SKRIFTLIG FRÅGA P-1358/00

från Francesco Musotto (PPE-DE) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Skador på grund av den bestående torkan på Sicilien

Den utdragna torkan på Sicilien är ett allt större problem och visar att det inte längre är fråga om ett sporadiskt förekommande fenomen utan mer ett konstant sådant vilket regionens jordbruk kommer att bli tvungen att lära sig leva med den närmaste framtiden.

Vissa vinterskördar har förstörts medan vårskördarna är allvarligt hotade vilket har en negativ inverkan på företagen som måste räkna med en globalisering av marknaderna och på den redan dramatiska situationen vad gäller sysselsättningen inom sektorn.

En allt större del av vattenresurserna utnyttjas av hushållen. Kan kommissionen mot denna bakgrund svara på följande frågor:

1. Har kommissionen för avsikt att utarbeta något särskilt projekt för att öka vattenresurserna genom att man utnyttjar icke-konventionella källor för vattenförsörjning, borrar efter grundvatten, anlägger småsjöar på kullarna för vattenförsörjning i inlandet samt beviljar incitament till företag för en större spridning av sparsammare bevattningssystem (droppe för droppe)?

2. Kan EU fråga medlemsstaterna i vilket skede de befinner sig vad gäller att genomföra bestämmelserna om standardisering av behörigheter i fråga om vattenförvaltning på regional nivå?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 juni 2000)

Förvaltningen av vattenresurser med avseende på mängd omfattas av artikel 175.2 (f.d. artikel 130s) i EG-fördraget. Denna artikel har hittills inte använts för att anta gemenskapslagstiftning som omfattar förvaltningen av vattenresurser. I nuläget finns det därför inte någon gemenskapslagstiftning om standardisering av behörigheten i fråga om vattenförvaltning på regional nivå. Dessutom planerar inte kommissionen något förslag till lagstiftning beträffande förvaltningen av vattenmängden. Förvaltningen av vattenresurserna som sådana och därmed tilldelningen av vattenresurser är fortfarande varje medlemsstats ansvar.

Ett förslag till ramdirektiv för vattenpolitiken(1) befinner sig nu i sista fasen av medbeslutandeförfarandet i parlamentet och rådet och antas enligt planerna i juli eller september 2000. I detta förslag införs avrinningsområdet som grundläggande geografisk enhet i samband med vattenförvaltning. Vattenmängden behandlas å andra sidan som stödparameter för en god ekologisk och kemisk kvalitet i vattenekosystemet. Förslaget är avsett att skydda och förbättra vattnens ekologiska och kemiska kvalitet och behandlar inte behörighet för gemenskapen för förvaltning av vattenresurser med avseende på mängd.

Förslaget uppmuntrar till sund vattenförvaltning, inbegripet metoder som innebär mindre vattenåtgång, bland annat droppbevattning, som ett steg i de åtgärder medlemsstaterna kan använda sig av där det finns risk att vattnet inte uppnår god ekologisk och kemisk kvalitet.

De senaste ändringarna i den gemensamma jordbrukspolitiken skall särskilt innebära förbättringar för landsbygdssamhällen och för miljöskyddet. Detta skall bland annat ske genom miljöåtgärder inom jordbruket, landsbygdsutvecklingspolitik och regionala utvecklingsprogram med stöd bland annat från utvecklingssektionen av Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ). Genom den kan lösningar som är anpassade till de särskilda förhållandena i de olika landsbygdsområdena få gemenskapsstöd.

Gemenskapens stödram för italienska mål 1-områden (inbegripet Sicilien) innehåller åtgärder för att förbättra vatteninfrastrukturen för jordbruket i landsbygdsområden, för bättre tillgång till vatten och effektivare förvaltningssystem.

(1) EGT C 342 E, 30.11.1999.