SKRIFTLIG FRÅGA E-2725/99

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Arbetsrelaterade olyckor inom fisket

De arbetsrelaterade olyckorna inom fisket har nått alarmerande nivåer i Europeiska unionen. De särskilda omständigheter under vilka fiskarna arbetar leder till dödsolyckor.

Har kommissionen tillgång till uppgifter om utvecklingen av arbetsrelaterade olyckor i fiskesektorn under de senaste åren? Skulle den kunna tillhandahålla detaljerade uppgifter om dödligheten i sektorn? Kan kommissionen ange antalet döda per förlisning och antalet döda till följd av andra orsaker (olyckor ombord, etc.)?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser den att vidta för att få ner antalet olyckor?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(1 mars 2000)

Kommissionen delar frågeställarens oro för situationen inom fiskesektorn, som måste anses som ett verksamhetsområde förenat med stora risker.

På grundval av rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(1) och rådets resolution av den 21 december 1987(2) inledde kommissionen redan 1990 ett projekt i syfte att harmonisera statistiken över arbetsolyckor i gemenskapen som helhet, nämligen SEAT-projektet (Statistiques européennes sur les accidents de travail). Rådet framhöll dess betydelse i resolutionen av den 27 mars 1995(3). De första resultaten gäller arbetsolyckor som inträffade år 1993 och de senast tillgängliga siffrorna gäller år 1996.

Trots sitt arbete förfogar kommissionen likväl inte över tillförlitliga och fullständiga uppgifter för olyckor som inträffat inom sektorn Fiske, vattenbruk, eftersom bara ett fåtal medlemsstater har lämnat uppgifter.

Försöken till bedömning, som bygger på bara fem medlemsstater, visar emellertid att olycksfrekvensen inom branschen, både då det gäller olyckor som leder till avbrott i arbetet på mer än tre dagar och då det gäller dödsolyckor, ligger långt över genomsnittet för alla andra verksamhetsområden. Av kommissionens ofullständiga uppgifter framgår att utvecklingen inom fiskesektorn har varit negativ under perioden 19941996 (+ 2,1 % för arbetsolyckor som lett till ett avbrott i arbetet på mer än tre dagar och + 1,0 % för arbetsolyckor med dödlig utgång).

Då det gäller orsakerna till bl.a. drunkningsolyckor saknar kommissionen de uppgifter som frågeställaren vill ha. De kommer att föreligga fr.o.m. 2001, då SEAT-projektets del III om orsaker och omständigheter kring inträffade olyckor kommer att finnas tillgänglig.

Kommissionen vill slutligen erinra frågeställaren om att rådet har antagit två direktiv som handlar om dels skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet inom fisket, dels minskning av antalet arbetsolyckor inom sektorn. Det gäller rådets direktiv 92/29/EEG av dem 31 mars 1992 om minimikrav avseende säkerhet och hälsa för förbättrad medicinsk behandling ombord på fartyg(4) och rådets direktiv 93/103/EG av den 23 november 1993 om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbete ombord på fiskefartyg(5).

Det åligger medlemsstaterna att kontrollera och övervaka tillämpningen av nationell lagstiftning, genom vilken direktiven överförs, så att de förebyggande åtgärder som föreskrivs effektivt bidrar till att minska arbetsolyckor och arbetssjukdomar inom fiskesektorn.

(1) EGT L 183, 29.6.1989.

(2) EGT C 28, 3.2.1988.

(3) EGT C 168, 4.7.1995.

(4) EGT L 113, 30.4.1992.

(5) EGT L 307, 13.12.1993.