SKRIFTLIG FRÅGA E-2428/99

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Hästar som används för tävlings- eller hobbyändamål bör undantas från de veterinärmedicinska bestämmelserna

Inom unionen klassas hästen som ett produktionsdjur åt vilket vissa läkemedel inte får ges, för att inte köttets kvalitet skall bli lidande. De livsmedelsskandaler som utspelat sig på senaste tiden har fått myndigheterna att dra öronen åt sig och från de veterinärmedicinska bestämmelserna måste följas, även om djurets kött i praktiken aldrig skulle komma att användas som människoföda.

Den finska hästen är ett djur som närmast används för tävlings- och hobbyändamål. Endast mindre än hälften av hästarna slaktas och även av dessa hästar används bara en bråkdel inom livsmedelsindustrin. Därför skulle det vara verkligt angeläget att hästar som används för tävlings- eller hobbyändamål inte kom att omfattas av de veterinärmedicinska bestämmelserna.

Kommissionen är av allt att döma av samma åsikt som jag själv och kommissionen har framlagt ett förslag i frågan inför rådet. Trots detta tycks det dra ut på tiden med behandlingen och därför frågar jag:

1. Vilken tidtabell ämnar kommissionen följa vid arbetet med att hästar som används för tävlings- och hobbyändamål skall skiljas åt från hästar som klassats som produktionsdjur?

2. Om kommissionens förslag i ärendet drar ut på tiden, hur kan man i dagens läge ge medicin åt hästar som används för tävlings- och hobbyändamål när det ännu inte för de läkemedel som behövs har fastställts några gränsvärden för maximiresterna (MRL-värden)?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(28 januari 2000)

Efter ett positivt yttrande med kvalificerad majoritet som avgavs vid det gemensamma mötet för Ständiga kommittén för husdjursavel och Ständiga veterinärkommittén den 8 december 1999, har kommissionen antagit ett beslut om införande av en identitetshandling (dvs. ett pass) som skall medfölja registrerade hästdjur som är avsedda för avel och produktion(1). Beslutet grundar sig på rådets direktiv 90/426/EEG av den 26 juni 1990 om djurhälsovillkor vid förflyttning och import av hästdjur från tredje land(2) och rådets direktiv 90/427/EEG av den 26 juni 1990 om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen(5).

Identitetshandlingen bygger delvis på det internationellt erkända passet för registrerade hästdjur enligt beslut 93/623/EEG(3). Ett särskilt avsnitt skall läggas till denna identitetshandling där det skall göras en särskild markering för djur som inte är avsedda för slakt för livsmedel, och för djur som är avsedda för slakt, förutsatt att det finns en notering om behandling med veterinärmedicinska läkemedel som innehåller ämnen som inte förtecknas i bilaga I, II eller III i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung(4), samt att en allmän karenstid på sex månader iakttas.

Från och med den 1 januari 2000 är det förbjudet att inom gemenskapen behandla djur som efter slakt skall utgöra råvara för framställning av livsmedel med veterinärmedicinska läkemedel som innehåller sådana farmakologiskt verksamma ämnen som inte finns upptagna i bilagorna I, II eller III till förordning (EEG) nr 2377/90. Hästar kan alltså bara behandlas med eller ordineras ämnen som inte finns upptagna i dessa bilagor om veterinären har försäkrat sig om att det verkligen finns en markering i det nya avsnittet i djurets identitetshandling om att det antingen inte är avsett för slakt, eller att det är avsett för slakt under ovannämnda villkor.

När hästdjur transporterats till slakteriet skall den officiella veterinären kontrollera identitetshandlingen och under hälsokontrollen före slakt kontrollera tidigare behandlingar som finns registrerade i identitetshandlingen för att fastställa att den karenstid som krävs har iakttagits.

(1) (ännu ej offentliggjort).

(2) EGT L 296, 27.10.1990.

(3) EGT L 298, 3.12.1993.

(4) EGT L 87, 2.4.1992.

(5) EGT L 296, 27.10.1990.