SKRIFTLIG FRÅGA P-1844/01

från W.G. van Velzen (PPE-DE) till kommissionen

(19 juni 2001)

Ämne: EU-norm för strålning från mobiltelefoner

I het Financiele Dagblad finns det den 6 juni 2001 en artikel om lågstrålande mobiltelefoner. Också Financial Times nämner den 9 juni 2001 en färsk studie om sambandet mellan hjärnskador och mobiltelefoner. Den explosiva ökningen av skickade och mottagna SMS-meddelanden, särskilt av ungdomar, kan måhända utgöra en ny fara för folkhälsan. Lanceringen av lågstrålande mobiltelefoner kan kanske bidra till att man förekommer dessa problem, enligt artikeln i Financial Times.

I kommissionens meddelande om införande av tredje generationens system för mobil kommunikation i Europeiska unionen: Lägesrapport och förslag till åtgärder(1) nämns en enhetlig norm för strålning från mobiltelefoner. Hur långt har man kommit med förberedelserna för denna EU-norm för strålning?

Magcom, en norsk tillverkare av mobiltelefoner har utvecklat en telefon av magnesium som har en strålningsnivå på maximalt 0,005 W/Kg, medan de flesta mobiltelefoner som nu finns på marknaden har en strålningsnivå på ca. 1 W/Kg. Har Europeiska kommissionen tagit del av uppgifter om utvecklingen hos Magcom vad gäller den låga strålningen från mobiltelefoner, och anser kommissionen, liksom jag, att det skulle vara lämpligt att ta denna låga strålningsnivå på 0,005 W/Kg som utgångspunkt för mobiltelefoner som tillverkas i eller importeras till Europeiska unionen?

Anser kommissionen att det är önskvärt med en lag på EU-nivå som ålägger tillverkare av mobiltelefoner att ange strålningsnivån uttryckt t.ex. i SAR (Specific Absorption Rates) på apparaten i fråga, och när tänker kommissionen i så fall lägga fram förslag till sådan lagstiftning?

(1) KOM(2001) 141.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(26 juli 2001)

Enligt gemenskapsrätten om radioutrustning i allmänhet och GSM-telefoner i synnerhet är tillverkarna skyldiga att se till att produkterna är säkra. I artikel 3.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG, av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse(1) (direktivet om radio- och teleterminalutrustning), fastställs att tillverkarna skall se till att deras produkter inte inverkar på hälsan när de används så som det är tänkt. Kommissionen har gett de europeiska standardiseringsorganisationerna mandat att utarbeta harmoniserade standarder som skall erkännas enligt direktivet. Det ursprungliga mandatet från 1993 förnyades för en tid sedan. I detta nya mandat ges särskilda riktlinjer som skall garantera att dessa standarder verkligen motsvarar de allra senaste vetenskapliga rönen. Standarderna för mobiltelefoner antogs i januari 2001 och ratificerades i juli 2001 av Cenelec. Hänvisningarna kommer att offentliggöras i EGT inom kort. Enligt direktivet om radio- och teleterminalutrustning skall produkter anses vara säkra om de motsvarar de harmoniserade standarder som fastställts enligt kommissionens mandat.

Gemenskapen har utfärdat ytterligare riktlinjer om de gränsvärden som skall respekteras. Den 12 juli 1999 antog rådet rekommendation 1999/519/EG(2) till medlemsstaterna om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz300 GHz). Om de grundläggande begränsningar och referensnivåer som anges i rekommendationen respekteras i full utsträckning, garanteras en hög skyddsnivå för användarna mot omedelbara effekter och långtidseffekter av icke-joniserande strålning från sådan utrustning. I de rekommenderade gränsvärdena ingår en säkerhetsfaktor på 50 för att skydda mot eventuella långtidseffekter inom hela frekvensområdet. De av Cenelec utarbetade europeiska standarderna gör att utrustning som släpps ut på marknaden kommer att uppfylla kraven i rådets rekommendation.

Kommissionen följer uppmärksamt forskningen på området och känner också till tidningsartiklarna som parlamentsledamoten nämner. I artikeln av professor Pieper i Financiele Dagblad av den 6 juni sägs att det är tekniskt möjligt att få ner exponeringen till 0,005 W/kg, men han säger ingenting om huruvida det finns indikationer på att den nivå på 2 W/kg som tillämpas nu (1,6 W/kg är den nivå som tillämpas i USA) orsakar hälsoproblem. I parlamentets informationsmeddelande nr 05/2001 om elektromagnetiska fält och hälsa anges att användarna med de mobiltelefoner som finns i nuläget i värsta fall exponeras för värden mellan 0,22 och 1,27 W/kg, dvs. i genomsnitt hälften av nu gällande gränsvärden. En tendens är också att mobiltelefonerna sänder på lägsta möjliga nivå som krävs för samtal, för att spara på batterierna.

Av den forskning som kommissionen känner till kan man än så länge inte dra några klara slutsatser. Kommissionen har därför bett Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö att uppdatera sitt tidigare yttrande (offentliggjort i juni 1998) om hälsoriskerna med elektromagnetiska fält mot bakgrund av ny teknisk utveckling och förutsättningarna för exponering, som då bildade underlag för rekommendationen. Det nya yttrandet kommer att offentliggöras hösten 2001. Kommissionen kommer då att överväga om ytterligare åtgärder behöver vidtas.

Kommissionen ser med tillfredsställelse att tillverkarna i allt högre grad frivilligt informerar användarna om dessa värden. Dessutom provar konsumentorganisationerna mobiltelefoner regelbundet och bidrar därmed med oberoende information. Medlemmarna i Mobile Manufacturers Forum har också aviserat att det med alla nya mobiltelefoner som släpps ut på marknaden efter den 1 oktober kommer att medfölja uppgift om de SAR-värden som uppmätts enligt Cenelecs anvisningar. Kommissionen har därför för närvarande inga planer på att införa en skyldighet för tillverkarna att informera användarna om SAR-värdena.

Kommissionen kommer att fortsätta att följa denna fråga med största uppmärksamhet. Förutom den vägledning man kan få av pågående forskning hänvisas också till gemenskapens femte ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration, i synnerhet det tematiska programmet Livskvalitet, där oberoende forskning bedrivs om hälsoeffekterna av elektromagnetiska fält.

(1) EGT L 91, 7.4.1999.

(2) EGT L 199, 30.7.1999.