SKRIFTLIG FRÅGA E-2608/01

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(26 september 2001)

Ämne: Kommissionen uppmuntrar underlåtenhet att följa internationella flygkonventioner

Artiklarna 19 och 20 i Warszawakonventionen och artikel 22.3 och 22.4 Montrealkonventionen anger uttryckligen passagerarnas garantier i samband med försenat bagage. Dessa garantier är för övrigt tryckta på flygbiljetterna.

I sitt svar på fråga E-2105/01(1) bekräftar kommissionen förvånansvärt nog att den i enlighet med sin tolkning av bestämmelserna i Warszawa- och Montrealkonventionerna anser att dessa konventioner inte omfattar fall av försenat bagage.

Innehållet i de två konventionerna är mycket tydligt och det är obegripligt hur man kan ge sig på en tolkning som innebär att garantins förekomst förnekas.

Kommissionen inte bara vägrar att lagstifta för att tillvarata passagerarnas intressen, utan den främjar även bestämmelser som diskriminerar medborgare i Europeiska unionen och den uppmanar dessutom flygbolagen att inte följa befintliga internationella bestämmelser.

Vilken rättslig grund och vilket politiskt mandat grundar kommissionen sitt agerande på?

(1) EGT C 40 E, 14.2.2002, s. 186.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(14 november 2001)

Kommissionen vill gärna komplettera sitt svar på frågeställarens tidigare skriftliga fråga E-2105/01 om flygbolagens ansvar för bagage, eftersom det tidigare svaret olyckligtvis har lett till missförstånd. Det är riktigt som frågeställaren hävdar i sin nya fråga att bagage som tillfälligt kommer bort, dvs. som försenas, omfattas av Warszawa- och Montrealkonventionerna. Enligt båda konventioner är flygbolagen ansvariga för skador på grund av försenat bagage, men också passagerare. Konventionerna ger även flygbolagen visst skydd mot skadeståndskrav på grund av sådana skador (artiklarna 20 och 21 i Warszawakonventionen och artiklarna 19 och 20 i Montrealkonventionen) och sätter finansiella gränser för bilagens ansvarsskyldighet (artikel 22 i båda konventioner).

Kommissionen vill påpeka att den fäster största vikt vid att all internationell lagstiftning respekteras, både gemenskapslagstiftning och multilateral rätt, som i detta fall. Den uppmuntrar definitivt inte flygbolagen att ignorera internationella bestämmelser.

Kommissionen vill betona att den är mycket aktiv när det gäller att försvara flygpassagerarnas intressen. När det gäller ansvarsskyldighet har den föreslagit en förordning med moderna bestämmelser, som har antagits som rådets förordning (EG) nr 2027/97 av den 9 oktober 1997(1). Förordningen ger passagerare som reser med gemenskapsbolag mycket gott skydd, men har också bidragit kraftigt till att ett nytt internationellt avta, Montrealkonventionen, kom till stånd. Denna konvention skall ersätta Warszawakonventionen, som inte ger passagerarna tillräckligt skydd. Efter det att Montrealkonventionen undertecknats år 1999 föreslog kommissionen en ändring av förordning 2027/97(2) för att anpassa gemenskapsreglerna om ansvarsskyldighet till bestämmelserna i Montrealkonventionen. Denna nya förordning skulle då inte bara skydda passagerarnas intressen vid olyckor, utan också vid förseningar och om bagage kommer bort.

Dessutom skulle denna nya gemenskapsrättsakt gå längre än Montrealkonventionen i fråga om passagerarskydd. Montrealkonventionen, liksom tidigare Warszawakonventionen, är begränsad till internationell trafik. Gemenskapslagstiftningen, både förordning 2027/97 och den nya förordningen, täcker även inrikes flygningar inom medlemsstaterna. Därigenom åtnjuter gemenskapens medborgare ett bättre rättsligt skydd än de flesta andra i världen.

Europaparlamentet har godtagit förslaget till den nya förordningen med vissa ändringar i första behandlingen, och rådet har nått en politisk överenskommelse om en gemensam ståndpunkt. Det förväntas att förordningen kommer att kunna antas inom kort.

(1) EGT L 285, 17.10.1997.

(2) EGT C 337 E, 28.11.2000.