SKRIFTLIG FRÅGA P-1758/98

från Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) till kommissionen

(27 maj 1998)

Angående: Kommissionens beräkningsgrunder för analyser av inkomstutvecklingen för jordbrukarna och kostnadsutvecklingen för jordbruket i medlemsstaterna, t. ex. Finland

Kommissionen följer utvecklingen inom jordbruket genom att göra bl. a. landsspecifika och produktionssektorsspecifika utredningar. Det finländska jordbrukets särskilda behov har varit föremål för förhandlingar och skriftväxling med kommissionen. Senast den 23 april inkom ett svar från kommissionen, där inkomstutvecklingen för jordbrukarna i Finland behandlades, liksom nedgången i kostnaderna för jordbruket. I skrivelsen framhålls att inkomstnivån för jordbrukarna i Finland ökat med 5 % under 1995 och med 5,4 % 1996 och att kostnaderna för spannmålsproduktionen i Finland gått ned med 17 % och även efter denna nedgång kommer att gå ned med 3-4 % per år samt att kostnadsnedgången förväntas bli ännu större under 1997.

Enligt undersökningar som utförts såväl av institutionen för ekonomi vid Helsingfors universitet som av Lantbruksekonomiska forskningsanstalten har jordbrukarnas inkomster i själva verket sjunkit med 6,1 % under 1995 och 8,4 % 1996 och fortsätter att sjunka. Inte heller kostnadsnedgången har motsvarat kommissionens beräkningar. Den ovan anförda undersökningen som gjorts vid Helsingfors universitet uppfattar situationen efter Agenda 2000 såsom mycket hotfull med tanke på hela jordbruksnäringens framtid i Finland.

Vad beror det på att det råder så stora skillnader mellan de analyser av jordbrukarnas inkomstutveckling och kostnaderna för jordbruket, vilka gjorts av kommissionen respektive i Finlands officiella utredningar? Kommissionens utredningar av jordbrukets utveckling i medlemsstaterna skall vara absolut korrekta eftersom kommissionen utgående från dem både beräknar till exempel konsekvenserna i olika länder av att producentpriserna kommer att sjunka till följd av Agenda 2000 och utvärderar behovet av direkt stöd för kompensation av det inkomstbortfall jordbrukarna fått vidkännas. Jag är särskilt bekymrad över de beräkningsgrunder som kommissionen använt och som ger felaktiga uppgifter för Finlands del. Det handlar om data som är viktiga för en hel näringsgren.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att de analyser som i fortsättningen skall göras angående inkomst- och jordbrukskostnadsutvecklingen i medlemsstaterna skall bli tillförlitliga, korrekta och likvärdiga?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 juni 1998)

Kommissionen delar fullständigt parlamentsledamotens åsikt att tendenser inom jordbrukets ekonomi i medlemsstaterna måste bedömas korrekt. De grundläggande instrument som kommissionen använder för att följa utvecklingen av jordbrukets inkomster är räkenskaperna för jordbruket (EAA).

EAA som sammanställts av kommissionen är en fullständig informationskälla rörande jordbrukets inkomster. De ger särskilt detaljerad information om produktion (slutproduktion), insatsförbrukning, subventioner och skatter, nedskrivning, löner och kollektiva avgifter, arrendeavgifter och räntebetalningar inom jordbruket. De utgör den hittills mest tillförlitliga och jämförbara informationskällan på branschnivå.

Kommissionen har publicerat EAA sedan 1964. Sedan 1969 har denna statistik haft Europasystemet för integrerad ekonomisk redovisning (ENS)(1) som bas för beräkningarna från perioden 1963 och framåt. Begrepp, idéer och regler för bokföring som fastställs i ENS är bara en allmän ram som kan tillämpas på ekonomi i stort. De kan därför inte omfatta alla specifika aspekter för varje enskilt område och måste utvidgas för att täcka jordbrukets och skogsbrukets särskilda behov.

Detta påbörjades 1969 i två arbetsdokument som utarbetades av kommittén för jordbruksstatistik, arbetsgruppen för jordbrukets ekonomiska räkenskaper. Dessa två dokument kompletterades med jämna mellanrum under de följande åren. Det arbete som arbetsgruppen inom jordbrukets ekonomiska räkenskaper därefter utförde har gjort det möjligt att utveckla en gemensam metodik för alla medlemsstater. Målet är att få fram ett enhetligt, praktiskt och lättförståeligt instrument för sammanställning och användning av EAA. Det publicerades för första gången 1989. Revideringen av nationalräkenskapssystemet 1995 och behovet av anpassning till den ekonomiska och strukturella utvecklingen inom jordbruket och skogsbruket har lett till en fördjupad revidering av den grundläggande metodik som används för EAA och EAF (räkenskaper för skogsbruk). Arbetsgruppen för jordbrukets ekonomiska räkenskaper antog manualen till EAA/EAF (rev. 1) i juli 1997. Den reviderade metodiken för EAA kommer att tillämpas från och med 1999.

Med utgångspunkt i EAA kan man få fram olika mått på jordbrukets inkomster. Dessa mått gäller särskilt nettoförädlingsvärde till faktorpris som räknas ut genom att ta den slutliga produktionen minus insatsförbrukning plus subventioner minus skatter minus nedskrivning. Nettoförädlingsvärdet till faktorpris minus arrendeavgifter och räntebetalningar ger ett mått som är "jordbrukets nettoinkomst avseende den totala arbetskraftsinsatsen". Om man också drar av löner och kollektiva avgifter leder detta till "jordbrukets nettoinkomst avseende familjers arbetskraftsinsats".

Uppgiftslämnare i medlemsstaterna är framför allt nationella statistikkontor. När det gäller Finland är den officiella uppgiftslämnaren för överföring av ekonomiska räkenskaper för jordbruk och inkomstindex inom jordbruket "Statistics Finland". De uppgifter som kommissionen publicerar återspeglar exakt dessa uppgifter. De enda statistiska uppgifter i gemenskapens uträkningar som inte kommer (direkt) från medlemsstaterna är BNP-deflatorer och valutakurser. Dessa räknas dock ut genom en standardmetod.

Att kommissionen och några finska forskningsinstitut kommer fram till olika resultat i sina uträkningar av ekonomiska indikatorer har sin grund i skillnader i den metod som tillämpas för att samla och välja data. Så vitt kommissionen erfar använder de finska institut som parlamentsledamoten nämner en metod som inte är stämmer överens med den som medlemsstaterna enades om i kommittén för jordbruksstatistik.

(1) Europeiska gemenskapernas statistikkontor, Europasystemet för integrerad ekonomisk redovisning - ENS, andra utgåvan, Luxemburg 1979.