SKRIFTLIG FRÅGA E-0799/00

från Sami Naïr (PSE) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: Kommissionens meddelande om sina strategiska mål 20002005 och om sitt arbetsprogram för år 2000 (KOM(2000) 155)

1. Angående multilateral handel, utveckling och humanitärt bistånd anger kommissionen att i fråga om dessa är våra huvudmål fortfarande att arbeta för en fortsatt liberalisering av handeln som drivkraft för tillväxt (samt att) stärka det på överenskomna regler baserade handelssystemetmldr.

a) Vilka åtgärder avser kommissionen vidta i rent konkret bemärkelse, särskilt inom ramen för förhandlingarna med WTO?

2. Kommissionen avser inleda den första fasen av samråd med arbetsmarknadens parter om anpassbarhet och modernisering av arbetsorganisation och arbetsförhållanden.

a) Kan kommissionen närmare ange vad slags åtgärder den tänker främja?

b) Kan kommissionen närmare ange vad den menar med en modernisering av socialskyddssystemen?

c) Anser kommissionen att flexibilitet och minskad anställningstrygghet är det pris vi får betala för kampen mot arbetslösheten?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(9 juni 2000)

1. Gemenskapen önskar att ytterligare främja liberaliseringen av handeln och stärka det multilaterala regelbaserade systemet genom en agenda i fyra delar för en ny handelsrunda.

För det första eftersträvar både industri- och utvecklingsländerna, för ytterligare liberalisering av handeln förbättrat marknadstillträde för sina produkter och tjänster, för att kunna öka den ekonomiska tillväxten. Därför strävar gemenskapen efter att inta en position gentemot liberaliseringen som, genom att täcka alla sektorer, gör det möjligt för alla medlemmar att utnyttja sina komparativa fördelar och därigenom öka sin handel.

För det andra är det nödvändigt att även Världshandelsorganisationen (WTO) anpassar sina regler till globaliseringens effekter, så att affärsmän och investerare kan få ett förutsebart, öppet och icke-diskriminerande ramarbete för sina ekonomiska beslut och inbördes konkurrens. Grundläggande regler för investeringar och konkurrens utgör en nödvändig del av en sådan agenda och kommer att vara ett steg på vägen mot skapandet av sådana ramar. Stödet är även fortsättningsvis stort från en stor grupp av WTO-medlemmar för att dessa ärenden tas upp på en ny handelsrunda, och det är beklagligt att man i Seattle inte lyckades inleda förhandlingar om två ärenden av så grundläggande betydelse som skulle kunna bli till så stor fördel för företag världen över. Dessutom är det beklagligt att det inte var möjligt att inleda förhandlingar vare sig om underlättande av handeln eller om förbättringar av reglerna på områden som handelsskydd eller tekniska handelshinder, vilket skulle bidra till ett mer förutsebart marknadstillträde och till ett bättre handelsflöde. Gemenskapen strävar även fortsättningsvis mot att ta upp alla dessa viktiga ärenden i den nya runda som den önskar skall inledas så snart som möjligt.

För det tredje underströk man skarpt vid Seattle-mötet behovet av att utvecklingsländerna bättre integreras inom handelssystemet genom att de får bättre marknadstillträde, bättre särskild behandling, en bättre samordnad uppbyggnad av deras kapaciteter och en mer aktiv roll inom WTO:s arbete. En ny runda kommer att göra det möjligt att ta upp utvecklingsländernas handelsproblem däribland känsligare punkter mer ingående. Gemenskapen prioriterar därför integrationen av utvecklingsländerna som är ett led i den nya rundan.

Slutligen strävar gemenskapens agenda för rundan efter att ta upp ett flertal frågor av vikt för regeringar och för allmänheten. I våra samhällen är man fortfarande oroad över den påverkan handelssystemet kan komma att få på miljön, den hållbara utvecklingen, sociala frågor och konsumenternas hälsa och säkerhet, och man söker lösningar som både bevarar handelssystemet och tar hänsyn till denna oro från medborgarnas sida. Då man beaktar att stödet från de andra WTO-medlemmarnas sida i dessa frågor endast är begränsat, måste gemenskapen tydligare förklara sina mål inom dessa områden, med tanke på att misstänksamheten är stor i utvecklingsländerna kring de verkliga syftena med och konsekvenserna av de förslag som gemenskapen framlagt för att möta oron i det civila samhället.

2. a) Kommissionen har för avsikt att uppmärksamma arbetsmarknadens parter på de eventuella åtgärder gemenskapen kan vidta genom utarbetandet av ett antal avtalade principer som syftar till att modernisera och förbättra arbetsmarknaden och av ett ramarbete för åtgärder. Kommissionen kommer eventuellt även att uppmärksamma arbetsmarknadens parter på de rambestämmelser som redan inrättats på gemenskapsnivå inom vissa specifika områden, såsom distansarbete.

b) Kommissionen har sedan ett flertal år stött ett utbyte av synpunkter medlemsstaterna emellan kring de utmaningar som man måste möta med tanke på den framtida utvecklingen på socialförsäkringsområdet. Kommissionen lade i juli 1999 fram ett meddelande(1), där man föreslog en ny, fördjupad samordnad strategi baserad på fyra grundläggande teman: att få arbete att löna sig och ge en trygg inkomst, att åstadkomma säkra pensioner och ett hållbart pensionssystem, att främja social integrering och att säkra hög kvalitet i ett hållbart hälsovårdssystem. Kommissionens förslag godkändes av rådet före jul 1999 och av parlamentet i februari 2000. En del av det nya samarbetet som det framställdes i kommissionens meddelande Kommissionens arbetsprogram för år 2000(2) (och godkändes av rådet och parlamentet) är att inbjuda arbetsmarknadens parter att delta i utbytet av synpunkter.

c) Nej. Kommissionen anser att förbättringar avseende såväl flexibilitet som säkerhet kan och bör gå hand i hand med åtgärder för att minska arbetslösheten. I många fall kan ökad flexibilitet, i synnerhet inom ett företags arbetsorganisation, gynna både arbetsgivare och arbetstagare. Företaget gynnas eftersom arbetet kan organiseras på ett mer produktivt sätt, medan arbetstagarna drar fördel av ökad anställningstrygghet och ett mer flexibelt sätt att planera sina liv, till exempel i relation till sin arbetstid. En sådan flexibilitet kommer att öka företagens konkurrenskraft och kan således få en positiv effekt på sysselsättningsnivåerna. I andra fall, till exempel i de fall då företag strävar efter att

införa aggressiva anställningsstrategier och anställer och avskedar godtyckligt (hire and fire), är det särskilt viktigt att se till att arbetstagarna i fråga har tillbörligt skydd. Dessutom är det inte klarlagt huruvida detta slags flexibilitet ökar sysselsättningsnivåerna på arbetsmarknaden som helhet.

(1) KOM(1999) 347 slutlig.

(2) EGT C 81, 21.3.2000.