SKRIFTLIG FRÅGA E-1203/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till rådet

(24 april 2001)

Ämne: Ökande av EU: s budget

I den andra rapporten över den ekonomiska och sociala sammanhållningen i EU beskrivs de stora skillnader i utveckling som finns mellan medlemsstater och regioner, men även mellan de länder som under de närmaste åren kommer att bli EU-medlemmar. För att dessa skillnader skall kunna minskas eller åtminstone inte öka kommer det att krävas ett mycket mer omfattande stöd än vad som tillåts inom EU:s budget. Dessutom har kostnaderna för att hantera BSE-krisen gjort att jordbruksstödet tangerar högsta tillåtna nivå, vilket gör att alla andra insatser förhindras och leder till avbrott som drabbar vissa andra kostnader för jordbruket.

Mot bakgrund av att det står mer och mer klart att EU-budgeten inte räcker till för att täcka både de behov som uppstår på grund av utvidgningen och för att vara till stöd för dagens EU-medborgare, har rådet för avsikt att utreda om man skulle öka EU:s egna medel? Har någon medlemsstat tagit upp frågan om att öka EU:s egna medel eller se över budgetplanen? Hur tänker rådet ta itu med de akuta behoven av medel till budgeten?

Svar

(20 november 2001)

Rådet vill betona att det, i enlighet med slutsatserna om budgetriktlinjerna 2002 som rådet antog den 12 mars 2001, har för avsikt att fullt ut tillämpa det interinstitutionella avtalet (AII) av den 6 maj 1999 om budgetdisciplin och förbättring av budgetförfarandet(1), eftersom gemenskapens utgifter för perioden 20002006 måste ligga inom ramen för budgetplanen som är bifogad avtalet. Utvecklingen av de egna medlen under perioden regleras för övrigt av rådets beslut (2000/597/EG, Euratom) av den 29 september 2000 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel(2) som träder i kraft 2002 och jordbruksutgifterna av rådets förordning (EG) nr 2040/2000 av den 26 september 2000 om budgetdisciplin(3).

Rådet erinrar om att det interinstitutionella avtalet, som antagits av Europaparlamentet, rådet och kommissionen, innehåller flera bestämmelser som gör det möjligt att klara av oförutsedda utgifter vid tillämpning av avtalet och budgetplanen, både inom ramen för de olika rubrikerna genom att mobilisera olika reserver, flexibilitetsinstrumentet eller inom ramen för oförutsedda utgifter, men det åligger kommissionen att i förekommande fall lägga fram förslag om detta. Rådet erinrar också om att budgetplanen är tillräckligt flexibel för att kunna uppfylla EU:s finansieringsbehov och anser därför inte att det är nödvändigt att se över budgetplanen.

När det gäller utgifterna i samband med utvidgningen vill rådet göra den ärade parlamentsledamotens uppmärksam på att det interinstitutionella avtalet innehåller förutom en budgetplan för EU-15 också en finansram för EU-21 i bilaga II där man beaktar finansieringsbehov som kan förutses i samband med utvidgningen. Punkt 25 i det interinstitutionella avtalet gör det dessutom möjligt att vid behov anpassa budgetplanen. I denna föreskrivs nämligen följande:

Utan att föregripa resultaten av anslutningsförhandlingarna får ändringen av de berörda rubrikerna inte överskrida de belopp som framgår av de ekonomiska ramar som återges i bilaga II, som är en integrerad del av detta avtal, vilka utformats enligt antagandet att unionen kommer att utvidgas med sex nya medlemsstater från och med år 2002.

De ytterligare behoven skall täckas genom de medel som avsätts för detta ändamål i den nya budgetplanen samt, i den mån det behövs, med hjälp av de ytterligare egna medel som föranleds av den ökning av gemenskapens BNI som utvidgningen av unionen innebär.

Slutligen har kommissionen meddelat att den före utgången av år 2004 skall göra en allmän utvärdering av systemet och därvid bl.a. ta hänsyn till utvidgningens följder för budgetfinansieringen.

(1) EGT C 172, 18.6.1999, s. 1.

(2) EGT L 253, 7.10.2000, s. 42.

(3) EGT L 244, 29.9.2000, s. 27.