SKRIFTLIG FRÅGA E-4053/98

från Nelly Maes (V) till kommissionen

(13 januari 1999)

Angående: Missbruk av humanitär hjälp till länder i krig

Den 18 september 1998 förklarade Europeiska kommissionens ordförande att Europeiska unionen måste företa en reform av sitt bistånd till länder i krig och vägra finansiellt bistånd om detta användes för krigsändamål. Därefter skulle, enligt vad som sägs, Europeiska kommissionen ha inlett en intern undersökning för att avslöja eventuella fall när biståndsmedel från Europeiska unionen använts för oriktiga ändamål och utredas vilka sanktioner som kunde vidtas mot detta. Kunde jag få besked av Europeiska kommissionen:

1. vilka resultaten blivit av den interna undersökningen som satts i gång,

2. vilka åtgärder kommissionen sedan september 1998 vidtagit för att ändra föreskrifterna för finansiellt bistånd till länder i krig? Hur kan länder bestraffas om det framgår att de använt biståndsmedel från Europa för krigsändamål?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(24 mars 1999)

Genom sitt meddelande önskade kommissionen uttrycka sin starka oro för utvidgningen av konflikten i Demokratiska republiken Kongo, där ett tiotal länder direkt eller indirekt är inbegripna i ett krig av regional dimension.

Det rör sig inte enbart om en analys av risken för missbruk av bistånd eller en intern undersökning, utan om att få en överblick över situationen i de länder som är inbegripna i väpnade konflikter, eftersom det finns risk för en allvarlig destabilisering, humanitära katastrofer och en rasering av flera års ansträngningar för en politik för ekonomisk, social och human utveckling som fastställts gemensamt av gemenskapen och länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS-länderna). Det är berättigat att göra en sådan undersökning, vilken utan tvivel kommer att fästa vikt vid den europeiska allmänna opinionen. Allmänheten kommer inte att förstå att man fortsätter att ge bistånd till fattiga länder - bistånd som de verkligen behöver - samtidigt som dessa länder använder en del av sina egna resurser för att med militära medel lösa politiska och territoriella tvister.

Denna diskussion har redan påbörjats i medlemsstaterna och måste också föras på det samlade internationella samfundets nivå. Kommissionen har med tanke på detta redan vidtagit åtgärder. Alla nya avtal om budgetstöd till ett AVS-land som är inbegripet i en väpnad konflikt innehåller bestämmelser om att stödet skall betalas ut i delbelopp och att en noggrann kontroll av hur utbetalade medel använts skall ske innan varje nytt delbelopp utbetalas. Varje finansieringsöverenskommelse om budgetstöd till ett land som är inbegripet i en väpnad konflikt kommer att åtföljas av en skrivelse från kommissionen till det berörda landets statschef, i vilken ovannämnda bestämmelser förklaras, kommissionens oro över konflikten i fråga uttrycks och regeringen uppmanas att utan dröjsmål söka en förhandlingslösning av konflikten.

Det humanitära biståndet omfattas inte av något på förhand undertecknat avtal och ingår inte i någon finansieringsöverenskommelse med mottagarlandet i fråga. Biståndsåtgärderna genomförs av partner till kommissionen (icke-statliga organisationer eller Förenta nationernas organ). Det bör i detta sammanhang erinras om att de humanitära organisationernas tillträde till konfliktens offer i många konfliktdrabbade regioner begränsas avsiktligt av de stridande, vilka förutom eftersträvandet av sina militära mål systematiskt kränker de mänskliga rättigheterna, ibland med etnisk rensning som mål. Således blev det för kommissionen under 1998 allt svårare att inrätta humanitära skyddszoner, t.ex. i Sudan, centrala Afrika eller Afghanistan, och samtidigt basera sin strategi på ett fördömande av kränkningar av de mänskliga rättigheterna och den humanitära rätten.