ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0420/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: Åtgärdspaket för att minska exporten av levande djur

Gång på gång har unionens djurexportbidrag fått kritik för att det gynnar plågsamma transporter av levande djur till tredje land.

Vilka åtgärder är kommissionen beredd att vidta för att minska och på sikt avskaffa exporten av levande djur till tredje land?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0418/02 och E-0420/02ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(4 april 2002)

Den sammanlagda summan exportbidrag som betalades ut för djurexport under 2001 var 44,4 miljoner euro(1). Under de senaste åren har stödet till nötkreatur avsedda för slakt minskat betydligt, från 60,50 euro/100 kg (1999) till 41,00 euro/100 kg ( 32 %). Exportbidraget för nötkreatur avsedda för avel sänktes från 63,00 euro/100 kg till 53,00 euro/100 kg ( 16 %).

När det gäller åtgärderna för att minska exporten av levande djur hänvisar kommissionen parlamentsledamoten till svaret på den skriftliga frågan nr P-0480/02 från Proinisias de Rossa(2). (Det bör noteras att rapporten från Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande under transport antogs den 11 mars 2002.)

(1) På grundval av licensansökningar för Gatt-året 2000/2001.

(2) EGT C 160 E, 4.7.2002, s. 220.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0338/02 från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen. Bidrag till tobakindustrin.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 205 E , 29/08/2002 s. 0122 - 0122



SKRIFTLIG FRÅGA E-0338/02 från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen (12 februari 2002) Ämne: Bidrag till tobakindustrin Skulle kommissionen kunna tillhandahålla information om bidrag till tobakindustrin, för var och en av medlemsstaterna under de senaste fem åren? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (22 mars 2002) I nedanstående tabell anges de bidrag från garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruk för tobakssektorn som medlemsstaterna har deklarerat under perioden 1997 till 2001. >Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA E-0695/02 från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen. Kostnaderna för tillgång till fiskevatten utanför EU.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 205 E , 29/08/2002 s. 0196 - 0196



SKRIFTLIG FRÅGA E-0695/02 från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen (14 mars 2002) Ämne: Kostnaderna för tillgång till fiskevatten utanför EU Kan kommissionen ange vad man under vart och ett av de sju senaste åren har betalat för rätten att fiska i fiskevatten utanför EU? Vilka medlemsstater har i störst utsträckning utnyttjat dessa arrangemang? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (22 april 2002) 1. Gemenskapsbudgeten för det externa avsnittet har utvecklats på det sätt som framgår nedan och uppgick år 2000 till 276,1 miljoner euro (åtaganden) mot 173,1 miljoner euro 1990. År 2000 representerade fiskeriavtalen ungefär 28,5 % av den del av gemenskapsbudgeten som anslagits till den gemensamma fiskeripolitiken. (i miljoner euro) >PIC FILE="QE-2002-06-17-E0695.EPS"> 2. Om man ser till antalet utfärdade licenser, så är i nämnd ordning de medlemsstater som dragit mest nytta av fiskeriavtal förknippade med ersättning: Spanien, Frankrike, Portugal, Italien, Grekland och Nederländerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0050/02

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE), Alexander de Roo (Verts/ALE)och Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(24 januari 2002)

Ämne: Besvär om att flygplats öppnats för civil luftfart

Kretsstyret (Bezirksregierung) i Düsseldorf i Tyskland har givit företaget Flughafen Niederrhein GmbH tillstånd att bedriva civil luftfart på den tidigare militära flygbasen Laarbruch i Tyskland två kilometer från gränsen mellan Tyskland och Nederländerna. Olika närbelägna gränskommuner i Nederländerna och Tyskland har besvärat sig över detta beslut.

1. Kan kommissionen bekräfta att beviljandet av tillstånd inte strider mot gemenskapslagstiftningen om miljökonsekvensrapportering eller mot fågel- eller livsmiljödirektivet och inte heller mot att områden i närheten avsatts som bullerfria specialskyddsområden?

2. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta om tillståndet faktiskt skulle visa sig strida mot gällande gemenskapslagstiftning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 mars 2002)

Kommissionen hänvisar frågeställaren till sitt svar på den skriftliga frågan E-2499/01 från Erik Meijer(1).

Kommissionen undersöker för närvarande om gemenskapslagstiftningen har följts i detta fall. Den tyska regeringen har ombetts att lämna information om vilket förfarande som har använts i det här fallet, med hänsyn till de möjliga gränsöverskridande effekterna av projektet, och att ta ställning till anklagelserna. De tyska myndigheternas svar kommer att ge den information som behövs för att kunna avgöra om gemenskapslagstiftningen följs i detta fall.

Kommissionen kommer att vidta lämpliga åtgärder för att se till att gemenskapslagstiftningen följs.

(1) EGT C 147 E, 20.6.2002, s. 21.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0084/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(25 januari 2002)

Ämne: Handeln med mahogny

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att få stopp på EU:s import av mahogny från träd som huggits utan hänsyn till artens återhämtningsförmåga?

Vilka åtgärder har vidtagits för att främja utvecklingen av hållbara tropiska lövskogsresurser?

Vilka ansträngningar har gjorts för att se till att medlemsstaterna noggrant kontrollerar importörernas försäkringar om att mahogny och annat tropiskt lövträ stammar från hållbara skogsresurser?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2002)

Gemenskapen har som målsättning att främja en hållbar skogsförvaltning och handel med skogsprodukter som har sitt ursprung i hållbart förvaltade skogar.

Närmare bestämt har kommissionen ändrat bilaga C till rådets förordning (EG) nr 338/97(1) för att beakta att vissa länder där Swietenia macrophylla (äkta mahogny) har sitt utbredningsområde har infört den i bilaga III till konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES). Detta innebär att Bolivia, Brasilien, Costa Rica, Mexiko och Peru måste utfärda exporttillstånd för export av timmer, sågat virke och fanerskivor. Dessutom måste andra länder där Swietenia macrophylla har sitt utbredningsområde utfärda ursprungsintyg, eftersom Costa Rica har begärt att alla populationer av äkta mahogny i Nord-, Central- och Sydamerika skall ingå i bilaga III. För införande till gemenskapen krävs även en importanmälan.

Kommissionen främjar utvecklingen av ett hållbart utnyttjande av träresurser från tropiska skogar inom ramen för sina miljö- och skogsutvecklingsprogram. Ett stort antal åtgärder som finansieras genom både bilaterala samarbetsinstrument (regeringar emellan) och så kallade tematiska budgetposter (där samhällsorganisationer spelar en större roll) stödjer de ansträngningar som nyligen gjorts i utvecklingsländer för att införa system för hållbar skogsförvaltning och certifiering av träprodukter. Bland de viktigaste åtgärder som erhållit stöd från kommissionen är det särskilt värt att nämna det pilotprogram som inletts av de sju mest industrialiserade staterna i världen (G7-gruppen) för att bevara den brasilianska regnskogen. Det vittomspännande programmet inbegriper, förutom en särskild del som rör hållbar skogsförvaltning, stöd på handlingsprogramnivå och kapacitetsutveckling inom området för övervakning av markanvändning, med särskild betoning på illegal skogsavverkning. Ett annat viktigt program är gemenskapens program för indonesisk skog, som inleddes 1992 och som omfattar projekt som avser skogsinventering, förebyggande och kontroll av skogsbränder, hållbar skogsförvaltning och två stora integrerade projekt för bevarande respektive hållbar förvaltning av skog.

(1) Rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem, EGT L 61, 3.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0255/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(7 februari 2002)

Ämne: Hantering av kylskåp förordning (EG) nr 2037/2000

Förenade kungariket har stora svårigheter när det gäller att genomföra förordning (EG) nr 2037/2000(1) som föreskriver återvinning av CFC och HCFC från cellplast för isolering i kylskåp för hushållsbruk. Landet har ännu inget fungerande reningsverk.

Känner kommissionen till om det finns andra medlemsstater med liknande problem och har kommissionen mottagit påpekanden från andra medlemsstater om detta ärende?

(1) EGT L 244, 29.9.2000, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(14 mars 2002)

I februari 2001 genomförde kommissionen en undersökning om återvinning av klorfluorkarboner (CFC) från kylskåp för hushållsbruk i medlemsstaterna. Enligt denna, och annan information, återvinns redan klorfluorkarboner, och cellplast för isolering, från kylskåp för hushållsbruk i kommersiella anläggningar i ett betydande antal medlemsstater Finland, Italien, Luxemburg, Sverige, Tyskland, och Österrike. Kylskåpen i Österrike tas för närvarande om hand i en annan medlemsstat, och Luxemburg använder sig av en mobil återvinningsanläggning från Tyskland. Fyra andra medlemsstater Belgien, Danmark, Nederländerna och Spanien har antytt att de i viss utsträckning har anläggningar för återvinning av klorfluorkarboner från kylskåp för hushållsbruk, men de måste inkomma med fler detaljer. Generellt kan sägas att merparten av medlemsstaterna inte har några svårigheter med återvinningen av klorfluorkarboner från kylskåp för hushållsbruk.

Övriga medlemsstater Frankrike, Grekland, Irland och Portugal har ännu inte lämnat någon information om deras system för återvinning av klorfluorkarboner från kylskåp för hushållsbruk, eller om huruvida de inte har något sådant. Preliminära uppgifter tyder på att Frankrike, Grekland, Irland och Portugal ännu inte inrättat de kommersiella system som krävs för återvinning av alla klorfluorkarboner från kyl- och frysskåp för hushållsbruk. Om begagnade kylskåp för hushållsbruk lagras fram till dess att anläggningar för återanvändning och återvinning inrättats följer emellertid dessa medlemsstater bestämmelserna i den förordning parlamentsledamoten nämner.

Kommissionen har nyligen tagit kontakt med medlemsstaterna för att få aktuell information om anläggningar för återvinning av klorfluorkarboner från kyl- och frysskåp för hushållsbruk.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0247/02

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Svaret på den skriftliga frågan P-3373/01 om relationerna mellan EU och den palestinska myndigheten

Istället för att redogöra för relationerna mellan EU och den palestinska myndigheten gav Europeiska kommissionen den 15 januari 2002 ett svar på den skriftliga frågan P-3373/01(1) där den avhandlar IMF:s roll och arbete. Kommissionen själv säger sig garantera att de EU-medel som direkt går till den palestinska myndighetens budget används på rätt sätt.

Vad frågan egentligen gällde var följande: Hur stora EU-anslag (räknat i euro) har mellan januari och december 2001 tilldelats eller avsatts för den palestinska myndigheten och för vilka ändamål (budgetpost och projektets namn)? Till vem eller vilka har dessa medel betalats ut (om andra än den palestinska myndigheten), vilka av dessa har kontrollerats och/eller granskats och av vem eller vilka, och vad kom man fram till?

(1) Se s. 44.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Patten

(11 april 2002)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0508/02

från Pietro-Paolo Mennea (PPE-DE) till kommissionen

(19 februari 2002)

Ämne: Avfallsupplag i Trani

Lokaltidningarna, den rikstäckande pressen och många bekymrade medborgare har uttryckt stor oro inför de konkreta och allvarliga miljöfaror som hänger samman med upprättandet av ett avfallsupplag i staden Trani.

Känner kommissionen till vad som händer i Trani?

Har alla tillstånd utfärdats i överensstämmelse med EU:s samtliga miljöskyddsdirektiv?

Är det tänkbart att verksamheten vid avfallsupplaget i framtiden kan komma att orsaka brandrisk, föroreningar av grundvattnet och eventuell uppkomst av hälsofarliga naturgaser?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(13 mars 2002)

Gemenskapsbestämmelserna om avfallsbehandling finns i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975(1) ändrat genom rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 om avfall(2), särskilt artikel 4 i detta, enligt vilken avfall måste bortskaffas eller återvinnas utan fara för människors hälsa eller miljön.

Sedan den 16 juli 2001 måste avfallsdeponier följa bestämmelserna i rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall(3).

För deponier som tar emot mer än 10 ton per dag eller som har en sammanlagd kapacitet som överstiger 25 000 ton, utom deponier för inert avfall, gäller därutöver bestämmelserna i rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar(4).

Beroende på typen av deponi och de möjliga effekterna för miljön kan det krävas en miljökonsekvensbeskrivning enligt rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(5) om ändring av direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(6).

Kommissionen har, genom sina befogenheter enligt EG-fördraget, till uppgift att se till att gemenskapslagstiftningen tillämpas på ett korrekt sätt. Som väktare av fördraget tvekar den inte att vidta alla nödvändiga åtgärder, inbegripet överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget, för att se till att gemenskapslagstiftningen följs.

På grundval av frågeställarens uppgifter kan det emellertid i nuläget inte urskiljas något brott mot EG-lagstiftningen, eftersom det inte finns underlag för klagomål mot tillämpningen av den. Om frågeställaren lämnar mer detaljerad information som gör det möjligt för kommissionen att bedöma situationen i förhållande till ovannämnda direktiv kan kommissionen undersöka ärendet.

(1) EGT L 194, 25.7.1975.

(2) EGT L 78, 26.3.1991.

(3) EGT L 282, 16.7.1999.

(4) EGT L 257, 10.10.1996.

(5) EGT L 73, 14.3.1997.

(6) EGT L 175, 5.7.1985.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0076/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(25 januari 2002)

Ämne: Uttalanden från kommissionens ordförande på besök i Madrid

I spanska tidningar har det stått att läsa att Prodi försvarar Aznars rätt att förvägra de autonoma regionerna deras talan i Europa samt att Prodi stöder regeringen genom att bekräfta att de autonoma regionerna inte kommer att vara representerade i EU. Så återgavs kommissionens ordförande Prodis svar på frågan om hans ståndpunkt avseende den polemik som håller på att segla upp i Spanien, där centralregeringen med premiärministern i spetsen förvägrar de autonoma regionerna deras rätt till representation i ministerråden. Denna rättighet erkänns i Amsterdamfördraget och praktiseras i andra medlemsstater.

Var detta verkligen Prodis ståndpunkt? Varför lägger han sig i så fall i en tvist där Spaniens regioner enbart försvarar sina författningsenliga rättigheter, som dessutom erkänns av EU:s fördrag?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(26 februari 2002)

Kommissionen erinrar om att kommissionens ordförande förband sig att på regional och lokal nivå öka delaktigheten i utformningen och genomförandet av EU:s politik, såsom anges i vitboken om styrelseformerna i EU(1). Ordföranden betonade vidare att det faktum att ledamöterna i Regionkommittén deltar i konventet kommer att göra det möjligt för dem att bidra till debatten om Europas framtid.

Kommissionen erinrar slutligen om att det i artikel 203 i EG-fördraget anges att rådet skall bestå av en företrädare för varje medlemsstat på ministernivå med befogenhet att fatta bindande beslut för denna medlemsstats regering. I enlighet med denna bestämmelse ankommer det på varje medlemsstat att besluta om hur den skall företrädas vid rådets möten, vilket skiljer sig åt mellan olika medlemsstater och beträffande vilket gemenskapen inte kan ingripa.

(1) EGT C 287, 12.10.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0582/02

från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen

(6 mars 2002)

Ämne: Olaglig dumpning av miljöfarligt avfall i Wicklowdistriktet på Irland

I november 2001 upptäcktes att mer än 300 000 ton avfall, däribland miljöfarligt sådant, hade dumpats i staden Whitestown i Wicklowdistriktet. Kan kommissionen ange vilka åtgärder som har vidtagits, eller skall vidtas, mot Wicklows lokala fullmäktigeförsamling och den irländska regeringen mot bakgrund av följande:

1. Den lokala fullmäktigeförsamlingen i Wicklow har tillkännagett att platsen skall avspärras eftersom man hävdar att kostnaden för att flytta avfallet till en laglig deponering och återställa platsen till dess ursprungliga skick är för hög.

2. Om fullmäktigeförsamlingen i Wicklow underlåter att rensa upp området, medför detta att man brutit mot direktiv 75/442/EEG(1), i synnerhet artiklarna 4, 8 och 9.

3. Den lokala fullmäktigeförsamlingen i Wicklow uppmärksammade den olagliga avfallsupplagringen 1998, men trots riskerna för befolkningens hälsa gjordes ändå inga ingripanden för att rensa upp området.

(1) EGT L 194, 25.7.1975, s. 39.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(9 april 2002)

Kommissionen har tagit emot ett klagomål om denna avfallsdeponi och undersöker ärendet.

Kommissionen har till uppgift att se till att gemenskapslagstiftningen tillämpas korrekt, i enlighet med de befogenheter den har genom EG-fördraget. Som väktare av EG-fördraget tvekar den inte att vidta alla de åtgärder som krävs, inbegripet överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget, för att se till att gemenskapslagstiftningen följs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0467/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(22 februari 2002)

Ämne: Genomförande i Grekland av program enligt förordning (EEG) nr 2078/92

Allvarliga missförhållanden har rapporterats i pressen i samband med genomförandet av program enligt förordning (EEG) nr 2078/92(1), särskilt planen för att på lång sikt ta jordbruksmark ur produktion. Faktum är att jordbruksministeriet har sagt att det ska undersökas hur programmet genomförts i prefekturet Nea Jannina för att fastställa huruvida fel eller försummelser ägt rum under perioden 19961999. Kan kommissionen kommentera följande:

1. Har kommissionen utvärderat genomförandet av programmen under förordning (EEG) nr 2078/92 i samtliga medlemsstater med undantag av programmet för 1997 (KOM(1994) 620)?

2. Är kommissionen medveten om och har den undersökt anklagelserna om försummelser i programmet för långsiktigt uttag av jordbruksmark i prefekturet Nea Jannina?

(1) EGT L 215, 30.7.1992, s. 85.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 mars 2002)

Kommissionen har offentliggjort dokument nr VI/7655/98 om utvärderingen av miljöprogrammen för jordbruket, och det finns tillgängligt på följande webbadress: http://europa.eu.int/comm/agriculture/envir/index_sv.htm

Förutom denna utvärdering har kommissionen bett medlemsstaterna att lämna in en bedömning av vilka framsteg deras tidigare miljöprogram för jordbruket har gjort inom de nya planerna för landsbygdsutveckling 20002006. Kommissionen har också undersökt denna aspekt i den helhetsbedömning som gjordes inför planernas godkännande.

Kommissionen känner till problemen med att genomföra programmen för att långsiktigt ta jordbruksmark ur produktion, bland annat i länet Ioannina. Kommissionen har skickat en skrivelse, daterad den 9 januari 2002, till de grekiska myndigheterna och begärt noggranna kontroller av varje enskild stödmottagare och en utförlig rapport i denna fråga. Kommissionen håller dessutom på att förbereda ett kontrolluppdrag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0245/02

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Klargörande av svaret på muntliga frågor om utvärdering av verksamheten i Afghanistan enligt målen i rådets gemensamma ståndpunkt av den 22 januari 2001

Europeiska kommissionen har beslutat att besvara de skriftliga frågorna E-3220/01 till E-3252/01(1) om utvärdering av verksamheten i Afghanistan enligt målen i rådets gemensamma ståndpunkt av den 22 januari 2001 med ett enda svar. Av detta framgår det utöver humanitärt bistånd och ett antal förklaringar att man bortsett från det åtagande som ingåtts (Enligt artikel 7 i den gemensamma ståndpunkten avser kommissionen att inrikta sig på att uppnå målen och prioriteringarna i denna gemensamma ståndpunkt.).

Av denna anledning upprepar jag den enkla frågeställning som ingick i var och en av de skriftliga frågorna:

- Vilka konkreta initiativ hade kommissionen tagit före händelserna den 11 september för att uppnå de enskilda målen i rådets gemensamma ståndpunkt?

- Hur mycket gemenskapsmedel (i euro) användes från den 1 januari till den 11 september 2001 och hur mycket riktades till insatsen i Afghanistan? Under vilken titel (budgetpost och projekttitel) skedde detta, och till vem utbetalades medlen? Vilka medel har blivit föremål för kontroller och/eller undersökningar, vem har utfört dessa, och med vilka resultat?

(1) Se s. 76.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Christopher Patten

(14 mars 2002)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0227/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Benin

Beträffande Benin, kan kommissionen sammanställa en rapport över de projekt som godkänts för finansiering ur unionens budget år 2001, och ange vilket belopp investeringarna för detta år totalt uppgår till?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 och E-0228/02ingivet av Nielson för kommissionen

(25 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.