SKRIFTLIG FRÅGA E-0199/02

från Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(5 februari 2002)

Ämne: Företagskonton i Österrike

Jag fick nyligen en fråga om de villkor och regler som tillämpas av österrikiska banker. Wiener Volksbank i Österrike kräver av tyska företagskunder att de skall ha två skilda konton, ett för utländska kunder, och ett för inhemska kunder. Man kan alltså inte genomföra transaktioner direkt från kontot för utländska kunder, utan behållningen på kontot måste varje månad överföras till ett annat konto innan den kan användas för betalningar eller andra transaktioner. Överföringen innebär höga kostnader och betydande överföringsavgifter för kontoinnehavaren.

Är det tillåtet att göra skillnad på och behandla utländska och inhemska kunder på olika sätt, och är Österrikes valutalag och sättet att behandla bankkunder, särskilt med tanke på den gemensamma valutan och eftersom växelkursmekanismerna inte längre tillämpas, i enlighet med gemenskapslagstiftningen?

Om så inte är fallet, vilka åtgärder tänker kommissionen vidta i frågan?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 mars 2002)

Fri rörlighet för kapital (artikel 56 i EG-fördraget) är en av den inre marknadens hörnstenar. I artikel 58 i EG-fördraget anges dock uttryckligen att medlemsstaterna har rätt att bibehålla eller införa bestämmelser av skatteskäl (olika regler för personer med respektive utan hemvist i landet) samt av statistiska eller administrativa skäl. Sådana bestämmelser får emellertid inte vara diskriminerande.

Österrike ställer vissa rapporteringskrav på sina banker och finansinstitut i syfte att få fram statistiska uppgifter för att fastställa betalningsbalansen. Enligt österrikiska centralbankens föreskrifter måste bankerna skilja mellan konton tillhörande personer med respektive utan hemvist i landet. Vissa transaktioner från eller till konton tillhörande personer utan hemvist i landet samt gränsöverskridande transaktioner i allmänhet måste anmälas till myndigheterna.

För att ge möjlighet till billigare detaljhandelsbetalningar inom Österrike får bankerna skapa ett särskilt eurokonto för personer utan hemvist i landet (Euro-Sonderkonten für Devisenausländer; Exporterlös-Sammelkonten). Överföringar till och från sådana konton kan göras på samma villkor som inhemska överföringar från och till konton tillhörande personer med hemvist i Österrike. Överföringarna till denna typ av konton får dock inte överstiga 12 500 EUR och de måste överföras minst en gång i månaden till ett konto tillhörande personer utan hemvist i landet eller till ett utländskt konto.

Det finns också en skattemässig aspekt på det hela: personer med hemvist i Österrike skall betala inkomstskatt på bankränta. Personer utan hemvist i landet betalar däremot vanligtvis inte österrikisk inkomstskatt på denna typ av inkomster, utan är skattskyldiga i hemlandet.

Att hantera konton tillhörande personer utan hemvist i landet kräver således vissa ytterligare administrativa förfaranden för kreditinstituten enligt gällande österrikisk lagstiftning. Om en bank därför bestämmer sig för att ta ut en extra avgift för att täcka kostnaden för manuell hantering, är detta ett affärsmässigt beslut och inte en olaglig diskriminering. Affärspolicyn att ta betalt för hanteringen av konton tillhörande personer utan hemvist i Österrike innebär inte att gällande gemenskapslagstiftning överträds.

Kommissionen anser emellertid sedan lång tid tillbaka att de ovannämnda rapporteringskraven i princip måste förenklas eller rentav avskaffas helt inom den inre marknaden. Europaparlamentet stöder aktivt kommissionens initiativ i detta hänseende. En första framgång är att medlemsstaterna har kommit överens om att endast överföringar på mer än 12 500 EUR behöver rapporteras från och med den 1 januari 2002. Detta kommer säkert att minska kostnaderna för gränsöverskridande överföringar och för överföringar av mindre belopp till och från konton tillhörande personer utan hemvist i landet.

Den nyligen antagna förordningen om gränsöverskridande betalningar i euro(1) torde bidra ytterligare till att minska problemen med konton tillhörande personer utan hemvist i landet. Förordningens syfte är att minska avgifterna för gränsöverskridande betalningar på upp till 12 500 EUR, så att avgifterna den 1 juli 2002 (för elektroniska betalningstransaktioner) respektive 1 juli 2003 (för gränsöverskridande överföringar) skall anpassas till dem som gäller för inhemska betalningar.

(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2560/2001 av den 19 december 2001 om gränsöverskridande betalningar i euro, EGT L 344, 28.12.2001.