SKRIFTLIG FRÅGA E-2204/99

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(29 november 1999)

Ämne: Avtal inom luftfartssektorn och respekt för konkurrensen

Under de senaste åren har kommissionen ägnat sig åt att undersöka och uppställa regler för vissa avtal mellan flygbolag, varvid kommissionen agerat utgående från en vilja att bevara marknaden

öppen och hålla kvar konkurrensen på de berörda marknaderna. Med tanke på detta förelade kommissionen mycket stränga villkor för de bolag som ingår i allianserna mellan British Airways och American Airways, Lufthansa och United Airlines samt KLM och Alitalia, för att kommissionen skulle kunna anse att allianserna stämde överens med den europeiska konkurrensrättens krav.

Andra avtal mellan flygbolag har däremot ägnats mindre uppmärksamhet eller helt och hållet lämnats utan beaktande, också om avtalen varit av annan karaktär. Detta ser framför allt ut att ha blivit fallet med code share-avtalet mellan flygbolagen Sabena och Virgin Express på linjen mellan Bryssel och Rom. Ändå har det avtalet fått som följd att antalet konkurrerande bolag på denna linje minskat, liksom också turtätheten där.

Tycker inte kommissionen att detta avtal inskränker konkurrensen och följaktligen leder till att konsumenten drabbas av ett minskat utbud med sämre kvalitet och oförmånligare priser?

Mer allmänt taget: vilka initiativ tänker kommissionen ta för att bekämpa de konkurrensmotverkande effekterna av tillvägagångssättet med code sharing, liksom också för att ingripa mot den brist på insyn och information för de resande som detta tillvägagångssätt kan föra med sig?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 januari 2000)

Med hjälp av koddelningsavtal kan ett flygbolag sälja sina biljetter (och använda sin egen designationskod) på en flygning som sköts av ett annat flygbolag. Flygningen identifieras då genom båda flygbolagens designationskod. Sådana avtal används allt oftare av flygbolagen, både inom och utom EG. Kommissionen uppskattar att de femton största flygbolagen inom EG har slutit över 150 koddelningsavtal.

Sedan 1996 då en koddelningsstudie utarbetades för kommissionens räkning har kommissionen vidtagit åtgärder för att förbättra insynen i dessa avtal och se till att passagerarna får bättre information. I rådets förordning (EG) nr 323/1999 av den 8 februari 1999 om ändring av förordning (EEG) nr 2299/89 om en uppförandekod för datoriserade bokningssystem(1) föreskrivs nu att det vid tidpunkten för biljettreservationen klart måste framgå vilket lufttrafikföretag som faktiskt kommer att utföra flygningen. Denna bestämmelse gör att en passagerare som köper en biljett av flygbolag X från första början känner till att han i verkligheten kommer att flyga med flygbolag Y.

Huruvida ett koddelningsavtal är förenligt med konkurrenslagstiftningen beror på avtalsinnehållet och på den eller de flygsträckor som berörs av det. Vissa koddelningsavtal kan till och med vara potentiellt konkurrensfrämjande. Med sänkta kostnader kan ett koddelningsavtal t.ex. bidra till att flygningarna blir kvar på lågtraffikerade linjer eller att nya flygsträckor etableras. Andra koddelningsavtal kan eventuellt vara konkurrensbegränsande om de leder till en uppdelning av marknaden eller hindrar konkurrenter från att ta sig in på marknaden.

Koddelningsavtalen måste därför granskas från fall till fall. Kommissionen granskar f.n. olika typer av koddelning, bl.a. avtal mellan nationella lufttrafikföretag avseende den flygsträcka som länkar samman deras respektive knutpunkter.

Kommissionen har inte fått in några klagomål på koddelningsavtalet mellan Sabena och Virgin Express för sträckan Bryssel-Rom (som också trafikeras av Alitalia). De undersökningar som nu görs HoweverHav andra flygsträckor kommer att bidra till att klargöra vilka typer av koddelningsavtal som är acceptabla och vilka som inte är det, men parlamentsledamoten är välkommen att till kommissionen lämna in alla sina belägg för att konkurrensen på flygsträckan Bryssel-Rom har begränsats.

(1) EGT L 40, 13.2.1999.