SKRIFTLIG FRÅGA E-1735/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(14 juni 2001)

Ämne: Paritet mellan kvinnor och män i beslutsfattande organ

På vissa kandidatlistor för val till Siciliens regionala församling som hålls den 24 juni finns inte namnet på en enda kvinna. Detta strider mot en siciliansk förordning som anger två tredjedelar som högsta kvot för endera manliga eller kvinnliga kandidater.

Mot bakgrund av de många ställningstaganden som gjorts för lika möjligheter mellan män och kvinnor i den politiska maktutövningen och i beslutsfattanden (rådets resolution av den 27 mars 1995 och Parlamentets resolution av den 2 mars 2000), kan kommissionen ge svar på följande frågor:

1. Är kommissionen medveten om situationen på Sicilien?

2. Har kommissionen hunnit ta fram den rapport om åtgärder vidtagna i detta ärende som rådet och Europaparlamentet begärt?

3. Vilket tillvägagångssätt kan kommissionen föreslå på EU-nivå för att beivra icke-efterlevnad av regler om jämställdhet varhelst det sker?

4. Har kommissionen någonsin uppmanat medlemsstaterna att söka uppnå en bättre balans mellan könen i alla beslutsfattande organ inom EU, offentliga såväl som privata?

5. Vad anser kommissionen om möjligheten att ge organisationer eller enskilda rätt att väcka talan vid EG-domstolen i ärenden som detta?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

1. Kommissionen ser allvarligt på frånvaron av kvinnliga kandidater på Sicilien.

2. Kommissionen har lagt fram en rapport för rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén om genomförandet av rådets rekommendation 96/694 av den 2 december 1996 om en balanserad fördelning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen(1).

I rapporten ges exempel på medlemsstaternas åtgärder och riktlinjer för att öka kvinnors deltagande i beslutsfattandet på alla nivåer. Rapporten innehåller också statistik över kvinnors ställning när det gäller beslutsfattande på lokal, regional, nationell och europeisk nivå.

I rapporten drogs slutsatsen att rådets rekommendation från 1996 inte hade levt upp till förväntningarna. Faktum kvarstår att kvinnor fortfarande är underrepresenterade i beslutsfattandet på alla områden. Detta innebär ett fundamentalt demokratiunderskott och ytterligare insatser behövs därför på gemenskapsnivå. Man har dock inte rekommenderat någon enskild strategi. Istället behövs ett övergripande arbetssätt med ett långsiktigt politiskt engagemang, tillförlitliga uppgifter, regelbunden övervakning, lämpliga strukturer och finansiella medel.

3. Det finska ordförandeskapet utarbetade i oktober 1999 en uppsättning indikatorer (nio till antalet) för att mäta resultatet när det gäller kvinnors deltagande i det politiska beslutsfattandet på nationell, regional och lokal nivå och i viktiga förvaltningar. Rådet noterade ordförandeskapets rapport den 2728 november 2000 och uppmanade i sina slutsatser medlemsstaterna att på årlig basis tillhandahålla statistik om de föreslagna indikatorerna.

Att främja kvinnor i beslutsfattandet på alla områden i samhället har varit ett av det främsta målen för gemenskapens handlingsprogram för lika möjligheter för kvinnor och män sedan 1991.

Lika deltagande och lika representation för kvinnor och män är ett av huvudmålen i strategin. De åtgärder som kommissionen planerar att vidta inom ramstrategin för jämställdhet 20012005 är inriktade på att främja kvinnors deltagande i politiskt, ekonomiskt och socialt beslutsfattande, inbegripet när det gäller yttre förbindelser och utvecklingssamarbete.

4. I rekommendation 96/694 rekommenderar rådet att medlemsstaterna bland annat skall utveckla en integrerad helhetsstrategi för att främja en balanserad fördelning av kvinnor och män i beslutsprocessen samt att utveckla eller vidta lämpliga åtgärder för att nå detta resultat, vid behov genom lagstiftning och/eller genom reglerande åtgärder och/eller genom olika incitament.

5. Könsfördelningen i beslutsfattandet faller inte inom ramen för domstolens behörighetsområde. Det finns ingen rättslig grund som individer kan åberopa för att få denna fråga om situationen på Sicilien prövad i EG-domstolen.

(1) KOM(2000) 120 slutlig.