ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1025/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne: Kommunen Pisas utnyttjande av medlen från vänortsprogrammet 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Bland EU:s subventioner finns det även ett stödprogram för att främja vänortsutbyte mellan europeiska städer. Många italienska städer, bland dem kommunen Pisa, skulle vara särskilt lämpliga för sådana evenemang.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Pisa lagt fram projekt inom ramen för vänortsprogrammet 2000?

2. Har kommunen Pisa beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 och E-1029/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

Medel till vänortsverksamhet är inte decentraliserade medel.

Kommissionen beviljar bidrag på grundval av projekt som kommunförvaltningarna eller vänortskommittéerna skickar in.

Bidraget utbetalas först efter det att aktiviteten har genomförts, och mot uppvisande av verifikationer.

De lokala myndigheterna deltar i vänortsaktiviteten på grundval av en årlig inbjudan att lämna förslag, som offentliggörs i EUT.

Beträffande parlamentsledamotens frågor: Kommunerna: Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pise (E-1025) Pistoia, (E-1026) Siene, (E-1028) och Terni (E-1029) har inte fått något bidrag till vänortsverksamhet under 2000.

Kommunerna Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027) har fått bidrag till en vänortsaktivitet under 2000, och medlen har använts.

Parlamentsledamoten kan också vända sig till de berörda lokala myndigheterna för närmare upplysningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1477/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne: Bidrag för export av smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk, mejeriprodukter från medlemsstaterna till Vatikanstaten

I det kompletterande svaret på frågan P-3202/02(1) finns bilagd en tabell som innehåller uppgifter om kvantitet och kostnader i euro för produkter som åtnjuter exportbidrag.

Av den tabellen framgår följande när det gäller export av smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk, mejeriprodukter (0405) till Vatikanstaten:

a) Under 1998 exporterade Österrike 155 kg som fick bidrag på 272 200,57 euro, vilket motsvarar ett stöd på 1 756,13 euro per kg smör som exporterades.

b) Under 1999 exporterade Italien 0,064 kg som fick bidrag på 402,90 euro, motsvarande ett stöd på 6 295,31 euro per kg exporterat smör.

Uppenbarligen handlar det om en export under 1998 på 155 000 kg och för 2000 på cirka 230 kg, vilket skulle innebära ett mera rimligt stöd på 1,76 och 1,75 euro per kg exporterat smör.

Om man gör dessa korrigeringar framgår det att totalt exporterades 174 215,500 kg under 1998, 156 230 kg under 1999, 145 560 kg under 2000 och 146 200 kg under 2001.

Enligt förordning (EG) nr 419/2002(2) kan de uppgifter som återges i tabellen, och som hämtats från databasen CATS, även användas för övervakning och prognoser.

I tabellen anges att uppgifter om måttenheter, vikt eller kvantitet och belopp i euro lämnas av medlemsstaterna.

Kommissionen ombeds med beaktande av ovanstående besvara följande frågor:

- Är det kommissionen som har ansvaret för att kontrollera de uppgifter som lämnas av medlemsstaterna?

- Har någon kontroll genomförts, i så fall vilken, och vilken prognos har gjorts när det gäller kvantiteterna smör och andra fetter och oljor framställda av mjölk, mejeriprodukter som exporterats från medlemsstaterna till Vatikanstaten?

- Anser inte kommissionen att importen till den lilla Vatikanstaten är alltför stor, dvs. att man kan utgå från att produkterna säljs i Italien?

(1) EGT C 137 E, 12.6.2003, s. 172.

(2) EGT L 64, 7.3.2002, s. 8.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1477/03, E-1478/03, E-1479/03 och E-1480/03ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(21 maj 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1596/03

från Regina Bastos (PPE-DE) till kommissionen

(6 maj 2003)

Ämne: Nedläggning av Schuh-Union i Ponte de Lima (Portugal)

Det tyska skoföretaget Schuh-Union lade ner verksamheten vid sin fabrik i Ponte de Lima den 30 april 2003. Detta innebär arbetslöshet för över 180 anställda. Företagsledningen informerade arbetstagarna om den definitiva nedläggningen endast genom ett meddelande vid fabriksporten.

Företaget hade förbundit sig att stanna i Ponte de Lima i åtminstone 20 år, men efter tolv år har företaget stängt sina portar. Företagsledningen motiverade sitt beslut med en svag orderstock.

Men i själva verket hade alla beställningar överförts till andra fabriker i Rumänien och Turkiet där arbetskraften är billigare.

Redan i maj 2002 lade Schuh-Union ner fabriken i Maia (Portugal) i syfte att utlokalisera verksamheten till Rumänien. Den gången blev 460 anställda arbetslösa. Företagsledningen meddelade då att nedläggningen skulle göra det möjligt att upprätthålla full verksamhet vid fabriken i Ponte de Lima utan personalnedskärningar.

I oktober 2002 stängde emellertid Schuh-Union avdelningen för tillklippning och sömnad vid fabriken i Ponte de Lima, vilket innebar att 172 anställda omedelbart sades upp.

Det kan betonas att 97 procent av arbetstagarna på denna fabrik är kvinnor i en ålder mellan 40 och 50 år, som naturligtvis kommer att ha stora svårigheter att hitta ett nytt arbete, framför allt i en kommun där utbudet är mycket begränsat.

Jag ställer sålunda följande frågor till kommissionen:

- Har företaget Schuh-Union beviljats gemenskapsfinansiering?

- Om svaret är jakande, hur stora belopp har beviljats, när skedde utbetalningen av medel och vilka villkor underställdes företaget?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Diamantopoulou

(4 juni 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0817/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(17 mars 2003)

Ämne: Fri rörlighet för personer i Europeiska unionen

Fri rörlighet för personer är en av de grundläggande principerna för vår Europeiska union. Regionalpolitiken, som också är mycket viktig i vår union, kan å andra sidan ses som ett undantag från denna princip.

På ön São Jorge i den autonoma regionen Azorerna har det flera gånger uppstått problem, då elever som studerar i den lokala yrkesskolan men inte kommer från Azorerna, inte beviljas gemenskapsstöd (genom Europeiska socialfonden) för sin utbildning, med argumentet att stödet är regionalt och endast kan riktas till regionens invånare.

Att möjligheten att ge utbildningsstöd åt ungdomar som av olika anledningar vill studera på ön São Jorge trots att de inte kommer från Azorerna skulle vara ett brott mot konkurrensreglerna eller motverka målen för regional utveckling, tycks mig inte realistiskt. Tvärtom hindrar detta stödförbud klart medborgarnas fria rörlighet inom EU och påverkar ett litet geografiskt område som ön São Jorge negativt.

Anser inte kommissionen att en korrekt tolkning av fördraget borde innebära frihet att bevilja regionalt gemenskapstöd ur Europeiska socialfonden till medborgare som inte härstammar från Azorerna, eftersom kurserna administreras i regionen och tydligt riktas till regionens invånare?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(23 april 2003)

Gemenskapsstöd som ges inom ramen för Europeiska socialfonden syftar bland annat till att stärka ekonomisk och social sammanhållning, och det är avsett att minska skillnaderna mellan utvecklingsnivåerna i de olika regionerna.

Kommissionen anser att utbildningsstöd till ungdomar, som erbjuds av den lokala yrkesskolan på ön São Jorge och som finansieras av Europeiska socialfonden (ESF), bör riktas till dem som är bosatta i regionen, oberoende av deras ursprung.

Slutmottagarna av gemenskapsstöd i Região Autónoma dos Açores måste därför kunna bevisa att de är bosatta i regionen. Denna regel kan inte innebära diskriminering på grund av nationalitet, eftersom kravet på att man måste bevisa att man är bosatt i regionen gäller alla, oavsett om de kommer från Portugal eller från något annat land.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0083/03

från Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) till rådet

(23 januari 2003)

Ämne: EU:s politik gentemot Marocko

Andalusien är en av de regioner inom EU som har den högsta arbetslösheten. Är rådet medvetet om att alla förhandlingar med Marocko under de senaste åren, vare sig

det rör sig om jordbruk, fiske eller diplomatiska frågor som invandring eller narkotikahandel, direkt berör Andalusien på något sätt, på ekonomisk eller social nivå eller i fråga om dess ansikte utåt.

Anser inte rådet att det är nödvändigt att EU i dessa konkreta fall rådfrågar eller åtminstone tar del av de andalusiska myndigheternas och den andalusiska regeringens åsikt om dessa förhandlingar?

Känner rådet till den politiska kartan i Andalusien? Känner det till de ständiga kontroverserna mellan de autonoma regeringarna och den statliga regeringen i Spanien? Vet rådet om att många av dess beslut vidgar den politiska klyftan mellan dessa båda förvaltningar, och att detta får direkta, negativa konsekvenser för utvecklingen och ekonomin i Andalusien?

Håller inte rådet med om att många av dess beslut får negativa effekter för utvecklingen i en av de regioner som har den högsta arbetslösheten inom EU? Jag hoppas att svaret på denna fråga inte kommer att baseras på att området inte ingår i EU:s befogenheter, och att förbindelserna mellan en stat och dess regioner ligger inom medlemsstaternas kompetensområde. Sju och en halv miljon invånare i Andalusien och EU har tröttnat på att ständigt komma i kläm vid EU:s jordbruks- och fiskeförhandlingar med Marocko.

Svar

(8 maj 2003)

Rådet kan endast bekräfta att det inte har behörighet att lämna ett omdöme om den utsträckning i vilken medlemsstaterna beaktar regionala och andra intressen när de förhandlar i rådet.

När det gäller relationerna på Europeiska unionens nivå på ett mera allmänt plan, kan rådet erinra om att regionerna framför allt erbjuds tillfälle att göra sina röster hörda i Regionkommittén, där rådet noterar att Andalusien representeras av sin regeringschef och sin generaldirektör för Europafrågor och yttre samarbete.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0388/03

från Markus Ferber (PPE-DE) till kommissionen

(13 februari 2003)

Ämne: Utnämningen av Morten Jung-Olsen till avdelningschef och chefsförhandlare för Bulgarien

1. Stämmer det att den ansvarige kommissionsledamoten för utvidgningen, Günter Verheugen, utnämnt Morten Jung-Olsen till avdelningschef och chefsförhandlare för Bulgarien?

2. Stämmer anklagelserna om att Morten Jung-Olsen suttit häktad i Danmark, eftersom han påstås ha samarbetat med statssäkerhetstjänsten i det gamla DDR?

3. Hur förhåller sig kommissionen till de här uppgifterna om det visar sig att de är sanna?

4. Hur förhåller sig kommissionen i allmänhet till medarbetare som tidigare samarbetat med underrättelsetjänster?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(31 mars 2003)

1. Morten Jung-Olsen utnämndes till chef för enhet C/1 Bulgarien på Generaldirektoratet för utvidgning (ELARG) i november 2001 och denna utnämning skedde helt i överensstämmelse med gällande bestämmelser.

M. Jung-Olsen tillsattes av generaldirektören för utvidgning, i enlighet med det decentraliserade förfarande för urval och utnämning av enhetschefer som har tillämpats inom kommissionen sedan april 2001. Enligt detta förfarande utgörs tillsättningsmyndigheten i ett sådant fall av den berörde generaldirektören.

2. Morten Jung-Olsen har frikänts från alla anklagelser som riktats mot honom. Som parlamentsledamoten säkert känner till är det en grundläggande regel i alla demokratier att häktning av en person inte nödvändigtvis innebär att en person är skyldig och att ett frikännande av domstol utgör ett giltigt bevis på en persons goda anseende.

3. Kommissionen har fullt förtroende för M. Jung-Olsen.

4. I artikel 27 i tjänsteföreskrifterna fastställs det att rekryteringen skall vara inriktad på att de tjänstemän som tjänstgör vid institutionen har högsta kompetens, prestationsförmåga och oberoende ställning []. Tjänstemän måste då de utnämns bl.a. kunna visa upp lämpliga referenser, vilka i allmänhet tillhandahålls av de berörda myndigheterna i den medlemsstat som tjänstemannen i fråga är medborgare i. Rekryteringen äger inte rum om personen ifråga inte kan visa upp dessa referenser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1363/03

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(10 april 2003)

Ämne: Troubled Waters

1. Kan kommissionen tala om förr oss vad det kostade att producera den nyligen utgivna serietidningen Troubled Waters?

2. Var har den här serietidningen distribuerats? Var kommer den så småningom att distribueras?

3. Vad är avsikten med den här publikationen?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(25 april 2003)

Parlamentsledamoten kan få alla uppgifter om serietidningen Troubled Waters hos Europaparlamentets generalsekretariat, generaldirektoratet för information och presstjänst.

Publikationsbyrån har endast tryckt och häftat serietidningen i fråga på uppdrag av parlamentet.

1. Publikationsbyrån känner inte till de totala kostnaderna för framställningen av serietidningen.

2. De färdiga exemplaren har levererats till behörig avdelning på parlamentet.

3. Publikationsbyrån kan inte svara på parlamentsledamotens tredje fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0355/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2003)

Ämne: Anklagelser mot grekiska lastbilschaufförer

Enligt klagomål från det grekiska förbundet för internationella vägtransporter bedriver grekiska åkerier en omfattande verksamhet utomlands för att där få tillstånd att yrkesmässigt utföra vägtransporter och få sina fordon godkända som transportfordon.

Åkerierna hyr lokaler, utser ett säte för verksamheten, ordnar med bokföring och andra åligganden i etableringslandet i syfte att erhålla trafiktillstånd, registreringsskyltar och det femåriga gemenskapstillståndet för transportfordon. När väl denna procedur är över lämnar åkerierna landet, upphör med all verksamhet och återvänder till Grekland, som är det egentliga etableringslandet. Med fordon som inte är registrerade i Grekland utför de sedan olagliga transporter, såväl nationella som internationella. De tycks dessutom inte heller betala fordonsskatt, trafikavgifter eller andra pålagor i något land. Det är vidare omöjligt att granska deras bokföring eftersom några sådana handlingar inte finns hos företagen, och det går heller inte att fastställa om det har gjorts några tekniska kontroller.

Har kommissionen några uppgifter som bekräftar dessa anklagelser? Vad tänker kommissionen göra för att undersöka omständigheterna runt denna företeelse och för att bekämpa den om det visar sig att uppgifterna stämmer?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(14 mars 2003)

Kommissionen känner till den situation som frågeställaren redogör för.

Frågeställaren tar särskilt upp kabotage, dvs. tillfälliga inrikes vägtransporter utförda i medlemsstater där de aktuella åkerierna inte är etablerade. Sådan verksamhet är laglig förutsatt att den sker i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 3118/93 av den 25 oktober 1993(1). Enligt artikel 1.1 har varje åkeri, som innehar gemenskapstillstånd i enlighet med förordning (EEG) nr 881/92(2), rätt att utföra tillfälliga inrikes vägtransporter för annans räkning i en medlemsstat utan att ha säte i eller på annat sätt vara etablerat i den staten.

Det åligger de nationella myndigheterna att se till att gemenskapsreglerna om tillträde till vägtransportmarknaden följs. De är också skyldiga att sätta stopp för eventuell olaglig verksamhet. Enligt de uppgifter kommissionen har, vidtar de grekiska myndigheterna åtgärder i detta syfte.

(1) Rådets förordning (EEG) nr 3118/93 av den 25 oktober 1993 om förutsättningar för transportföretag att utföra inrikes godstransporter på väg i en medlemsstat där de inte är etablerade, EGT L 279, 12.11.1993.

(2) Rådets förordning (EEG) nr 881/92 av den 26 mars 1992 om tillträde till marknaden för godstransporter på väg inom gemenskapen till eller från en medlemsstats territorium eller genom en eller flera medlemsstaters territorier, EGT L 95, 9.4.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0713/03

från Miguel Martínez Martínez (PSE) till kommissionen

(4 mars 2003)

Ämne: Stöd till programmet El Sentido de los pueblos: La mujer rural protagonista

Runt december 1999 godkände kommissionen programmet El Sentido de los pueblos: La mujer rural protagonista, som samfinansieras med EUGFJ-medel och som har lanserats och genomförts av den spanska sammanslutningen för landsortskvinnor (FEMUR).

Kan kommissionen ange hur mycket stödet till detta program uppgår till och i vilken utsträckning det genomförts?

Vet kommissionen om FEMUR har beviljats EU-stöd till andra av sina program?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 april 2003)

Som parlamentsledamonten anför godkände kommissionen den 7 december 1999 pilotprojektet El Sentido de los pueblos: La mujer rural protagonista med stöd av artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 4256/88(1) om bestämmelser för tillämpningen av förordning (EEG) nr 2052/88(2) i fråga om EUGFJ:s utvecklingssektion; i den nämnda artikel 8 finns föreskrifter om genomförande av piloprojekt för att främja utveckling i landsbygdsområden.

Gemenskapens ekonomiska bidrag uppgår till 740 745 euro som belastar EUGFJ Utveckling med en genomförandeperiod för projektet från den 1 december 1999 till och med den 30 november 2001. Bidragsmottagaren är den spanska sammanslutningen för landsbygdskvinnor FEMUR. Den 2 oktober 2001 godkände kommissionen en förlängning av genomförandeperioden för projektet till och med den 30 september 2002.

Två första utbetalningar har gjorts till det här projektet uppgående till sammanlagt 518 521 euro.

Kommissionen har nyligen tagit emot de handlingar som behövs för att avsluta projektet och skall just ta itu med granskningen av dessa.

Vid den analys av pilotprojektet som föregick godkännandet kontrollerade kommissionen med förbundet FEMUR om det fick någon annan finansiering från gemenskapen. Det visade sig då att FEMUR fick bidrag från ett projekt benämnt GEA initiativ för kvinnors sysselsättning i landsbygdsmiljön (GEA Initiatives en matière d'emploi pour les femmes en milieu rural) med en genomförandeperiod från den 12 januari 1998 till och med den 31 december 1999 och med medfinansiering från EG:s fond Europeiska socialfonden (ESF) med 35 782 425 pesetas (215 000 euro) från programmet NOW. Bidragsmottagaren klargjorde då särdragen hos de två programmen och garanterade att riskerna för överlappning hade eliminerats. Vid slutgranskningen av pilotprojektet kommer kommissionen att kontrollera att alla villkor för bidragsberättigande är uppfyllda.

(1) EGT L 374, 31.12.1988.

(2) EGT L 185, 15.7.1988.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0184/03

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2003)

Ämne: Brobygge i Heraklion-Knossos-regionen

Invånare i Heraklion-regionen har anfört klagomål över att det längs den historiskt intressanta vägsträckan från Heraklion till Knossos byggs en bro som förutom att den gör åverkan på vägens historiska värde även är mycket dyr, meningslös ur trafiksynpunkt och dessutom rättsligt tvivelaktig eftersom den saknar stöd i lag nr 2947/01 om olympiska projekt och inte har godkänts av den behöriga vägprojektsenheten inom departementet för miljö, fysisk planering och offentliga arbeten.

Med hänsyn till ovanstående och till protesterna från berörda parter och invånare i regionen undrar jag följande:

1. Är detta brobygge förenligt med gemenskapslagstiftningen om hållbar rörlighet i stadsmiljö?

2. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta om den konstaterar att projektet rent faktiskt är olagligt eller tvivelaktigt och att det skulle kunna ersättas med något annat som bättre svarar mot regionens behov i fråga om trafik, stadsplanering, ändamålsenlighet, estetik, miljö och kultur?

3. Samfinansieras projektet med gemenskapsmedel och, om så är fallet, har det prövats utifrån ändamålsenlighet och det nödvändiga hållbarhetsperspektivet?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(4 mars 2003)

Byggandet av viadukten längs vägen mellan Heraklion och Knossos på Kreta medfinansieras inte av gemenskapens fonder.

Oavsett om de medfinansieras av gemenskapens fonder eller inte måste emellertid vissa infrastrukturprojekt uppfylla kraven i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EEG av den 3 mars 1997(2), i fråga om en miljökonsekvensbeskrivning.

I artikel 2.1 i direktivet sägs följande: Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för en bedömning av denna påverkan innan tillstånd ges. Dessa projekt definieras i artikel 4 som i sin tur hänvisar till bilagorna I och II till direktivet. Byggande av viadukter nämns inte uttryckligen i någon av bilagorna.

På grundval av den information som parlamentsledamoten ger anser inte kommissionen att direktiv 85/337/EEG kan åberopas.

Om viadukten däremot kan anses utgöra en del av en väg eller en järnväg, som nämns i bilaga II.10.e till direktivet, måste man kanske enligt grekisk lagstiftning göra en miljökonsekvensbeskrivning för projektet. Om parlamentsledamoten har information som tyder på att överträdelser har förekommit ombeds han att meddela kommissionen detta så att den kan granska huruvida projektet följer direktiv 85/337/EEG.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.