SKRIFTLIG FRÅGA E-1799/99

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(12 oktober 1999)

Ämne: Ekologisk livsmedelsproduktion begränsas till 15 procent

Vid utfrågningen av den nominerade kommissionsledamoten med ansvar för jordbruk, Fischler, den 6 september i år, svarade den österrikiske kommissionsledamoten på min fråga som jag framställt på jordbruksutskottets vägnar och som handlade om huruvida det vore värt att sträva efter att 10 procent av livsmedelsproduktionen år 2010 skulle ske på ekologisk väg, att det enligt hans syn på saken kunde finnas en maximal marknadsnisch på 15 procent för ekologiskt jordbruk men att vissa medlemsstater inte var villiga till det. Känner Europeiska kommissionen till den så kallade Bichelrapporten från Danmark? I mars i år kom denna statliga kommission med 19 medlemmar (vetenskapsmän, lantbrukare, företrädare för ekologiskt och traditionellt jordbruk, konsumenter och fackföreningsrörelse och olika ministerier) till den slutsatsen att det i Danmark vore fullt tänkbart med en omläggning av hundra procent av jordbruket till ekologisk livsmedelsproduktion.

Den viktigaste slutsatsen i Bichelrapporten lyder så här: (Samhällsekonomiska kalkyler har givit vid handen att 100 procent ekologiskt jordbruk i Danmark tillsammans med oförändrade konsumtionsmönster skulle leda till en minskning av samhällsekonomin i takt med bortfallet i primärproduktionens omfång. BNP skulle minska med 1,23 procent. Den privata konsumtionen skulle minska med 25 procent. Bland jordbruken skulle gårdar med svinuppfödning få vidkännas de största förlusterna. Ändrade konsumtionsmönster på exportmarknaderna, motsvarande prishöjningar på 10 procent för mjölk och 20 procent för griskött, visar att detta skulle leda till ett bortfall inom den privata konsumtionen i den ungefärliga storleksordningen av endast ca 2,5 miljarder DKK per år, alltså ungefär 500 DKK per person och år. Kostnaderna för en obligatorisk strukturomvandling skulle bli höga. Om däremot strukturomvandlingstakten kom att styras utgående från efterfråge- och prismekanismer skulle det inte finns några garantier för i hur hög grad omstruktureringen skulle skapa ökad välfärd i samhället.)

Med andra ord: en total omställning till ekologiskt jordbruk skulle, om den åtföljdes av förändringar i konsumtionsmönstren, kosta varje invånare i Danmark ungefär 50 euro per år, medan en påtvingad strukturomvandling skulle kosta åtskilligt mer och leda till svårigheter för vissa sektorer.

Är kommissionen beredd att låta en motsvarande kommission gripa sig verket an med att utreda vilka de samhällsekonomiska och ekologiska konsekvenserna skulle bli i händelse av en övergång till 100 procent ekologisk livsmedelsproduktion inom dagens EU (antingen denna framtvingades eller åvägabragtes genom efterfrågan på marknaden)?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 november 1999)

Kommissionen känner till den rapport som parlamentsledamoten hänvisar till.

Kommissionen anser att marknadskrafterna skall bestämma i hur stor utsträckning det ekologiska jordbruket skall finnas representerat på marknaden. För att främja denna typ av jordbruk har gemenskapen genom rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel(1) utvecklat en rättslig ram som stimulerar utvecklingen av en bärkraftig marknad för dessa produkter i gemenskapen. Den ekologiska produktionen kan dessutom få stöd inom ramen för de miljöåtgärder inom jordbruket som föreskrivs genom rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar(2). Trots att det ekologiska jordbruket har expanderat kraftigt under de senaste åren, utgör dess areal för närvarande endast 2% i genomsnitt i gemenskapen av den totala jordbruksarealen.

Kommissionen tror att det finns en kraftig tillväxtpotential inom det ekologiska jordbruket under kommande år, men anser att en total omställning till ekologiskt jordbruk inte är realistiskt. Kommissionen har således inte för avsikt att utse en kommitté för att utreda de socioekonomiska och ekologiska effekterna av en sådan omställning.

(1) EGT L 198, 22.7.1991.

(2) EGT L 160, 26.6.1999.