,5 månaders kostnader inte blir ersatta.

Jag anser att kommissionen bör ta sitt ansvar för förseningar som uppstår i administrationen. Givetvis bör konsortiet, där bl a DACAAR och Svenska Afghanistankommittén ingår, därför få ersättning för de kostnader man haft under den del av projekttiden som löpt innan avtalet skrevs under. Konsekvensen av kommissionens handlande innebär att resultatet av den EU-finansierade biståndssatsningen blir sämre än planerat. Dessutom riskerar förseningarna inom kommissionen att bidra till bristande förtroende hos samarbetspartners och biståndsmottagare. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta i ovanstående ärende samt allmänt för att förbättra sin administration av biståndsmedel inom GD Yttre Förbindelser?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 oktober 2000)

Avtalet om biståndsmedel (kontraktsnr AFG/B7-3020/IB/1999/0282) mellan kommissionen och Dacaar, som undertecknades av parterna den 17 respektive 21 mars 2000, finansieras genom budgetposten för hjälp till grupper som tvingats lämna sin hembygd i utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika (rådets förordning (EG) nr 443/97 av den 3 mars 1997 om åtgärder inom området för hjälp till grupper som tvingats lämna sin hembygd i utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika(1)). Avtalet avser ett belopp på 17,6 miljoner euro för en period på 28 månader och omfattar fem delprojekt som genomförs av de icke-statliga organisationerna Dacaar, Svenska Afghanistankommittén, Afghanaid, Healthnet International och Deutsche Welthungerhilfe.

Vid sitt sammanträde den 18 november 1999 yttrade sig förvaltningskommittén för utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika positivt om det förslag till beslut om finansiering som lagts fram av kommissionen. Kommissionens beslut om finansiering fattades den 13 december 1999(2), vilket gjorde det svårt, för att inte säga omöjligt, att skriva under avtalet före årets slut, då förordning (EG) nr 443/97 upphörde att gälla.

I början av år 2000 blev kommissionen således tvungen att fastställa giltigheten hos de avtal om biståndsmedel som undertecknats efter det att den rättsliga grunden upphört att gälla. Kommissionen fick i februari 2000 ett godkännande, vilket gjorde att de flesta avtal som finansieras genom 1999 års budget kunde undertecknas.

Kommissionen är medveten om vilka konsekvenser försenade undertecknanden kan få på fältet, men har enligt budgetbestämmelserna inte rätt att bevilja retroaktiv finansiering (i artikel 2.2 i avtalets särskilda villkor klargörs att projektet inleds samma dag som den sista av parterna skriver under). I detta specifika fall beror förseningen främst på grundförordningens upphörande.

För övrigt föreslås i meddelandet av den 16 maj 2000 åtgärder för att reformera förvaltningen av biståndet till tredje land i syfte att förenkla interna förfaranden och därigenom snabbare kunna godkänna förslag till projekt.

(1) EGT L 68, 8.3.1997.

(2) SEC(1999) 2121.