SKRIFTLIG FRÅGA E-1075/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 april 2002)

Ämne: Ökning av antalet missbildade barn till följd av förorening med det kvinnliga hormonet östrogen i dricksvatten från floder

1. Känner kommissionen till att de stora floderna i Europa förorenas allt mer av det kvinnliga könshormonet östrogen, som kommer ut i avloppssystemen via urin från kvinnor som använder p-piller, och att användningen av dricksvatten från dessa floder leder till en ökning av antalet missbildade barn. Dessa missbildningar kan yttra sig i kluven läpp, missbildning av det manliga könsorganet (hypospadi), och en försvagad ljumske (gastrochisis) eller möjligen en kluven ryggrad (spina bifida). Känner kommissionen vidare till att hälften av fiskarna av hankön i vissa flodmynningar har bytt kön?

2. Vilka områden inom EU är mest sårbara för denna företeelse eftersom deras dricksvatten eller en stor del av det är renat flodvatten? Gäller den risken i synnerhet hamnstäder i flodmynningar som Rotterdam, Antwerpen, Bremen, Hamburg, Bristol, London, Hull, Le Havre, Bordeaux, Porto, Cádiz, Marseille, Venedig och Thessaloniki?

3. Vilka möjligheter står för närvarande till förfogande för att rena vatten från östrogen, eller att byta till dricksvatten från annat håll? Vilken ytterligare utveckling räknar kommissionen med på detta område under de kommande tio åren?

4. Finns det, förutom Förenade kungariket och den belgiska regionen Flandern, fler områden i EU där man systematiskt bedriver forskning om denna företeelse?

5. Är kommissionen beredd att stimulera till kompletterande forskning och samordning med andra uppgifter, så att man kan kartlägga konsekvenserna i hela EU?

6. På vilka andra sätt tänker kommissionen bidra till att skydda befolkningen mot följderna av dricksvatten förorenat med östrogen?

Källa: Den flamländska tidningen Het Nieuwsblad av den 19 mars 2002.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 juni 2002)

1. Kommissionen är medveten om problemet med förorening av floder med kemikalier som orsakar endokrina störningar. Dessa kemikalier innefattar både industriella kemikalier och naturliga/syntetiska hormoner som det kvinnliga hormonet östrogen. I mars 1999 drog kommissionens vetenskapliga kommitté för toxicitet, ekotoxicitet och miljö slutsatsen att det finns ett samband mellan dessa kemikalier och hälsoproblem hos människor, som kryptorkism och hypospadi, men att det inte fastställts att det är kemikalierna som förorsakar problemen. I fråga om fortplantningsstörningar hos fisk fann kommittén bevis på störningar såsom könsförändringar(1) huvudsakligen i Förenade kungariket och Sverige, förknippade med utsläpp av avloppsvatten, naturliga och syntetiska östrogena hormoner samt industriella kemikalier. I december 1999 antog kommissionen en gemenskapsstrategi för endokrinstörande ämnen(2). Strategin är inriktad på nyckelkraven för ytterligare forskning, internationell samordning, information till allmänheten och lämpliga politiska åtgärder. Rekommendationer utarbetas för åtgärder på kort, medellång och lång sikt, som identifiering av ämnen, inrättande av övervakningsprogram, ytterligare forskning och utveckling av överenskomna testmetoder.

2. Produktionen av dricksvatten från ytvatten varierar mellan medlemsstaterna (från ungefär 1 procent av den totala produktionen i Danmark till omkring 60 procent i Spanien). Som ett resultat av detta borde sårbarheten när det gäller förekomsten av östrogena ämnen i flodvatten som används för produktion av dricksvatten följaktligen vara högre i medlemsstater som i stor utsträckning använder ytvatten. Detta innebär dock inte att det finns östrogena ämnen i dessa råvattenkällor. Kommissionen känner inte till att förekomsten, och därmed risken, skulle vara högre i floders deltaområden. Det är inte heller allmänt brukligt, om det över huvud taget förekommer, att ta flodvatten från hamnområden för dricksvattenproduktion.

3. Det finns viss vetenskaplig information tillgänglig om hur effektiva de behandlingsprocesser är som används vid produktionen av dricksvatten för att avlägsna östrogena ämnen. Det finns uppgifter om att särskilt oxideringsprocesser, aktiva kolfiltrerings- och membranfiltreringsprocesser framgångsrikt avlägsnar östrogener. Om förekomsten av östrogener i råvatten för produktion av dricksvatten visar sig vara ett problem kommer behandlingsprocesserna att anpassas och utvidgas för att garantera att kvaliteten på vatten som är avsett för mänsklig konsumtion överensstämmer med kraven i direktiv 98/83/EG(3).

4. Förutom Förenade kungariket och Belgien känner kommissionen till nationell forskning och övervakningsprogram under utarbetande i Danmark, Tyskland, Nederländerna, Sverige, Finland och Frankrike. Dessa program syftar till att undersöka bland annat effekterna av endokrina störningar hos fiskar i floder som drabbats av avloppsvattenutsläpp, särskilt effekterna av östrogen aktivitet, liksom hälsorelaterade problem hos människor. Kommissionen stöder också, inom ramen för gemenskapens ramprogram för forskning och teknisk utveckling (FoTU), ett antal europeiska forskningsprojekt om endokrina störningar, som bland annat är inriktade på urogenitala missbildningar hos småbarn, effekter av utsläpp hos fiskar samt bedömning av tekniker för avlägsnande av kemikalier som orsakar endokrina störningar från rening av avloppsvatten och dricksvatten.

5. Gemenskapens strategi för endokrinstörande ämnen pekar på forskning som ett nyckelkrav för att bättre förstå fenomenet med endokrina störningar. Forskning om endokrina störningar har sedan 1996 angivits som en prioritet inom fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, med en total finansiering på 13,5 miljoner EUR. Inom femte ramprogrammet (19992002), nämligen inom programmen livskvalitet och miljö och hållbar utveckling, lyftes endokrina störningar fram som ett viktigt forskningsämne, och hittills har omkring 10 miljoner EUR av gemenskapsstödet utnyttjats. Sex nyligen godkända projekt med en total budget på mer än 10 miljoner EUR är föremål för förhandlingar. Dessutom inleddes för livskvalitet och miljö och hållbar utveckling en gemensam riktad ansökningsomgång om mänskliga och miljömässiga följder av endokrina störämnen, med en ytterligare budget på 20 miljoner EUR. Som ett resultat av ansökningsomgången ges stöd till fyra tvärvetenskapliga projekt. Dessa projekt undersöker en rad olika frågor relaterade till endokrina störningar, såsom effekter av komplexa blandningar av kemikalier som stör endokrina organ i vävnader hos människor och fiskar. Dessutom kommer dessa projekt att skapa en grupp som syftar till att uppmärksamma forskning om endokrina störningar i Europa, med aktiviteter som workshopar, samordning av databaser och spridning av resultat. (http://europa.eu.int/comm/research/press/2002/pr1505en.html).

6. Förutom de sätt som framhävs i strategin för endokrinstörande ämnen vill kommissionen påminna om att den befintliga vattenlagstiftningen (dricksvattendirektivet 98/83/EG(6), ramdirektivet för vatten 2000/60/EG(4) och förteckningen över prioriterade ämnen, beslut nr 2455/2001/EG(5)) syftar till att skydda vattnet för produktion av dricksvatten. En studie om endokrinstörande ämnen i dricksvatten är under utarbetande, som särskilt avser direktiv 98/83/EG. Ämnet och räckvidden för denna studie är bland annat att identifiera de individuella endokrinstörande ämnen eller grupper av endokrinstörande ämnen som kan vara lämpliga att ta med i framtida lagstiftning om dricksvatten.

(1) Utveckling av manliga egenskaper hos honor.

(2) KOM(1999) 706.

(3) Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten, EGT L 330, 5.12.1998, s. 32.

(4) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik, EGT L 327, 22.12.2000.

(5) Europaparlamentets och rådets beslut nr 2455/2001/EG av den 20 november 2001 om upprättande av en lista över prioriterade ämnen på vattenpolitikens område och om ändring av direktiv 2000/60/EG, EGT L 331, 15.12.2001.

(6) Rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten, EGT L 330, 5.12.1998, s. 32.