SKRIFTLIG FRÅGA E-0175/03

från Lousewies van der Laan (ELDR) till kommissionen

(30 januari 2003)

Ämne: EU-stöd till bevarad biologisk mångfald

Den tekniska utvecklingen har genom växtförädling och genetisk modifiering lett till att vi fått högavkastande jordbruksgrödor som odlas alltmer i hela världen. Följden av detta blir att den biologiska mångfalden i fråga om (odlade) jordbruksgrödor blir allt mindre, i och med att de ursprungliga lokala växterna försvinner. Detta innebär emellertid också ett hot om att den genetiska informationen i dessa urväxter skall gå förlorad.

Kommande generationer har dock ett intresse av att det skall finnas kvar en så stor mångfald som möjligt bland växterna, eftersom den genetiska informationen i dem är en viktig källa till nya växter. Klimatförändringen och de föränderliga ekonomiska, sociala och ekologiska omständigheterna leder till att det också i framtiden kommer att finnas en efterfrågan på nya växter med nya egenskaper. Det är således i bokstavlig bemärkelse livsviktigt att gamla kulturväxter får finnas kvar.

Det finns en organisation i norra Nederländerna som heter Stichting de Oerakker och som samlar in frön från så många olika kulturväxter som möjligt. Somliga arter kan bevaras i djupfryst tillstånd vid lantbruksuniversitetet i Wageningen, men andra måste årligen sås och skördas. Hittills har Stichting de Oerakker sysslat med sådant arbete, men nu kan organisationen inte längre göra det, till följd av att det saknas både ekonomiska resurser och arbetskraft (organisationens arbete görs av frivilliga).

1. Delar kommissionen min åsikt om att det är av stor vikt för kommande generationer att den genetiska informationen i gamla kulturväxter bevaras?

2. Håller kommissionen med mig om att det handlar om ett så pass stort samhällsintresse att kontinuiteten i arbetet måste garanteras?

3. Vilka möjligheter har EU att stöda sådana projekt, antingen ekonomiskt, organisatoriskt, genom utbyte med liknande projekt annorstädes i Europa eller på andra sätt?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 mars 2003)

Kommissionen gör uppskattningen att den biologiska och genetiska mångfalden är betydelsfull inom jordbruket för en hållbar utveckling av jordbruksproduktionen och landsbygdsområdena. Rådets förordning (EG) nr 1467/94 av den 20 juni 1994 om bevarande, karakterisering, insamling och nyttjande av genetiska resurser inom jordbruket(1) har gjort det möjligt med ett första program som sträcker sig över perioden 19941999 som i huvudsak har handlat om bevarande ex situ av genetiska resurser. Detta tillvägagångssätt utgör en nyckelfaktor i varje strategi för bevarande av den biologiska mångfalden i så måtto att den gör det möjligt att bevara äldre lokala och av jordbrukarna tämligen förbisedda sorter när det gäller livsmedelsframställning. Tack vare det arbete som utförs av organ som fått i uppdrag att bevara genetiskt material har data och genetiska karakteristika för dessa lokala sorter bevarats och förbättrats. Det är oundgängligt för det moderna jordbrukets framtid att bevara dessa sorter.

Enligt rekommendationerna i den rapport som har lagts fram för kommissionen(2) av gruppen av oberoende experter om genomförandet av förordning (EG) nr 1476/94 har kommissionen utarbetat ett utkast till en ny förordning som har diskuterats åtskilliga gånger i tillämpliga kretsar i rådet och parlamentet. Dessa diskussioner har föranlett kommissionen att förändra sitt förslag som bör komma att bli föremål för en ny presentation under första halvåret 2003.

Den kommande tillämpningen av denna nya förordning, som syftar till att upprätta ett EG-program för att bevara, karakterisera, samla in och nyttja genetiska resurser i jordbruket, bör göra det möjligt att bevilja ekonomiskt stöd till verksamhet som den som utförs av stiftelsen De Oerakker (bevarande ex situ och in situ av vissa frösorter) i den utsträckning som den ingår i ett samarbete med institutioner eller organ belägna i andra medlemsstater.

EG:s åtgärdsplan för biologisk mångfald i jordbruket (BAP-AGRI) ger stöd för en följdförordning till förordning (EG) nr 1467/94 som EG:s nyckelinstrument för att bevara genetiska resurser inom jordbruket. BAP-AGRI kräver att det framtida programmet skall sträcka sig vidare än det ex situ-fokus som ingår i förordning (EG) nr 1467/94 och verksamt bidra till in situ-bevarande och hantering på jordbruksföretagen, och klargör att detta medför större medverkan från icke-statliga organisationer och jordbrukare som är verksamma inom bevarandet av genetiska resurser.

BAP-AGRI understryker också betydelsen av rådets direktiv 98/95/EG av den 14 december 1998(3), i vilket den nödvändiga rättsliga ramen skapas för att tillåta saluföring av utsäde för lantraser och lantsorter som är naturligt anpassade till lokala och regionala villkor och som hotas av genetisk erosion, med syftet att bidra till in situ-bevarande. Kommissionen har utarbetat ett utkast till riklinjer för genomförandet av direktivet och är nu i färd med att vidta åtgärder beträffande rådets direktiv 2002/55/EG av den 13 juni 2002 om saluföring av utsäde av köksväxter(4) och rådets direktiv 2002/53/EG av den 13 juni 2002 om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter(5).

Den andra rapporten om genomförandet av EG:s strategier för biologisk mångfald och om åtgärdsplanerna som väntas under 2003 kommer att granska den utsträckning i vilken målen för BAP-AGRI har uppnåtts. Denna granskning kan komma att leda till nya rekommendationer när det gäller bevarandet av genetiska resurser inom jordbruket.

I sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling förutskickas att det inom det särskilda programmet för den femte tematiska prioriteringen Livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet, kommer att bli en anbudsinfordran under 2004 om utnyttjande av mångfalden i växtligheten för att minska bruket av pesticider för sjukdomsbekämpning. Syftet är att göra bruk av lagrad biologisk mångfald, särskilt för att utveckla sjukdomsresistenta växter vilket kan komma att leda till en nedgång i användningen av växtskyddsmedel och de därmed sammanhängande riskerna för människors hälsa och för miljön.

I sjätte ramprogrammet, i det särskilda programmet för policy-inriktad forskning, anges det att förteckningen över ytterligare anbudsinfordringar inkluderar biologisk mångfald. Syftet är här att utveckla och tillämpa verktyg för att fastställa den relativa biologiska mångfalden inom och mellan lokala raser av djur inom EG och att utveckla och tillämpa verktyg för att fastställa användbara karakteristika för arvsmassan hos grödor som bevarats inom EG.

Slutligen kan det vara lämpligt att nämna att kommissionen också deltar i bevarande, karakterisering, insamling och användning av genetiska resurser på internationell nivå särskilt genom undertecknandet av det internationella fördraget om växtgenetiska resurser för livsmedel och jordbruk inom FAO (FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation) och genom sina bidrag till rådgivande gruppen för internationell jordbruksforskning (Consultative Group for International Agricultural Research, CGIAR) som främst har utvecklingsländerna som sin målgrupp.

(1) EGT L 159, 20.6.1994.

(2) KOM(2001) 617 slutlig.

(3) Rådets direktiv 98/95/EG av den 14 december 1998 om ändring angående konsolideringen av den inre marknaden, genetiskt modifierade växtsorter samt växtgenetiska resurser, av direktiven 66/400/EEG, 66/401/EEG, 66/402/EEG, 66/403/EEG, 69/208/EEG, 70/457/EEG och 70/458/EEG om saluföring av betutsäde, utsäde av foderväxter, utsäde av stråsäd, utsädespotatis, utsäde av olje- och spånadsväxter och utsäde av köksväxter samt om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter, EGT L 25, 1.2.1999.

(4) EGT L 193, 20.7.2002.

(5) EGT L 193, 20.7.2002.