SKRIFTLIG FRÅGA E-2241/02

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(23 juli 2002)

Ämne: Om att låta avgifter på kemikalier finansiera miljömärkena

Avsikten med miljömärkning är enligt förordning (EG) nr 1980/2000(1) av den 17 juli 2000 att tilldela ett miljömärke för att främja produkter som har reducerad påverkan på miljön under hela sin livscykel och att förse konsumenterna med noggrann, icke vilseledande och vetenskapligt grundad information om produkters miljöpåverkan.

Systemet har på flera sätt visat sig framgångsrikt, men är behäftat med två väsentliga problem. Konsumenterna saknar upplysningar om miljömärkena och företagen belastas med tunga ekonomiska och administrativa bördor i samband med att en produkt skall tilldelas märket.

Kan kommissionen därför redogöra för vad den gjort i enlighet med förordningens artikel 10 om främjande av miljömärket och upplysa om vilka kommande initiativ den kan förväntas ta med hänsyn till artikel 10?

Kan kommissionen ytterligare upplysa om vilka omkostnader den anser företagen bör påföras för att utverka tillstånd att använda märket? Kan kommissionen slutligen ge besked om huruvida kommissionen tänker avskaffa engångsavgiften för att förvärva miljömärket och den årliga avgiften för användningen av det, genom att eventuellt lägga om finansieringen så att miljömärket finansieras med avgifter på farliga ämnen och material, t. ex. pvc, ftalater och bromhaltiga flamskyddsmedel? Att avskaffa de ovannämnda avgifterna vore i linje med principen om att förorenaren betalar. Dessutom skulle detta ge produktionen en mera miljöanpassad inriktning, eftersom det skulle bli attraktivt att investera i miljöförbättringar och ofördelaktigt att ha kvar farliga ämnen i produktionen.

(1) EGT L 237, 21.9.2000, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 september 2002)

Ledamoten har rätt i att gemenskapens miljömärkning är mycket viktig. Denna miljömärkning är ett frivilligt instrument som behöver en aktiv marknadsföring. Berörda parter, som medlemsstaterna, kommissionen, behöriga organ och intressegrupper, har på senare år lagt betydligt större tonvikt på marknadsföring och främjande än tidigare då en stor del av resurserna lades på teknisk utveckling av kriterier. Till följd av detta har men haft betydligt större framgång med att locka nya företag och antalet licensinnehavare har fördubblats till 119 stycken under de senaste 18 månader. För närvarande är över 54 miljoner artiklar märkta med miljöblomman.

Mer behöver dock göras för att främja denna märkning, och under 2001 lades omkring 1,6 miljoner EUR på marknadsföring. Som ett led i den handlingsplan för miljömärkning som nyligen antogs av kommissionen(1) har de olika personer som sysslar med marknadsföring inom EU:s miljömärkningsnämnd bildat en marknadsföringsgrupp för att samordna sitt arbete och utnyttja de tillräckliga resurserna på bästa sätt. Deras arbete kan följas på kommissionens webbplats för miljömärkning (http://europa.eu.int/ecolabel), som har över 75 000 besökare per månad.

Avgifterna är en nödvändig finansieringskälla för att kunna utveckla och främja miljömärkningen och komplettera den direkta finansieringen från kommissionen och medlemsstaterna. Kommissionen har genomfört omfattande samråd med olika berörda parter som en förberedelse inför den ändring av beslutet om fastställande av avgifter för gemenskapens miljömärke som nyligen genomfördes. Den struktur som antogs i november 2000(2) skapade en jämvikt mellan de olika intressenternas olika ståndpunkter, och samtidigt infördes både ett antal avgiftssänkningar och ett avgiftstak. Ansökningsavgiften är på mellan 300 och 1 300 EUR och årsavgiften är på 0,15 % på försäljningspriset från fabrik med ett tak på 25 000 EUR. Små och medelstora företag, utvecklingsländer och de som deltar i gemenskapens miljölednings och miljörevisionsordning eller Internationella standardiseringsorganisationen (ISO) 14001 kan få avgifterna sänkta betydligt. Andra typer av avgiftssänkningar är också möjliga,

Våra diskussioner med olika företag har tydligt visat att avgifternas storlek inte är någon central faktor när företagen skall fatta beslut om deltagande i systemet, och för närvarande finns det inget tryck från de berörda parterna om ytterligare ändringar av avgiftsstrukturen. Därför avser inte kommissionen att avskaffa avgifterna. Kommissionens arbetsprogram omfattar inte något förslag om skatt på farliga ämnen.

(1) EGT L 7, 11.1.2002.

(2) EGT L 293, 22.11.2000.