SKRIFTLIG FRÅGA E-0019/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(17 januari 2001)

Ämne: Internationella fiskeavtal

Europeiska kommissionen förvaltning av de internationella fiskeavtalen i norr respektive söder är inte densamma, vilket skapar en bister stämning mellan de fiskare från EU som är verksamma i båda dessa områden. Kommissionens tillåtande attityd gentemot länderna i norr är förvånande, särskilt som dessa vägrat lämna den information som krävs för att de olika samarbetsparterna skall få ekonomisk ersättning och dessutom vägrat införa en fiskeavgift för fartygsägarna.

Lika förvånande är kommissionens välvilliga inställning då den sluter internationella fiskeavtal i norr och accepterar varje ståndpunkt från tredje land, även då den kan undergräva en konsekvent gemenskapshållning i fråga om de internationella fiskeavtalen. Kommissionen har fortsatt sitt förhandlingsmandat med Kiribati i flera månader, trots att det inte finns några skäl till varför det inte skulle lämnas över till rådet.

Kan kommissionen förklara sitt agerande?

Kan kommissionen även förklara varför den upphävt fiskeavtalet med Kap Verde, och vilka åtgärder den vidtagit för att komma till rätta med denna situation?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(1 mars 2001)

Beträffande parlamentsledamotens allmänna påståenden om skillnaderna mellan fiskeavtalen i norr respektive söder, som också bifogas frågorna, vill kommissionen peka på följande: att de två avtalen är speciella, ingår i helt olika sammanhang och har olika historisk bakgrund.

Beträffande avtalsförhandlingarna om fisket av tonfisk i västra delen av centrala Stilla havet, dit Kiribati hör, är kommissionen medveten om att den europeiska tonfiskfiskeindustrin är intresserad av nya fiskemöjligheter i denna del av världen. Kommissionen har inlett de interna förfarandena för att förbereda ett förhandlingsmandat. Dess förslag till förhandlingsmandat bör kunna tillställas rådet under första kvartalet 2001.

Vad gäller Kap Verde är kommissionen medveten om att det är viktigt att förnya protokollet, innan det upphör att gälla. Efter en rad preliminära kontakter har den deltagit i tre förhandlingsomgångar, som ägde rum i Bryssel den 1920 juli 2000, i Praia den 2325 augusti 2000 och i Bryssel den 67 november 2000.

Trots viktiga framsteg under förhandlingarna, särskilt beträffande fiskemöjligheternas omfattning och motsvarande ekonomiska ersättning, kunde protokollet inte slutföras. På inrådan av berörda medlemsstater kunde kommissionen inte acceptera Kap Verdes krav på att införa krav på att fartyg som bedriver fiske med flytlinor/flytbackor skulle lossa 100 % av sina fångster i hamnen i Mindelo. Det bör också påpekas att Kap Verde inte återfinns i förteckningen över länder som får exportera fisk och fiskeprodukter till gemenskapen.

Kommissionen gör vad den förmår för att så fort som möjligt slutföra protokollet. Kap Verde har ännu inte kunnat föreslå något nytt förhandlingsdatum (parlamentsvalen i Kap Verde ägde rum den 14 januari 2001 och presidentval planeras äga rum i februari 2001). Trots detta har landets ambassadör i Bryssel helt nyligen meddelat kommissionen att dess regering är övertygad om att förhandlingarna snarast skall kunna återupptas.