ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2492/99

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Framställningen av piratprodukter i de central- och östeuropeiska länderna

Enligt utredningar som gjorts av den europeiska ekonomiska kommissionen ECE har Öst- och Centraleuropa vid sidan om Asien utvecklats till ett nytt stort marknadscentrum som piratprodukter transiteras igenom på väg till den inre marknaden inom EU. Piratproduktionen av varor utgör också ett viktigt hinder för utökade EU-investeringar i Östeuropa eftersom företagen märker att de i de ifrågavarande länderna inte har det rättsliga skydd som de skulle behöva.

Hur tänker kommissionen skapa ökad effektivitet i sin kamp mot tillverkningen och distributionen av piratprodukter i Östeuropa? Vad tänker kommissionen göra för att få till stånd ett effektivare samarbete med de östeuropeiska myndigheterna på denna punkt? Är det möjligt för kommissionen att införliva verksamhet mot piratprodukter i de partnerskapsprogram som är en förutsättning för medlemskap i EU?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(28 januari 2000)

Kommissionen hänvisar till sitt svar på ledamotens skriftliga fråga E-3958/98(1) i vilket kommissionen angav att den mycket noga följer utvecklingen vad gäller skydd av immateriella rättigheter i Central- och Östeuropa.

Det är kommissionens uppfattning att det i flertalet central- och östeuropeiska länder har gjorts avsevärda framsteg när det gäller att harmonisera lagstiftningen med gemenskapens regelverk. Vissa brister när det gäller att upprätta en lämplig juridisk ram förekommer dock fortfarande. Det är också nödvändigt att förbättra förvaltningens förmåga att kontrollera efterlevnaden av lagstiftning om immateriella rättigheter och att utveckla ett bättre administrativt samarbete mellan myndigheterna.

De flesta av de central- och östeuropeiska länderna är på rätt väg och även om pirattillverkningen fortfarande är omfattande håller den på att minska.

Bulgarien har uppnått betydande resultat i kampen mot pirattillverkningen under 1999.

Kommissionen kommer även fortsatt att prioritera kampen mot pirattillverkning inom ramen för utvidgningsförhandlingarna.

(1) EGT C 207, 21.7.1999, s. 151.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2320/99

från Freddy Blak (PSE) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Musskador

Musen ser ut att bli det verkliga skadedjuret på arbetsplatserna i framtiden. Enligt forskarna kommer skador pga. arbete med mus att bli framtidens stora arbetsmiljöproblem. En dansk undersökning av skador till följd av skärmarbete, utförd av Århus län, visar att endast fyra timmar per dag räcker för att ge upphov till skador i handleder, armbågar, nacke och skuldror (sk. HANS-skador). Det är emellertid inte endast personer som utför intensivt datorarbete som hör till riskgruppen. Enligt undersökningen hade över hälften av alla de personer som utför skärmarbete problem. Om man jämför dem med andra grupper som oftast anmäler denna typ av skador, så framgår det att skärmarbete fysiskt sett är lika hårt.

Kan kommissionen uppge om den känner till liknande europeiska undersökningar om musskadors omfattning?

Den danska undersökningen visar även att det tyvärr ännu kommer att dröja länge innan EU:s direktiv om skärmarbete genomförs. Endast 36 procent av arbetsborden kunde höjdregleras och endast 30 procent av de anställda hade möjlighet att vila underarmen under arbetet med tangentbord eller mus.

Har kommissionen någon uppfattning om hur skärmdirektivet genomförs i andra medlemsländer?

Kommer kommissionen att ta initiativ till en uppdatering av skärmdirektivet och beakta eventuell ny kunskap om skador till följd av arbete med mus?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(17 januari 2000)

Rådets direktiv 90/270/EEG av den 29 maj 1990 om minimikrav för säkerhet och hälsa i arbete vid bildskärm(1) har genomförts av alla medlemsstater.

Enligt artikel 11.3 skall medlemsstaterna vart fjärde år rapportera till kommissionen om den praktiska tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv och om arbetsgivarnas och arbetstagarnas synpunkter. Rapporterna har gett kommissionen en överblick över det praktiska genomförandet av direktivet i alla medlemsstater.

Kommissionen gjorde 1997 en utvärdering av vetenskapliga undersökningar och av expertyttranden som avgetts, i synnerhet beträffande arbetet med datormus. Enligt vad som framkom i utvärderingen tillgodoses dessa aspekter till fullo i direktiv 90/270/EEG, i synnerhet i punkt 1d)i bilagan, där det föreskrivs att arbetsytan skall vara tillräckligt stor för att bl.a. möjliggöra att olika tillbehör(t.ex. mus) kan placeras flexibelt och att arbetstagaren kan inta en bekväm arbetsställning.

Vad gäller höjdreglering av arbetsbordet innehåller direktiv 90/270/EEG inga minimiföreskrifter, men det fastslås att arbetsstolen skall vara reglerbar i höjdled och att ryggstödet skall vara reglerbart i höjdled och kunna vinklas.

För att kunna bedöma behovet av eventuella gemenskapsåtgärder när det gäller riskfaktorer för skador i de övre extremiteterna har de uppgifter som Arbetsmiljöbyrån samlat in om detta vidarebefordrats till Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor för yttrande. Så snart kommittén har avgett sitt yttrande kommer kommissionen att ta ställning till vilka åtgärder som krävs.

(1) EGT L 156, 21.6.1990.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2715/99

från Sylvia-Yvonne Kaufmann (GUE/NGL) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Brott mot de mänskliga rättigheterna i Iran

I staden Isfahan arresterades den 28 augusti 1999 studenterna Mehdi Rohani, Halakin, Jazdi, Faghihian, Gholami, Borumand. Känner kommissionen till deras öde och uppehållsort? Har kommissionen vidare kännedom om namnen på de fyra studenter som enligt ett uttalande den 12 september 1999 av presidenten i revolutionsdomstolen i Teheran, Rahbarpour, skall ha dömts till döden, och om vad som blivit av dem? Ser kommissionen någon möjlighet att hjälpa ovannämnda personer respektive besvära sig hos den iranska regeringen med hänvisning till de arresterades och dödsdömdas öde?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2713/99, E-2714/99 och E-2715/99 ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(2 februari 2000)

Kommissionen följer noga frågan om mänskliga rättigheter i Iran. Unionen tar alltid upp frågor om mänskliga rättigheter i den allmänna dialogen mellan unionen och Iran. Senast skedde detta när trojkan mötte Irans vice utrikesminister i Helsingfors den 1 december 1999.

Kommissionen är även delaktig i unionens demarscher till Iran i detta hänseende. Hösten 1999 gjorde unionens trojka liksom enskilda medlemsstater ett antal demarscher avseende de tretton iranska judarna. Den 3 oktober 1999 gjorde unionens trojka en demarsch avseende de rapporterade dödsdomarna mot fyra studenter.

Unionens möjligheter att påverka situationen i Iran är relativt begränsade eftersom det inte finns några avtalsmässiga förbindelser och det bilaterala utbytet är begränsat. Regimen i Iran är dock känslig för internationella påtryckningar eftersom den önskar stärka banden med unionen och med andra parter. För att påtryckningarna skall ha effekt måste de emellertid vara väl avvägda så att man undviker att skapa intrycket av utländsk inblandning.

I fallet med de tretton iranska judarna har företrädare för Iran utlovat att de häktade skall få en rättvis rättegång. Det har även antytts att de kan komma att släppas i nationens intresse. De iranska myndigheterna är otvivelaktigt även medvetna om de starka internationella reaktioner en avrättning av studentledare skulle väcka.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2417/99

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: EU-stöd till digitalisering av medeltida manuskript och inkunabler

Universitetet i Granada (Spanien) har just gett ut en cd-romskiva med en digital och interaktiv multimediaversion av Codex Granatensis, som är ett värdefullt manuskript som skrevs för hand av en belgisk munk på 1200-talet och omkring år 1425 försågs med vackra illustrationer i form av gotisk skönskrift och miniatyrmålningar av en tysk konstnär.

Eftersom originalmanuskriptet är mycket känsligt var det tidigare endast några få privilegierade som kunde beundra dess skönhet, men nu kommer vem som helst att kunna inhandla det för 1 500 pesetas.

Skulle kommissionen efter detta framgångsrika försök kunna sponsra ett program för att göra medeltida manuskript och inkunabler tillgängliga för allmänheten i interaktiv multimediaform?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(28 januari 2000)

Frågeställaren önskar information om huruvida kommissionen kan stödja ett program inriktat på att ge ut manuskript och inkunabler från medeltiden som interaktiva multimediaprodukter för att ge allmänheten möjlighet att lära känna och beundra vissa pärlor ur medeltida utgivning.

Kommissionen kan bara ge stöd till sådan kulturell verksamhet som är berättigad till stöd enligt befintliga program. Mot denna bakgrund önskar kommissionen fästa frågeställarens uppmärksamhet på den förslagsomgång med anknytning till det första ramprogrammet Kultur 2000 som kommer att lanseras i början av innevarande år. Så snart ett officiellt beslut föreligger kommer förslagsomgången att offentliggöras i EGT och läggas ut på Internet. Kommissionen står till frågeställarens förfogande för ytterligare information eller kompletterande upplysningar i detta hänseende. Ett faktablad om ramprogrammet Kultur 2000 skickas direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat.

Att göra Europas kulturarv tillgängligt i multimediaform är ett område som, om man bortser från programmet Kultur 2000, också täcks in av programmet Teknik för informationssamhället (IST) inom det femte ramprogrammet för europeisk forskning, teknisk utveckling och demonstration (FoTU). I nyckelåtgärden Multimedieinnehåll och multimedieverktyg ingår enligt arbetsprogrammet för år 2000 stödinsatser för bättre tillgång till vetenskapligt och kulturellt material. Utförlig information om IST-programmet finns på Cordis-servern (www.cordis.lu/ist).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2843/99

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Klimatförändringar och variationer på den europeiska kontinentens fastland

Vilken prioritet kommer att ges inom forskningsområde 2.1.4 om klimatvariationer och snabba klimatförändringar åt arbetet att öka kunskapen om hur klimatförändringar samverkar med förändringar av den europeiska kontinentens fastland (med anknytning till bland annat berg och sjöar)?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2843/99 och E-2844/99 ingivet av Philippe Busquin för kommissionen

(14 februari 2000)

Området Klimatvariationer och snabba klimatförändringar omfattar förståelsen för klimatförändringar och deras tidigare och framtida påverkan på europeiska landmassor. Ett viktigt forskningsområde är exempelvis vattnets kretslopp och dess samverkan med och påverkan på geosfären-biosfären.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2747/99

från Gérard Deprez (PPE-DE) till rådet

(13 januari 2000)

Ämne: Gemensamma regler om kompensation till passagerare som nekas ombordstigning

Många passagerare verkar för närvarande lida av effekterna av de brister som finns i det gällande regelverket om kompensation till passagerare som nekas ombordstigning på luftfartyg i regelbunden lufttrafik (rådets förordning 295/91(1)). Det verkar till exempel som om mycket lite ersättning i verkligheten har utbetalats till passagerare som nekats ombordstigning, och att information inte har givits på ett korrekt sätt i resebyråer och på flygplatser. Det faktum att charterflygningar och flygningar utan biljett (vouchers) inte ingår i det reglementerade området medför dessutom att många passagerare, som är offer för överbokningar, inte har rätt till ersättning.

Ett nytt förslag som syftar till att åtgärda dessa brister lades fram inför rådet redan i juli 1998. Skulle rådet kunna meddela varför det ännu inte tagit ställning till denna för samtliga passagerare mycket viktiga lagtext, och när det har för avsikt att göra detta?

(1) EGT L 36, 8.2.1991, s. 5.

Svar

(16 mars 2000)

Rådet är medvetet om den situation som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till. Rådet anser att situationen i allmänhet orsakas av brist på korrekt information och att passagerare borde få bättre information om de rättigheter de redan har enligt rådets förordning (EEG) nr 295/91 om införande av gemensamma regler om kompensation till passagerare som nekas ombordstigning på luftfartyg i regelbunden lufttrafik.

För att undanröja vissa brister i de aktuella reglerna och i synnerhet för att situationen vid charterflygningar och flygningar utan biljett också skall omfattas, granskar rådet för närvarande ett förslag från kommissionen till ändring av förordning (EEG) nr 295/91. Detta förslag till förordning innehåller också bestämmelser med krav om mer utförlig information till passagerare, både hos resebyråerna och vid flygplatserna, om deras rättigheter till kompensation.

Rådets diskussioner i denna fråga går framåt, men frågan om tillämpning av förordningen till att omfatta Gibraltars flygplats är ännu inte avgjord. Det är vid denna tidpunkt inte möjligt att ange något exakt datum så som den ärade parlamentsledamoten begär.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2328/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Hälsoproblem på grund av en anläggning för bearbetning av oljesten i Heraklion på Kreta

I Heraklion på Kreta finns det en anläggning för bearbetning av oljesten, en verksamhet som är mycket förorenande och som skapar problem på grund av den intensiva stanken, både för invånarna i området runt omkring och för verksamheten vid stadens sjukhus, det tekniska institutet och vid många skolor och daghem. Trots protester från lokala och regionala myndigheter samt studier som utförts av den ansvariga kommittén för teknisk infrastruktur och miljö och gett negativa resultat, så förnyar miljöministeriet gång på gång driftstillståndet för anläggningen.

Jag vill fråga kommissionen:

1. Har det gjorts någon miljökonsekvensanalys och har de nödvändiga tekniska analyserna utförts för hela anläggningen?

2. Har alla föreskrivna mätningar gjorts och har man utvärderat de åtgärder som tidigare har föreslagits?

3. Har kommissionen för avsikt att ingripa för att definitivt avbryta driften vid anläggningen, något som förutom övriga parter även generalsekreteraren i region Kreta kräver av miljöministeriet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 januari 2000)

Kommissionen känner inte till om någon miljökonsekvensbedömning genomförts för fabriken i fråga.

Det är de nationella myndigheternas skyldighet att kontrollera att bestämmelserna i rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1) efterlevs.

Kommissionen har inga uppgifter om de föroreningar som denna fabrik ger upphov till, eller om godkännandet av någon miljökonsekvensbedömning av anläggningen. För att kommissionen skall kunna ta kontakt med de grekiska myndigheterna och begära upplysningar i detta ärende ombeds frågeställaren att tillsända kommissionen en redogörelse för fabrikens förorenande verksamhet.

(1) EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2032/99

från Inger Schörling (Verts/ALE) till kommissionen

(3 november 1999)

Ämne: Dryckesförpackningar

Förbrukningen av dryckesförpackningar inom EU är mycket omfattande och till skada för miljön. Har kommissionen verkat för att stödja exempelvis återanvändbara dryckesförpackningar? Hur mycket har i så fall satsats? Hur ser kommissionen på möjligheterna att införa ett, för hela EU gällande, system med standardförpackningar som kan återlämnas och återanvändas över hela EU? Har kommissionen någon uppfattning om hur många dryckesförpackningar som förbrukas varje dag inom EU?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 januari 2000)

Att uppmuntra återanvändningssystem för förpackningar i medlemsstaterna är en av de åtgärder som nämns i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall(1) som ett medel att förhindra eller minska påverkan på miljön av förpackningsavfall. Förutsättningen är att förpackningarna kan återanvändas på ett miljövänligt sätt i enlighet med fördraget. Det finns emellertid inget finansiellt instrument på gemenskapsnivå som är särskilt avsett för detta ändamål.

Att införa ett europeiskt system för återanvändning är en relativt sammansatt fråga, där många faktorer (t.ex. standardisering och transportavstånd) har betydelse. Detta gör att det är svårt att harmonisera de befintliga återanvändningssystemen, som hittills har utvecklats enligt olika idéer. Behovet av ett starkt miljöskydd måste dessutom ses i samband med reglerna för den inre marknaden.

Som ett första steg för att främja återanvändningssystem har kommissionen gjort en undersökning som skall ge en bild av den aktuella situationen och de hinder som finns för en ytterligare utveckling av återanvändningssystemen. Undersökningen slutfördes nyligen och finns på följande webplats: http://www.europa.eu.int/comm/environment/waste/report4.htm. Undersökningen uttrycker författarnas åsikter.

Kommissionen kommer att utnyttja översynen av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG, vilken bör inledas före utgången av 1999, för att förbättra återanvändningssystemen för förpackningar i medlemsstaterna.

Enligt de senaste uppgifterna uppgår den sammanlagda mängden förpackningsavfall till ca 61 miljoner ton per år, varav 14 miljoner ton är dryckesförpackningar (11 miljoner ton glas, 1 miljon ton plast, 1 miljon ton metall och 1 miljon ton kompositförpackningar).

(1) EGT L 365, 31.12.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2240/99

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 december 1999)

Ämne: Skattekilar i medlemsstaterna

Skulle ni vilja ange hur stor skattekilen är för personer som tjänar 25 procent, 50 procent, 75 procent, 125 procent, 150 procent, 200 procent, 250 procent, 300 procent, 350 procent, 400 procent och 500 procent av medelinkomsten för löntagare i de olika medlemsstaterna? Skulle ni också vilja ange dessa medelinkomster för löntagare, och för vart och ett av fallen ange hur skattekilens beståndsdelar fördelar sig mellan arbetsgivaravgifter och den nettolön som erhålls av den anställde?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(20 januari 2000)

Kommissionen varken utarbetar eller innehar uppgifter om skattekilar i de enskilda medlemsstaterna i den detaljerade form som efterfrågas.

Kommissionen har emellertid gjort förhandsberäkningar av skattekilar med en detaljerad specificering av skattekilarna för några för ändamålet representativa undersökningar av löntagare. Ett första närmande till begreppet och till beräkningar av skattekilar återfinns i del III, avsnitt 1, i rapporten Employment in Europe(1) från 1995, med en beräkning av genomsnittliga skattesatser och marginalskattesatser, och i den årliga publikationen Net earnings of employees in manufacturing industry in the EU(2). I undersökning nr 2, avsnitt 2 i The EU Economy Review 1999(3) återfinns en ytterligare analys av skattekilen för arbete och skattekilens beståndsdelar.

I syfte att få en enhetlig ram för att kunna jämföra de skilda skattesystemen i olika medlemsstater och för att kunna mäta beskattningen av arbete beräknar kommissionen även implicita skattesatser. Dessa skattesatser räknas fram genom att man dividerar beskattningen av en bestämd verksamhet eller vara med en ur makroekonomisk synvinkel lämplig motsvarande skattebas.

De implicita skattesatserna beräknas för konsumtion, arbete och andra produktionsfaktorer. Den implicita skattesatsen på arbete definieras som den sammanlagda skatten på anställd arbetskraft dividerad med de anställdas löner. Nämnaren anställdas löner omfattar bruttolön och således även de belopp som betalas som socialförsäkringsavgifter och löneskatter.

En tabell som belyser de implicita skattesatserna på arbete i medlemsstaterna från 1980 till 1997 skickas direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets sekretariat.

Kommissionen utger regelbundet publikationen Structures of the taxation systems in the European Union(4), i vilken uppgifter om utvecklingen av skattesystemets struktur inom gemenskapen sammanställs och kommenteras.

(1) KOM(1995) 396 slutlig.

(2) http://www.cc.cec/eurostat/eudor-stat/mst3/en/11225/00000001.htm.

(3) European Economy serie nr 69.

(4) http://www.cc.cec/eurostat/eudor-stat/mst2/en/24248/00000001.htm.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2236/99

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 december 1999)

Ämne: Ersättningsnivåer

Hur hög är den normala ersättningsnivån (arbetslöshetsersättning i förhållande till lön, uttryckt i procent) i var och en av de olika medlemsstaterna, och hur hög är ersättningsnivån i jämförelse med Förenta staterna och Japan?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(11 januari 2000)

Definitionen och administrationen av sociala förmånssystem, inklusive den relativa biståndsnivån, ersättningsnivåerna, tillhör medlemsstaternas ansvarsområde och rättsliga kompetens.

Policyfrågor som rör skatte- och förmånssystem och deras inverkan på arbetsmarknaden har fått ökad betydelse i sysselsättningsriktlinjerna(1) och i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken de senaste åren.

Några analyser och uppgifter om ersättningsnivåerna i EU, USA och Japan har publicerats i The EU Economy 1999 Review, del II, kapitel 2(2), och ytterligare analyser som grundas på uppgifter från Europeiska gemenskapens hushållsundersökning(ECHP) kommer att publiceras i den kommande rapporten om social trygghet i Europa 1999. I dessa dokument behandlas några av de begrepp som berörs när det gäller att definiera och mäta ersättningsnivåer. Även några exempel på de resultat som har uppnåtts finns med.

(1) EGT C 69, 12.3.1999.

(2) European Economy series nr 69.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2571/99

från W.G. van Velzen (PPE-DE) till rådet

(3 januari 2000)

Ämne: Energistadgans sekretariat

I den nederländska tidningen NRC Handelsblad av den 20 november uppgavs att den nederländska regeringen är bekymrad över det dåliga styret av energistadgans sekretariat i Bryssel. För ett år sedan publicerade företags- och konsultbyrån Arthur D. Little, på begäran av den dåvarande ordföranden för energistadgans regeringsråd, Rutten, en rapport om sekretariatets dåliga ledning.

1. Vilka framsteg har gjorts när det gäller energistadgans protokoll?

2. Känner kommissionen till den studie om hur energistadgans sekretariat fungerar som Arthur D. Little genomförde?

3. Vilken status har denna rapport och när kommer den att göras tillgänglig för medlemsstaterna och Europaparlamentet?

4. Är det sant att det finska ordförandeskapet har begärt att energistadgans generalsekreterare, Schütterle, skall lämna ut rapporten till medlemsstaterna?

5. Är det sant att Tyskland anser det opassande att släppa denna rapport fri?

Svar

(28 februari 2000)

Energistadgefördraget och energistadgan om energieffektivitet och därtill hörande miljöaspekter undertecknades 1994. I enlighet med artikel 44 i energistadgefördraget trädde fördraget i kraft den 16 april 1998, 90 dagar efter deponeringen av det trettionde ratifikationsinstrumentet hos Republiken Portugal, depositarie för fördraget.

Hittills har 40 länder ratificerat energistadgefördraget. När det gäller Europeiska unionen har samtliga medlemsstater samt de Europeiska gemenskaperna ratificerat det.

När det gäller den rapport som utarbetats av konsultföretaget i företagsledning Arthur D. Little om hur energistadgans sekretariat fungerar rör det sig om en rapport som ligger inom den interna ledningskompetensen i denna organisation. Det åligger därför inte rådet att uttala sig i frågan om och när den omnämnda rapporten kan göras tillgänglig för Europaparlamentets ledamöter.

När det gäller förberedelserna för den senaste mötet i energistadgekonferensen, som hölls i Bryssel den 7 december 1999, uttryckte emellertid det finska ordförandeskapet en önskan om att få tillgång till rapporten. Det bör noteras att denna konferens enhälligt beslöt att utnämna en ny generalsekreterare som efterträdare till generalsekreterare Schütterle. Den person som avses är Ria Kemper som började sin tjänst den 1 januari 2000.