SKRIFTLIG FRÅGA P-1680/02

från Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(6 juni 2002)

Ämne: Lönekompensationsfonden Cassa integrazione guadagni straordinaria och dess förenlighet med gemenskapsbestämmelserna om statligt stöd till företag och sysselsättning

Lönekompensationsfonden Cassa integrazione guadagni straordinaria (CIGS) har till uppgift att garantera att tillsvidareanställda arbetstagare inom olika företagskategorier får sin lön utbetalad om produktionen avbryts eller minskas på grund av omorganiseringar, omstruktureringar, omläggningar, företagskriser eller konkurser.

Mellan januari 1977 och februari 2002 uppgick utbetalningarna från CIGS till sammanlagt 6 372 929 914 arbetstimmar. Detta motsvarar ett värde på ungefär 120 miljarder EUR (beloppet har beräknats årligen på grundval av det index som tillhandahållits av Italiens statistiska centralbyrå Istat). Nästan hela detta belopp finansierades av den italienska staten.

Utbetalningarna från CIGS beviljas efter ett administrativt förfarande som är fullständigt skönsmässigt. Detta strider mot Europeiska kommissionens riktlinjer, där det fastställs att utbetalningsförfarandet skall vara automatiskt.

Endast arbetstagare från vissa företagskategorier får ansluta sig till CIGS. Enligt kommissionens riktlinjer måste det dock finnas generell tillgång till denna typ av sociala skyddsnät.

Av den statistik och de undersökningar som tagits fram av Istat och CNR framgår att användningen av CIGS till stor del är oberoende av utvecklingen av konjunkturcykeln och att fonden enbart gynnar storföretagen trots att även småföretagen är tvungna att bidra till den. Detta ger småföretagen ett allvarligt handikapp i konkurrensen med storföretagen.

De ovannämnda beloppen är utan tvivel tillräckliga för att påverka handeln mellan EU:s medlemsstater och för att snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. CIGS gör det nämligen möjligt för de stödmottagande företagen att bli av med personalkostnaderna.

Den italienska regeringen har nyligen meddelat att den har för avsikt att refinansiera de sociala skyddsnäten, där CIGS traditionellt sett utgör den största utgiftsposten. Finansieringsbeloppet skulle uppgå till 5 miljarder EUR.

Anser kommissionen att systemet med Cassa integrazione guadagni straordinaria är förenligt med artikel 87 i fördraget?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 juli 2002)

Rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens(1) avser, såsom framgår av namnet, att skydda arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens. Därför är medlemsstaterna enligt direktivet skyldiga att inrätta en institution som garanterar betalning av arbetstagarnas utestående fordringar.

CIG (Cassa integrazione guadagni) fyller denna funktion i Italien, även om dess verksamhet är mer omfattande än vad som krävs enligt direktivet.

Kommissionen har inte tagit ställning till om CIGS (Cassa integrazione guadagni straordinaria), som är CIG:s särskilda lönegarantifond, är förenlig med artikel 87 i EG-fördraget. CIGS har inte anmälts till kommissionen i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget. Kommissionen har emellertid låtit undersöka (främst genom en undersökning som beställdes 1996) hur medlemsstaternas system för korttidsarbete och permittering förhåller sig till konkurrensreglerna.

Åtgärder för att bistå enskilda som inte har till syfte eller verkan att gynna vissa företag eller viss produktion utgör inte sådant statligt stöd som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Om åtgärderna emellertid gynnar företag selektivt, antingen genom att de beviljas godtyckligt eller att de bara gäller vissa branscher, vissa geografiska områden eller företag av en viss storlek, kan det däremot vara fråga om statligt stöd. Stödets förenlighet måste då bedömas utifrån punkterna 2 och 3 i artikel 87 i EG-fördraget.

(1) EGT L 283, 28.10.1980, senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt; svensk specialutgåva, område 5, volym 2, s. 121.