SKRIFTLIG FRÅGA E-2553/02

från Christoph Konrad (PPE-DE) till kommissionen

(12 september 2002)

Ämne: Otillåten konkurrens genom kartellbildning i den nederländska tegelindustrin

Den 29 april 1994 undantog kommissionen genom en överenskommelse mellan flertalet nederländska tegeltillverkare dessa från kartellrätten. Detta undantag gäller enligt kommissionens beslut endast murtegel och inte det dyrare fasadteglet.

1. Varför har kommissionen godkänt detta undantag, när den nederländska tegelindustrin enligt uppgift endast tillverkar mycket små mängder murtegel, och den största delen av tillverkningen utgörs av fasadtegel?

2. Hur reagerade kommissionen på att den nederländska tegelindustrin tillämpade undantaget för övrigt utan att begära tillstånd för detta också på tillverkningen av fasadtegel? Går kommissionen emot sitt eget beslut och anser den nu att fasadtegel skall omfattas av undantaget? Om så är fallet, varför?

3. Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att garantera fortsatt konkurrens med beaktande av de karteller som bildats genom sammanslagningar och överenskommelser, och i vilka man enas om tillverkningsmängd och prissättning?

4. Vad anser kommissionen om de drastiska prishöjningarna på tegelsten från Nederländerna, vilka är resultatet av en omstrukturering på den nederländska marknaden med marknadssvagare företag, och som möjliggjorts genom undantaget?

5. Vad gör kommissionen för att åtgärda denna snedvridning av konkurrensen, som uppstår när de företag som ingår i kartellen behärskar den europeiska marknaden? Vad anser kommissionen om den diskriminering och bojkott, som de företag utsätts för som inte ingår i kartellen, och hur tänker kommissionen ersätta dem?

6. Hur reagerar kommissionen på den negativa inverkan som prishöjningarna har på konsumenterna och konkurrerande företag?

Har kommissionen vidtagit några sanktioner i samband med brottet mot artikel 81.1 i EG-fördraget, enligt vilken konsumenter på ett lämpligt sätt måste få del av den extra vinst, som de nederländska tegeltillverkarna har fått genom prishöjningarna?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 oktober 2002)

Med sitt beslut 94/296/EG av den 29 april 1994 (Stichting Baksteen)(1) undantog kommissionen vissa avtal mellan 16 nederländska tegeltillverkare för att göra det möjligt för tegelindustrin i landet, som led av överkapacitet och dramatiska prisras, att omstruktureras. Undantaget gällde för perioden från den 10 september 1992 till den 30 september 1997.

Kommissionen håller för närvarande på att utreda de flesta av de frågor som parlamentsledamoten tar upp, med anledning av ett klagomål som kommissionen har mottagit och som riktar sig mot två nederländska sammanslutningar av företag och ett stort antal företag, som huvudsakligen är nederländska, som är verksamma inom tillverkning av eller handel med tegel.

För att undersöka de påståenden som görs i klagomålet har kommissionen genomfört en undersökning inom tegelindustrin i Belgien, Tyskland och Nederländerna.

Eftersom ärendet är komplicerat har kommissionen i detta skede ännu inte fattat beslut om resultatet. Kommissionen väntar sig kunna fatta ett slutligt beslut inom kort.

(1) EGT L 131, 26.5.1994, finns inte i svensk översättning.