SKRIFTLIG FRÅGA E-2058/01

från Joaquim Miranda (GUE/NGL) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Förebyggande av yrkessjukdomar

Rådets direktiv 89/391/EEG(1) av den 12 juni 1989, om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet, slår i artikel 5 fast att Arbetsgivaren är skyldig att svara för att arbetstagarens säkerhet och hälsa tryggas i alla avseenden som är förbundna med arbetet.

I Portugal har emellertid sedan 1992 antalet fall med tendinit i samband med yrkesarbetet ökat. Redan 1994 hade 150 arbetstagare på Ford Electrónica denna sjukdom. Bara i elbranschen och i södra delarna av landet är det för närvarande 1 500 arbetstagare under en ålder av 30 år i företag som Visteon (före detta Ford Electrónica), Indelma, Delphi, Deta, Pioneer, Samsung, Legrand Eléctrica och Tyco vilka har bekräftats lida av tendinit, medan tusentals andra kan komma att ådra sig identiska åkommor.

Ett gemensamt kännetecken för företag med många fall av tendinit är vad man förbinder med den så kallade moderniseringen av arbetet. Arbetsprocessen kännetecknas av mekanisering, arbetsdelning och stor specialisering, med flera manuella uppgifter där det fysiska arbetet är koncentrerat till händer, armar och axlar och som kräver snabba, precisa och upprepade rörelser, ibland med stora rörelser och betungande ställningar som kräver kraftansträngningar.

Trots flera varningar och förslag som branschens fackföreningar har lagt fram utifrån vetenskapliga studier och utlåtanden av nationella och internationella specialister och organisationer, har man bevisat att inget av de företag som är etablerade i Portugal och har ett stort antal fall av tendinit har några hälso- eller säkerhetsprogram i arbetet för att förebygga utvecklingen av skador på grund av upprepade ansträngningar. Tvärtom har man sett att arbetstagarna efter perioder av behandling och rehabilitering återvänder till samma arbetsvillkor som framkallade sjukdomen och de eventuellt nya arbetstagare som ersätter dem ådrar sig snabbt liknande åkommor och får på sikt yrkesskador.

Jag frågar därför kommissionen om man är medveten om denna allvarliga situation, i vilken mån den överensstämmer med de europeiska normerna och vilka åtgärder man planerar för att etablera sådana hälso- och säkerhetsvillkor som kan förebygga denna typ av skador på arbetsplatserna.

(1) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 september 2001)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på de skriftliga frågorna E-3198/95(1) och E-382/97(2) från Sérgio Ribeiro.

Kommissionen känner till omfattningen och betydelsen av muskuloskeletala besvär på arbetsplatsen och undersöker för närvarande möjligheterna att vidta gemenskapsåtgärder för att effektivare förebygga sådana besvär.

Kommissionen understöds i detta arbete av Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor, som vid sitt plenarmöte den 15 maj 2001 antog ett särskilt yttrande om muskuloskeletala besvär på arbetsplatsen. Kommissionen kommer omedelbart att vidarebefordra ett exemplar av detta yttrande till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

(1) EGT C 109, 15.4.1996.

(2) EGT C 217, 17.7.1997.