ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3693/98

från José Valverde López (PPE) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Osäkerhet rörande tryckfärg

I kampanjen för att främja användande av lagringsdugligt papper, så att man kan undvika att böcker förstörs med tiden, får man inte glömma bort valet av tryckfärg och kvaliteten på denna. Lagringsdugligt papper absorberar mer och är mer vattenkänsligt än syrarikt papper och kräver syrabaserad och stabil tryckfärg.

Kan Europeiska kommissionen ange om det har inletts tekniska undersökningar om tryckfärg och framför allt om de färger som bäst lämpar sig för lagringsdugligt papper?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar

(8 februari 1999)

Inom ramen för programmet "Industri- och materialteknik" har kommissionen givit finansiellt stöd till ett projekt om avancerade produkter som används för bläckstråletryckning. Projektet rör förbättring av tryckkvaliteten (upp till nästintill fotokvalitet) genom optimering av samspelet mellan papper, bläck och munstycken för bläckstrålar. I projektet medverkar flera europeiska företag som är specialiserade inom vart och ett av dessa områden. Projektet är snart fullbordat och har lett till produkter med högre kvalitet (papper, bläck, skrivhuvuden).

I samma program finns ett annat projekt som rör tryckteknik med digital strålning för textilindustrin, fotoindustrin och den grafiska industrin och inom vilket man utvecklat ett trycksystem samt ett miljövänligt högglansigt papper samt polyesterfilmer med hög beständighet mot ljus och vatten.

Även om frågan om lagringsdugligt papper och stabila syrabaserade bläcktyper inte behandlades specifikt, bör de ökade kunskaperna om trycksvärta och tryckteknik ha lett till bättre vetenskapliga kunskaper på området.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4085/98

från Giulio Fantuzzi (PSE) till kommissionen

(14 januari 1999)

Angående: Risimport

Enligt vad jag fått veta avser kommissionen att från och med den 1 januari 1999 tillämpa en ny ordning för import av ris från tredje land. Denna ordning skulle innebära en minskning av tullavgifterna med i genomsnitt 25 euro per ton.

1. Hur tänker kommissionen kompensera gemenskapens producenter för denna ytterligare sänkning av tullavgifterna och respektera principen om preferens för gemenskapens produkter?

2. Hur kan kommissionen motivera att de priser som ligger till grund för dessa tullavgifter stiger med 8 procent, med tanke på att referenskvaliteten avser den bästa produkten som finns på världsmarknaden?

3. Avser kommissionen att, med tanke på att sådden måste ske senast i mars, inom kort lägga fram ett förslag till ändring av den gemensamma organisationen av marknaden för ris, som skulle innebära att den ekonomiska situationen för gemenskapens producenter förbättras?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 februari 1999)

Giltighetstiden för det system för kumulativ återbetalning (SKÅ) när det gäller råris, som infördes genom förordning (EG) 703/97 av den 18 april 1997 om införande under en försöksperiod från den 1 juli 1997 till den 30 juni 1998 av ett system för kumulativ återbetalning i samband med fastställandet av vissa importtullar inom rissektorn och om ändring av förordning (EG) 1503/96(1) har inte förlängts på grund av det faktum att förvaltningen är komplicerad och att det finns risk för snedvridning av konkurrensen. Från och med den 1 januari 1999 kommer importtullen för indica-råris att fastställas på grundval av det representativa priset för indica-råris på den amerikanska marknaden, med en ökning på 8 %.

Detta innebär en förbättring av systemet för uppbörd av importtull i förhållande till SKÅ-systemet varför gemenskapens bestämmelser om importskydd vid gränsen kommer att tillämpas effektivare.

Ökningen av det representativa priset grundas på resultaten av tillämpningen av SKÅ och prisutvecklingen på världsmarknaden när det gäller ris av hög kvalitet.

Kommissionen håller för närvarande på att utvärdera ett antal förslag till ändring av den gemensamma organisationen av marknaden för ris i syfte att finna en lösning på sektorns strukturproblem. Kommissionens förslag kommer att läggas fram så snart som möjligt så att de europeiska risodlarna kan fatta sina beslut innan det är dags för sådd.

(1) EGT L 104, 22.4.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3377/98

från Anneli Hulthén (PSE) till kommissionen

(17 november 1998)

Angående: CE-märkning av leksaker

Enligt undersökningar gjorda i Sverige klarar en stor del av de leksaker som fått CE-märkning inte den hårdare nationella kontroll som landet själv har. Detta innebär rimligen att många leksaker tillåts på marknaden som faktiskt inte är säkra för barn att använda.

Anser kommissionen mot denna bakgrund att situationen är tillfredsställande och kan kommissionen garantera våra yngsta EU-medborgares säkerhet?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3264/98 och E-3377/98 ingivna av Martin Bangemann för kommissionen

(5 januari 1999)

Ansvaret för att leksakerna svarar mot de väsentliga säkerhetskrav som är fastställda i gemenskapslagstiftningen vilar på tillverkaren eller på dennes representant i gemenskapen. Dessa personer försäkrar att leksakerna svarar mot bestämmelserna om EG-märkning. Om dessa personer intygar överensstämmelse med de harmoniserade europeiska normerna krävs ingen kontroll utförd av tredje part för utsläppandet på marknaden (tillverkaren kan dock frivilligt välja att låta utföra en sådan kontroll). Om de harmoniserade europeiska normerna uppfyllts endast delvis eller inte alls skall godkänt organ genomföra en kontroll av produkten.

Övervakningen av marknaden föreskrivs genom gemenskapsdirektivet, och det är de nationella myndigheterna som ansvarar för denna. Dessa skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att leksakerna endast släpps ut på marknaden om de uppfyller de väsentliga säkerhetskrav som nämns ovan. Om en medlemsstat vidtar restriktioner mot leksaker som har EG-märkning skall de anmäla detta till kommissionen inom ramen för det förfarande för skyddsåtgärder som avses i artikel 7 i rådets direktiv 88/378/EEG av den 3 maj 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet. Mot bakgrund av detta vill kommissionen uttala sig om underlaget för denna lagstiftning.

Inom ramen för dessa förfaranden gäller följande:

a) och b) Det är nödvändigt att skilja på bristande överensstämmelse av formell karaktär (märkningar, varningar etc.) och verkliga brister i överensstämmelse som ger upphov till säkerhetsproblem. Vad gäller säkerheten visar de dussintals tillämpningsfall avseende skyddsklausuler som medlemsstaterna har anmält under ett år att kvalitetskontroller har utförts. Kommissionen har inte några uppgifter om vilken procentsats av leksakerna som avviker från bestämmelserna, eftersom all eventuell rapportering om detta äger rum på nationell nivå.

c) Straff, då man konstaterar att föreskrifterna inte följs, omfattas av nationell lagstiftning.

d) Kommissionen är medveten om att det fortfarande finns vissa svårigheter vid tillämpningen av förordningen och den gör för närvarande en grundlig undersökning av dessa inom ramen för diskussionen om åtgärdsplanen för den inre marknaden. Kommissionen kommer vid behov att föreslå lämpliga åtgärder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2900/98

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(2 oktober 1998)

Angående: Kooperativa föreningar

Genom att ändra lagen om kooperativa föreningars skulder (lag 2538/97 om avskrivning av skulder) satte den grekiska regeringen punkt för en fråga som i åratal väntat på sin lösning. Frågan gäller en dispyt mellan landets olika regeringar och de kooperativa föreningarna beträffande regeringarnas vägran att i tid tackla de problem som kostnaderna för koncentrationen av produkter i anslutning till Tjernobyl inneburit för de kooperativa föreningarna, och har också att göra med den gemenskapspolitik som har utövats, till förmån för regeringarna, och som har skapat skulder. Avskrivningen av de kooperativa föreningarnas skulder, som enligt kommissionen medför en snedvridning av konkurrensen, innebär i själva verket att man avskriver de regeringar som satt vid makten åren 1981-1995 deras ansvar, eftersom skulderna i själva verket är straffräntor för lån som beviljades för utövande av gemenskapspolitik. Ett nej från kommissionens sida till denna lag skulle kunna uppfattas som ett partiskt ställningstagande för företagen inom den privata sektorn, och mot företagen inom den sociala sektorn, och samtidigt innebära ett hårt slag mot de kooperativa föreningarna. Kommissionen borde också beakta det faktum att den under den här perioden - då allvarliga försök att reglera föreningarnas skuldförbindelser och sanera deras ekonomi pågår, för att göra det möjligt för dem att spela en viktig roll, både när det gäller att rädda jordbruksinkomsterna, som tar skada av reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken, och liberaliseringen av marknaden, och när det gäller att utveckla jordbrukssektorn i Grekland - inte borde fatta beslut som kan ställa hinder i vägen för denna process.

Jag vill fråga kommissionen om den verkligen har begrundat alla aspekter av vad ett avvisande av lagen om avskrivning av de kooperativa föreningarnas skulder skulle kunna innebära?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(23 oktober 1998)

Den 8 april 1998 beslöt kommissionen att i enlighet med artikel 93.2 i EG-fördraget inleda en undersökning av stödåtgärderna i den grekiska lagen nr 2538/97. Inom ramen för detta förfarande har kommissionen uttryckt tvivel om flera stödåtgärders förenlighet med fördraget, däribland de avskrivna skulder som parlamentsledamoten åberopar.

Kommissionen kommer att motta synpunkter från den grekiska regeringen samt kommentarer från tredje man. Efter att ha analyserat dessa uppgifter kommer kommissionen att fatta ett slutligt beslut om dessa stödåtgärder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3171/98

från Marlies Mosiek-Urbahn (PPE) till kommissionen

(27 oktober 1998)

Angående: EU-stöd ur social- och regionalfonden till Hessen

Kan kommissionen lämna följande upplysningar om EU:s ekonomiska och regionala stöd till delstaten Hessen:

1. Vilket belopp av EU:s strukturstödsanslag gick under 1997 till denna region, uppdelat på fonder och unionsinitiativ?

2. Vilket belopp därav gick till jordbrukssektorn?

3. Hur många arbetstillfällen skapades under 1997 i delstaten Hessen med hjälp av unionens ekonomiska och regionala stöd?

4. Vilket belopp av EU:s strukturstödsanslag gick under 1997 till jämförbara regioner i andra medlemsstater?

5. Hur många arbetstillfällen skapades under 1997 med hjälp av EU:s ekonomiska och regionala stöd i jämförbara regioner i andra medlemsländer?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Jacques Santer

(6 november 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1882/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Angående: Små och medelstora företag

I rapporten från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om samordningen av stödåtgärder för små och medelstora företag och hantverksföretag 1997, KOM(97) 0610, s. 54 ges en kortfattad beskrivning av partnerskapsprogrammen Europartnerskap och Interprise, som främjar internationellt samarbete mellan små och medelstora företag.

Största delen av de företag som deltar i mässor är små och medelstora företag med färre än 500 anställda och de bidrar i sin tur till internationaliseringsprocessen med andra små och medelstora företag i regionen och angränsande regioner samt till att berika och utveckla den omgivande tjänstesektorn.

Kan kommissionen yttra sig om möjligheten att inrätta ett särskilt program för att förstärka mässorna, i deras egenskap av instrument för ekonomisk utveckling av de regioner som får stöd från strukturfonderna?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(17 september 1998)

Europartnerskap finansieras genom artikel 10 i förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonder och inom ramen för det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag. Syftet är att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner som är berättigade till stöd från strukturfonderna (mål 1, 2, 5b och 6) genom att stimulera transnationellt samarbete mellan små och medelstora företag. Programmet ger företagen möjlighet att träffa potentiella partner för att diskutera och förhandla om eventuella samarbetsavtal. Varje år hålls två sådana arrangemang.

Deltagande i mässor och utställningar kan under vissa villkor vara stödberättigande enligt de program som finansieras genom strukturfonderna. Denna typ av aktiviteter kommer också i fortsättningen att vara stödberättigande enligt kommissionens förslag för den kommande programperioden, 2000-2006(1). Dessutom kommer gemenskapsinitiativet Interreg att förstärkas, framför allt den del som berör gränsöverskridande samarbete och genom vilken stöd till kan beviljas till mässor och utställningar.

Kommissionen anser det därför inte nödvändigt att främja ett särskilt instrument på det sätt som parlamentsledamoten föreslår.

(1) EGT C 176, 9.6.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3905/98

från Miguel Arias Cañete (PPE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Fastställande av avkastningskoefficienten för olivoljefabriker

I den nya förordningen om tillämpningsföreskrifter för produktionsstöd för olivolja har man vid fastställandet av fabrikernas avkastningskoefficient uppskattat 0,70 för fabriker med kontinuerlig produktionscykel i två faser (trots att det mest lämpliga vore 0,80).

Vid bearbetning av oliverna i ett utvinningssystem i två faser separeras oljan från spillvatten och olivrestprodukter, alltså borde summan av dessa ge 100 %.

Om den genomsnittliga avkastningen av olja från oliver är uppskattningsvis 20 % bör avkastningen av olivrestprodukterna vara 80 %.

Att bibehålla en koefficient på 0,70 innebär antingen att oliverna har en oljemängd på 30 % eller att man kan rättfärdiga att en större mängd oliver bearbetas i kvarnarna jämfört med nuvarande mängd. Kan det möjligen vara detta som eftersträvas?
SKRIFTLIG FRÅGA P-3721/98

från Gary Titley (PSE) till kommissionen

(24 november 1998)

Angående: EU-finansierade program i provinsen Catanduanes i Filippinerna

Kan kommissionen redogöra för de EU-finansierade program som för tillfället genomförs i öprovinsen Catanduanes i Filippinerna?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(9 december 1998)

Kommissionen bidrar för närvarande med medel till ett projekt i provinsen Catanduanes i södra delen av Luzon (region V), Catanduanes agricultural support programme (CATAG) (referens ALA/92/38, budgetpost B7-3000).

Programmet inleddes under 1994, och det var ursprungligen meningen att det skulle pågå under fem år. Tio miljoner ecu har använts hittills, och ytterligare fem miljoner har nyligen anslagits för att det på ett korrekt sätt skall kunna genomföras till år 2002. Programmet genomförs i samarbete med jordbruksministeriet (Department of agriculture, DA) och lokala organisationer för jordbrukare och fiskare. Projektförvaltningskontoret finns i staden Virac och har en gemensam nationell och europeisk ledning. Fyra små zonkontor har inrättats på ön, till hjälp för operationerna på fältet.

Syftet med projektet är att hjälpa landsbygdssamhällena att uppnå en varaktig ökning av avkastningen från jordbruket och fisket, så att de kan höja sina försörjningsinkomster och generera överskottskapital. Programmet grundar sig på en på samhällena stödd "nedifrån-och-upp-strategi" för hållbar utveckling. Denna strategi är kopplad till utveckling av affärsmässigt livskraftiga, marknadsstyrda ekonomiska möjligheter. Programmet är i första hand inriktat på att förbättra produktionsmetoderna och infrastrukturen på landsbygden, genom höjning av produktiviteten och diversifiering av grödor, boskap och fiske samt utvidgning av utbildningsverksamhet och lantbrukarsammanslutningar. Det är i andra hand inriktat på att inrätta ett oberoende, livskraftigt självfinansierande institut som ger människor i de lokala samhällena möjlighet att spara och låna för att utveckla och förvalta sina egna resurser på ett mer effektivt sätt och därigenom bli självförsörjande entreprenörer.

Programmet har lyckats bidra till att lindra fattigdomen, skapa sysselsättning, främja en välbalanserad tillväxt och utveckla en ur miljösynpunkt hållbar ekonomisk verksamhet i provinsen Catanduanes. En serie tyfoner som drabbade Filippinerna - särskilt den senaste och mest förödande, Loleng (Babs), som drog fram över provinsen Catanduanes den 21 och 23 oktober 1998 - krävde dock många offer och orsakade omfattande materiella skador. Kommissionen finansierade därför med 700 000 ecu en nödinsats för distribution av livsmedel och andra nödvändigheter. Hjälpen kanaliserades via olika europeiska icke-statliga organisationer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4038/98

från Wilfried Telkämper (V) till kommissionen

(8 januari 1999)

Angående: Risker till följd av driften av det elsassiska atomkraftverket Fessenheim am Oberrhein (EDF)

Den 11 december 1998 måste också det andra blocket i det elsassiska atomkraftverket Fessenheim am Oberrhein tas ur drift eftersom det uppstått formförändringar i en flexibel metallbälg i kylkretsloppet. Av samma anledning togs redan i augusti i år det första blocket ur drift.

I vad mån har kommissionen fått upplysningar om karaktären hos denna incident i atomkraftverket Fessenheim och om dess omfattning och konsekvenser? Anser kommissionen att det föreligger behov av att anläggningarna och säkerhetssystemen skall kontrolleras av en oberoende expertinstitution, så att allmänheten i Schweiz, Tyskland och Frankrike skall kunna beredas ett tillfyllestgörande skydd mot risker?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(15 februari 1999)

Den 11 december 1998 konstaterades det, när block 1 i kraftverket i Fessenheim startades på nytt, att det uppstått en formförändring i en flexibel metallbälg i kylkretsloppet. Det beslutades att dessa block skulle bytas ut. Motsvarande delar i block 2 undersöktes omedelbart och det kunde konstateras att blocket hade samma formförändringar. Följaktligen beslutade kraftverkets ledning, som en försiktighetsåtgärd i enlighet med säkerhetsbestämmelserna, att stänga block 2 för att utföra det arbete som krävdes. Reparationerna förlöpte enligt planerna och den 28 december kunde block 2 startas på nytt och arbetet med att återstarta block 1 kunde inledas igen. Block 1 skulle enligt planerna vara i drift ungefär i mitten av januari 1999.

De franska säkerhetsmyndigheterna ansvarar för att utfärda tillstånd till kärnkraftsanläggningar och för att de säkerhetsbestämmelser och driftsmetoder som gäller i Frankrike följs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3813/98

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Program och projekt beträffande transport i Katalonien

Kan kommissionen ange vilka av de projekt som genomförts i Katalonien under perioden 1994-1999 som har erhållit stöd från vart och ett av de olika stödordningar som existerar inom ramen för transport?

Kan kommissionen dessutom specificera hur stora belopp som har beviljats vart och ett av de nämnda projekten?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Monika Wulf-Mathies

(18 januari 1999)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2643/98

från John McCartin (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Lindring av svälten i Sudan

Kan kommissionen beskriva vilka åtgärder som vidtagits för att lindra svälten för de människor som drabbats av hungersnöden i södra Sudan? Har den budget som funnits tillgänglig begränsat EU:s hjälpinsatser?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(17 september 1998)

De nya beslut om humanitärt bistånd till Sudan som kommissionen fattat under 1998 uppgår hittills till 54,8 miljoner ecu.

I detta belopp ingår:

- 11,8 miljoner ecu (mars) till Förenta nationernas barnfond (UNICEF), Internationella rödakorskommittén och flera icke-statliga organisationer,

- 33 miljoner ecu (juli) utgörande ett bidrag från enheten för livsmedelsstöd och livsmedelssäkerhet till Världslivsmedelsprogrammet (WFP),

- 10 miljoner ecu (augusti) till UNICEF, Internationella rödakorskommittén och olika icke-statliga organisationer.

Andra fastställda bidrag från kommissionen som bör tas med för 1998 är: 6,7 miljoner ecu till WFP om vilka beslut togs i slutet av 1997, men som verkställdes under de första månaderna av det här året samt ECHO:s (Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd) årliga kostnader för åtgärder i Sudan vilka uppgår till cirka 2,5 miljoner ecu per år.

Ett ytterligare bidrag på 10 miljoner ecu till WFP diskuteras för närvarande.

Summan av dessa bidrag gör att kommissionen vid sidan av Förenta staterna är en av de två största givarna av humanitärt bistånd i Sudan.

Tillgången på budgetmedel till stöd som skulle kanaliseras via kommissionen utgjorde under en tid en del bekymmer. Detta hindrade emellertid inte att ett betydande bidrag lämnades till WFP genom kommissionens enhet för livsmedelsstöd och livsmedelssäkerhet. Sedan den fjärde Lomékonventionens andra finansprotokoll började tillämpas har så stora budgetmedel kunnat ställas till förfogande att det varit möjligt att öka biståndet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3965/98

från John Iversen (PSE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Zoonosdirektivet

I sitt svar på min fråga H-0943/98(1) om zoonosdirektivet erkänner kommissionen att direktivet har genomförts bristfälligt och otillfredsställande i medlemsstaterna och att zoonosrapporteringssystemet kan förbättras betydligt.

Det verkar därför ofattbart att kommissionen ämnar lägga fram ett förslag som skall ge den extra tid att fundera på vad som skall göras. Detta är inte rimligt. Kommissionen är skyldig att säkerställa genomförandet av EU:s bestämmelser, och det bristfälliga genomförandet av zoonosdirektivet bör utan dröjsmål leda till att kommissionen sätter in sanktioner mot de medlemsstater som inte har genomfört direktivet.

Anser kommissionen inte att hänsyn till folkhälsan förutsätter att zoonosdirektivet genomförs utan ytterligare dröjsmål?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(5 februari 1999)

Kommissionen hänvisar ledamöten till sina svar på de skriftliga frågorna E-3175/98(2) och E-3865/98 från Riis Jørgensen(3).

(1) Fullständigt förhandlingsreferat (november 1998).

(2) EGT C 325, 12.11.1999, s. 2.

(3) EGT C 297, 15.10.1999.