SKRIFTLIG FRÅGA P-3447/01

från Karla Peijs (PPE-DE) till kommissionen

(6 december 2001)

Ämne: Officiella språk i de europeiska institutionerna

Den 10 juli 2001 publicerade Europeiska kommissionen i EGT S 130 en öppen anbudsinfordran ref. D1/ASS/2001/0053 angående bistånd och tekniskt stöd för uppgifter som avser åtgärder inom ramen för miljöprogrammet Life som finansieras i Europeiska unionens 15 medlemsstater och i några kandidatländer.

I den tekniska bilagan i denna anbudsinfordran, punkt 1.6.c, urvalskriterier och gruppens sammansättning, står följande klart och tydligt uttryckt:

Enhetens chef och biträdande chef liksom resten av personalen med ansvar för samordningen gentemot kommissionen måste kunna engelska och/eller franska samt därtill åtminstone ha passiva kunskaper i det andra språket. Dessa två språk skall vara de officiella språken vid alla kontakter med Europeiska kommissionen.

Enligt artiklarna 21 och 290 i EG-fördraget som tillsammans med artikel 2 i rådets förordning 1/58(1) fastställer språkbestämmelserna för EU-institutionerna finns det 11 officiella språk på vilka de europeiska institutionerna skall arbeta, kommunicera inbördes, etablera kontakter, sprida kunskap om sina aktiviteter, och publicera sina beslut, handlingar och rättsakter.

Vilken är den rättsliga grunden för denna specifika bestämmelse om att engelska eller franska skall vara officiellt språk vid alla kontakter med kommissionen i ovannämnda anbudsinfordran, eller med andra ord, strider detta inte mot fördraget och mot förordning 1/58, och anser inte kommissionen att denna fråga först borde underkastas en offentlig debatt för att kunna komma fram till ett beslut?

Anser inte kommissionen att den genom denna anbudsinfordran inför gör sig skyldig till språkdiskriminering och därmed en snedvridning av konkurrensen?

Skulle kommissionen kunna tillhandahålla mera exakta uppgifter om, och resultaten beträffande samtliga anbudsgivare som inkommit med anbud i enlighet med urvalskriterierna i den tekniska bilagan till ovannämnda denna anbudsinfordran?

(1) EGT 17, 6.10.1958, s. 385.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-3404/01, P-3405/01, P-3446/01 och P-3447/01ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(26 mars 2002)

I Life-förordningen (Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1655/2000 av den 17 juli 2000 om det finansiella instrumentet för miljön (Life)(1)) föreskrivs det att 5 % av de disponibla medlen skall utbetalas till stödåtgärder, bland annat för utvärdering, uppföljning och främjande av åtgärder inom Life.

Med stöd av denna bestämmelse har generaldirektoratet för miljö offentliggjort en anbudsinfordran (ENV.D1/ASS/2001/0053). Syftet är att få in anbud för hjälp med att genomföra vissa uppgifter i samband med åtgärder inom programmet Life-Miljö.

I den tekniska bilagan står det att språkkunskaperna i den grupp som väljs ut måste täcka alla EU-språken för att man skall kunna ha kontakter med stödmottagare i alla medlemsstater och följa upp de inkomna projekten på alla språk.

Av praktiska skäl och för att underlätta kommunikationen mellan alla gruppens medlemmar och med kommissionen har arbetsspråken begränsats till två (engelska och franska). Den som ansvarar för gruppens arbete och de som ansvarar för samordningen med kommissionen måste ha aktiva kunskaper i engelska eller franska och dessutom passiva kunskaper i ytterligare ett språk. Det rör sig om de arbetsspråk som används inom den enhet som handhar Life-programmet och på vilka alla arbetsdokument avfattas.

Att ställa ett sådant krav i ett specifikt kontrakt för tekniskt stöd innebär inte att EU:s språkordning äventyras.

Kravet innebär inte heller någon snedvridning av marknaden. Det handlar om att se till att arbetet flyter och håller hög kvalitet så att gruppen kan fungera effektivt.

Tre av de inkomna fem anbuden uppfyller för övrigt språkkraven.

När urvalskriterierna har utvärderats kommer resultaten för alla inkoma anbud att skickas direkt till frågeställarna och till parlamentets generalsekretariat.

(1) EGT L 192, 28.7.2000.