SKRIFTLIG FRÅGA E-2668/00

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Tysk lagstiftning vad gäller barnbidrag i förbindelse med förordning 1408/71

I många fall betalas inget kompletterande barnbidrag ut av den tyska myndigheten (Familiengeldkasse) i de fall båda föräldrarna bor i Tyskland och är gränspendlare som arbetar i Nederländerna.

Den tyska myndigheten grundar sitt beslut på kombinationen av artikel 13 i förordning 1408/71 och av den tyska inkomstskattelagen (§65 EstG).

Problemet gör sig också gällande för ensamstående kvinnor, som bor i Tyskland och är gränspendlare som arbetar i Nederländerna.

Är dessa beslut förenliga med förordning 1408/71?

Om inte, vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att lösa dessa problem?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(16 oktober 2000)

Parlamentsledamoten frågar om det är förenligt med gemenskapslagstiftningen att tyska myndigheter som handlägger familjeförmåner (Familiengeldkasse) inte betalar något kompletterande barnbidrag i de fall där båda föräldrarna är bosatta i Tyskland, men anställda i Nederländerna och därmed gränsarbetare.

Gemenskapslagstiftningen på socialförsäkringsområdet, framför allt rådets förordning (EEG) nr 1408/71(1) innebär inte någon harmonisering av de nationella socialförsäkringssystemen, utan endast en samordning för att garantera att migrerande arbetstagare och deras familjemedlemmar inte förlorar sitt sociala skydd när de flyttar inom EU.

Enligt artikel 13 i denna förordning skall en person som är anställd inom en medlemsstats territorium, t.ex. i Nederländerna, i princip omfattas av lagstiftningen endast i denna medlemsstat, även om han eller hon är bosatt inom en annan medlemsstats territorium, t.ex. i Tyskland.

När det gäller familjeförmåner, som också inbegriper barnbidrag, föreskrivs att om familjemedlemmarna inte är bosatta i den medlemsstat enligt vars lagstiftning den anställda personen är försäkrad, i detta fall Nederländerna, har denna person rätt till familjeförmåner som om familjemedlemmarna var bosatta i denna medlemsstat. Om det föreligger rätt till förmåner enligt flera medlemsstaters lagstiftning, föreskrivs att förmånen till den anställda skall utbetalas av den medlemsstat som utger det högsta beloppet.

Rätten till barnbidrag i Tyskland utesluts dock enligt artikel 65 i den tyska inkomstskattelagen (Einkommenssteuergesetz), om det föreligger rätt till sådana förmåner utanför Tyskland.

Eftersom gemenskapslagstiftningen endast samordnar de nationella socialförsäkringssystemen ansvarar varje medlemsstat fortfarande för sitt nationella socialförsäkringssystem och fastställer därvid vilka förmåner som skall utges, villkoren för rätt till förmåner och storleken på dessa förmåner. Det föreligger därför i detta fall inte någon oförenlighet med gemenskapslagstiftningen.

(1) Senast konsoliderade version: Rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996 om ändring och uppdatering av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, samt av förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning (EEG) nr 1408/71 EGT L 28, 30.1.1997.