ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0591/99

från Nuala Ahern (V) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Kommissionens studier av hantering av radioaktivt avfall och säkerhetsfrågor rörande kärnmaterial

Kan kommissionen lämna en lista på de fall sedan 1995 då (a) Förenade kungarikets och (b) Irlands experter har lämnat bidrag till kommissionens studier av (1) hantering av radioaktivt avfall och (2) säkerhetsfrågor rörande kärnmaterial och fysiska skyddsåtgärder mot plutonium? Kommer kommissionen att publicera en lista på ifrågavarande studier i EGT?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(3 maj 1999)

När det gäller frågan om hantering av radioaktivt avfall under den aktuella perioden har brittiska och irländska regeringsexperter endast varit verksamma i ständiga och ad hoc-kommittéer i samarbete med experter som övriga medlemsstater utsett. Kommittéerna har olika uppgifter, som förvaltning av programmen, utvärdering av kontrakt och stöd vid utarbetandet av rapporter om särskilda ämnen. De har inte varit inblandade i själva undersökningarna.

Under den aktuella perioden har dock kommissionen finansierat flera undersökningar om olika aspekter på radioaktivt avfall och sanering av förorenade områden. Undersökningarna har genomförts av externa uppdragstagare som huvudsakligen valts ut efter öppna anbudsförfaranden. Fler än 20 av dessa undersökningar genomfördes av brittiska företag, och dessutom var brittiska företag förmodligen inblandade som underleverantörer i flera av de andra undersökningarna. Brittiska företag och organisationer har också varit inblandade i fler än 20 forskningskontrakt beträffande hantering av radioaktivt avfall inom Fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (FoTU). Vissa av dessa företag hade, eller har fortfarande, en brittisk ägarmajoritet (t.ex. British nuclear fuels Ltd. (BNFL), United Kingdom atomic energy authority (UKAEA)), eller också representerar de avdelningar inom den brittiska förvaltningen (t.ex. National radiological protection board (NRPB)). Det är osäkert om denna personal hos uppdragstagarna i de här fallen skall uppfattas som regeringsexperter, och i vilket fall som helst skulle en lista över sådana anställda förmodligen innehålla flera hundra namn. Resultaten från alla kontrakt för undersökningar, och som är ett resultat av öppna ansökningsomgångar, är tillgängliga för allmänheten och i vanliga fall publiceras resultaten i rapportserien EUR. En komplett lista över titlar och kontrakterade företag kan fås på begäran.

Säkerhetskontroller på kärnområdet utförs av kommissionen i enlighet med kapitel VII i Euratom-fördraget, vars genomförande definieras i kommissionens förordning (Euratom) nr 3227/76 av den 19 oktober 1976 om tillämpningen av bestämmelserna om säkerhetskontroll inom Euratom(1). Nationella myndigheter eller experter har inte uppmanats att delta i kommissionens undersökningar i fråga om säkerhetskontroller.

(1) EGT L 363, 31.12.1976.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0192/99

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Ariane

Skulle kommissionen kunna uppge om den kommer att bevilja ansökningar om projekt som syftar till att göra böcker mer tillgängliga och underlätta läsning för blinda och synskadade inom ramen för det nyligen antagna Ariane-programmet?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(23 mars 1999)

Ariane-programmet som antogs av parlamentet och rådet den 24 oktober 1997 (Europaparlamentets och rådets beslut nr 2085/97/EG av den 6 oktober 1997 om att inrätta ett program för stöd till böcker och läsning inbegripet översättning (Ariane)(1)) syftar till att: uppmuntra samarbete mellan medlemsstaterna vad gäller böcker och läsning, att stödja och komplettera medlemsstaternas aktiviteter på detta område genom att bidra till utvecklingen av ländernas kulturer med respekt för nationell och regional mångfald, att sprida och öka kännedomen om de europeiska folkens litteratur och historia samt att öka EU-medborgarnas tillgång till detta, bl.a. genom stöd till översättningar av litterära verk, skådespel och uppslagsverk, stöd till samarbetsprojekt som utförs i partnerskap samt vidareutbildning av yrkesverksamma.

För åtgärd 1 (stöd till översättning av litterära verk, skådespel och uppslagsverk) gäller att alla projektförslag måste innehålla en översättning av arbetet till åtminstone ett av EU:s övriga officiella språk. Ett projekt som inte omfattar översättning utan endast är koncentrerat på förändringar för att göra läsning och böcker mer tillgängliga för blinda och synskadade är följaktligen inte bidragsberättigat.

Alla ansökningar gällande åtgärd 2 (stöd till samarbetsprojekt i partnerskap som syftar till att främja medborgarnas tillgång till böcker och läsning) kan dock omfatta projekt som avser att göra läsning och böcker mer tillgängliga för blinda och synskadade liksom för andra grupper av människor. Projekten måste givetvis uppfylla urvalskriterierna, i all synnerhet att de skall ha en europeisk dimension.

I de projekt som föreslås inom ramen för åtgärd 3 (vidareutbildning av yrkesverksamma)kan slutligen både blinda och synskadade ingå, på villkor att övriga kriterier för ett deltagande är uppfyllda.

(1) EGT L 291, 24.10.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0325/99

från Luigi Moretti (NI) till kommissionen

(10 februari 1999)

Angående: Ojämn fördelning av flygtrafiken på flygplatserna Malpensa och Linate

Flygbolaget Alitalia har från och med den 1 februari 1999 lagt ner flygförbindelsen kl. 20.55 från Fiumicino till Malpensa, som det har ombesörjt tillsammans med Meridiana. Detta innebär att flygen från Rom till Milano efter kl. 17.55 endast landar i Linate.

Anser kommissionen att detta är förenligt med åtagandena om en jämn fördelning av flygtrafiken på Malpensa och Linate?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(17 mars 1999)

I enlighet med artikel 8 i förordning (EEG) 1408/92 av den 23 juli 1992 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen(1) har medlemsstaterna rätt att anta föreskrifter för att fördela trafiken mellan olika flygplatser i ett flygplatssystem. Dessa föreskrifter skall kontrolleras av kommissionen, varigenom det garanteras att medlemsstaterna respekterar lagstiftningen och att föreskrifterna är helt förenliga med principen om icke-diskriminering i fråga om trafikföretagets nationalitet och identitet, samt överensstämmer med principerna i gemenskapslagstiftningen i fråga om frihet att tillhandahålla tjänster.

Vad gäller flygplatserna Malpensa och Linate har föreskrifter om trafikfördelning fastställts i ett italienskt dekret av den 9 oktober 1998, i vilket det föreskrivs att gemenskapsflygbolag från och med den 25 oktober 1998 och fram till dess att tillgångsförhållandena på flygplatsen Malpensa har förbättrats avsevärt får fortsätta att använda flygplatsen Linate upp till en gräns på 34 % av den turtäthet som bedrevs vid den flygplatsen under den föregående IATA-säsongen. Denna fördelning av trafiken mellan flygplatserna Linate och Malpensa kan anses vara väl avvägd. Den speglar förhållandena på de befintliga väg- och järnvägsförbindelserna till flygplatsen Malpensa, och möjliggör samtidigt inrättandet av en helt driftsklar knutpunkt vid den flygplatsen. Utgående från denna grund, och i överensstämmelse med gemenskapsrätten (i synnerhet principen om icke-diskriminerande tillhandahållande av tjänster) har gemenskapens flygbolag full frihet att besluta att driva en viss tjänst antingen i Linate eller Malpensa, så länge de respekterar ovan nämnda tröskel på 34 %. Därför anser kommissionen inte att det är oförenligt med målsättningen att uppnå en jämn fördelning av trafiken mellan flygplatserna Malpensa och Linate att Alitalia inte längre tillhandahåller en viss tjänst vid flygplatsen Malpensa.

(1) EGT L 240, 24.8.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1056/99

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(20 april 1999)

Angående: Offentlig upphandling

Staden Wien äger c:a 220 000 bostäder. Dessa bostäder har redan i flera årtionden varit försäkrade hos samma försäkringsbolag, utan att man någonsin gått ut med en anbudsinfordran angående denna tjänst.

1. Bör man, då det gäller de enskilda uppdragen för tjänste- och byggnadsentreprenad som ligger över det respektive tröskelvärdet, gå ut med en anbudsinfordran i enlighet med EU:s direktiv om offentlig upphandling av tjänster för de ifrågavarande bostäderna, vilka direkt eller indirekt står i staden Wiens ägo? Om så inte är fallet, varför inte?

2. Om så är fallet, vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att få slut på detta tillstånd som strider mot fördraget?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar

(6 maj 1999)

1. Tjänste- och byggkontrakt som överstiger de tröskelvärden som fastställs i direktiven(1) och som staden Wien tilldelar för lägenheter som staden direkt eller indirekt äger måste tilldelas enligt ett av de förfaranden som anges i dessa direktiv.

2. Kommissionen behöver närmare information om dessa försäkringstjänster för att kunna avgöra om rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster och rådets direktiv 93/37/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandena vid tilldelning av offentliga upphandlingskontrakt för bygg- och anläggningsarbeten(2) är tillämpliga i detta fall.

Kommissionen har därför kontaktat de österrikiska myndigheterna och bett om närmare information om dessa försäkringstjänster, de försäkrade objekten och försäkringsavtalen i fråga.

(1) EGT L 209, 24.7.1992.

(2) EGT L 199, 9.8.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0753/99

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(29 mars 1999)

Angående: Medel till kommunen Torrita di Siena

Genom det regionala rådet i Toscanas beslut nr 424 av den 3 november 1993 föreslogs att en del av kommunen Torrita di Sienas territorium skulle upptas i förteckningen över missgynnade jordbruksområden. Jordbrukarförbund i regionen skickade flera uppmaningar till ansvariga organ, däribland EU, för att få veta vilka krav som skulle uppfyllas för att sådant upptagande. Till dags dato, flera år efter beslutet och efter åtskilliga förfrågningar, har förbunden ännu inte fått svar angående dessa förfaranden.

Kan kommissionen därför meddela

1. om den inte anser att intressenterna har väntat länge nog på att får klarhet i vilket förfarande som gäller, med tanke på att det regionala rådet redan gett sitt godkännande på grundval av direktiv 75/268/EG(1)?

2. vad som enligt direktiv 75/268/EG krävs för att området Torrita di Siena skall upptas i förteckningen över missgynnade jordbruksområden?

3. om den inte anser att utvecklingen av området i kommunen Torrita di Siena är viktig och av allmänt intresse och att man därför snarast bör gå vidare med att anslå medel för att värna om det traditionella jordbrukslandskapet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(7 maj 1999)

Den begäran om att uppta en del av kommunen Torrito di Siena i förteckningen över mindre gynnade områden som parlamentsledamoten hänvisar till, är en av flera ansökningar från italienska regioner som har anmälts till kommissionen.

Av effektivitetsskäl, och för att skapa överensstämmelse med de förfaranden som tillämpas för andra medlemsstater, kom kommissionen och de italienska myndigheterna överens om att behandla alla ansökningar om ändring och utvidgning av mindre gynnade områden gemensamt. Ansökningarna gäller omkring 160 kommuner i fyra italienska regioner.

Enligt gemenskapens lagstiftning (rådets förordning (EG) 950/97 av den 20 maj 1997 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet(2)) skall medlemsstaterna när de meddelar kommissionen gränserna för de områden som de föreslår skall klassificeras som mindre gynnade områden, också lämna alla relevanta uppgifter beträffande dessa områden. Kommissionen gör sedan en teknisk granskning och, eventuellt, en klassificering av de berörda områdena. Till dags dato har uppgifterna från de italienska myndigheterna inte varit tillräckligt utförliga för att situationen i dessa områden skall kunna granskas, eller deras ansökningar godkännas.

Det kommer snart att vara omöjligt för kommissionen att bestämma dessa områdens status enligt nuvarande bestämmelser. Enligt de nya bestämmelserna i utkastet till rådets förordning om landsbygdens utveckling(3) kommer klassificeringen av mindre gynnade områden att ligga inom medlemsstaternas ansvarsområde.

(1) EGT L 128, 19.5.1975, s. 1.

(2) EGT L 142, 2.6.1997.

(3) EGT C 170, 4.6.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0693/99

från Sebastiano Musumeci (NI) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Förbud mot import av vinmust från tredje land

I kommissionens förslag till ny gemensam organisation av marknaden föreskrivs möjligheten att importera vinmust från tredje land och att därefter framställa vin av denna.

Denna möjlighet skulle utgöra ett allvarligt hot mot vinodlingen på Sicilien och i Medelhavsområdet i allmänhet, och den strider för övrigt klart mot kommissionens politiska linje som å ena sidan uppmanar de italienska vinodlarna att begränsa produktionen och å andra sidan att öppna för produktion från tredje land.

Denna produktion från tredje land ger användarna i medlemsstaterna möjligheten att erkännas som "producenter" i alla avseenden och att därmed åtnjuta samma förmåner som de producenter som använder druvor som odlats i gemenskapen.

1. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att undvika att vinmust från tredje land importeras till Italien och därmed också att det italienska jordbruket, som på vinområdet utgör en symbol för Medelhavsproduktionen, drabbas ytterligare?

2. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att förbjuda berikande av vinmust med råsocker i de medlemsstater där detta är tillåtet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 april 1999)

Rådet har enats om förslaget till reformering av den gemensamma organisationen av marknaden för vin.

Enligt detta förslag bibehålls den aktuella ordningen med import av druvmust från tredje land och följaktligen förbjuds framställning av vin från sådan must.

För att uppnå politisk enighet om detta förslag var det å andra sidan absolut nödvändigt att bibehålla status quo beträffande vinframställningsmetoder och här ingår också möjligheten att berika vinmust med råsocker i vissa områden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0905/99

från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen

(8 april 1999)

Angående: EU:s rekommendation om eldsäkerhet

Kommer kommissionen att ge ut en förteckning över de svar som kommit in från de enskilda medlemsstaterna på det frågeformulär som skickades ut av det franska företaget Ceten-Apave beträffande tillämpningen av EU:s rekommendation om eldsäkerhet från 1986? Vilka åtgärder har vidtagits mot länder som inte besvarade undersökningen?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(29 april 1999)

Eftersom parlamentsledamoten upprepade gånger visat sitt intresse för undersökningen om brandsäkerhet på hotell som genomfördes 1996, och begärt detaljerad information såväl om de uppgifter som insamlats som om den metod som använts, översänder kommissionen ett exemplar av denna undersökning direkt till honom.

Det företag som genomförde undersökningen skickade ut cirka 20 000 frågeformulär till hotelldirektörer i hela Europa. Detta skedde inom ramen för ett frivilligt arbete i syfte att komplettera analysen av tillämpliga föreskrifter i varje medlemsstat. Följaktligen hade kommissionen inte någon rättslig grund för att vidta åtgärder mot de medlemsstater där den information som lämnats inte motsvarade förväntningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0568/99

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Dagsläget för Urban i Rom

Med hänvisning till mina tidigare frågor E-2221/97(1) och E-3436/98(2) och med hänsyn till svaret av den 25 januari 1999 på den sistnämnda från kommissionsledamot Wulf-Mathies, ombeds kommissionen tillhandahålla ytterligare information om de omnämnda förseningarna orsakade av kommunen i Rom vad gäller genomförandet av programmet Urban och om hur medlen används. Är det dessutom möjligt att få kännedom om de exakta datum som gäller för genomförandet av Urban i Rom och i andra italienska städer?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(3 maj 1999)

I slutet av 1998 hade Rom gjort åtaganden i storleksordningen 28 % av de för kommunen avsatta medlen inom Urban-budgeten och använt ungefär 8,4 %.

I en tabell, som sänts direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat, visas de relativa positionerna för samtliga italienska kommuner som deltar i Urban (siffrorna är preliminära).

Vi ber parlamentsledamoten att vänligen observera att budgeten för Rom minskades med 346 000 euro 1998 med hänsyn till förseningarna i genomförandet, men att det nu föreligger rapporter om att förseningarna hämtades in i slutet av april då en åtagandenivå på 70 % är att vänta.

(1) EGT C 82, 17.3.1998, s. 46.

(2) EGT C 320, 6.11.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0393/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(1 mars 1999)

Angående: Omfördelning av medel som sparats in på den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker

Citrusfruktexporten har stora problem i Grekland, som lider särskild skada av den ekonomiska kris som drabbat Ryssland, dit en stor del av den grekiska exporten går, och detta har gjort att citrusfruktproducenterna hamnat i en besvärlig ekonomisk situation. Dessutom har de drastiska nedskärningarna av exportstödet inom frukt- och grönsakssektorn, som är större än vad som föreskrivs i Gattavtalet, lett till stora inbesparingar. För 1997-1998 uppgår denna summa till 76 miljoner ecu.

Eftersom citrusfruktsektorn bör stödjas så att exporten förbättras och ökas samt får en bättre struktur, vill jag fråga om kommissionen har för avsikt att omfördela den summa om 76 miljoner ecu som sparades in under åren 1997 till 1998 på grund av de omfattande nedskärningarna av exportstödet, till åtgärder som skulle hjälpa sektorn att hantera sina allvarliga problem?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(7 april 1999)

Kommissionen har sett till att exportstöd beviljats för de kvantiteter som föreskrivs i det Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) och inom ramen för den budget som fastställs där. Kommissionen syftar till att upprätthålla exportflödet och inte att till varje pris uppnå det utgiftstak som fastställs i GATT-avtalet. För regleringsåret 1997/1998 svarade apelsiner för 52 % av den sammanlagda volym frukt och grönsaker för vilken exportstöd beviljats och citroner för 17 %. Till följd av krisen i Ryssland, som i synnerhet drabbat exporten av apelsiner från Grekland, har de preliminära nivåerna för exportbidragen för vissa produkter höjts. För apelsiner uppgår detta belopp sedan januari 1999 till 50 euro per ton.

Rådet granskar för närvarande ett förslag till förordning från kommissionen om informations- och säljfrämjande åtgärder för jordbruksprodukter i tredje land(1). När detta förslag väl har genomförts skulle det kunna bidra till att stödja exporten av jordbruksprodukter i allmänhet och citrusfrukter i synnerhet.

(1) KOM(98) 683 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0821/99

från Antonio Tajani (PPE) till kommissionen

(6 april 1999)

Angående: Enels kraftledning i Valnerina

Enel, Italiens riksomfattande elverk, har beslutat att uppföra en kraftledning som skall genomkorsa delar av kommunerna Terni och Spoleto och skära rakt igenom bostadsområden och områden som är värdefulla ur naturhänseende.

Kommunen Terni har förklarat sig vara negativt inställd till projektet, medan man i andra regioner i Italien (Toskana och Latium) håller på att montera ned högspänningsledningar och låta dem gå genom jord (se Anieneparken).

Anser kommissionen att Enels beslut strider mot bestämmelserna på områdena elektromagnetisk strålning, miljöskydd och folkhälsoskydd?

Vilka initiativ avser kommissionen att ta?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(7 maj 1999)

Kommissionen kan inte uttala sig om huruvida det italienska elverkets beslut är lagenligt eftersom det inte finns några gemenskapsbestämmelser på området.

Kommissionen har lagt fram ett förslag till rådets rekommendation om exponering för elektromagnetiska fält(1), som nu diskuteras inom rådet.

(1) KOM(98) 268 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0299/99

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(17 februari 1999)

Angående: Reglering av fisket i sydvästra Atlanten

Med hänsyn till det otillfredsställande svaret kommissionen gav på min skriftliga fråga E-3471/98 ställer jag ännu en gång följande frågor:

1. Kan kommissionen informera om det aktuella förhandlingsläget?

2. Vilka faktorer har förhindrat att betydande framsteg gjorts i nämnda förhandlingar?

3. När förutser kommissionen att förhandlingsperioden kan avslutas för att lämna plats åt bildandet av SAFO?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(26 mars 1999)

Det är ännu för tidigt att säga något om utgången av förhandlingarna om ett multilateralt avtal för sydvästra Atlanten. De bilaterala kontakterna mellan kommissionen och Argentina är ett steg på vägen i de multilaterala förhandlingar som kommer att omfatta alla berörda parter.

Utöver svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3471/98(1), finns det för närvarande bara en ny uppgift i ärendet, nämligen att kommissionen i augusti 1998 till de argentinska myndigheterna skickade ett icke-officiellt dokument som uttrycker gemenskapens ställningstagande.

Kommissionen väntar på de argentinska myndigheternas officiella reaktion på detta dokument.

På det informella möte som kommissionen höll med de argentinska myndigheterna den 2 mars 1999 lät dessa meddela att ett svar kan förväntas före sommaren 1999.

(1) EGT C 207, 21.7.1999, s. 74.