SKRIFTLIG FRÅGA E-1113/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (8 april 1998)

Ämne: Leverans av höganrikat uran till FRM II-reaktorn

1. Sedan när har kommissionen varit underrättad om de bilaterala förhandlingarna mellan Tyskland och Ryssland om leveransen av upp till 1,2 ton höganrikat uran till FRM II-reaktorn?

2. Har EU deltagit i dessa förhandlingar, eller har förhandlingsresultaten utarbetats i samråd med EU? Om detta är fallet, när och hur?

3. Stämmer det att det höganrikade uranet uteslutande skall användas i FRM II och att det inte är tillåtet att leverera det vidare inom Tyskland eller inom EU?

4. Stämmer det att Ryssland har beviljats långtgående rättigheter när det gäller samtycke i förväg (¨prior consent¨) vad beträffar användning och vidareleverans av det höganrikade uranet? Om detta är fallet, vad anser kommissionen om detta avtal?

5. Har EU redan accepterat det bilaterala avtalet mellan Tyskland och Ryssland? Om detta inte är fallet, vad anser EU om detta avtal? Om detta är fallet, med vilken motivering accepterar EU rättigheter för Ryssland när det gäller samtycke i förväg vad beträffar höganrikat uran, medan USA inte medges samma rättigheter?

6. Hur långt har man kommit i samtalen (formellt eller informellt) mellan EU och Ryssland om ett separat nukleärt ramavtal?

7. Har rådet givit mandat till officiella förhandlingar om ett sådant avtal? Om detta är fallet, när och med vilket innehåll?

8. Vilka konsekvenser skulle ingåendet av ett ramavtal mellan EU och den ryska regeringen få för effektiviteten hos det tysk-ryska avtalet? Skulle Ryssland behålla sina rättigheter när det gäller samtycke i förväg för användning och vidareleverans av de 1,2 tonnen höganrikat uran till FRM II?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar (25 maj 1998)

I enlighet med artikel 103 i Euratomfördraget överlämnade Tyskland den 13 augusti 1997 ett utkast till ett bilateralt avtal med Ryssland om leverans av 1 200 kg anrikad uran som skall användas i forskningsreaktorn Mùnchen II (FRM II-reaktorn) under dess livstid. Kommissionen var inte inblandad i förhandlingarna om avtalsutkastet.

Tyskland beviljar i avtalet Ryssland rätt till förhandsgodkännande. Det står emellertid i avtalet att detta särskilt inte påverkar Tysklands skyldigheter som part i Euratom.

Genom en skrivelse av den 25 september 1997 underrättade kommissionen de tyska myndigheterna om att den av texten dragit slutsatsen att avtalet inte innehöll några bestämmelser som i praktiken utgjorde ett hinder för tillämpningen av Euratomfördraget. I enlighet med de relevanta bestämmelserna i kapitel 6 i avdelning II i Euratomfördraget kommer Euratoms försörjningsbyrå att medverka vid leveransen av detta uran.

Kommissionen är inte, annat än genom bestämmelserna i artikel 103 i Euratomfördraget, inblandad i förhandlingar om bilaterala avtal mellan medlemsstaterna och tredje part. Närmare frågor i övrigt beträffande detta bilaterala avtal bör riktas till de tyska myndigheterna.

Det avtal mellan Tyskland och Ryssland som frågeställaren hänvisar till har ännu inte undertecknats.

Det partnerskaps- och samarbetsavtal som ingicks mellan gemenskapen och Ryssland den 24 juni 1994 och trädde i kraft den 1 december 1997 utgör en ram inom vilken specifika bilaterala avtal, bland annat om handel med kärnmaterial, kan ingås. Diskussioner pågår för närvarande om formerna för genomförandet av specifika samarbetsprojekt.