ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3533/97 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till rådet (14 november 1997)

Ämne: Turkiets hot mot Grekland

Turkiets fortsatta provokationer mot ett EU-medlemsland - Grekland - slog den 16 oktober 1997 alla tidigare rekord. Inom grekiskt luftrum hindrade då turkiska militärflygplan framfarten för det flygplan, C-130, som förde den grekiske försvarsministern och hans följe från Cypern till Kreta.

Detta agerande sätter freden i sydöstra Medelhavet på spel, är ett brott mot samtliga EU:s principer, visar på likgiltighet för det numera avsomnade Madridavtalet och på förakt för samtliga rådets och kommissionens ¨tillrättavisningar¨ om fredlig samexistens mellan de två länderna samt överträder alla internationella avtal. Genom att handla på detta sätt visar Turkiet dessutom att landet struntar i flygpassagerarnas liv och säkerhet.

Vilka åtgärder avser rådet att vidta gentemot Turkiet, ett land som har förbindelser med EU, efter dess fortsatt provokativa uppträdande?

Kommer denna fråga att på ordförandeskapets initiativ tas upp i EU:s ministerråd (utrikesfrågor) eller vid toppmötet i december?

Svar (17 mars 1998)

Turkiet förekommer regelbundet på rådets dagordning. Rådet fäster stor vikt vid att främja förbindelserna mellan Grekland och Turkiet och att länderna skall lösa sina tvister i enlighet med internationell rätt, bland annat genom Internationella domstolen, samt vid att främja goda grannförbindelser och att de i enlighet med Förenta nationernas stadga inte skall tillgripa hot eller våld. Rådet betonar vikten av att avhålla sig från varje ensidig handling som riskerar att stå i strid med denna anda.

Rådet välkomnar det beslut som fattades av Konstantinos SIMITIS och Mesut YILMAZ i anslutning till Balkan-toppmötet på Kreta i början av november 1997, att återuppta processen med att normalisera förbindelserna mellan sina länder. Rådet hoppas att den informella principöverenskommelse som slöts i Madrid kommer att tjäna detta syfte. I samma anda kommer rådet att göra allt som står i dess makt för att underlätta förbindelserna. Ordförandeskapet kommer särskilt att samarbeta med experterna i ¨de vises¨ arbetsgrupp i deras uppgift att utarbeta förslag till ett förfarande för att lösa problemen i området runt Egeiska havet.

Europeiska rådet i Luxemburg erinrade om att stärkandet av Turkiets band med Europeiska unionen bland annat är beroende av att det upprättas tillfredsställande och stabila förbindelser mellan Grekland och Turkiet.

I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådet i Luxemburg arbetar rådet nu med att utarbeta en strategi för Europeiska unionen gentemot Turkiet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1720/97 från Heidi Hautala (V) till rådet (22 maj 1997)

Ämne: FN:s deklaration om ursprungsfolk

Parlamentet antog en resolution om förslaget till FN:s deklaration om ursprungsfolk i november 1995 (B4-1415/95) ((EGT C 323, 4.12.1995, s. 117. )). Sedan dess har den särskilda arbetsgruppen inom ramen för FN:s kommission för mänskliga rättigheter hållit två sammanträden.

1. Har EU-medlemsstater deltagit i denna arbetsgrupps arbete?

2. Om detta är fallet, har EU intagit en gemensam ståndpunkt?

3. Om detta inte är fallet, varför inte?

4. Överväger rådet att diskutera en gemensam ståndpunkt med avseende på deklarationen och/eller frågan om ursprungsfolk i allmänhet?

Svar (30 mars 1998)

EU har inte intagit någon gemensam ståndpunkt i ämnet för den ärade parlamentsledamotens fråga. Rådet kan inte ange vilka EU-medlemsstater som har deltagit i arbetet med deklarationen i den särskilda arbetsgruppen inom ramen för FN:s kommission för mänskliga rättigheter. Detta faller under de enskilda EU-medlemsstaternas nationella behörighet.

För närvarande överväger inte rådet någon gemensam ståndpunkt vare sig med avseende på deklarationen eller frågan om ursprungsfolk i allmänhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4044/97 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Uppskjutet förbud mot drivgarn

Av vilka skäl har kommissionen skjutit upp framläggandet av ett förslag om förbud mot användning av drivgarn vid tonfiske?

Varför har kommissionens ledamot Emma Bonino inte hållit sitt löfte att lägga fram förslaget före 1997 års utgång?

Är kommissionen medveten om att dess förslag från 1994 ligger blockerat hos rådet?

Varför har kommissionen accepterat och nöjt sig med att rådet på detta vis blockerar frågan?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (27 januari 1998)

Kommissionen hade åtagit sig att tillsammans med rådets ordförandeskap och de berörda medlemsstaterna söka det bästa sättet att häva blockeringen hos rådet av ärendet om drivgarn.

Blockeringen av ärendet hos rådet berodde inte på kommissionen, som vid flera tillfällen uttryckte sin önskan att bidra till att finna en lösning, utan på att det var omöjligt att uppnå kvalificerad majoritet. Då det brittiska ordförandeskapet har framfört sin avsikt att lägga fram ett kompromissförslag till rådet hoppas kommissionen att detta initiativ skall göra det möjligt att nå fram till en hållbar och rättvis lösning och kommissionen kommer att arbeta för detta tillsammans med ordförandeskapet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3743/97 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (21 november 1997)

Ämne: Kemikalier som stör fortplantningen

Vad anser kommissionen om alkylfenoletoxylater (APE, östrogenliknande kemikalier som är kända för att störa fortplantningen hos fiskar) som används i rengöringsmedel, avfuktningsmedel, korrossionsskydd och avfettningsmedel? Är användningen av dessa produkter reglerad på något sätt?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (7 januari 1998)

Alkylfenoletoxylater, inklusive deras nedbrytningsprodukt nonylfenol, tillhör en grupp kemikalier som givit upphov till problem beroende på dess effekter på vattenmiljön. På senare tid har man även diskuterat alkylfenoletoxylater i samband med störningar på endokrina organ.

Kommissionen utarbetar för närvarande sin ståndpunkt i fråga om riskerna med alkylfenoletoxylater. I enlighet med förordning (EEG) nr 93/793 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen ((EGT L 84, 5.4.1993. )) har nonylfenol prioriterats i fråga om riskbedömning. Resultatet av riskbedömningen, som utförs av en behörig myndighet i Förenade kungariket, kommer, om det är tillämpligt, att omfatta en strategi för att begränsa riskerna. Resultaten av riskbedömningen och ett rekommenderat tillvägagångssätt kommer att antas på gemenskapsnivå och offentliggöras av kommissionen. Kommissionen kan därefter besluta att föreslå gemenskapsåtgärder inom ramen för aktuell lagstiftning.

Kommissionen gör för närvarande en genomgång av gemenskapslagstiftningen om rengöringsmedel. I den genomgången granskas användningen av alkylfenoletoxylater i rengöringsmedel.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3779/97 från Gianni Tamino (V) till kommissionen (21 november 1997)

Ämne: Oförenlighet mellan gemenskapsbestämmelserna och den förordning i regionen Latium som medger undantag till den nationella jaktlagen

Regionfullmäktige i Latium (Italien) godkände den 5 november 1997 en förordning som medger undantag till den nationella jaktlagen för att tillåta möjligheten att jaga skyddade arter såsom sparvar och starar.

Är denna regionala förordning förenlig med gemenskapsdirektiv om skydd för vilda, jaktbara arter, särskilt direktiv 92/43/EEG ((EGT L 73, 14.3.1997, s. 5. ))?

Har kommissionen, om detta inte vore fallet, för avsikt att inleda ett överträdelseförfarande?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (7 januari 1998)

Ett överträdelseförfarande har redan inletts mot Italien, bland annat beträffande införlivandet av det undantag som medges i artikel 9 i direktiv 79/409/EEG om skydd av vilda fåglar ((EGT L 103, 25.4.1979. )).

Eftersom kommissionens strävan är att säkerställa att medlemsstaternas interna lagar verkligen överensstämmer med gemenskapsrätten på alla nivåer, omfattar detta överträdelseförfarande även frågan om de italienska regionernas behörighet att genomföra gemenskapsrätt, och deras skyldighet att följa denna. Kommissionen vore tacksam om ledamoten ville skicka ett exemplar av den text som Giunta Regionale del Lazio antagit, och som ledamoten avser i sin fråga. Kommissionen kommer hur som helst att begära upplysningar i frågan från de italienska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3992/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till rådet (15 januari 1998)

Ämne: Rasistiskt våld i Tyskland

Enligt uppgifter från det tyska kontoret för brottsbekämpning har fallen av nynazistiska attacker ökat med 14 % sedan i fjol och är nu uppe i 5 173. Offren har varit portugiser, italienare, turkar, greker och andra arbetstagare.

En grekisk invandrare, Anastasios Dalakouras, föll offer för detta rasistiska våld då han den 8 november 1997 angreps av en grupp högerextremister i en by i Brandenburg och fick allvarliga skador.

Eftersom övervakning av sådana rasistiska handlingar och yttringar faller inom Europeiska unionens ansvarsområden, dels på grund av att det handlar om mänskliga rättigheter, dels på grund av innebörden i begreppet fri rörlighet för personer, frågar jag rådet: Hur många personer har arresterats i ovannämnda fall av nynazistiska attacker och vad har de anklagats för? Vilka åtgärder avser den tyska regeringen att vidta för att begränsa fallen av rasistiskt våld i Tyskland?

Svar (30 mars 1998)

1. Rådet fördömer alla rasistiska eller främlingsfientliga handlingar. Rådet har inte någon statistik över de händelser som den ärade parlamentsledamoten tar upp.

2. I detta sammanhang vill rådet fästa uppmärksamhet vid den gemensamma åtgärden av den 15 juli 1996 om åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet ((EGT L 185, 24.7.1996, s. 5. )). Enligt denna gemensamma åtgärd skall rådet senast till utgången av juni 1998 bedöma huruvida medlemsstaterna uppfyller de förpliktelser som följer av nämnda gemensamma åtgärd, med beaktande av de bifogade förklaringarna. Det är inte rådets uppgift att svara när det gäller de förebyggande åtgärder som varje enskild medlemsstats regering skall vidta.

3. Rådet erinrar slutligen om det europeiska centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet som upprättades enligt rådets förordning nr 1035/97 av den 2 juni 1997. Centrumets styrelse hade sitt första möte i Wien den 21 januari 1998. Centrumets uppgift är i första hand att förse Europeiska unionen och dess medlemsstater med objektiv, tillförlitlig och jämförbar information om rasistiska, främlingsfientliga och antisemitiska företeelser i Europa. Denna information blir mycket användbar inför de åtgärder som medlemsstaterna eller Europeiska unionen kommer att vidta inom sina respektive behörighetsområden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3552/97 från Gianni Tamino (V) till kommissionen (12 november 1997)

Ämne: Bidrag - förordning (EEG) nr 1318/93 - i Italien för försäljning av amerikanskt kött från Colorado

Jag hänvisar till mina tidigare frågor E-4101/96 ((EGT C 217, 17.7.1997, s. 62. )) och E-0970/97 ((EGT C 45, 10.2.1998, s. 11. )) om EU-bidrag för att gynna nötköttskonsumtionen i Italien och reklam i samband med detta som kritiserats av institutet för frivillig reklamkontroll, medlem av AEEP/EASA (Europeiska sammanslutningen för reklametik). I den utgåva av Corriere della Sera som publicerades i Rom den 21 oktober 1997 ingår en helsides reklamannons för GF Commercio Carni - ett företag som tillsammans med det italienska slakteriförbundet stod bakom de nyss nämnda reklamannonserna - där man kan läsa om att företaget fått tillstånd till ¨EEG-märkning¨, om dess strävan efter kvalitetsklassificeringen ¨Pregiata Qualità Bovina¨ (högklassigt nötkött) och om att det ¨i sin fortsatta strävan efter vidareutveckling och kvalitet bland sina bästa produkter har infört amerikanskt kött från Colorado(...)¨.

Anser kommissionen att det är korrekt att bevilja finansiering till ett företag som i samma reklamannons stoltserar över att ha fått rätt till EEG-märkning och över att inte sälja europeiskt, utan amerikanskt kött?

Hur stort är det bidrag som GF Commercio Carni och det italienska slakteriförbundet totalt har mottagit från kommissionen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (10 december 1997)

Kommissionen vill meddela att den reklamsida som parlamentsledamoten hänvisar till inte ingår i någon reklamkampanj som får ekonomiskt stöd av gemenskapen.

Det handlar om rent kommersiell reklam från ett företag som säljer både nötkött av en kvalitet som uppfyller kriterierna i gemenskapens lagstiftning och kött med annat ursprung.

Kommissionen skickar direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat det beslut som avser ekonomiskt bidrag från gemenskapen till program för främjande av kvalitetsnötkött för år 1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3812/97 från Hilde Hawlicek (PSE) till kommissionen (28 november 1997)

Ämne: Kulturens andel av EU:s budget

Eftersom det i olika kulturpolitiska publikationer gång på gång dyker upp olika procentsatser för kulturens andel av EU:s budget, och eftersom dessa siffror också ofta övertas i senare publikationer ställer jag följande frågor:

1. Hur stor är kulturens andel av EU:s budget för 1997 i verkligheten?

2. På vilket sätt har denna andel ändrats under årens lopp sedan det förekommit kulturella åtgärder inom kommissionen?

3. Vilka områden eller budgetposter inkluderar kommissionen när den beräknar kulturens andel?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (5 februari 1998)

Som svar på ledamotens skriftliga fråga kan jag meddela att 1997 var kulturens andel av budgeten 27 925 000 ecu, vilket motsvarar 0,03 % av gemenskapens budget (89 137 miljoner ecu).

Utvecklingen för kulturens andel av gemenskapens totala budget framgår av följande tabell:

>TABLE>

Förhoppningsvis kan en ökning i tilldelningen till kulturen komma genom ramprogrammet för 2000-2006 som skall läggas fram för parlamentet och rådet i maj 1998.

I beräkningarna för den del som ägnas kulturen i kapitel B3-2000 inbegrips följande poster:

B3-2000: Rafael-programmet B3-2001: Kalejdoskop-programmet B3-2002: Ariane-programmet B3-2003: andra kulturåtgärder.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 174 , 08/06/1998 s. 0129



SKRIFTLIG FRÅGA E-3785/97 från Christof Tannert (PSE) till kommissionen (26 november 1997) Ämne: Gemenskapsstöd till den tyska delstaten Berlin under år 1996 Vilka belopp beviljades och betalades ut inom ramen för gemenskapsstödet till den tyska delstaten Berlin under år 1996 samt för vilka åtgärder och enligt vilka program vad beträffar 1. regionala utvecklingsfonden (ERUF), 2. Europeiska socialfonden (ESF), 3. gemenskapens forskningsprogram, 4. gemenskapsprogram på energiområdet, 5. gemenskapsprogram på miljöområdet, 6. övriga gemenskapsprogram? Svar avgivet av Jacques Santer på kommissionens vägnar (14 januari 1998) Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3688/97 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen (19 november 1997)

Ämne: Helms-Burtonlagen

Är kommissionen helt medveten om att Förenta staternas lagstiftande organ sedan förhandlingarna mellan kommissionen och den nordamerikanska regeringen om tillämpningen av Helms-Burtonlagen har skärpt sin position ännu mer mot Europeiska unionens intressen?

Mot bakgrund av detta, vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3686/97, E-3687/97, E-3688/97, E-3689/97 och E-3690/97 ingivna av Leon Britta, för kommissionen (19 december 1997)

Det föreligger ingen obalans i överenskommelsen med Förenta staterna. Kommissionen har inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) inlett ett panelförfarande mot Helms-Burton-lagen. Kommissionen anser att den lagstiftningen strider mot folkrätten, eftersom dess syfte (eller verkan) är att påverka beteendet hos företag i gemenskapen på grund av deras förbindelser med Kuba. Enligt den överenskommelse som nåddes den 11 april 1997 mellan gemenskapen och Förenta staterna om Helms-Burton-lagen och Amato-lagen, som innebar att gemenskapen gick med på att tillfälligt upphäva processen mot Förenta staterna, krävs det att det utarbetas åtgärder som ¨förhindrar eller avskräcker från framtida förvärv av investeringar från stater som har exproprierat eller nationaliserat sådana investeringar¨. Dessutom uppmanas gemenskapen och Förenta staterna samtidigt i överenskommelsen att tillsammans verka för att genom överenskomna principer behandla och lösa frågan om motstridig lagstiftning och bojkotter av sekundära investeringar. Det är angeläget att framhålla att överläggningarna mellan gemenskapen och Förenta staterna på den punkten stämmer överens med överläggningarna om åtgärder beträffande investeringar. Dessa samtal pågår för närvarande i syfte att uppnå en godtagbar överenskommelse som kan medföra dispens från avdelning IV i Helms-Burton-lagen och därmed åstadkomma en neutralisering av lagens verkningar utanför det egna territoriet.

Gemenskapen har dessutom klargjort att en uppgörelse om meningsskiljaktigheterna beträffande Helms-Burton-lagen inte kommer att få något genomslag såvida Förenta staterna inte beviljar gemenskapsföretagen dispens även från Amato-lagen.

Gemenskapen förbehåller sig rätten att återuppta panelförfarandet inom ramen för WTO eller inleda nya förfaranden om åtgärder vidtas mot gemenskapsföretag enligt Helms-Burton-lagen eller Amato-lagen till följd av att dispenser inte beviljas eller förlängs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4207/97 från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Blåbok om fisket i Europeiska unionen

De olika omkastningar som skett på fiskeriområdet i Europeiska unionen har lett till en ny situation inom hela sektorn som gör att det är nödvändigt att ompröva och nyinrikta gemenskapens hela fiskedimension.

För att åstadkomma detta borde man enligt vissa inom fisket aktiva grupper i medlemsstaterna se tillbaka i tiden, överblicka nuläget och därefter fastställa lämpliga planer för framtiden.

Anser kommissionen att det därför vore lämpligt att utarbeta en blåbok om fiskets situation inom gemenskapen, så att man kan ställa upp kriterier och prognoser som inger sektorn förtroende och gör att den slipper frukta oväntade svängningar och skrämskott som får negativ inverkan på en i vår ekonomi så känslig sektor som fiskerisektorn?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (13 februari 1998)

Kommissionen har redan vid flera tillfällen, både i parlamentet och annorstädes, tillkännagivit att den efter år 2002 kommer att inleda omfattande konsultationer om den gemensamma fiskeripolitiken tillsammans med alla berörda parter, däribland hela fiskeribranschen.

Kommissionen ämnar genomföra dessa konsultationer genom att skicka ut ett frågeformulär samt genom möten i medlemsstaterna under 1998 och 1999.

Efter dessa omfattande överläggningar kommer kommissionen att utarbeta sin rapport till parlamentet och rådet om situationen inom gemenskapens fiskesektor i enlighet med artikel 14.2 i förordning nr 3760/92 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk ((EGT L 389, 31.12.1992. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-4087/97 från Katerina Daskalaki (UPE) till kommissionen (16 januari 1998)

Ämne: Vattenkraftverk på arkeologiskt område

Nyligen utfärdade de behöriga myndigheterna tillstånd för uppförandet av två vattenkraftverk i Dimitsanatrakten, nära ett område som av kulturministeriet förklarats utgöra ett enhetligt arkeologiskt område, beläget i omgivningarna av den mytomspunna floden Lousios Gortynias i vars närhet också Johannes Prodromos och Aemilius kloster samt det antika Gortys ligger. Tillståndet ifråga innehåller också en bestämmelse som tillåter att ledningar dras genom sluttningarna längs floden. I samma område invigdes för övrigt nyligen ett friluftsmuseum för vattenkraft som bland annat inrättats genom samfinansiering från Europeiska unionen.

Har kommissionen för avsikt att vidta några åtgärder för att skydda det här området som kännetecknas av en osedvanligt naturskönhet och som därutöver hyser många minnesmärken som tillhör vårt europeiska kulturarvet?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (4 mars 1998)

Som parlamentsledamoten känner till hör skyddet av det nationella arkeologiska kulturarvet till de frågor där medlemsstaterna är ensamt behöriga och ansvariga. Gemenskapens, särskilt kommissionens, insatser begränsas av subsidiaritetsprincipen och är klart definierad i artikel 128 i EG-fördraget. Närmare bestämt skall gemenskapen främja samarbete mellan medlemsstaterna för att bevara kulturarvet. Detta samarbete kan konkretiseras i program av typen Rafael, som fastställs gemensamt av parlamentet och rådet.

Mot denna bakgrund är det uppenbart att kommissionen inte kan ingripa i det ärende som parlamentsledamoten nämner, nämligen uppförandet av vattenkraftverket nära Dimitsana.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3496/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (10 november 1997)

Ämne: Arbetstagarnas hälsa och säkerhet vid sockerfabriken i Larisa

När det gäller hälsa och säkerhet är förhållandena för arbetstagarna vid sockerfabriken i Larisa klart oacceptabla. Enligt klagomål från arbetstagarnas råd och en rapport från den ansvarige läkaren för arbetshälsa - vilka publicerats i offentligheten - gäller problemet fram för allt exponeringen för kemiska komponenter (saltsyra, svavel, formalin) som finns i dammet från sockret och kristalliseras i lungorna, samt den höga bullernivån i fabriken.

Jag vill - med åberopande av gällande direktiv 89/391/EEG ((EGT L 183, 29.6.1989, s. 1. )) om att främja arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet - fråga kommissionen om den känner till klagomålen och protesterna beträffande arbetsförhållandena vid fabriken och vilka åtgärder den tänker vidta för att göra förhållandena vid fabriken hälsosamma och säkra?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (20 januari 1998)

Kommissionen känner inte till de klagomål beträffande arbetsförhållandena vid den sockerfabrik som parlamentsledamoten nämner och ämnar kontakta de grekiska myndigheterna för närmare upplysningar. Arbetsgivarna har enligt lag skyldighet att tillämpa de åtgärder som föreskrivs i den nationella lagstiftningen, de nationella förordningar och administrativa bestämmelser som införlivar gemenskapslagstiftningen om arbetstagares hälsa och säkerhet i arbetet.

Som särskilt tillägg till rådets direktiv 89/391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet ((EGT L 183, 29.6.1989. )) omfattar lagstiftningen en rad särskilda bestämmelser av speciell betydelse till exempel rådets direktiv 80/1107/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för kemiska, fysikaliska och biologiska agenser i arbetet ((EGT L 327, 3.12.1980. )), ändrat genom rådets direktiv 88/642/EEG ((EGT L 356, 24.12.1988. )) om ändring av direktiv 80/1107/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för kemiska, fysikaliska och biologiska agenser i arbetet samt rådets direktiv 86/188/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för buller i arbetet ((EGT L 137, 24.5.1986. )).