SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/10

(2004/C 88 E/0010)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0325/03

från Marco Pannella (NI) till kommissionen

(5 februari 2003)

Ämne: Intensifiering av kränkningarna av det vietnamesiska bergfolkets, Montagnards, grundläggande mänskliga rättigheter

Den 18 december offentliggjorde Amnesty International rapporten ”Socialist Republic of Viet Nam/Kingdom of Cambodia: No sanctuary: The plight of the Montagnard minority” och den 23 januari 2003 offentliggjorde Human Rights Watch informationsdokumentet ”New Assault on Rights in Vietnam's Central Highlands — Crackdown on Indigenous Montagnards intensifies”.

De senaste veckorna har följande personer arresterats utan någon känd orsak:

— Den 21 december: Y-Cun Hdok, född 1966 och H'Lem Nie, född 1968 och den 23 december: Y-Dhiam Buon Krong och Y-Nol Adrong, från byn Buon Cue.

— Den 24 december: Y-Blon Hdok, född 1964, från Buon Kla, och Y-Trao Buon Ya, född 1969, från byn Buon Buor.

— Den 11 januari: Rac e Hom, från byn Plei Klan.

— Den 12 januari: Hing a Plei Ko och Hnit, från byn Plei Mor.

— Den 24 januari: Y-Groh Adrong, född 1960 och den 26 januari: Y-Dham Buon Ya, född 1960, från byn Buon Hdok.

Vietnam har inte uppfyllt de krav som FN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna ställde den 27 juli 2002.

— I sina svar på tidigare frågor, i vilka specifika händelser rapporterats, har kommissionen alltid angett att den inte har kunnat erhålla tillförlitliga bevis och att den skall undersöka alla tillgängliga källor.

— I sitt svar på fråga E-2845/02 (1) skrev kommissionen att respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna utgör grunden för det samarbetsavtal mellan EU och Vietnam som undertecknades 1995.

Har kommissionen, med tanke på att den nämner att alla källor skall undersökas, begärt eller tänkt att begära information om de rapporterade specifika händelserna från de vietnamesiska myndigheterna, med vilka den har ständiga kontakter i samband med samarbetsavtalet?

Anser kommissionen, då samarbetsavtalet inte har sagts upp, att Vietnam är ett land som respekterar de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna, och vad skulle få kommissionen att säga upp samarbetsavtalet.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 februari 2003)

Hänvisningen till respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna i artikel 1 samarbetsavtalet mellan gemenskapen och Vietnam gör det möjligt för kommissionen att föra dialog med den vietnamesiska regeringen om de mänskliga rättigheterna. Kommissionens politik gentemot Vietnam är att uppmuntra till och stödja fortsatta framsteg på området för de mänskliga rättigheterna och demokratisering och att framföra sin oro när det förekommer missbruk eller när en försämring av läget blir uppenbar. Kommissionen agerar i nära samverkan med medlemsstaterna inom ramen för de regelbundet återkommande mötena i unionens arbetsgrupp om politik och mänskliga rättigheter, deltar i trojkamöten med den vietnamesiska regeringen och i särskilda uppdrag samt genom gemensamma uttalanden från unionen. I dessa sammanhang tas även konkreta oroväckande fall rörande enskilda personer upp till behandling.

Kommissionen och medlemsstaterna har upprepade gånger enträget uppmanat Vietnams regering att förbättra respekten för politiska rättigheter och religionsfrihet och att ytterligare förbättra de ekonomiska och sociala rättigheterna. Kommissionen och medlemsstaterna framförde nyligen på nytt denna uppmaning i sin gemensamma förklaring vid den rådgivande gruppens möte i Hanoi i december 2002.

I den vietnamesiska författningen garanteras tros- och religionsfrihet. Den vietnamesiska regeringen erkänner officiellt sex trossamfund — en buddhistisk organisation, den centrala buddhistkyrkan i Vietnam, den katolska kyrkan, två protestantiska kyrkliga organisationer, islam, hoa-hao-buddhism och Cao Ðai.. I artikel 70 i den vietnamesiska författningen sägs det emellertid också att det är förbjudet att kränka tros-eller religionsfriheten eller att utnyttja den i syfte att överträda lagar och andra författningar eller statlig politik. Eftersom den vietnamesiska regeringen fortfarande betraktar religiösa rörelser som möjliga härdar till opposition och splittring, åberopas denna bestämmelse ofta för att rättfärdiga de många kontroller, begränsningar, förbud och påföljder genom vilka friheten på detta område begränsas.

Rapporter om systematiska trakasserier, framförallt av kristna i Vietnam (särskilt de kristna bergsbefolkningarna montagnarder och hmong), är vanligt förekommande och har ökat sedan upproret på det centrala höglandet i februari 2001. I flera rapporter antyds det att säkerhetsstyrkorna i upprepade fall har tvingat medlemmar av bergsbefolkningarna att avsäga sig sin kristna tro och det förekommer uppgifter om dödsfall genom olyckshändelser eller misshandel i häkten, även om myndigheterna med skärpa förnekar att detta förekommer.

Det centrala höglandet är fortfarande svårtillgängligt och det är omöjligt att genomföra systematiska förstahandskontroller av rapporterna. Under 2002 besökte dock lokala EU-trojkadelegationer, i vilka företrädare för kommissionen deltog, vid två tillfällen det centrala höglandet och det senaste besöket ägde rum i november 2002. Efter EU-trojkadelegationens senaste besök på det centrala höglandet i november 2002 har kommissionen i nära samordning med medlemsstaterna inom ramen för samarbetsprogrammet erbjudit den vietnamesiska regeringen stöd till eventuella åtgärder, däribland för de etniska minoriteterna, för att lindra fattigdomen på det centrala höglandet och därigenom komma till rätta med några av orsakerna till problemen i området. I slutet av januari 2003 samtyckte den vietnamesiska regeringen till att kommissionen sänder en undersökningsgrupp till området under de kommande veckorna.

Kommissionen och medlemsstaterna fortsätter att noggrant övervaka läget beträffande de mänskliga rättigheterna i Vietnam. Ett beslut om lämpliga åtgärder kommer att fattas i vederbörlig ordning.

(1) EUT C 192 E, 14.8.2003, s. 81.