SKRIFTLIG FRÅGA E-1927/00

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Bekämpning av fattigdomen i utvecklingsländerna

De olika internationella organisationer som verkar för att bekämpa fattigdomen i utvecklingsländerna använder många olika kriterier. Det är dock nödvändigt att fastställa enhetliga kriterier för att garantera en effektiv bekämpning av fattigdomen. Vad innebär fattigdom för kommissionen? Vilka kriterier använder kommissionen för att mäta fattigdom i förbindelse med utvärderingen av genomförandet av gemenskapsprogrammen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(27 juli 2000)

Definitionen av begreppet fattigdom har utvecklats betydligt under årens lopp. Kommissionen har anslutit sig till den breda definitionen av begreppet i linje med den internationella debatten. Fattigdom kan inte endast definieras som brist på inkomst eller sättas i samband med konsumtionsnivå; den innebär också brist på grundläggande möjligheter och faktorer som inte är penningrelaterade, som t.ex. brist på tillgång till sociala tjänster och till alla former av kapital. Uppgifter som insamlats på hushållsnivå, t.ex., avslöjar inte ojämlikheter inom hushållet. Kommissionen betraktar därför inte fattigdomsgränsen på 1 US-dollar per dag som det enda måttet på fattigdom.

Det handlar också om socialt och politiskt deltagande, särskilt för kvinnor. På den offentliga sidan handlar det om politiskt ansvar, ansvarighet, gott styrelseskick och demokrati. En minskning av fattigdomen har därför indirekt att göra med att ta itu med politiska, ekonomiska, sociala, miljömässiga och institutionella frågor.

Alla dessa delar har t.ex. beaktats, i en sammanhållen ram, i det nyligen slutna partnerskapsavtalet mellan EU och AVS-länderna.

Genomförandet av gemenskapens strategi kommer att ske, med hänsyn till dessa delar, med beaktande av resurser som tilldelats respektive utvecklingsland, av målprogram för de fattigaste befolkningsgrupperna och av likriktning av fattigdomsfrågor inom de olika programmen.

Världsbankens strategidokument för bekämpning av fattigdom kommer också att ge gemenskapen tillsammans med medlemsstaterna möjlighet att koncentrera sina program på bekämpning av fattigdom. Åtskilliga fattigdomsutvärderingar där utvecklingsländerna deltar, har redan inletts av gemenskapen och andra biståndsgivare.

Detta kommer också att vara ett effektivt instrument för förbättring av de kompletterande aspekterna mellan biståndsgivarna. Ett beaktande av dessa aspekter bör resultera i, på varje enskild mottagarlandsnivå, en uppdelning av uppgifter mellan de multilaterala och bilaterala biståndsgivarna. Det borde underlätta en snabbare utveckling mot ett sektorsvist förhållningssätt.

Tillfälliga indikatorer, som grundas på de internationella mål som kommittén för utvecklingsbistånd satt upp, kommer att fastställas land för land, tillsammans med huvudmålen i samband med tillgången till grundläggande sociala tjänster, som skall göra det möjligt för befolkningarna att få en hållbar livssituation som främjar social trygghet och stöder social integration.

Att uppskatta den påverkan som gemenskapens bistånd har på fattigdomen är inte möjligt för tillfället. Tillsammans med Eurostat håller kommissionen på att starta ett program i några länder, som syftar till att förbättra fattigdomsmåtten på grundval av en undersökning som redan utförts av kommissionen.

Indikatorer som används allmänt av alla biståndsgivare för mätning under en given period och i ett givet land är, t.ex., rörande hälsovård: Besöksgraden vid vårdcentraler, nödvändig grundläggande vaccinationsgrad, i vilken utsträckning patienterna är tillfredsställda, kostnader för grundläggande tjänster; och för utbildning: Antal skolelever i bruttotermer, antal skolelever som lämnar grundskolan med fullständigt avgångsbetyg, antal läroböcker per elev och kostnaderna för skolverksamheten.