ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0841/03

från Carlos Coelho (PPE-DE) till kommissionen

(18 mars 2003)

Ämne: Hälsa

Övervikt har visat sig vara en av vårt århundrades värsta sjukdomar. I Portugal och EU-länderna har antalet överviktiga ökat dramatiskt.

Trovärdiga vetenskapliga studier visar att den här trenden kommer att fortsätta. Exempelvis kommer 95 procent av den nordamerikanska befolkningen att vara överviktig 2015. Samma siffror kommer att uppnås i Europa 2030.

Fetma är en kronisk sjukdom som leder till många andra sjukdomar och en riskfaktor vid hjärt- och kärlsjukdomar och diabetes (som exempelvis är den främsta dödsorsaken i Portugal). Det är därför viktigt att det finns en välordnad förebyggande politik. Hittills har man enbart ingripit kliniskt genom att ge medicin för sjukdomarna.

Ämnar kommissionen diskutera strategier för problemet, framför allt i förebyggande syfte, för att ändra på folks matvanor? Vilken roll ämnar kommissionen tilldela dem som är experter på området, såsom näringsterapeuter och dietister så att trenden kan vändas?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

Av de uppgifter som kommissionen förfogar över framgår att fetma håller på att tillta praktiskt överallt och särskilt inom unionen. I artikel 152 i EG-fördraget fastställs och begränsas gemenskapens befogenheter inom hälsa. Att bekämpa fetma kvarstår som ett av medlemsstaternas handlingsområden.

I detta sammanhang vill kommissionen fungera som samordnare och impulsgivare för medlemsstaternas insatser. I detta syfte kommer kommissionen tack vare ett nytt folkhälsoprogram för åren 20032008 dels att fortsätta samla in uppgifter för att man bättre ska förstå skälen till varför fetma ökar, dels införa det nya nätverket för nationella institut för näring och fysisk aktivitet (NPA Network).

Kommissionen har redan tidigare bekostat viktiga insatser vad gäller näringslära inom ramen för de tidigare folkhälsoprogrammen, nämligen programmet för hälsoövervakning, cancerprogrammet och programmet för främjande av folkhälsa.

Bland det tiotal projekt som bekostats kan nämnas projektet Eurodiet som lett till utarbetandet av en sammanfattande rapport med titeln Nutrition et alimentation: pour des modes de vie sains en Europe (Näringslära och livsmedel: om sund livsföring i Europa).

I Rapporten om gemenskapens verksamhet vad gäller näringslära som är offentliggjord på kommissionens Internetsida(1), omnämns vad som hittills gjorts på detta område.

(1) http://europa.eu.int/comm/food/index-fr.html.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0132/03

från Fiorella Ghilardotti (PSE)och Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne: Tågförbindelse mellan Bryssel och Milano

Beslut har fattats om att lägga ner tågförbindelsen mellan Bryssel och Milano. Detta beslut har mycket negativa konsekvenser för de personer från Belgien, Luxemburg och Frankrike som reser till Italien, i synnerhet de italienska invandrare som bor i Central- och Nordeuropa.

Beslutet står klart i strid med EU:s transportpolitik som syftar till att utveckla stora kommunikationsleder. Det skapar också problem för turismen och för alla de ungdomar som är barn till italienare som bor utomlands och som reser till Milano för att studera.

Vad anser kommissionen om detta? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att främja för att denna tågförbindelse skall återupprättas helt och hållet eller åtminstone en gång i veckan?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0132/03 och E-0252/03ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(27 februari 2003)

Kommissionen har informerats om att tågförbindelsen BrysselMilano lades ner den 15 december 2002. Kommissionen beklagar att järnvägsföretag kan fatta beslut som leder till minskad internationell trafik, men man måste komma ihåg att dessa företag har rätt att försöka optimera sin organisation genom att exempelvis inte förlora pengar på denna typ av tjänster, såsom fastställs i artikel 5 i direktiv 91/440(1).

Enligt de uppgifter som kommissionen erhållit skulle denna tjänst inte vara lönsam för de fem berörda företagen.

Kommissionen vill emellertid påpeka att om det huvudsakligen handlar om ekonomiska skäl har de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna enligt förordning 1191/69(2) rätt att sluta avtal om allmän trafikplikt med järnvägsföretag, som får i uppdrag att bedriva tågtrafik på sträckor som inte skulle vara lönsamma utan ekonomiskt stöd från offentliga myndigheter.

Kommissionen avser att under 2003 lägga fram ett förslag till förordning om rättigheter och skyldigheter för passagerare på internationell tågtrafik, som bl.a. kommer att omfatta föreskrifter om att järnvägsföretagen skall samråda med passagerarna i samband med större ändringar av tjänsteutbudet. Kommissionen kommer också att lägga fram ett förslag till direktiv som gör det möjligt att stärka järnvägsföretagens konkurrenskraft genom att underlätta tillträdet till marknaden för internationella resetjänster. De många frågor som ställts efter nedläggningen av den nämnda tågförbindelsen, samt de många nedläggningar av internationella tjänster som aviserats, kommer att beaktas vid utarbetandet av lagstiftningsförslagen, eftersom det är uppenbart att sådana nedläggningar motverkar ett av syftena med den gemensamma transportpolitiken, som är att tågtransporterna skall behålla sin ställning eller stärkas jämfört andra transportsätt.

(1) Rådets direktiv 91/440/EEG av den 29 juli 1991 om utvecklingen av gemenskapens järnvägar, EGT L 237, 24.8.1991.

(2) Rådets förordning (EEG) nr 1191/69 av den 26 juni 1969 om medlemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt på järnväg, väg och inre vattenvägar, EGT L 156, 28.6.1969.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0554/03

från Philip Bradbourn (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2003)

Ämne: Gemenskapsinitiativ

Eftersom många gemenskapsinitiativ har haft en mycket låg genomförandegrad i Förenade kungariket ber jag kommissionen lägga fram detaljerade uppgifter för varje region över de ansökningar (i belopp) som Förenade kungariket lagt fram inom ramen för programmen Leader+ och Urban II.

Kan kommissionen även uppge vilka åtgärder den ämnar vidta i anslutning till regeringens prognoser över utgifterna inom ramen för dessa program, vilkas genomförande uppvisar en skillnad på 25 procent i förhållande till prognoserna? Hur stora belopp av de medel som i själva verket anslagits för brittiska projekt skall omfattas av sådana åtgärder?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

Enligt subsidiaritetsprincipen är administrationen av program som finansieras av strukturfonderna ett ansvar som är decentraliserat till myndigheterna i medlemsstaterna. Så snart de stora strategiska prioriteringarna har fastställts i samförstånd med kommissionen är det medlemsstaternas ansvar att välja ut enskilda projekt för stöd och att övervaka genomförandet. Kommissionen får därför inte ansökningar om finansiering av individuella projekt och gör följaktligen inga finansieringsåtaganden på projektnivå.

Ekonomiskt stöd från strukturfonderna till programmen sker via utbetalning a conto och efter ansökan om utbetalningar som har lämnats in av den behöriga myndigheten i medlemsstaten. Enligt artikel 31.2 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna skall kommissionen automatiskt återta alla de delar av budgetåtaganden som inte har betalats a conto eller för vilka den inte har mottagit en godtagbar ansökan om utbetalning vid utgången av det andra året efter det år då åtagandet gjordes. För Förenade kungariket har inga återtaganden i det här skedet ägt rum när det gäller Leader+ och URBAN II. För båda programmen gäller att de inledande åtagandena inte gjordes förrän 2001. Därför uppstår möjligheten till återtagande inte förrän vid utgången av 2003.

När det gäller prognoser om ansökningar om utbetalning har kommissionen bett medlemsstaterna genom Kommittén för utveckling och omställning av regioner (CDCR) att betona för sina utbetalande myndigheter att det med hänsyn till en sund och effektiv budgetförvaltning är viktigt med pålitliga prognoser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0827/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(18 mars 2003)

Ämne: Frosinones kommuns utnyttjande av medel från programmet Tempus III

I september 2002 presenterade det italienska ekonomiministeriets tillsynsmyndighet en utgiftsredovisning för de medel som ställts till förfogande av Europeiska unionen.

Av denna studie framgår även på ett mycket oroväckande sätt hur långsamt och ineffektivt vissa lokala myndigheter handlägger tilldelningen av projekt.

Även Europeiska kommissionen har vid ett flertal tillfällen framfört liknande varningar om att de lokala myndigheterna inte har utnyttjat de europeiska medlen i tillräcklig omfattning.

Mot bakgrund av att särskilt vissa lokala myndigheter, till exempel Frosinones kommun, är i stort behov av att utnyttja europeiska medel för att underlätta för unga universitetsstudenter att delta i det alleuropeiska samarbetet och det kulturella och vetenskapliga utbytet mellan institutioner för högre utbildning, önskar jag att kommissionen lämnar upplysningar om följande:

1. Har Frosinones kommun inkommit med förslag till projekt inom ramen för programmet Tempus III?

2. Har man mottagit finansiering för sådana projekt?

3. Har dessa medel utnyttjats?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0827/03, E-1164/03, E-1165/03,E-1166/03, E-1167/03, E-1168/03, E-1169/03 och E-1170/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

I regel ingår flera universitet, både från EU:s medlemsstater och från partnerländerna, i varje projekt som får bidrag inom ramen för Tempus-programmet.

Det är mycket svårt att fastställa vilka belopp som behållts av universitetet i EU som, för genomförandet av projektet, tilldelats universiteten i partnerländerna.

Upplysningsvis återfinns dock nedan de belopp som tilldelats Tempus III-projekt vid institutionerna i kommunerna Frosinone, Ancona, Florens, Macerata, Perugia, Pesaro, Pisa och Siena. Kompletterande detaljuppgifter lämnas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

1. Universitetet i Ancona har tilldelats 1 739 euro under 2002 för ett Tempus-projekt (stipendium).

2. Institutionerna i Florens har fått bidrag på 832 014,98 euro för Tempus-projekt under 2002 och 2003.

3. Universitetet i Macerata har fått 112 257,80 euro för ett Tempus-projekt under 2002.

4. Universitetet i Perugia har fått bidrag på 546 452,10 euro för Tempus-projekt under 2002 och 2003.

5. Universitetet i Pisa har fått 285 178,80 euro för Tempus-projekt under 2002 och 2003.

6. Universitetet i Siena har fått ett bidrag på 63 050 euro för ett Tempus-projekt under 2002.

7. I fråga om Frosinone och Pesaro finns det inga Tempus III-projekt.

Parlamentsledamoten kan även vända sig till de berörda lokala myndigheterna för att få ytterligare upplysningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0200/03

från Emilio Menéndez del Valle (PSE) till rådet

(3 februari 2003)

Ämne: Våldsamt ingripande av polisen i Gibraltar

Den 20 januari 2003 genomförde Greenpeaceaktivister en fredlig demonstration i Algecirasbukten, som Spanien anser vara nationellt vatten, för att avvisa den monegaskiska oljetankern Vemamagna som seglade under maltesisk flagg.

Som känt berörs allmänheten i Spanien och i flera europeiska länder starkt av händelser av detta slag på grund av oljetankern Prestiges förlisning. Dessutom sjönk en pråm med mer än tusen ton bränsle i samma område den 21 januari 2003.

Detta förklarar mediernas intresse av att täcka Greenpeaceaktionen. När journalister från El País, El Mundo, Tele-5, Antena 3, RTVE, Canal Sur och Associated Press försökte utföra sitt arbete trakasserades de våldsamt av poliser från Gibraltar. De arresterades (till sjöss i vatten som dessutom är föremål för en internationell rättslig tvist) och den utsände reportern från Tele 5 örfilades upp av en polis enligt en förstasidesnotis i El Mundo (21.1.2003).

Bortsett från den negativa inställningen hos den stat som har överhögheten över Gibraltar när det gäller att övertyga denna koloni om att gemenskapens direktiv i fråga om monegaskiska oljefartyg bör tillämpas är det förvånande att en av de principer eller värderingar som utmärker oss som européer respekten för det fria ordet så uppenbart har åsidosatts i Gibraltar.

Ämnar rådet vilket vore mycket lämpligt med tanke på den pågående utvidgningen av EU påtala för regeringen i den stat som har överhöghet över kolonin Gibraltar att den för att bevara unionens anseende bör respektera denna princip och se till att den respekteras?

Svar

(13 maj 2003)

Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att artikel 33 i Fördraget om Europeiska unionen beskriver upprätthållandet av lag och ordning som en angelägenhet för vilken medlemsstaterna är ansvariga.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0798/03

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(10 mars 2003)

Ämne: AIRINC co

Eurocost har ersatts av AIRINC. Kan kommissionen redogöra i detalj för hur mycket AIRINC erhåller årligen?

På vilka grunder gavs AIRINC kontraktet, genom vilket de ersatte Eurocost?

Vilka är AIRINC:s högsta chefer? Har någon av företagets chefer eller ägare något samband med Eurocost eller kommissionen?

Svar avgivet av Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(28 mars 2003)

Airinc erhöll ett kontrakt värt 766 500 euro år 2000, 781 500 euro år 2001 och 796 500 euro år 2002.

I överensstämmelse med den allmänna politiken vid denna tid, som innebar att göra kontraktstillverkning tillgänglig för största möjliga antal intresserade, beslöt Eurostat att avsluta

stödavtalen med Eurocost om finansiering av produktion av korrektionskoefficienter samt att utlysa öppna anbudsinfordringar. År 1999 utlystes därför en öppen anbudsinfordran för den produktion av korrektionskoefficienter som krävs enligt tjänsteföreskrifterna. Anbudet från Airinc bedömdes av utvärderingskommittén som det kostnadseffektivaste och det första kontraktet med Airinc undertecknades år 2000.

Enligt tillgängliga upplysningar är cheferna för Airinc följande personer:

- Arthur Nelson, Weston MA, Förenta staterna

- Carl Nelson, Weston MA, Förenta staterna

- James Reid, Concord MA, Förenta staterna

Enligt tillgängliga upplysningar är aktieinnehavarna i Airinc följande personer:

- Arthur H. Nelson, Weston MA

- Carl F. Nelson, Weston MA

- Francis N. McSherry, MA

- Pamela B. Nelson, MA

- Geoff Rowley, Cambridge, MA

- Richard Downey, Cambridge, MA

Enligt för närvarande tillgängliga upplysningar känner kommissionen inte till några kopplingar mellan ovannämnda personer och vare sig Eurocost eller kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0729/03

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(11 mars 2003)

Ämne: Prestige: Översyn av Solidaritetsfonden

En spansk tidning (La Voz de Galicia av den 19 januari 2003, sidan 7) hävdar att Prodi, som svar på den spanska regeringens begäran, har lovat att föreslå en översyn av användandet av Solidaritetsfonden i samband med katastrofen med Prestige, beroende på de problem som konstaterats för att den effektivt skall kunna utnyttjas i proportion till katastrofens omfattning.

Kan kommissionens ordförande bekräfta att man förbereder en översyn av fonden, och att detta beror på de problem som upptäcktes i samband med att den utnyttjades vid oljeutsläppen efter Prestiges förlisning?

Om så är fallet, vari består denna översyn av utnyttjandet av Solidaritetsfonden? Vilka problem har konstaterats? Kommer kommissionen att lägga fram något förslag till ändring av den nuvarande förordningen?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

I sitt meddelande Rapport till Europeiska rådet om åtgärder för att ta itu med konsekvenserna av Prestige-katastrofen(1) fastslår kommissionen att det ännu inte har fastställts om Prestige-katastrofen berättigar till stöd ur Europeiska unionens solidaritetsfond (EUSF)(2).

Slutsatsen i meddelandet till Europeiska rådet är att omfattningen av det stöd som skulle behövas för Prestige skulle kräva en ändring av fondens rättsliga grund, något som kommissionen är beredd att föreslå rådet. Ändringen skulle innebära att åtgärden följer kommissionens ursprungliga förslag från september 2002. Den kan också komma att innebära en ändring av solidaritetsfonden på så sätt att fonden också avser katastrofer av teknisk eller miljömässig natur, att tröskeln sänks från dagens tre miljarder euro eller 0,6 % av bruttonationalprodukten i den drabbade medlemsstaten samt att de stödberättigande åtgärder som definieras i artikel 3 i förordningen även omfattar förebyggande åtgärder för att minimera de skador som orsakas av en pågående eller nära förestående katastrof.

(1) KOM(2003) 105 slutlig.

(2) Rådets förordning (EG) nr 2012/2002 av den 11 november 2002 om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond, EGT L 311, 14.11.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0731/03

från Carlos Westendorp y Cabeza (PSE) till kommissionen

(11 mars 2003)

Ämne: Direktivet om sena betalningar vid handelstransaktioner

Den 29 juni 2000 antogs direktiv 2000/35/EG(1) om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner. Direktivet skulle införlivas med den nationella lagstiftningen senast den 8 augusti 2002. Det förefaller emellertid som om flera medlemsstater ännu inte har införlivat detta direktiv. Kan kommissionen ange vilka länder det rör sig om? Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta? Är kommissionen medveten om de negativa konsekvenser denna underlåtenhet medför för små och medelstora företag?

(1) EGT L 200, 8.8.2000, s. 35.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(28 mars 2003)

I början av mars 2003 hade tre medlemsstater ännu inte meddelat kommissionen att de införlivat det direktiv som frågeställaren nämner. Dessa medlemsstater är Grekland, Luxemburg och Spanien.

Kommissionen är medveten om de negativa konsekvenser sena betalningar medför, i synnerhet för små och medelstora företag. Direktivet om bekämpande av sena betalningar är en viktig del i kommissionens politik för att främja små och medelstora företag i EU.

Kommissionen har därför inlett överträdelseförfaranden mot ovan nämnda medlemsstater. De påbörjades den 30 september 2002 och den andra etappen inleddes den 6 februari 2003, när kommissionen sände ett motiverat yttrande till de berörda medlemsstaterna.

Kommissionen hoppas att de berörda medlemsstaterna nu kommer att införliva direktivet så fort som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0635/03

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(4 mars 2003)

Ämne: Intelligent framljus

Bilindustrin vill införa intelligenta framljus på fordonen. Dessa rörliga bilögon förlänger sikten och anses av industrin förbättra trafiksäkerheten. Bilindustrin väntar nu bara på en anpassning av den europeiska lagstiftningen.

Kan kommissionen tala om huruvida man tänker anpassa det s.k. ECE-direktivet till ovanstående, och således göra det möjligt att använda intelligent framljus?

Om så är fallet, kan kommissionen då tala om vilka planer och syften man har?

Om så inte är fallet, vad har kommissionen för invändningar mot dessa intelligenta framljus?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(3 april 2003)

Föreskrift nr 48 från FN:s ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) om montering av belysning och ljussignalanordningar har redan anpassats för att tillåta användning av strålkastare vars ljusmönster kan regleras så att belysningen blir starkare i den riktning som fordonet svänger, s.k. kurvljus. Dessutom har ytterligare två föreskrifter om strålkastare som komponenter anpassats så att de även omfattar bestämmelser om kurvljus.

Eftersom Europeiska gemenskapen har undertecknat FN/ECE-avtalet från 1958, där dessa föreskrifter ingår, och har anslutit sig till dessa föreskrifter måste medlemsstaterna tillåta att fordon och komponenter som uppfyller dessa bestämmelser släpps ut på marknaden. Flera fordon med kurvljus har redan beviljats EG-typgodkännande för hela fordon, och kommissionen känner inte till att tillverkarna skulle ha problem med att få sådana typgodkännanden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1022/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne: Kommunen Massas utnyttjande av medlen från vänortsprogrammet 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Bland EU:s subventioner finns det även ett stödprogram för att främja vänortsutbyte mellan europeiska städer. Många italienska städer, bland dem kommunen Massa, skulle vara särskilt lämpliga för sådana evenemang.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Massa lagt fram projekt inom ramen för vänortsprogrammet 2000?

2. Har kommunen Massa beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 och E-1029/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

Medel till vänortsverksamhet är inte decentraliserade medel.

Kommissionen beviljar bidrag på grundval av projekt som kommunförvaltningarna eller vänortskommittéerna skickar in.

Bidraget utbetalas först efter det att aktiviteten har genomförts, och mot uppvisande av verifikationer.

De lokala myndigheterna deltar i vänortsaktiviteten på grundval av en årlig inbjudan att lämna förslag, som offentliggörs i EUT.

Beträffande parlamentsledamotens frågor: Kommunerna: Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pise (E-1025) Pistoia, (E-1026) Siene, (E-1028) och Terni (E-1029) har inte fått något bidrag till vänortsverksamhet under 2000.

Kommunerna Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027) har fått bidrag till en vänortsaktivitet under 2000, och medlen har använts.

Parlamentsledamoten kan också vända sig till de berörda lokala myndigheterna för närmare upplysningar.