SV Europeiska unionens officiella tidning CE 33/21

(2004/C 33 E/020)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3406/02

från Marco Cappato (NI) och Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(29 november 2002)

Ämne: Fallet med den sudanesiska medborgaren Dimiana Murad Nashid

Den 4 november 2002 publicerade den sudanesiska dagstidningen Al-Watan en artikel om en kvinnlig student, tillhörande den kristna koptiska kyrkan, som bortförts i norra Sudan och tvingats omvända sig till islam och ingå äktenskap mot sin vilja.

Dimiana Murad Nashid är förstaårsstudent vid Al-Neelain-universitetet i Omdurman och försvann i slutet av oktober. Hennes vänner och kolleger informerade familjen om att en muslimsk man vid namn Ehab hade fört bort henne från universitetet.

Dimianas far redogjorde för fallet vid ”Freedom House's Center for Religious Freedom” och berättade att han kallats till domstolen i Kalakla (en liten stad nära Khartoum) för att närvara vid dotterns bröllop. Vid domstolen träffade han en religiös ledare, som sade sig vara brudgummens far och uppvisade ett äktenskapsintyg, och en advokat, som visade fram ett dokument där Dimiana med sin namnteckning bekräftat att hon konverterat till islam och ville gifta sig med Ehab.

Efter att ha träffat sin dotter i närvaro av dem som rövat bort henne sade fadern att hon verkade drogad och att hennes ögon och läppar var svullna. Han förklarade också att han uppmanats att omvända sig till islam om han ville ha sin dotter tillbaka.

Har kommissionen formellt uppmanat Sudans ambassadör att utreda situationen? Om nej, varför inte? Om ja, vilka svar har man fått? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att förmå den sudanesiska regeringen att sätta stopp för de ständiga hoten mot friheten för icke-muslimska kvinnor och män i detta land?

Vad tänker kommissionen göra för att hindra de allmänt förekommande kränkningar av den internationella konventionen mot slaveri från 1927 som tolereras och utförs av regimen i Khartoum? Vilka typer av politiska och diplomatiska påtryckningar tänker kommissionen tillgripa för att sätta stopp för dessa kränkningar av internationell rätt?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(8 januari 2003)

Kommissionen känner inte till de händelser som frågeställarna hänvisar till mot bakgrund av de uppgifter som lämnats i den sudanesiska tidningen ”Al-Watan”. Kommissionen kommer att begära en rapport från sin delegation i Sudan och att ge frågeställarna direkt besked.

Unionen har genomgående understrukit att den motsätter sig slaveri, däribland vid den 58:e sessionen i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna (CHR). I den resolution om Sudan som framlades vid sen senaste sessionen i CHR uttryckte unionen även sin oro över förekomsten av tvångsarbete.

Kommissionen känner till att det förekommer slaveri i vissa stater i Sudan. När så är möjligt försöker den diskutera frågan med myndigheterna. Den ger emellertid även stöd till icke-statliga organisationer och det civila samhället. Artikel 8 i Cotonouavtalet utgör grunden för den politiska dialog som för närvarande förs med Sudan och som är det forum där gemenskapen kan ta upp detta slags frågor. Frågan kommer att tas upp nästa gång trojkan besöker Sudan.

Kommissionen har med stort intresse följt det arbete som den internationella gruppen av framstående personer utfört i samband med det fredsuppdrag i Sudan som senator John Danforth leder såsom utsänd av Förenta staternas president. Gruppen skulle undersöka situationen när det gäller slaveri, bortrövande och tvångsarbete i Sudan. Kommissionen anser att rapporten är ett mycket användbart redskap för att öka förståelsen av dessa känsliga frågor. Såsom gruppen även föreslagit behövs det dessutom ytterligare undersökningar och analyser.

Dessutom överväger man att finansiera projekt rörande människohandel, barnarbete och slaveri.