ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1641/02

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till rådet

(3 juni 2002)

Ämne: Försämring av förbindelserna mellan Indien och Pakistan

På senare tid har förbindelserna mellan Indien och Pakistan blivit allt frostigare. Detta innebär ett allvarligt hot mot befolkningarna och framför allt mot den politiska och strategiska stabiliteten i området. Tänker rådet vidta åtgärder genom den höge representanten för GUSP för att kyla ner det spända läget och för att göra det möjligt för de båda länderna att återuppta en konstruktiv dialog?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-1568/02 och P-1641/02

(5 november 2002)

1. Rådet delar de ärade parlamentsledamöternas oro över de indisk-pakistanska förbindelsernas tillstånd, och särskilt över det pågående ställningskriget vid demarkationslinjen de senaste månaderna. Rådet håller också med om att ett krig i full skala mellan de båda länderna skulle få katastrofala följder i hela regionen och därutöver.

2. Europeiska rådet i Sevilla den 2122 juni 2002 diskuterade spänningarna mellan Indien och Pakistan samt utfärdade en förklaring där Pakistan uppmanades till ytterligare konkreta åtgärder för att stoppa infiltrationen över demarkationslinjen och hindra terroristgrupper från att operera från

territorium under pakistansk kontroll. Europeiska rådet uppmuntrade Indien till att å sin sida vara redo till ytterligare nedtrappning samt betonade vikten av fria, rättvisa och allomfattande val i Jammu och Kashmir. Europeiska rådet bekräftade också EU:s åtagande att arbeta med Indien och Pakistan liksom med andra i det internationella samfundet och söka efter möjliga förtroendeskapande åtgärder för att avvärja den omedelbara krisen, och att fortsätta uppmuntra de båda länderna att genom en dialog med varandra finna en varaktig lösning.

3. Rådet har vid flera tillfällen, och senast vid sina möten (allmänna frågor) den 10 och 17 juni 2002, diskuterat situationens utveckling. Flera personer på hög nivå, däribland brittiske utrikesministern Jack Straw och kommissionär Chris Patten, har nyligen besökt området. Andra har uppehållit regelbundna telefonkontakter med Indiens och Pakistans ledare. EU har också väckt frågan vid olika möten för politisk dialog på hög nivå, bl.a. med USA, Ryssland, Japan och andra bundsförvanter inom G 8 för att bidra till en samordnad internationell insats.

Slutligen har rådet upprepade gånger i offentliga uttalanden fördömt terroristattackerna i regionen och enträget manat båda sidor att återuppta en dialog syftande till en förhandlingslösning på alla tvistefrågor.

4. Rådet välkomnar de inledande mått och steg som båda länderna nyligen har vidtagit för att avvärja krisen. Genom dessa åtgärder har risken för ett krig i full skala minskat. Rådet välkomnar särskilt de inledande steg som tagits av Pakistan för att slå ned på terrorism över gränsen och Indiens meddelande om åtgärder för nedtrappning som svar härpå.

5. För att bidra till en varaktig lösning av konflikten hade Javier Solana, EU:s höge representant för GUSP, samtal den 26 och 27 juli 2002, i New Delhi och i Islamabad, med den indiska och den pakistanska regeringen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1423/02

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(23 maj 2002)

Ämne: EuropaMedelhavsbank (EMB)

Kommissionen har ställt sig positiv till skapandet av en EuropaMedelhavsbank (EMB), som skulle utgöra en filial till Europeiska investeringsbanken (EIB). Vad finns det för behov av en separat EuropaMedelhavsbank, och varför kan inte det arbete som skulle läggas hos EuropaMedelhavsbanken utföras direkt av Europeiska investeringsbanken?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(9 juli 2002)

Europeiska rådet i Laeken i december 2001 uppmanade kommissionen att undersöka inrättandet av en EuropaMedelhavsbank. Som svar på denna uppmaning lade kommissionen fram en rapport den 27 februari 2002, där vi övervägde olika alternativ för att möta finansieringsbehovet hos våra partnerländer i Medelhavsområdet. I rapporten förespråkades att ett dotterbolag till Europeiska investeringsbanken (EIB) skulle inrättas, och detta av flera skäl. Genom en bankstruktur kan man säkra att partnerländerna i Medelhavsområdet deltar som ägare och partner. Dotterbolagets verksamhet skulle inte bara omfatta de projekt som EIB redan driver i området, utan det skulle också kunna intensifiera verksamhet och göra det möjligt att använda flera typer av finansiella instrument. EIB får till exempel enligt sin stadga inte satsa egna medel i sina projekt, medan ett dotterbolag till EIB eventuellt skulle kunna göra det.

På grundval av mandatet från Europeiska rådet i Barcelona den 14 mars 2002 förbereder EIB nu en investeringsfacilitet för EuropaMedelhavsområdet, kompletterad med arrangemanget för EuropaMedelhavspartnerskapet och ett representationskontor för EIB i området. Detta kommer att öka bankens närvaro i området, och verksamheten kommer särskilt att inriktas på utveckling av den privata sektorn, som är prioriterad. Det beslutades också i Barcelona att ett beslut kommer att övervägas och fattas om ett införlivande av ett dotterbolag med EIB som majoritetsägare ett år efter det att faciliteten inrättats på grundval av en utvärdering av facilitetens effektivitet. Det senaste Ekofin-mötet den 4 juni 2002 efterlyste att faciliteten skall inrättas under hösten 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1708/02

från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen

(13 juni 2002)

Ämne: Kinnocks klartecken till Jim Curries anställning i British Nuclear Fuels Ltd

I det nummer av tidningen European Voice som utkom den 1622 maj 2002 hävdade en av Neil Kinnocks talesmän att klartecken givits till den före detta generaldirektören för GD Miljö, Jim Currie, så att denne kan tacka ja till styrelseposten i British Nuclear Fuels Ltd. Detta eftersom hans roll i styrelsen skulle vara oberoende och inte ge honom en chefsposition, och eftersom Jim Currie lovat att inte sprida någon konfidentiell information han tagit del av under sitt arbete i EU.

Hur avser Neil Kinnock kontrollera att detta åtagande följs? Hur skall kommissionen kunna veta vad som sägs under hemliga styrelsemöten? Kan kommissionen förklara varför man anser att det är acceptabelt att Jim Currie tackar ja till en styrelsepost i BNFL, förklara uttalandet om att hans roll kommer att vara oberoende, och ge grunderna till påståendet om att han inte kommer att sprida information han tagit del av under sitt arbete i kommissionen?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(7 augusti 2002)

För ett detaljerat svar på parlamentsledamotens tredje fråga hänvisas till svaren på de skriftliga frågorna E-1466/02(1) och E-1605/02 från Chris Davies(2).

Svar på parlamentsledamotens övriga frågor:

- Jim Currie har särskilt åtagit sig att respektera de krav som kommissionen ställer. Kommissionen har bedömt riskerna för möjliga intressekonflikter som kan uppstå i detta sammanhang och har därför bett Jim Currie att strängt iaktta reglerna i tjänsteföreskrifterna. Jim Currie har åtagit sig att fullständigt respektera vad som åligger honom och kommissionen har inga skäl att tvivla på detta.

- Parlamentsledamoten är dock säkert medveten om att alla bevis på motsatsen skulle leda till att disciplinära åtgärder vidtogs mot den tjänsteman eller den före detta tjänsteman i fråga som hade brutit mot reglerna i tjänsteföreskrifterna.

(1) EGT C 28 E, 6.2.2003, s. 110.

(2) Se s. 69.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2022/02

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(9 juli 2002)

Ämne: Begränsningar för nattflyg på tyska flygplatser

Flygplatserna München, Düsseldorf, Stuttgart, Hamburg och Bremen har begränsningar för nattflyg, vilka starkt inskränker antalet flygrörelser nattetid och därigenom tryggar ett visst mått av nattvila.

Alla andra internationella flygplatser i Tyskland saknar däremot sådana begränsningar. Dessa flygplatser har endast förbud mot trafik med starkt bullrande flygplan, medan de däremot inte inskränker antalet flygrörelser för några kapitel III-flygplan, vilka anses vara tystgående.

Researrangörerna utnyttjar dessa skillnader i fråga om bestämmelser för nattflyget genom att de uttryckligen inriktar sitt flyg på de sistnämnda flygplatserna nattetid för att på det sättet kunna maximalt utnyttja kapaciteten hos sina flygplan och detta har som följd att flygtrafiken på dessa flygplatser, såsom fallet blivit i Hannover, alltmer kommer att förläggas till nätterna.

Dessa begränsningar för nattflyg gäller i regel för en viss tid framöver och en förlängning eller ett nytt besked i frågan blir utslagsgivande, inte bara för tusentals människors sömn, utan är också, enligt artikel 1.2 i direktiv 85/337/EEG(1), ett ingrepp i naturens nattvila. Instämmer kommissionen med uppfattningen om att det måste göras en miljökonsekvensbedömning i de fall då sådana bestämmelser om nattflyg förlängs eller nya beslut fattas om dem?

(1) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2022/02 och E-2023/02ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(2 augusti 2002)

Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(1), omfattar projekt som ingår i förteckningarna i bilagorna I och II till direktivet, och för vilka utvecklingstillstånd krävs. Förlängning av redan utfärdade tillstånd eller nytt tillstånd för nattflyg omfattas inte av definitionen av projekt i ovan nämnda direktiv. Inte heller luftkorridorer och deras tilldelning till befintliga start- och landningsbanor omfattas av definitionen av projekt i direktivet.

(1) EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1547/02

från Brigitte Langenhagen (PPE-DE) till kommissionen

(3 juni 2002)

Ämne: Bifångster av havsdäggdjur, i detta fall delfiner

I ett flertal artiklar i pressen har det stått om hur döda delfiner driver i land på Europas kuster, framför allt utmed Frankrikes kust vid Atlanten. Dessa havsdäggdjur trasslar in sig i fiskares nät och skadar sig så svårt att det leder till döden. Dessutom berättas det att fiskarna ofta brukar stycka delfinerna så att de döda kropparna sjunker till havsbottnen och det inte finns några bevis.

Har kommissionen några upplysningar om bifångsterna av delfiner? Har kommissionen några upplysningar om vilka resultat medlemsstaternas fiskeriövervakning ger med tanke på delfinerna? Vilka åtgärder vidtar de övervakande myndigheterna i medlemsstaterna när de upptäcker tillvägagångssätt av det slag som beskrivits ovan? Finns det några skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om de övervakande myndigheternas agerande?

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att överlag minska bifångsterna av havsdäggdjur?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 juni 2002)

Kommissionen har begärt vetenskaplig, objektivt bekräftad information avseende omfattningen av bifångster av valarter och dödlighet orsakad av fiske. Denna information är sammanställd i rapporten från december 2001 från undergruppen för fiske och miljö inom Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen, tillgänglig som arbetsdokument från kommissionen(1).

Kommissionen mottar för närvarande rapporter från medlemsstater om deras genomförande av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(2). Artikel 12 i direktivet innehåller ett uttryckligt krav på övervakning av oavsiktlig fångst och oavsiktligt dödande av valarter. De första tecknen pekar på stora skillnader vad gäller övervakning av frekvens och spridning, vilket gör det svårt att få en klar bild av bifångstproblemet på gemenskapsnivå.

Till följd av detta har kommissionen för avsikt att utarbeta ett förslag för att täcka såväl övervakning som minskning av bifångster på gemenskapsnivå på ett effektivt och avpassat sätt. Detta förslag kommer att upprättas på grundval av vetenskapliga uppgifter som kommer att bli tillgängliga före sommaren. Parlamentet kommer att ges tillfälle att yttra sig angående detta förslag.

(1) SEK(2002) 376.

(2) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1424/02

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(23 maj 2002)

Ämne: Betalning med check över gränserna

Kan kommissionen upplysa om vad som görs för att underlätta betalning med check utanför det egna landets gränser för medborgare i Förenade kungariket, för att öka deras möjligheter att ta del av den inre marknaden?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 juni 2002)

Internationell checkhantering är väldigt dyr eftersom den inte är helt automatisk utan kräver manuell hantering. Detta kommer troligen inte att ändras och bankerna upphör undan för undan med att erbjuda denna tjänst. Kommissionen har uppmanat det europeiska bankväsendet att utveckla

alternativa elektroniska betalningssätt som är moderna, snabba, tillförlitliga och erbjuds mot låg avgift. Exempel på sådana modernare betalningsmedel är kreditkort, girobetalningar, autogiro och andra elektroniska betalningsmedel, till exempel betalningar via mobiltelefon, både vid vanliga transaktioner och e-handel.

Kommissionen har inte för avsikt att särskilt stödja checkar framför andra betalningssätt, särskilt som checkar anses som ett ganska ineffektivt och föråldrat betalningsmedel. Vidare finns det ingen skyldighet att ta emot checkar som betalning. Denna inställning delades även av rådet och Europaparlamentet när de antog förordning (EG) nr 2560/2001 av den 19 december 2001 om gränsöverskridande betalningar i euro(1). I skäl 8 i förordningen sägs: Det är för närvarande inte lämpligt att tillämpa principen om lika avgifter för checkar i pappersform, eftersom dessa är av den beskaffenheten att de inte kan behandlas lika effektivt som övriga betalningsmedel, särskilt elektroniska betalningar.

(1) EGT L 344, 28.12.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2216/02

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(22 juli 2002)

Ämne: Studier av oljefyndigheter i EU

Enligt uppgifter i den grekiska tidningen Ta Nea (den 9 mars 2002) har det italienska oceanografiska fartyget Urania upptäckt en stor oljefyndighet vid ön Gavdos, söder om Kreta. Den fyndighet

som genom användning av den avancerade fjärrstyrda roboten ROV lokaliserades i havet utanför Gavdos var 300 meter djup och 1 kilometer bred och man kunde konstatera att det fanns mycket olja i den. Värt att notera är även att det upprepade gånger har stått i grekisk press att man vid observationer via satellit eller studier i Egeiska havet har lokaliserat ganska många oljefyndigheter.

Har kommissionen gjort några studier av detta eller förfogar den över andra rapporter om oljefyndigheter i EU-länderna? Hur stora (i antal råoljefat) är dessa och var finns de? Vilken information har kommissionen om oljefyndigheter i havet runt Grekland och på det grekiska fastlandet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 september 2002)

Tabellen nedan visar siffror över de fastställda tillgångarna(1) och bruttoproduktionen av olja i medlemsstaterna. Den sista kolumnen visar hur många procent denna produktion utgör av medlemsstatens förbrukning.

>Plats fÄHor tabell>

Med undantag för Danmark och Förenade kungariket är medlemsstaternas fastställda tillgångar och inhemska produktionsnivåer mycket begränsade.

De många okända faktorerna vad gäller geologiska förhållanden och utveckling av utvinningsteknik gör att det inte går att fastställa en siffra för den totala volymen av utvinningsbara oljetillgångar, varken för Grekland eller för unionen som helhet. Vad som däremot kan betraktas som fastslaget, och som påpekas i grönboken om en europeisk strategi för en trygg energiförsörjning(2) är att oljeproduktionen i gemenskapen oundvikligen kommer att avta under de närmaste tiotal åren på grund av att reserverna i

Nordsjön minskar. Med tanke på de risker som är förknippade med den förväntade ökningen av importberoendet, inte bara av olja utan av energi i allmänhet, utgör situationen en utmaning för unionen. I grönboken görs ett första försök att bemöta detta problem.

(1) Med fastställda tillgångar avses kvantiteter som man med utgångspunkt från kända reserver med rimlig säkerhet kan betrakta som utvinningsbara i framtiden, under nuvarande ekonomiska och driftsmässiga förhållanden. Det rör sig alltså inte om en uppskattning av de totala tillgångarna, utan om ett dynamisk koncept de fastställda tillgångarna ökar om man finner nya reserver eller genom ökning av de tekniska möjligheterna att utvinna redan kända reserver.

(2) KOM(2000) 769 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1942/02

från Jens-Peter Bonde (EDD) till kommissionen

(3 juli 2002)

Ämne: Prostitution som yrke

Den 8 juni 2002 publicerade Svenska Dagbladet ett inlägg om prostitution som ett verkligt yrke, jämställt med andra jobb.

Vad är kommissionens ståndpunkt till denna uppfattning (som jag inte delar)?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(27 augusti 2002)

Kommissionen vill först och främst erinra parlamentsledamoten om att denna fråga faller inom ramen för medlemsstaternas nationella befogenhet och att varje medlemsstat kan välja att antingen betrakta prostitution som en form av utnyttjande eller som ett yrke som bör regleras. Skiljelinjen

mellan de två strategierna ligger i den distinktion som görs mellan frivillig prostitution och tvångsprostitution. Båda lägren anser dock att prostitution bör avkriminaliseras och att man bör straffa den som bedriver koppleri eller lockar med sig eller för bort en annan person i prostitutionssyfte, även om det sker med personens samtycke.

För att behandla de transnationella aspekterna på frågan har EU vidtagit flera åtgärder för att bekämpa människohandel, bland annat STOP-programmet och rådets rambeslut av den 19 juli 2002 om bekämpande av människohandel(1).

(1) EGT L 203, 1.8.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1676/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(12 juni 2002)

Ämne: EU:s nya flagga

Kommissionens ordförande Romani Prodi och Belgiens premiärminister Guy Verhofstadt gav den nederländske arkitekten Rem Koolhaas i uppdrag att ge en ny utformning till EU:s flagga. Rem Koolhaas version av flaggan, med en streckkods-liknande design bestående av abstrakta linjer i färg, har publicerats i många europeiska tidningar.

I ett försök att förklara designens särdrag och konstnärens avsikter skrev arkitekturkorrespondenten på tidningen The Independence en artikel med titeln King of Kool som publicerades den 8 maj 2002. I denna artikel skriver han bland annat följande:

Koolhaas, som nu närmar sig 60-årsåldern, är ett perfekt val i en tid då vi står i en skärningspunkt mellan två årtusenden och som kännetecknas av stilistiska fusioner inom arkitekturen. För honom existerar inga fasta ramar eller pekpinnar, utan han blandar kollageteknik med semiotiska experiment i sitt skapande.

Hans nya EU-logo är ett perfekt exempel på detta. Varför ens försöka blanda idéer, tecken och arkitektur på ett lågmält och dämpat sätt när vi ändå omges av ett utpräglat konsumtionssamhälle och av vad Koolhaas kallar junk space? Koolhaas må ha satt sin omisskännliga och mycket dyra prägel på Prada-butiken i New York, men det hindrar honom inte från att beskriva shopping som en döende elefant som i sin dödskamp blir fullständigt vild och okontrollerbar.

Koolhaas idéer är som hans arkitektur. De färdas i mjuka, synkroniserade rörelser från en position till en annan, från ett material till nästa, och han rör sig alltid bort från det statiska i riktning mot det uppbrutna och styrbara.

samt:

Senare i artikeln skriver han att det för Koolhaas inte existerar några avskärmande gränser mellan saker, om det så rör sig om idéer eller om konkreta föremål. Hans intellekt har samma sugeffekt som en Dyson Motorhead-dammsugare, och det som särskiljer honom är hans enorma aptit på de mystiska band som förenar estetik och information.

Har kommissionen några bevis för att majoriteten av Europas invånare delar den stora entusiasm som man i moderna konstkretsar uttrycker för denna design? Anser kommissionen att ett godtagande av denna nya formgivning kan ses som ett bevis för en äkta önskan att föra EU närmare medborgarna?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1676/02 och E-1992/02ingivet av Romano Prodi för kommissionen

(18 juli 2002)

Kommissionen hänvisar ledamöterna till svar på skriftlig fråga P-1952/02 från Posselt(1).

(1) Se s. 179.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2026/02

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(9 juli 2002)

Ämne: Införande av HPV-test inom Europeiska unionen

Som bekant är humant papillomavirus (HPV) den erkända orsaken till livmoderhalscancer och om detta test genomförs skulle det kunna rädda livet på kvinnor som varje år avlider i onödan, just på grund av att detta test inte utförs.

Sex italienska regioner deltar för närvarande i ett forskningsprogram för att undersöka villkoren för att införa HPV-test i Italien. Tillgången till den mest avancerade tekniken för att skydda hälsan borde vara garanterad för samtliga kvinnor. Detta är speciellt viktigt när det gäller cancer i livmoderhalsen, en sjukdom som utvecklas långsamt och som kan botas till 100 procent om den upptäcks i tid. Mot bakgrund av detta, kan kommissionen

1. tala om hur många kvinnor i Europa som varje år förlorar livet i onödan på grund av denna sjukdom,

2. med tanke på de vetenskapligt bevisade effekterna av HPV-testen och den senaste tidens utveckling, såväl i EU som i Förenta staterna (Esidog-konferensen och de nya riktlinjerna från National Cancer Institute i Förenta staterna), säga om den har för avsikt att inkludera HPV-test i sina rekommendationer om screening för cancer som skall offentliggöras inom kort,

3. om inte, förklara anledningen till detta?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(15 oktober 2002)

1. Nej, kommissionen kan inte tala om hur många kvinnor som förlorar livet i onödan på grund av cancer i livmoderhalsen, som beror på att de inte har genomgått HPV-test som en screeningmetod. Anledningen till detta är att HPV-test endast har använts i mycket liten utsträckning i kliniska studier.

Det europeiska nätverket för screening av livmoderhalscancer (The European Cervical Cancer Screening Network) som samfinansieras av programmet Europa mot cancer har noggrant följt utvecklingen på detta område under många år och planerar utarbeta gemensamma europeiska riktlinjer för kvalitetssäkring av screening av livmoderhalscancer. Riktlinjerna kommer att omfatta alla undersökningsaspekter av livmoderhalscancer, inklusive testning för humant papillomavirus (HPV). Detta dokument kommer att publiceras tidigast 2003.

2. och 3. I förslaget till rådets rekommendation om cancerscreening, som för närvarande håller på att utarbetas av kommissionens avdelningar, förväntas inga specifika rekommendationer om särskilda screeningtest. Rekommendationen förväntas inrikta sig på att så uttömmande som möjligt redovisa de viktigaste aspekterna av de bästa metoderna i Europa när det gäller tidig upptäckt av cancer genom screening. Alla test som medlemsstaterna inför, inklusive HPV-test, måste uppfylla dessa normer så att de i största möjliga utsträckning bidrar till att ytterligare reducera dödligheten i livmoderhalscancer hos kvinnor i Europa.

Generaldirektoratet för forskning finansierar också ett projekt inom programmet Livskvalitet i det femte ramprogrammet. Resultaten från detta projekt, i vilket undersöks fördelarna med användning av HPV-test i samband med screening av livmoderhalscancer i medlemsstaterna, väntas komma under 2004.