SKRIFTLIG FRÅGA E-0978/98

från Nel van Dijk (V) och Friedrich-Wilhelm Graefe zu Baringdorf (V) till kommissionen

(30 mars 1998)

Ämne: Röjningspremier för fruktträd med hög stam

Riskerar den europeiska röjningspremien för äppel- och päronträd att inte enbart användas för klippning av träd med låga utan också höga stammar, bland annat i den nederländska provinsen Limburg? Känner kommissionen till att provinsen Limburg delar ut stöd just för att främja plantering och underhåll av fruktträd med höga stammar?

Kan kommissionen bekräfta att det även kan beviljas EU-stöd till plantering och underhåll av fruktträd med höga stammar, på grundval av förordning 2078/92? Delar kommissionen min uppfattning att det är mycket olyckligt att bestämmelser på Europa- och på provinsnivå samt två förordningar om EU-stöd står i strid med varandra och att detta medför att allmänna medel förslösas? Delar kommissionen min uppfattning att just stöd till, främst ekologisk, odling av fruktträd med höga stammar på bekostnad av den intensiva odlingen av fruktträd med låga stammar skulle kunna bidra till att minska överproduktionen i denna sektor?

Delar kommissionen min uppfattning att beviljande av röjningspremier för fruktträd med höga stammar bör föregås av en prövning av de ekologiska följderna och följderna för landskapet och turismen? Är kommissionen beredd att förändra kriterierna för beviljande av röjningspremier, till exempel genom att höja minimiantalet träd per hektar från 300 eller genom att säkerställa att regionala och lokala myndigheter ges besvärsrätt vid beviljande av röjningsstöd?

Vilka (andra) åtgärder avser kommissionen att vidta för att fruktträd med höga stammar som är värdefulla ur ekologisk synpunkt, eller för landskapet eller turismen, fälls med EU-stöd? Ser kommissionen möjligheter att även stödja underhållet av dessa träd även i Limburg?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 maj 1998)

Röjningspremien för äppel-, päron-, persiko- och nektarinträd enligt rådets förordning (EG) 2200/97(1) om sanering av gemenskapsproduktionen av dessa frukter syftar till att minska gemenskapens produktionskapacitet för att få en bättre anpassning av tillgång och efterfrågan och en minskning av den nuvarande nivån på återtagna mängder. Denna åtgärd är begränsad till odlingar som har planterats med en täthet som motsvarar eller överstiger 300 träd per hektar (150 träd per hektar för skiften som har planterats med äppelträd av sorten Annurca). Enligt förordningen skall medlemsstaterna utse de regioner där röjningsbidrag skall beviljas, på grundval av ekonomiska och ekologiska kriterier och bestämma villkor för att särskilt säkerställa de berörda regionernas ekonomiska och ekologiska jämvikt.

Ett program inom ramen för förordning (EEG) 2078/92 av den 30 juni 1992 om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven(2) skulle i princip kunna inbegripa åtgärder för att bevara standardfruktträd (hoogstam fruitbomen). Förordning (EEG) 2078/92 syftar, bland annat, till att förändra eller bibehålla extensiva produktionsmetoder och att införa produktionsmetoder som är förenliga med krav på skydd av miljön (t.ex. ekologiskt lantbruk) och bevarande av landskapet. Nederländerna har antagit ett program för ekologiskt lantbruk och inom ramen för detta kan ekologiska odlingar erhålla stöd. De lantbrukare som ansöker om att delta i sådana program är förpliktade att bevara träden under en period av fem år. Under denna period får inga träd röjas.

Dessa bestämmelser antogs för att undanröja de risker som parlamentsledamoten nämner.

(1) EGT L 303, 6.11.1997.

(2) EGT L 215, 30.7.1992.