ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3160/98

från Sören Wibe (PSE) till kommissionen

(19 oktober 1998)

Angående: Rätt att förbjuda import av kött som producerats genom regelmässig användning av antibiotika

Sverige har hittills fått behålla sitt undantag att ha förbud mot antibiotika i foder i tillväxtbefrämjande syfte.

Men har Sverige rätt att förbjuda import av kött som producerats genom regelmässig användning av antibiotika?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 december 1998)

Enligt bestämmelserna i bilaga XV till anslutningsakten får Sverige behålla lagstiftning som gällde vid anslutningen fram till och med den 31 december 1998 vad gäller förbud mot användningen av vissa tillsatser i foder, däribland antibiotika. Ett antal rapporter med likartade slutsatser har offentliggjorts både från vetenskapligt håll och från internationella eller nationella organisationer vad gäller utvecklingen av antimikrobiell resistens, varför kommissionen har bett Vetenskapliga styrkommittén att tvärvetenskapligt undersöka denna fråga. Kommissionen kommer om det visar sig nödvändigt att föreslå åtgärder med utgångspunkt i detta vetenskapliga yttrande.

I enlighet med vad som sägs i anslutningsakten får "dessa avvikelser inte påverka den fria rörligheten för animaliska produkter i gemenskapen". Sverige får alltså inte förbjuda import av kött som producerats av djur som utfodrats med foder som innehåller sådan antibiotika som tillåts genom rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om fodertillsatser(1).

(1) EGT L 270, 14.12.1970.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3753/98

från Mair Morgan (PSE) till kommissionen

(27 november 1998)

Angående: Utgifter för informations- och kommunikationsverksamhet i Förenade kungariket

Med anledning av svaret av den 18 november 1998 på min skriftliga fråga P-3013/98(1) från kommissionen genom Marcelino Oreja, ber jag kommissionen att ge mig en mer detaljerad specifikation över anslaget i 1998 års budget om 3,3 miljoner ecu för informations- och kommunikationsverksamhet i Förenade kungariket, inklusive administrativa kostnader, publikationer, representation, etc.

Kan kommissionen vidare även ge en specifikation över hur de angivna utgifterna för informations- och kommunikationsverksamheten i Wales om 116 500 ecu under 1997 och 39 450 ecu under 1998 användes?

Kan kommissionen förklara varför det gjordes en så stor nedskärning i utgifterna för informations- och kommunikationsverksamhet i Förenade kungariket mellan 1997 och 1998?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(5 februari 1999)

Driftsbudgeten på 3,3 miljoner ecu för kommissionens representation i London 1998, som parlamentsledamoten hänvisar till, består av en offentlig opinionsundersökning (135 464 ecu), spridning av information (639 382 ecu), direkta informationsåtgärder (292 586 ecu), informationsåtgärder genom det civila samhället (61 381 ecu), PR (328 000 ecu), stödtjänster (509 768 ecu) och informationsåtgärder genom informationscentrum (1 341 009 ecu). Sistnämnda post består av informationscentrumet Europe service contract (777 329 ecu), informationscentrumet för utbildning (552 353 ecu) och informationscentrumet Public information relay factfile (11 327 ecu).

Ovannämnda summor täcker kommissionens representationsutgifter i hela Förenade kungariket, inklusive Wales, Skottland och Nordirland. Detta täcker både publikationer, det nationella informationsnätverket, lagring, distribution samt det mobila informationscentrumet. Eftersom de har sin egen representation har Wales, Skottland och Nordirland dessutom en särskild budget för målinriktade politiska aktiviteter och information. Utgifterna i Wales för 1998 (i ecu, med 1997 års utgifter inom parentes) består i direkta informationsåtgärder 13 691 (86 486), informationsåtgärder genom det civila samhället 5000 (-), informationsåtgärder genom informationscentrum (utbildning) 43 265 (39 044), offentlig PR 8 700 (1 608), stödtjänster 1 700 (2 000) och spridning av information (underavdelning i 1997 års budget) 0 (1710). De totala utgifterna för 1998 var således på 72 356 ecu (totalt 130 848 år 1997).

Skillnaden mellan utgifterna för 1997 och 1998 som parlamentsledamoten hänvisar till kan förklaras med kostnaderna för förberedelserna inför Storbritanniens ordförandeskap i rådet, under vilket gemenskapen då av naturliga skäl har en mer framträdande roll. Detta medförde en väsentlig ökning av antalet och arten av uppgifter som utfördes av kommissionens representation under ordförandeskapet. Ett antal anslag som beviljades under 1997 betalades ut 1998.

(1) Se s. 22.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3550/98

från Katerina Daskalaki (UPE) till rådet

(1 december 1998)

Angående: Hot mot minnesmärken i Kosovo

Spridningen av publikationer i den internationella pressen om risken för en enorm katastrof för de mycket viktiga minnesmärkena i Kosovo ökar. Det gäller romerska minnesmärken, kristna kloster där man finner mycket ovanliga handskrivna dokument och ikoner, muslimska helgedomar av speciellt arkitektoniskt värde etc.

Europeiska kommissionen svarar och förklarar att frågan inte faller under deras kompetens och hänvisar till rådet.

Känner rådet till denna fråga och föreslår det att man undersöker möjligheten av ett ingripande, t.ex. att skicka en expertdelegation som kan bedöma situationen eller åtgärder som skulle kunna vidtas genom lokala myndigheter?

Svar

(9 mars 1999)

1. I artikel 128 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen föreskrivs bl.a. följande:

"Gemenskapen och medlemsstaterna skall främja samarbetet med tredje land och behöriga internationella organisationer på kulturområdet [...]."

Genomförandet av denna bestämmelse förutsätter för gemenskapen, vars åtgärder på kulturområdet endast avser att stödja och komplettera medlemsstatens åtgärder, överlämnandet av ett förslag från kommissionen till Europaparlamentet och rådet. Då ett sådant förslag i den fråga som ställts av den ärade parlamentsledamoten inte hänskjutits till Europaparlamentet och rådet, kan dessa formellt inte agera i detta sammanhang.

2. Rådet är emellertid medvetet om det hot som vilar över det historiska kulturarvet i Kosovo. Frågan om skydd av platser och byggnader av stort kulturellt och/eller religiöst värde har tagits upp vid ett flertal tillfällen av Europeiska unionen i dess förslag om Kosovos framtida ställning och detta gäller i synnerhet inom kontaktgruppens ram. Rådet hyser förhoppningar om att dessa initiativ kommer att bidra till en lösning av den nuvarande krisen och till skydd för Kosovos historiska byggnader.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3664/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Förfalskningar och olaglig kopiering

Europeiska kommissionen tillkännagav den 22 oktober 1998 publiceringen av grönboken angående kampen mot förfalskningar och olaglig kopiering på den inre marknaden, och påbörjade därmed en omfattande rådfrågning bland berörda instanser i medlemsstaterna beträffande detta tema.

Hur uppskattar kommissionen att denna företeelse påverkar den europeiska ekonomin?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3165/98

från Mathieu Grosch (PPE) till kommissionen

(19 oktober 1998)

Angående: Bidrag för gränsgångare vid avbrott i karriären

En kvinnlig gränsgångare, anställd i Tyskland, kan söka föräldrapenning och föräldraledighet i Tyskland, även om hon är bosatt i Belgien. Däremot föreligger problem för tyska gränsgångare anställda i Belgien, som ansöker om tjänstledighet för att ta hand om sitt barn. Vore denna person bosatt i Belgien skulle hon få ersättning för detta avbrott i karriären direkt från den belgiska arbetsförmedlingen. Men eftersom personen i detta fall är bosatt i Tyskland får hon inte denna ersättning.

Står inte denna åtgärd i strid med den fria rörligheten för arbetstagare inom gemenskapen, samt med tillämpandet av de system för social trygghet som gäller för arbetstagare som flyttar inom gemenskapen?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(15 december 1998)

Kommissionen är förtrogen med problemet med gränsarbetare som arbetar i Belgien och har rätt till belgiska familjeförmåner vid eventuella avbrott i yrkesverksamheten trots att de är bosatta i en annan medlemsstat.

Kommissionen har kontaktat regeringen i Belgien för att få reda på orsaken till att landets myndigheter vägrat bevilja ersättning.

Efter att kommissionen har fått svar från den belgiska regeringen kommer man att besluta om vidare åtgärder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3603/98

från Luciano Vecchi (PSE) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: Samfinansiering av europeiska frivilligorganisationers projekt i Sydafrika

Efter att den politiska situationen har utvecklats i Sydafrika har stödet från Europeiska unionen under många år riktats direkt till sydafrikanska aktörer (offentliga myndigheter, företag, folkrörelser etc.).

Efter en period då de europeiska frivilligorganisationerna inte har haft något instrument i form av gemenskapsstöd för att genomföra projekt i Sydafrika, uppgav kommissionen för en tid sedan att den är beredd att åter ge dem möjlighet att göra detta genom budgetpost B7-6000 (Gemenskapens deltagande i åtgärder till förmån för utvecklingsländer som genomförs av icke-statliga organisationer).

Kan kommissionen uppge

1. om de europeiska frivilligorganisationerna faktiskt kan lägga fram utvecklingsprojekt som gäller Sydafrika genom budgetpost B7-6000,

2. om projekt av denna typ faktiskt finansierades under 1996, 1997 och 1998?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(20 januari 1999)

Kommissionen bekräftar att europeiska icke-statliga organisationer kan lägga fram förslag till projekt som skall genomföras i Sydafrika för medfinansiering från budgetposten för medfinansiering till icke-statliga organisationer, B7-6000.

År 1996 finansierades inte några projekt från denna budgetpost.

År 1997 bidrog gemenskapen med 499 153 euro till ett projekt som genomfördes av en europeisk icke-statlig organisation och som gällde stöd till självhjälpsgrupper på landsbygden i provinsen Kwazulu Natal. Under 1998 har gemenskapen stött tre projekt som genomförts av europeiska icke-statliga organisationer med sammanlagt 861 920 euro. Projekten gällde bostadspolitik och byggnad, utveckling av små företag samt läskunnighet för äldre.

Tio europeiska icke-statliga organisationer har lämnat in elva förslag till projekt för bedömning och beslut 1999. Projekten gäller sammanlagt 4,5 miljoner euro och gäller ungdomsåtgärder, fredsskapande åtgärder, yrkesutbildning, jämställdhet, självhjälp på landsbygden samt stöd till småföretagande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3889/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Standardverk om tropiskt skogsbruk

I november 1998 fick Europaparlamentets ledamöter ta emot ett 400-sidigt standardverk om EU:s stöd till tropiskt skogsbruk, tryckt på konsttryckpapper i A4-format, från kommissionen.

Kan kommissionen intyga att detta standardverk om EU:s stöd till tropiskt skogsbruk trycktes av returpapper?

Vet kommissionen hur många träd som gick åt för att producera hela denna utgåva?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(21 januari 1999)

"EU Tropical Forestry Sourcebook", utgiven av kommissionen tillsammans med Institutet för internationell utveckling (Overseas development institute), är helt gjord av returpapper (sylvan coat).

Det går inte att beräkna hur många träd som gått åt, eftersom massaförbrukningen vid framställning av returpapper är svår att mäta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3363/98

från Viviane Reding (PPE) till kommissionen

(16 november 1998)

Angående: "Qualibat" - franskt hinder för fritt erbjudande av tjänster vid offentlig upphandling inom byggnadssektorn

Vid offentlig anbudsinfordran är det brukligt att byggherren och den upphandlande myndigheten begär att de anbudsgivande företagen lämnar vissa uppgifter som är av vikt för kontraktstilldelningen, bland annat för att säkerställa kvaliteten på det berörda företagets tjänster.

Detta i grunden ganska öppna förfarande utvidgas ofta av de upphandlande myndigheterna som inför extra minimivillkor, t.ex. att företagets tjänster skall överensstämma med de kvalitetsintyg som lämnas av den franska yrkesorganisationen "Qualibat" (som är underställd ministeriet för infrastrukturer). Utländska företag som inte har sitt huvudsäte i Frankrike utesluts automatiskt från Qualibats kvalifikation och har alltså betydande konkurrensnackdelar. Även om "Qualibatintyget" inte är ett absolut krav för att få delta i ett upphandlingsförfarande möts de luxemburgska företagen av brist på öppenhet när de ställs inför de utlåtanden som de upphandlande myndigheterna utfärdar. I praktiken är dessa företags manöverutrymme begränsat när det gäller möjligheten att teckna offentliga kontrakt i Frankrike.

Känner kommissionen till dessa hinder för det fria tjänsteutbudet? Vad ämnar kommissionen göra för att se till att de hinder som döljs bakom kravet på kvalitetsgarantier inte motverkar den fria rörligheten för tjänster?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 januari 1999)

Kommissionen är väl medveten om det problem som den ärade parlamentsledamoten tar upp. Det rör sig i själva verket om två olika situationer.

När det saknas europeiska eller internationella regler för det område som anbudsinfordran gäller, kan den upphandlande myndigheten hänvisa till system som Qualibat eller Qualiferlec, under förutsättning att myndigheten anger att det rör sig om riktlinjer och samtidigt erkänner andra medlemsstaters system som likvärdiga. Följer inte myndigheten dessa restriktioner innebär det också en överträdelse av EU:s bestämmelser om friheten att tillhandahålla tjänster och principen om ömsesidigt erkännande, som EG-domstolen har uttolkat i fråga om dessa bestämmelser.

När det finns europeiska eller internationella regler för det område som anbudsinfordran gäller, är den upphandlande myndigheten skyldig att följa dessa, enligt tillämpliga EU-direktiv för offentlig upphandling. Myndigheten är emellertid också skyldig att godkänna likvärdiga kvalifikationssystem som tillämpas i andra medlemsstater, i enlighet med ovannämnda princip om ömsesidigt erkännande.

Kommissionen har anhängiggjort detta ärende vid EG-domstolen (mål C-225/98 kommissionen mot Frankrike, som ännu inte är avgjort).
SKRIFTLIG FRÅGA P-2761/98

från Xaver Mayer (PPE) till kommissionen

(3 september 1998)

Ämne: Uppfödning av vilt

Uppfödningen av vilt har utvecklat sig till en viktig näringsgren inom jordbruket i EU. I många fall innebär detta att arealer som inte används för några andra ändamål kan tas i bruk. Produktionsskillnaderna inom EU samt den låga självförsörjningsgraden inom gemenskapen förorsakar viltuppfödarna allvarliga problem. Problemen beror framför allt på den billiga importen från länder utanför gemenskapen, men också på att det inte skett någon harmonisering av tillstånds- och veterinärbestämmelserna.

Kommissionen uppmanas att svara på följande frågor:

1. Anser kommissionen att viltbestämmelserna i Europa tar tillräckligt stor hänsyn till djurskyddet? Vet kommissionen om det finns skillnader mellan de enskilda medlemsstaterna som snedvrider konkurrensen? Anser kommissionen att det är nödvändigt att kräva att importen från tredje land måste uppfylla vissa krav på produktion och uppfödning?

2. Anser kommissionen att det är nödvändigt att koppla ihop beteckningen "kött från vilt som uppfötts inom jordbruk" med vissa krav på uppfödning och produktion för att skilja dessa produkter från sådana som består av kött från bruksdjur?

3. Anser kommissionen att användningen av genteknik, konstgjord befruktning, överföring av embryon, uppfödning i stall och amputation av horn vid viltuppfödning skall förbjudas i hela Europa samt vid import från tredje land?

4. Anser kommissionen att importen av kött från vilt som uppfötts inom jordbruk i tredje land inte skall beläggas med avgifter för vilt kött utan med de avgifter som används för kött från bruksdjur inom jordbruket?

5. Känner kommissionen till att viltbesättningarna i Nya Zeeland, Australien och på andra sidan havet drabbats av Johnes sjukdom?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(30 september 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3293/98

från María Estevan Bolea (PPE) till kommissionen

(9 november 1998)

Angående: Utrotningshotade fåglar

Det är allmänt känt att det i EU finns ett stort antal utrotningshotade fåglar. Fåglarna är nödvändiga för att upprätthålla jämvikten och trygga framtiden i de ekosystem i vilka de lever, eftersom pollinering, frö- och fruktspridning samt kontroll av insektspester ofta är beroende av dessa. Uppskattningsvis tre fjärdedelar av fåglarna är hotade på grund av att deras livsmiljöer stadigt försämras, vilket till största del beror på mänsklig aktivitet.

Känner kommissionen till hur många fåglar som är hotade i gemenskapen i sin helhet, i de olika medlemsstaterna samt i kandidatländerna?

Vilka verktyg använder kommissionen, bortsett från de särskilda skyddsområdena för fåglar och direktiv 79/409/EEG(1), för att minska hotet och trycket mot dessa djur?

Har kommissionen genomfört en studie om utvecklingen av de olika hotade populationerna?

Finns det en budgetpost i budgetförslaget för nästa år som enbart är avsedd för bevarandet av hotade fåglar?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(26 november 1998)

I bilaga I till rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar upptas 181 arter och underarter som anses vara i fara eller är hotade i gemenskapen. De vetenskapliga studier som har genomförts om de europeiska fågelarterna är också användbara för kommissionen, särskilt den som den icke-statliga organisationen Birdlife genomförde 1994 "Birds in Europe, their conservation status". I denna studie redovisas läget för de arter som är allmänt hotade i Europa, samt i medlemsstaterna och i kandidatländerna.

Inom ramen för programmet Life-Nature har kommissionen under de senaste åren samfinansierat projekt för bevarande av fågelarter. Vad gäller finansieringen av Life-Nature har prioritet givits åt de mest hotade arterna och underarterna i enlighet med den förteckning som Ornis-kommittén har inrättat avseende i vilken utsträckning dessa arter är hotade. Kommissionen har också samfinansierat utformningen av åtgärdsplaner för flertalet arter och underarter av fåglar i denna förteckning. Dessa planer är mycket viktiga som underlag för att fastställa de lämpligaste bevarandeåtgärderna. De är också av stor nytta för det efterföljande utarbetandet av nationella planer samt för utvärderingen av åtgärder som finns med i de projekt som har lagts fram för samfinansiering genom Life-Nature.

I åtgärdsplanerna ingår också att genomföra utvärdering av populationstrender för hotade fågelarter.

Liksom under föregående år kommer programmet Life-Nature även under 1999 att vara tillgängligt för att erhålla samfinansiering från gemenskapen för projekt för bevarande av fågelarter.

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3608/98

från Hugh McMahon (PSE) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: EU:s utvecklings- och samarbetspolitik efter utvidgningen

Kan kommissionen informera parlamentet om huruvida den har någon allmän syn på hur utvidgningen kommer att påverka EU:s utvecklings- och samarbetspolitik, och kommer dess synpunkter på detta att framläggas för parlamentet?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(11 januari 1999)

Utvidgningen av gemenskapen med länderna i Central- och Östeuropa är ett historiskt steg för gemenskapen. Det rör sig om en utveckling som endast kan förstärka demokratiska värderingar, solidaritet och utveckling. Kommissionen är övertygad om att utvidgningen på sikt kommer att få icke försumbara positiva verkningar för utvecklingsländerna, särskilt tack vare utvidgningen av den europeiska marknaden, den ökade köpkraften och den ökade efterfrågan i de länder som ansluter sig och dessa länders antagande av gemenskapens regelverk på området utvecklingssamarbete.

Den politiska prioriteringen av utvecklingsländerna, de ambitiösa förslagen rörande förnyelse av partnerskapet mellan gemenskapen och länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länderna) samt de ansträngningar som kommissionen nyligen har vidtagit för att förbättra förvaltningen av gemenskapssamarbetet vittnar om ett dynamiskt och varaktigt engagemang. Även det aktiva stödet till en hållbar utveckling i länderna i Latinamerika och Medelhavsområdet (ALAMED) och instrumenten för ekonomiskt samarbete med dessa länder vittnar om detta.

När det gäller gemenskapens regelverk har multilaterala möten hållits med elva kandidatländer. I samband med den analytiska genomgången av gemenskapens regelverk (s.k. screening) i de sex länder med vilka förhandlingar har inletts, har kommissionen tagit upp regelverket rörande yttre förbindelser, vilket omfattar den gemensamma handelspolitiken, gemenskapens bilaterala avtal, utvecklingspolitik och humanitärt bistånd.

Alla länder har förklarat att de vid anslutningen kommer att påta sig de skyldigheter som följer av gemenskapens regelverk med avseende på utvecklingspolitik och humanitärt bistånd och att det är nödvändigt med förhandlingar om deras bidrag till Europeiska utvecklingsfonden (EUF).

Den analytiska genomgången av gemenskapens regelverk var huvudsakligen en förklaring av gemenskapens utvecklingspolitik eftersom de flesta kandidatländerna inte har någon erfarenhet på detta område. De var huvudsakligen intresserade av bestämmelserna rörande handelsförbindelser med utvecklingsländer, vilka de måste anta vid anslutningen. De ansåg att de utan svårigheter skulle kunna ge AVS-länderna förmånsbehandling och i förekommande fall anpassa sina allmänna preferenssystem eller anta gemenskapens system. Detta medför nya exportmöjligheter för utvecklingsländerna.