SKRIFTLIG FRÅGA P-0959/02

från Astrid Thors (ELDR) till kommissionen

(3 april 2002)

Ämne: Forskares rätt till uppfinningar

En ständig källa till klagomål från kommissionen utgör det lägre antalet patent som söks i Europa i förhållande till i USA. Gemenskapspatentet har framförts som ett saliggörande botemedel, även om man kan befara att det inte särskilt befrämjar just europeiska uppfinningar. En viktigare orsak till färre patent kan eventuellt finnas i reglerna om rätt till uppfinningar som åstadkommits vid universitet. I USA är det universiteten som har rätt till uppfinningar; i Europa är det forskarna. Ofta saknar de dock ekonomiska resurser och juridisk sakkunskap för att dra nytta av sina uppfinningar. Frågan har tangerats i vissa av kommissionens senaste handlingar om innovation och bioteknologi.

Har kommissionen gjort någon jämförande studie om universitetsforskarnas utnyttjande av sina uppfinningar? Hur skiljer sig lagstiftningen i de olika länderna? Ämnar kommissionen inom ramen för sin kompetens vidta några åtgärder på detta område? I hur många länder pågår ett revisionsarbete? (Tyskland?)

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(14 maj 2002)

Det finns flera orsaker till att benägenheten att söka patent är lägre i Europa än i USA.

Flera pågående eller planerade åtgärder kan bidra till att man kommer tillrätta med problemet.

- Införande av ett gemenskapspatent. De höga kostnaderna för att söka patent och den dåliga rättssäkerheten till följd av de olika patentsystem som finns i Europa påverkar även universitet som vill skydda sina forskningsresultat. Kommissionens förslag till förordning om gemenskapspatent(1) är en reaktion på dessa problem. Om det antas kommer kostnaderna att minska och rättssäkerheten att öka i hela unionen. Det kommer också att göra det enklare för universiteten att skydda och överföra sina resultat och att åstadkomma sidoeffekter.

- System för immateriella rättigheter som kan tillämpas på offentligt finansierad forskning. Det stämmer att Bayh-Dole lagen (och andra faktorer) har lett till en markant ökning av antalet patent- och licensansökningar från amerikanska universitet sedan 1980. I många medlemsstater har institutionerna också rätt till de uppfinningar forskarna gjort vid universiteten. Många medlemsstater (inklusive Tyskland) har därför nyligen ändrat sina lagar eller överväger att ändra dem. Andra medlemsstater (t.ex. Frankrike) har fastställt rekommendationer om hur immateriella rättigheter skall hanteras vid universiteten. Dessutom finns det fortfarande många skillnader i unionen beträffande till exempel äganderätten till uppfinningar som tagits fram vid universiteten samt anställdas uppfinningar, vilket kan hindra gränsöverskridande forskning och samarbete för teknisk utveckling eller tekniköverföring. Kommissionen inledde därför nyligen en studie för att analysera de system för immateriella rättigheter som gäller för offentligt finansierad forskning inom unionen och att fastställa den bästa lösningen. Mot bakgrund av resultaten från studien kommer kommissionen att besluta om lämpliga åtgärder för att främja ett sammanhängande system på europeisk nivå. Kommissionen följer dessutom noggrant upp relevanta undersökningar och analyser som genomförts av sammanslutningen för europeiska akademiker verksamma inom vetenskap och tekniköverföring (Association of European Science & Technology Transfer Professionals) och organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) om patent- och licensverksamhet vid universitet och offentliga forskningscentrum.

- Vid många universitet är inte medvetenheten och kunskapen om systemen för immateriella rättigheter tillräckligt stor. Inte heller ges tillräckligt med stöd för att systemen skall användas på bästa sätt. De flesta medlemsstater och kommissionen vidtar åtgärder får att komma till rätta med dessa problem. Åtgärderna omfattar bland annat Hjälpcentralen för immaterialrättigheter (http://www.ipr-helpdesk.org) och ett nätvärk för att sammanföra de flesta europeiska universitets kontor för tekniköverföring (Proton).

Slutligen kan de europeiska universiteten spela en central roll i upprättandet av det europeiska forskningsområdet. För detta krävs dock att de hanterar kunskap, immateriella rättigheter och relationerna med industrin på ett mer strategiskt sätt och att de skaffar sig mer entreprenörsanda. Denna utveckling är nödvändig för att offentligt finansierad forskning skall leda till socioekonomiska vinster.

(1) EGT C 337 E, 28.11.2000.