SKRIFTLIG FRÅGA E-1659/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(19 maj 2003)

Ämne: Fortlöpande möjligheter till import av SARS via flygtrafiken, eftersom kontroll och urval saknas vid ankomsten till EU-medlemsstaterna

1. Är kommissionen medveten om att den internationella flygtrafiken, som kraftigt vuxit under de gångna årtiondena, kan bidra till att nya smittsamma sjukdomar utbreder sig mycket snabbare över hela världen än vad som var fallet till exempel med den beryktade influensaepidemin 1918, som kostade många människor livet? Hur stor är möjligheten att SARS kommer att ingå förening med ett influensavirus?

2. Erkänner kommissionen att det råder en intressemotsättning mellan å ena sidan den internationella handelstrafiken, som har nytta av att personer kan röra sig fritt och utan uppehåll och å andra sidan kampen mot internationellt uppträdande farliga sjukdomar, i samband med vilka det kan bli önskvärt att eventuellt smittade personer kan isoleras från resten av samhället i rätt tid på ett så tidigt stadium som möjligt?

3. Tycker kommissionen det är riktigt att det inte kontrolleras om anländande flygpassagerare är smittade med SARS, utan att man utgår från att de här kontrollerna gjorts redan vid ombordstigningen utanför Europa och att de berörda personerna då har fyllt i frågeformulären korrekt, trots att det under tiden blivit känt att sjukdomsspridningen i första fasen också underlättas av att potentiellt smittade personer kan utverka en undantagsställning för sig själva?

4. Håller kommissionen med mig om att det visserligen är akut nödvändigt att bekämpa SARS vid källan och att denna kamp förtjänar att understödjas, men att det inte räcker med detta för att SARS skall kunna hållas utanför Europa?

5. Kunde passagerare som från SARS-smittade länder vill flyga till EU:s medlemsstater ställas inför valet att antingen skjuta upp resan eller vistas i karantän?

6. Vilka kompletterande åtgärder vidtas för att omöjliggöra en ny import av SARS till Europa?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1658/03 och E-1659/03ingivet av David Byrne för kommissionen

(24 juni 2003)

Kommissionen anser inte att SARS (svår akut respiratorisk sjukdom) utgör någon oproportionerlig risk. Det finns sätt att förebygga infektion hos människor, exempelvis genom karantän, resekontroller, skyddsutrustning, desinfektion och undvikande av nära kontakter.

Kommissionen ägnar stor uppmärksamhet åt SARS. Åtgärder har införts, däribland kontroll av utlandsresor, för att förebygga att sjukdomen införs och sprids ytterligare. I denna verksamhet ingår upplysning. Tillsammans med Världshälsoorganisationen anlitar gemenskapen experter som redan framlagt uppmuntrande resultat vad gäller undersökningen av sjukdomens förlopp och kunskap om hur den överförs. Detta arbete pågår och kommissionen är övertygad om att man fortsätter att göra framsteg.

Rekommendationer och råd om utlandsresor, särskilt med flyg, är begränsade till vad som anses oundvikligt för att begränsa sjukdomens spridning. De bygger på neutrala vetenskapliga åsikter och på en noggrann avvägning mot principen om fri rörlighet. Förutom kontroller i ankomstlandet är det viktigt med lämpliga åtgärder vid utresepunkten, särskilt i de länder som mest drabbats av SARS, för att ytterligare minimisera risken för att sjukdomen sprids.

Möjligheten att ett sjukdom som är jämförbar med SARS kan utvecklas från en epidemi av aviär influensa kan inte uteslutas helt, men den är inte signifikant. Veterinärens död bör ses som en enstaka händelse. Allmänt sett vidtas lämpliga förebyggande åtgärder för att begränsa infektionsrisken. Epidemisk förekomst av influensa hos människor är årstidsbetingad, och även om infektion både av SARS och influensa kan förekomma hos människor är denna risk säkert begränsad.

Av nyligen utförda epidemiologiska studier av SARS har det faktiskt framkommit variationer i förhållandet mellan insjuknande och dödsfall, vilka beror på åldersgruppen. Kommissionen följer upp dessa studier i nära samarbete med medlemsstaterna och Världshälsoorganisationen och, beroende på resultaten av dessa studier, bistår medlemsstaterna i utformningen av deras åtgärder.

Sjukhusen i gemenskapen är välutrustade för att kunna behandla SARS-patienter, och möjligheter till karantän och mekanisk ventilation är för det mesta tillgängliga.

I Europa är läget ganska väl under kontroll. Av de tillgängliga epidemiologiska uppgifterna framgår att åtgärderna, särskilt de förebyggande åtgärderna vid utresepunkterna, räcker för att begränsa infektioner till ursprungsområdena. Kommissionen är dock medveten om att situationen kräver beredskap och följer därför utvecklingen noga.

Kommissionen är medveten om att kontrollen av SARS i betydande utsträckning vilar på nya kunskaper och om det avgörande behovet och värdet av solida internationella partnerskap bland forskare och deras institut. Kommissionens avdelningar utarbetar för närvarande en särskild inbjudan att lämna förslag till forskningsprojekt som tar upp ett antal avgörande aspekter av direkt relevans för

SARS. Kommissionen är också medveten om behovet att öka beredskapen och reaktionsförmågan på utbrott av alla slags infektionssjukdomar, och i detta sammanhang erbjuder den bidrag till forskning via policy-inriktad forskningsverksamhet inom Sjätte ramprogrammet för forskning. Detta program för forskning, tekniskt stöd och demonstration, som sträcker sig över åren 2002 2006 bidrar till inrättandet av ett europeiskt forskningsområde och till innovation(1).

Ur Europeiska gemenskapens femte ramprogram för forskning. teknisk utveckling och demonstration, vilket genomfördes 19982002(2), bekostades redan inom ramen för nyckelåtgärden bekämpning av infektionssjukdomar en rad projekt med medverkan av ledande specialistcentrum för coronavirologi. Gemenskapens sammanlagda bidrag till dessa projekt uppgår till cirka 3,5 miljoner euro.

(1) Europaparlamentets och rådets beslut nr 1513/2002/EG av den 27 juni 2002 om sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration med syfte att främja inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet samt innovation (20022006), EGT L 232, 29.8.2002.

(2) Europaparlamentets och rådets beslut nr 182/1999/EG av den 22 december 1998 om femte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (19982002), EGT L 26, 1.2.1999.