SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/87

(2004/C 88 E/0094)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2490/03

från Bob van den Bos (ELDR) och Bashir Khanbhai (PPE-DE) till kommissionen

(25 juli 2003)

Ämne: Livsmedelsbistånd till Etiopien

För tillfället behöver fler än 12,5 miljoner människor i Etiopien livsmedelsbistånd. Som svar på den humanitära krisen har kommissionen ökat sitt livsmedelsbistånd till 115 miljoner euro. Men olyckligtvis fortsätter läget i Etiopien att försämras och det behövs mer hjälp.

Hur spenderas EU:s bidrag till livsmedelsbiståndet?

Vilken typ av livsmedel ges till Etiopien och varifrån kommer det?

Hur bedömer kommissionen behovet och effektiviteten av det livsmedelsbistånd som går till den etiopiska befolkningen?

Har kommissionen för avsikt att ytterligare öka sitt livsmedelsbistånd?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(25 september 2003)

Kommissionen har gjort betydande insatser för att bemöta krissituationen i Etiopien.

Bidragen från medlemsstaterna (101 miljon euro) och kommission (114,3 miljoner euro) används huvudsakligen till att finansiera inköp av spannmål. Kommissionens bidrag levereras antingen direkt till Etiopiens regering (81 miljoner euro) eller via bidrag till Världslivsmedelsprogrammet (10 miljoner euro), icke-statliga organisationer (13 miljoner euro) och Internationella rödakorskommittén (5 miljoner euro). De återstående medlen (5,3 miljoner euro) är ECHO:s bidrag. Kommission finansierar också annan verksamhet med anknytning till krisen till följd av torkan, såsom icke-statliga organisationers projekt avseende hälsa, livsmedelsförsörjning, vatten och sanitet (22,8 miljoner euro). Livsmedelsbiståndet består främst av spannmål, men även blandade livsmedel för extra livsmedelstilldelning har tillhandahållits. Kommissionen gynnar systematiskt lokala och regionala inköp, eftersom det även under krisår finns områden med överskott från vilka det går att skaffa fram livsmedel. Härigenom kan man dessutom förhindra att priserna i landet och regionen sjunker kraftigt, vilket skulle kunna avskräcka lantbrukarna från att producera nästa år. Under 2003 har kommissionen lokalt inhandlat 62 250 ton och regionalt 48 000 ton (Sudan). Återstoden utgör import i huvudsak från den europeiska marknaden.

Kommissionen bemöter den etiopiska regeringens och FN-organisationernas upprop som baseras på bedömning av skördar och humanitära behov. Kommissionen har tekniskt stöd i landet för att hjälpa delegationen att analysera den lokala situationen och övervaka genomförandet. Lokala bedömningar av verksamhetens effektivitet tyder än så länge på att leveransen och distributionen av livsmedelsbiståndet är tillfredsställande.

Kommissionen har åtagit sig att leverera ungefär 400 000 ton livsmedel till Etiopien under 2003, vilket den också kommer att göra. Inom kort fattas beslut om ytterligare ungefär 40 000 ton. För närvarande finns inga planer på att ytterligare öka kommissionens bidrag till Etiopien i form av livsmedelsbistånd, eftersom den etiopiska regeringen har meddelat att världssamfundets utfästelser avser en större mängd livsmedel än vad regeringen senast vädjade om.

Även om givarna på det stora hela har bemött den etiopiska vädjan på ett mycket tillfredsställande sätt och distributionen har skett enligt planerna, visar undersökningar av näringsiäget att den allmänna akuta undernäringen är fortsatt hög i många delar av landet.

Det framgår tydligt att livsmedelsbistånd inte är lösningen på Etiopiens problem. En tryggad livsmedelsförsörjning och en genomtänkt politik för en mer grundläggande förändring av situationen är det som behövs. Kommissionen prioriterar förändringar i denna riktning i dess dialog med Etiopiens regering.