ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0345/02

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: EU:s normer för personer som anmäler missförhållanden inom den privata sektorn

The Economist (12-18.1.2002) tar upp ett viktigt ämne när den behandlar personer som anmäler missförhållanden (whistleblowers) inom den privata sektorn.

Kommissionens regler om anmälningar av interna missförhållanden håller på att ta form och det finns enskilda föreskrifter om detta i vissa direktiv, men övergripande bestämmelser för EU saknas, särskilt för de fall där det inte är tjänstemän som gör dessa anmälningar. Likväl kunde det vara av stor betydelse med tanke på ställningen inom konkurrensen för de företag som verkar på den inre marknaden att det fanns sådana enhetliga miniminormer.

Har kommissionen funderat på hur den inre marknadens funktion påverkas av att det inte finns några regler av ovannämnda slag inom de gemensamma bestämmelserna för arbetsmarknaden?

Anser kommissionen att det behöver utarbetas gemensamma regler för att skydda arbetstagarna hos företag inom EU när dessa anmäler missbruk eller försummelser som deras egen arbetsgivare gjort sig skyldig till?

I vilket lagstiftningsprojekt skulle det gå snabbast att ta med sådana regler, eller anser kommissionen det vore bättre att man började utarbeta ett särskilt förslag där de ingick?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(18 mars 2002)

Gemenskapens arbetsrätt omfattar inte personer som anmäler missförhållanden (whistle-blowers), och ämnet i fråga nämns inte i den socialpolitiska dagordningen som antogs vid Europeiska rådets möte i Nice (7 och 9 december 2000).

Dessutom har arbetsmarknadens parter inga planer på att ta itu med denna fråga på EU-nivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0256/02

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(7 februari 2002)

Ämne: Finansiering av projekt för handikappade

Vet kommissionen hur stor procentandel av EU:s medel till utvecklingsprojekt det är som går till projekt för handikappade?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(18 mars 2002)

Det finns inga gemenskapsprogram som uteslutande är avsedda att finansiera projekt för funktionshindrade. Kommissionens övergripande linje är att se till att all relevant gemenskapsverksamhet är öppen för denna typ av projekt. Bidrag för funktionshindrade beviljas därför inom ramen för Strukturfonderna och program som avser sysselsättning och social integrering samt inom forskning och teknisk utveckling, utbildning och unionens utrikespolitik.

Det finns emellertid inga uppgifter som gör det möjligt att beräkna hur stor procentandel av dessa bidrag som är avsedd för funktionshindrade. Kommissionen har dock inlett en undersökning för att få mer information om de olika målgrupper som får bidrag från Europeiska socialfonden (ESF). Resultatet från undersökningen bör föreligga under 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0725/02 från Ralf Walter (PSE) till kommissionen. EU-stöd till Rheinland-Pfalz 2001.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 160 E , 04/07/2002 s. 0225 - 0225



SKRIFTLIG FRÅGA E-0725/02 från Ralf Walter (PSE) till kommissionen (15 mars 2002) Ämne: EU-stöd till Rheinland-Pfalz 2001 Hur mycket pengar har Europeiska unionen betalat ut till Rheinland-Pfalz under 2001, i samband med vilka åtgärder och hur mycket ur var och en av: 1. Europeiska fonden för regional utveckling (ERUF), 2. Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) utvecklingssektionen, 3. Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) garantisektionen, 4. Europeiska socialfonden (ESF), 5. Europeiska gemenskapens forskningsprogram, 6. Europeiska gemenskapens miljöprogram, 7. Europeiska gemenskapens övriga program? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi (22 mars 2002) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0226/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Belize

Beträffande Belize, kan kommissionen ange vilka projekt som år 2000 finansierades ur unionens budget?

Kan kommissionen ange vilket totalbelopp stödet uppgick till under 2000 på alla områden som berör detta land?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 och E-0228/02ingivet av Nielson för kommissionen

(25 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0032/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(23 januari 2002)

Ämne: Beräkning av prisskillnader

Kan kommissionen ange varför den i kommissionens rapport Ekonomisk reform: Rapport om produkt- och kapitalmarknadernas funktion i gemenskapen(1) grundade sina beräkningar av prisskillnaderna på privat konsumtion inklusive indirekta skatter, i motsats till privat konsumtion exklusive indirekta skatter?

(1) KOM(2001) 736.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 mars 2002)

Rådet har kommit överens om att kommissionen skall använda priskonvergens för privat konsumtion inklusive skatt som en av de strukturella indikatorerna i den sammanfattande rapporten som skall läggas fram för vårens möten i Europeiska rådet. Kommissionen har också använt indikatorn under en tid i sin årliga rapport om produkt- och kapitalmarknadernas funktion i gemenskapen (Cardiffrapporten) som en indikator på priskonvergens på den inre marknaden.

Syftet med indikatorn är att övervaka konvergensen för priser som faktiskt betalats i konsumentledet och därför används priserna inklusive skatt. I förra årets Cardiffrapport(1), beräknade kommissionen indikatorn både inklusive och exklusive mervärdesskatt för att kunna visa hur olika mervärdesskattesatser påverkar priskonvergensen(2).

Resultaten (tabell 1), som visar prisnivån med avseende på medeltalet inom unionen för privat konsumtion exklusive och inklusive mervärdesskatt för samtliga medlemsstater 1998, översänds direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat. Prisskillnaden utan mervärdesskatt mätt med variationskoefficienten var 12 procent, vilket inte är mycket lägre än när mervärdesskatten beaktas (14 procent)(3).

För ett visst land kan emellertid skillnaden i mervärdesskattesats ändra den relativa positionen i förhållande till medeltalet för unionen.

Skillnader i mervärdesskattesats kan också påverka prisdifferenserna i olika sektorer. Ur tabell 2, som också sänds direkt till frågeställaren och parlamentets sekretariat, framgår variationskoefficienten för varor och tjänster beräknad inklusive och exklusive mervärdesskatt. Mervärdesskatten får störst betydelse för icke varaktiga (non-durable) varor som t.ex. livsmedel. Skillnaderna i mervärdesskatt mellan medlemsstaterna är ganska stor för livsmedel. Mervärdesskattesatsen varierar från 0 procent, för vissa livsmedel i Irland och Förenade kungariket, till 25 procent, i Danmark. För kapitalvaror som teveapparater och annan konsumentelektronik varierar mervärdesskatten mindre medlemsstaterna emellan.

(1) KOM(2000) 881 slutlig.

(2) Dessa beräkningar beaktar endast mervärdesskatten.

(3) Med variationskoefficienten mäts medelavvikelsen i prisnivån från medelvärdet och utgör ett mått på prisvariationen för alla medlemsstater. T.ex. en variationskoefficient på 0,15 betyder att genomsnittspriserna varierar med ± 15 procent kring medelvärdet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0215/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Botswana

Beträffande Botswana, kan kommissionen sammanställa en rapport över de projekt som godkänts för finansiering ur unionens budget år 2001, och ange vilket belopp investeringarna för detta år totalt uppgår till?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 och E-0228/02ingivet av Nielson för kommissionen

(25 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0221/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Bahamas

Beträffande Bahamas, kan kommissionen sammanställa en rapport över de projekt som godkänts för finansiering ur unionens budget år 2001, och ange vilket belopp investeringarna för detta år totalt uppgår till?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 och E-0228/02ingivet av Nielson för kommissionen

(25 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0143/02

från Raina Echerer (Verts/ALE) till kommissionen

(1 februari 2002)

Ämne: Arbetstagares valbarhet vid val på företag och inom en koncern

Republiken Österrike är sedan sin anslutning till Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (EES) och Europeiska unionen skyldig att genomföra och tillämpa gemenskapslagstiftningen. Den omfattar även migrerande arbetares rättigheter, som är avtalsslutande parter till EES-avtalet, och i synnerhet rätten att väljas till intresseföreningar på företag och inom en koncern, vilken på grundval av artikel 48.2 i EG-fördraget (fri rörlighet) fastställer förbudet mot diskriminering. Upphävandet av valbarheten till intresseföreningar på företag och inom en koncern när det gäller arbetstagare som tillhör kammaren, och som kommer från de angivna staterna, strider mot artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68(1). Kommissionen anhängiggjorde därför ett överklagandeförfarande den 9 juli 1999 och ett överträdelseförfarande den 16 oktober 1997 mot Österrike. Men majoriteten i det österrikiska parlamentet har ändå underlåtit att anpassa lagstiftningen i enlighet härmed. Den 29 december 2000 kritiserade kommissionen i ett motiverat yttrande ännu en gång rättsläget i Österrike och uppmanade för sista gången förbundsregeringen att vidta nödvändiga åtgärder.

Uteslutningen av turkiska arbetstagare från löntagarkammarvalen i Vorarlberg ledde i Österrike till ett överklagandeförfarande vad gäller valen under första halvåret 1999 och slutade med ett förfarande inför Högsta domstolen. Författningsdomstolen i Wien har vidarebefordrat ärendet till EG-domstolen.

Har den österrikiska förbundsregeringen reagerat på kommissionens motiverade yttrande, och om så är fallet, på vilket sätt?

Efter det att Republiken Österrike fortfarande inte har vidtagit några lämpliga åtgärder: När har kommissionen anhängiggjort, eller när kommer den att i denna fråga anhängiggöra ett förfarande vid EG-domstolen mot Republiken Österrike?

Kommer Författningsdomstolens beslut att delegera frågan att påverka innehållet i kommissionens inledande av överträdelseförfarandet? Om ja, på vilket sätt?

Kommer kommissionen i detta förfarande att åberopa såväl paragraf 21 i löntagarkammarlagstiftningen som paragraf 53 i författningsrätten som rör arbetstagare eller endast den ena vid EG-domstolen?

(1) EGT L 257, 19.10.1968, s. 2.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(6 mars 2002)

De österrikiska myndigheterna gav ett svar på det motiverade yttrandet i april 2001, men det ansågs vara otillräckligt.

Därför förde kommissionen ärendet vidare inom ramen för överträdelseförfarandet och väckte talan vid domstolen den 4 december 2001 (Mål C-465/01).

Den österrikiska författningsdomstolens beslut om hänskjutande av frågan påverkar inte innehållet i överträdelseförfarandet, där kommissionen bestrider både artikel 21 i Arbeiterkammergesetz (lagen om arbetstagarrepresentation) och artikel 53.1 i Arbeitsverfassungsgesetz (lagen om arbetets allmänna organisation).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2688/01

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: Finansiering vid avdelningen för humanitärt bistånd ECHO

Kan kommissionen göra en förteckning över de projekt som under åren 20002001 lagts fram inom det finansieringsområde som handhas av avdelningen för humanitärt bistånd ECHO vad gäller de italienska regionerna Ligurien, Lombardiet, Piemonte och Valle d'Aosta och namnge de projekt som därefter antagits?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(31 januari 2002)

Kommissionen informerar parlamentsledamoten om att dess kontor för humanitärt bistånd (ECHO) ägnar sig åt bistånds-, hjälp- och skyddsinsatser för människor i tredjeland, företrädesvis i utvecklingsländer. ECHO finansierar inte sådana regioner som de som nämns av parlamentsledamoten men däremot partnerorganisationer (icke-statliga organisationer, FN-organ och Röda korset) för deras verksamhet i tredjeland.

Beslut om vilket slags och hur stor finansiering som skall beviljas fattas på grundval av de behovsbedömningar som görs på fältet och bygger på partnernas specifika förslag till hjälpverksamhet i en viss region. I finansieringsplanerna (övergripande planer och finansieringsbeslut) visas vilka partner som valts ut för varje stödprogram och för varje finansieringsplan måste samråd ske och godkännande erhållas från kommittén för humanitärt bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3600/01

från Markus Ferber (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: EU-finansiering av muddringsarbetena i den gren av Donau som heter Ráckeve-Soroksár i Ungern

Den gren av Donau som heter Ráckeve-Soroksár och ligger i Ungern skall muddras. Efter att ett lager slam tagits bort skall området användas för grustäkt.

Har det ansökts om stöd från EU till dessa arbeten, till exempel enligt Phare eller föranslutningsstödet, och har sådant stöd beviljats? Om så är fallet: hur stort har beloppet i så fall varit?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 februari 2002)

Kommissionen kan bekräfta att det inte har beviljats något gemenskapsstöd för muddringsarbetena i den gren av Donau som heter Ráckeve-Soroksár, varken från Phareprogrammet eller från det strukturpolitiska föranslutningsinstrumentet (ISPA). Kommissionen har under senare tid inte mottagit någon ansökan om stöd för detta ändamål från de ungerska myndigheterna.

Med beaktande av grenens betydelse finansierades inom ramen för 1994 års nationella Phareprogram en undersökning om utvecklingsprojektet för vattenförvaltningen i Ráckeve-Soroksár-grenen. Syftet med detta projekt, vilket slutfördes 1998, var att fastställa de huvudsakliga problemen i samband med vattenkvalitet och vattenföroreningar och att bidra till en samlad vattenförvaltnings- och utvecklingstrategi för Ráckeve-Soroksár-grenen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3703/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(16 januari 2002)

Ämne: Forskning om förnyelsebara energikällor i kandidatländerna

Att komma bort från kärnkraftsberoendet är en grannlaga uppgift i en del kandidatländer samt även i OSS-länderna.

På vilket sätt bidrar unionen till att bistå forskningen om förnyelsebara energikällor i Ukraina?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 februari 2002)

Vid det senaste EUUkraina-toppmötet fastställdes att förnybara energikällor och effektiv energianvändning är prioriterade frågor i det framtida samarbetet för att förbättra energieffektiviteten och energisparandet samt öka användningen av förnybara energikällor. Det finns ett tydligt samband mellan energieffektivitet och förnybara energikällor, eftersom båda bidrar till försörjningstryggheten och till att höja miljöstandarden.

Genom åtgärdsprogrammen inom ramen för Tacis-programmet 19912001 har kommissionen finansierat 24 projekt gällande energieffektivitet för sammanlagt 30,6 miljoner EUR. Enligt planerna skall det första projektet, till stöd för tillverkning av biobränsle i södra delen av Ukraina, påbörjas i år.

Kommissionen administrerar ett betydande forskningsprogram i vilket forskning, teknisk utveckling, demonstration och främjande av ny teknik på energiområdet är centrala frågor. Den är redan sysselsatt med att göra det möjligt för Ukraina att delta i programmet. Kommissionen hoppas att detta samarbetsområde kommer att underlättas av det faktum att det avtal om vetenskapligt och tekniskt samarbete med Ukraina, som redan har paraferats, kan undertecknas i år.

EU är dessutom en av de större givarna till det vetenskapliga och tekniska centrumet i Ukraina (STCU) som stöder forskning om förnybara energikällor. Sedan 1998 har unionen finansierat fem projekt på detta område med en sammanlagd budget på mer än 660 000 euro.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3562/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till rådet

(9 januari 2002)

Ämne: Den europeiska varvsindustrins situation

Ministerrådet (industri) misslyckades den 5 december att uppnå en gemensam ståndpunkt om tillfälligt stöd till varvsindustrin för att denna skall kunna möta Sydkoreas illojala konkurrens, vilken drabbar den europeiska varvsindustrin som om situationen inte förändras kommer att tvingas stänga många företag.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

- Vilka nya mått och steg kommer rådet att vidta för att bemöta Sydkoreas illojala konkurrens?

- Hur avser rådet att bemöta den nuvarande situationen och gynna den europeiska varvsindustrins konkurrenskraft?

Svar

(25 juni 2002)

Den ärade parlamentsledamoten konstaterar helt riktigt i sin fråga det faktum att det i rådet vid mötet den 45 december 2001 ej gick att få den majoritet som behövdes för att nå politisk enighet om att anta förslaget till förordning om en tillfällig skyddsordning för varvsindustrin. Kommissionen har följt sin tvåsidiga strategi som består i att endast framföra klagomål mot Sydkorea hos WTO om detta klagomål samtidigt åtföljs av en tillfällig skyddsordning för varvsindustrin, vilken påtagligt har tagit skada.

Kommissionen uppmanades att överväga vilka strategier som skall användas för att åtgärda de specifika problemen inom varvsindustrin.

Rådet enades avslutningsvis om att återkomma till detta ärende vid ett kommande möte.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3699/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till rådet

(17 januari 2002)

Ämne: Tolkning till svenska vid rådets olika sammanträden

År 1999 skickade den svenska regeringen en skrivelse till rådet och protesterade mot att det svenska språket diskriminerades. I början av år 2000 konstaterades att läget fortfarande inte hade förbättrats. Bara 20 procent av rådsmötena tolkades då till eller från svenska.

Det finns kanske 250 arbetsgrupper inom rådet. Grundtanken är att ledamöterna från de 15 medlemsländerna skall kunna använda sina modersmål antingen det på sammanträdena handlar om skatteregler eller farliga kemikalier.

För detta krävs det givetvis mängder av tolkar. Problemet är dock att undersökningar 1999 och 2000 placerade svenskan i botten på listan över tolktjänst för olika språk.

Kan rådet prestera en lista över hur de olika språken täcks av tolktjänst vid de olika sammanträdena inom rådet? Vad har gjorts för att öka den svenska tolktjänsten inom rådet?

Svar

(26 juni 2002)

Rådet och kommissionen inrättade 1981 en gemensam tjänst för konferenstolkning (SCIC), som har hand om nära tusentalet tolkars arbete varje dag för att tillgodose tolkningsbehoven vid de båda institutionerna för samtliga gemenskapens språk. Det är de berörda ländernas ständiga representationer som själva anger för SCIC vid vilka möten de önskar tolkning för sitt språk. Behoven tillgodoses i den omfattning som medges av budgeten och tillgången på tolkar, men det finns inte någon tvingande rättslig regel om att tolkning skall ske för alla språk på arbetsgruppsnivå.

Väl medveten om det stigande behovet av tolkning från eller till svenska inför det svenska ordförandeskapet ökade SCIC därför redan i augusti 2000 tillgången till faktisk tolkning för det svenska språket. Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att utifrån de statistiska tabeller som SCIC lämnat som bilaga till detta svar bedöma täckningen till och från de olika språken. Av statistiken framgår att procentandelen tolkning till svenska ökade från 21 % år 1998 till 31 % år 2002 och tolkningen från svenska från 23,9 % till 42,2 %, vilket påkallar en ytterligare framtida förbättring. Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att vända sig direkt till SCIC för mera exakta uppgifter.

Ökningen har gjort det möjligt att tillhandahålla svensk tolkning vid alla möten på ministernivå, precis som för alla övriga språk, liksom vid ett större antal möten i arbetsgrupperna.

I enlighet med svaret på muntlig fråga H-0365/99 erinrar rådet för övrigt den ärade parlamentsledamoten om att SCIC redan 1999 inledde, och underrättade svenska myndigheter om, ett program för rekrytering och utbildning av tolkar på svenska språket. Möjligheten till en förbättrad situation i fråga om svensk tolkning vid rådets möten beror naturligtvis på hur detta program utvecklas. Rådet önskar att programmet så snart som möjligt leder till konkreta resultat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3343/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(3 december 2001)

Ämne: Åtgärder till förmån för en federal somalisk stat

Under det senaste sammanträdet i FN:s säkerhetsråd, i vilket man diskuterade läget i Somalia, förklarade Etiopiens ambassadör att han hade bevis för samröre mellan det somaliska politiska livet med speciell hänvisning till Arta-gruppen och därmed till den nationella övergångsregeringen som leddes av Abdulqassim Salad Hassan och islamiska fundamentalister.

Washington Post har återgett uppgiften att den självständiga regionen Puntland har varit utsatt för månader av ihållande politiska och militära attacker med allvarliga risker för säkerheten och freden i hela området. Kan kommissionen svara på följande frågor:

1. Känner kommissionen till detta?

2. Har kommissionen för avsikt att inleda förhandlingar med myndigheterna i den självständiga regionen Puntland i Somalia och med samtliga berörda parter för att finna en lösning på problemet som tar hänsyn till de olika etniska grupper som finns i Somalia?

3. Har kommissionen skaffat den nödvändiga informationen i sammanhanget efter avslöjandena i pressen om den nationella övergångsregeringens påstådda samröre med islamiska fundamentalister?

4. Har Europeiska unionen något ekonomiskt samarbete med Somalia?

5. Om så är fallet, kan kommissionen beskriva dess innehåll och redogöra för resultatet?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(7 mars 2002)

1. till 3. Kommissionen känner förvisso till de etiopiska myndigheternas uttalanden angående den övergångsregering som inrättats efter Artaöverenskommelsen. Men kommissionen noterar likväl att dessa uttalanden gjordes när Addis-Abeba tog emot övergångsregeringens nye premiärminister för diplomatiska överläggningar, och att Etiopien förefaller återta initiativet på fältet i Somalia.

Kommissionen föredrar att uppmuntra samtliga berörda parter att tillsammans diskutera Somalias framtid. Ett politiskt initiativ från kommissionen måste ta hänsyn till den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP).

De uppgifter som parlamentsledamoten hänvisar till är inte nya. Samtidigt som kommissionen avhåller sig från att bedöma de uppgifter som riktas till den med utgångspunkt i deras användbarhet, kommissionen är emellertid försiktig när dessa uppgifter härrör från en av de parter som berörs av det somaliska problemet.

Överlag, och med avseende på Somalia, är kommissionen tämligen väl informerad tack vare sina egna kontakter på plats och en nära samordning med de medlemsstater som är aktiva i Somalia.

4. och 5. Gemenskapen upprätthåller inte några förbindelser avseende ekonomiskt samarbete med Somalia.

Vad gäller utvecklingssamarbete vill kommissionen fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på AVS EG-ministerrådets beslut av den 20 december 2001, genom vilket Somalia tilldelades särskilt stöd i enlighet med artikel 93.6 i Coutonouavtalet. Villkoren för genomförandet av detta bistånd måste fortfarande utredas av de beslutande gemenskapsinstitutionerna.