ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2114/00

från Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Effekter av det statliga stödet till de spanska elföretagen: effektiv konkurrens på elproduktionsmarknaden

I sin rapport om sammangåendet mellan Unión Fenosa och Hidrocantábrico anser den spanska konkurrensdomstolen att det system med kostnader för övergång till fri konkurrens som antagits av Spanien undanröjer de befintliga mekanismer som hindrar att grossistpriset överstiger en viss nivå, genom att tillåta en värdepapperisering av dessa kostnader genom överlåtelse till tredje part.

Anser kommissionen att värdepapperiseringen av dessa kostnader, som i själva verket innebär att man godkänner en fast nivå på kostnaderna för övergång till fri konkurrens utan att beakta marknadsvariabler under en längre tid, undanröjer möjligheten att kontrollera grossistpriserna?

Den spanska konkurrensmyndigheten hävdar att det saknas verklig konkurrens på den spanska elproduktionsmarknaden. Anser inte kommissionen därmed att värdepapperiseringen av kostnaderna för övergång till fri konkurrens helt enkelt innebär att man överger den enda mekanismen för kontroll av företagens marknadsinflytande på elpriserna på grossistmarknaden?

Anser inte kommissionen att värdepapperiseringen av kostnaderna för övergång till fri konkurrens i enlighet med det spanska systemet innebär att man överger möjligheten att införa effektiv konkurrens på marknaden?

Hur tolkar kommissionen det faktum att priset på grossistmarknaden har ökat med 20 procent under årets fyra första månader, enligt uppgifter från den spanska konkurrensdomstolen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 september 2000)

Parlamentsledamotens första tre frågor gäller värdepapperiseringen eller möjligheten att på tredje man överlåta rätten att erhålla ersättning för kostnaderna i samband med övergången till fri konkurrens.

Denna möjlighet är en av de bestämmelser i spansk lagstiftning som gäller elektricitetssektorn. För närvarande undersöker kommissionen om dessa bestämmelser är förenliga med reglerna om statligt stöd i EG-fördraget. Innan kommissionen har fattat något beslut i frågan är det för tidigt att uttala sig om någon enskild bestämmelse.

Beträffande parlamentsledamotens fjärde fråga kan kommissionen på grundval av tillgänglig information inte fastställa att den prisnivå som råder på den spanska elektricitetsmarknaden enbart skulle vara en funktion av ersättningen för kostnaderna i samband med övergången till fri konkurrens eller, i än mindre grad, den eventuella värdepapperiseringen av dessa, en värdepapperisering som hittills inte ägt rum.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2544/00 från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen. Budgetpost B3-1003 (förberedande åtgärder för att främja Europeiska gemenskapens språkliga mångfald i informationssamhället).



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 081 E , 13/03/2001 s. 0210 - 0211



SKRIFTLIG FRÅGA E-2544/00 från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen (28 juli 2000) Ämne: Budgetpost B3-1003 (förberedande åtgärder för att främja Europeiska gemenskapens språkliga mångfald i informationssamhället) När tänker kommissionen offentliggöra en infordran om att lämna förslag till hur man skall använda de åtaganden på 2 miljoner euro som gjorts under budgetposten B3-1003 (förberedande åtgärder för att främja Europeiska gemenskapens språkliga mångfald i informationssamhället) för 2000? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Viviane Reding (2 oktober 2000) Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-0466/00 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna(1). (1) EGT C 330 E, 21.11.2000, s. 166.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2567/00

från Imelda Read (PSE) till kommissionen

(1 augusti 2000)

Ämne: Experimentell användning och testning av generiska läkemedel innan patent löper ut

Den 16 april 1996 antog Europeiska parlamentet en resolution om riktlinjer för en industripolitik för läkemedelssektorn (A4-0104/96(1)) som uppmanar Europeiska kommissionen och medlemsstaterna att införa en lagstiftning som skulle tillåta generiska läkemedel att testas och registeras som en förberedelse för att originalproduktens monopol skall upphöra att gälla (de så kallade Bolar-bestämmelserna).

Sedan dess har kommissionen beställt en undersökning om Politiken rörande generiska läkemedel inom OECD (20.12.1998) som visade att utan sådana bestämmelser skulle 13 000 arbetstillfällen skulle gå förlorade enbart inom EU:s industri för läkemedelsingredienser.

Vid TABD (den transatlantiska affärsdialogen) i november 1997 tillkännagav kommissionen att industrin som tillverkar generiska läkemedel hade en konkurrensnackel jämfört med de tillverkare utanför EU som kan dra nytta av detta slags bestämmelser. I sitt meddelande om den inre marknaden för läkemedel (KOM(1998) 588) tillkännagav kommission att licensieringsprocessen borde påskyndas för att garantera att konsumeterna får tillgång till billiga generiska läkemedel så snart som möjligt efter det att patentskyddet på originalprodukten löpt ut.

Sådana bestämmelser efterfrågades också vid TACD (den transatlantiska konsumentdialogen) i Washington i februari.

Senast klargjorde ett avgörande från WTO-panelen i en tvist mellan EU och Kanada (WT/DS/114/R) av den 17 mars 2000 att Bolar-bestämmelserna är förenliga med TRIPS (överenskommelsen om handelsrelaterad immateriell äganderätt) och därför ligger i linje med EU:s internationella förpliktelser när det gäller immateriell äganderätt.

Kan kommission i ljuset av denna utveckling förklara vad som görs för att införa denna typ av bestämmelser i EU:s lagstiftning?

(1) EGT C 141, 13.5.1996, s. 63.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(27 september 2000)

Kommissionen lade nyligen fram ett förslag om gemenskapspatent(1). Vid diskussionerna i rådet och parlamentet om detta förslag kommer säkert frågan om s.k. Bolar-undantag från patentskyddet att tas upp. Kommissionen kommer att beakta de uppfattningar som framförs i denna fråga med avseende på gemenskapspatentet, och därefter, om det befinns motiverat, överväga om ytterligare initiativ bör tas beträffande de nationella patentsystemen i gemenskapen.

(1) KOM(2000) 412 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0958/00

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2000)

Ämne: Europeiska unionens bidrag för att utveckla turismen i Melilla

Gemenskapsstaden Melilla i Nordafrika avser att övervinna sina grundläggande problem, nämligen isoleringen och behovet att diversifiera sin ekonomi, genom att stödja utvecklingen av turistnäringen. Detta kommer att ha fördelar i två avseenden: för Maghreb, genom att Melilla är en europeisk stad, och för Europa, genom att staden är en port till Afrika.

För att uppnå detta måste staden lyckas sätta i gång ett omfattande turistprojekt som bland annat innebär att stränderna måste omvandlas och såväl sjö- som flygförbindelserna förbättras. Dessa är nämligen de två pelare som kommer att stödja andra väsentliga delar av ett ambitiöst program för att utveckla turistnäringen.

I vilken mån anser kommissionen att Europeiska unionen kan ansluta sig till ett övergripande projekt för att utveckla turistnäringen i Melilla för att denna gemenskapsstad i Nordafrika på medellång och lång sikt skall kunna omvandlas till en klar tillgång för turismen i samtliga länder i unionen?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(25 maj 2000)

Den autonoma staden Melilla kan erhålla stöd inom strukturfondernas mål 1 under programplaneringsperioden 20002006. Kommissionen har ännu inte erhållit de förslag till operativa program som håller på att utarbetas av de spanska myndigheterna.

Mot bakgrund av detta är kommissionen naturligtvis öppen för eventuella förslag från dessa myndigheter rörande viket stöd som skulle kunna ges till att utveckla turismen i staden Melilla.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1464/00

från Jillian Evans (Verts/ALE) till kommissionen

(10 maj 2000)

Ämne: Ekonomiskt bistånd till deponin i Nantygwyddon

I mitten av 1980-talet fick kommunalfullmäktige i Rhondda, Wales ett betydande belopp från strukturfonderna för att bygga deponin i Nantygwyddon. Detta var första gången som man beviljade stöd till en deponi i Förenade kungariket.

Kan kommissionen besvara följande:

1. Hur stort var biståndet som beviljades för att bygga deponin i Nantygwyddon?

2. Ställdes det några villkor då stödet beviljades?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(26 juni 2000)

Enligt uppgifter som mottagits från de brittiska myndigheterna gavs deponin i Nantygwyddon cirka GBP 748 000 i strukturstöd.

Villkoren för detta bistånd var: uppfyllande på alla punkter av den ursprungliga bidragsansökan; informationsinsatser; följande av reglerna för offentlig upphandling; bevarande av bokföring och liknande dokument; oförändrat ägande av de tillgångar som beviljats stöd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1896/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Avskaffande av skatteprivilegier

Sedan ett flertal år tillbaka har olika ledamöter av Europaparlamentet, bland dem undertecknad, gång på gång i form av olika parlamentariska initiativ yrkat på att otidsenliga

privilegier i skattehänseende som diplomatiska företrädare fortfarande kommer i åtnjutande av på den gemensamma inre marknaden, skall avskaffas. Detta yrkande har hittills framförts i form av frågor i parlamentet av ledamöterna Astrid Lulling (1991), Outi Ojala (1998), Philippe De Coene (1999) samt Michl Ebner (1999/2000) samt ledamöterna Cushnahan, Banotti och Gillis (1996) i form av ett förslag till en resolution.

Hur kan Europeiska kommissionen rättfärdiga att den inte gjort något i detta hänseende trots dessa otvetydiga uppmaningar från Europaparlamentet?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Frederik Bolkestein

(19 juli 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans skriftliga fråga E-1996/99(1).

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 63.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0487/00

från Jens-Peter Bonde (EDD) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Kommittésystemet

Hur många sammanträden inom följande kategorier har genomförts med hel eller delvis finansiering genom kommissionen under 1998 respektive 1999:

- sammanträden med färre än 6 sakkunniga

- engångsarrangemang

- gemensamma kommittéer där tredje länder deltar

- Cost-kommittéer.

Kommissionen ombeds även att lägga fram en förteckning över samtliga mötesdeltagare till vilka man betalt ut reseersättning.

En motsvarande översikt önskas för de 385 och 366 kommittéerna för 1998 och 1999, och slutligen även för de 376 och 381 tillfälliga expertgrupperna 1998 och 1999.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(30 juni 2000)

Parlamentsledamoten har tagit upp flera frågor som rör antalet möten under 1998 och 1999 som helt eller delvis finansierades av kommissionen, inom flera kategorier.

När det gäller kommittéer och tillhörande arbetsgrupper har kommissionen redan skickat en datautskrift över alla kommittémöten 1997 som svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-2282/99(1). Kommissionen vill nu komplettera med siffrorna för 1998, dvs. de senaste uppgifter som för närvarande finns tillgängliga.

När det gäller gemensamma kommittéer där icke-medlemsstater deltar och Cost-kommittéerna på forskningsområdet undersöker kommissionen för närvarande relevanta uppgifter på de berörda politikområdena. Dessa uppgifter kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten så snart de finns tillgängliga.

Att fastställa antalet möten i vilka färre än sex experter deltog och alla separata arrangemang skulle vara både tidsödande och resurskrävande, eftersom man skulle behöva granska varje enskilt fall. Kommissionen har för närvarande inte möjlighet att göra detta på grund av andra prioriterade uppgifter.

Detsamma gäller parlamentsledamotens begäran att tillhandahålla en fullständig förteckning över mötesdeltagare som fått ersättning för reskostnader. Namnen på de deltagare vars utnämning inte är personlig måste dessutom betraktas som personuppgifter i enlighet med parlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter(2). Enligt artikel 7 a i direktivet får namn endast uppges om personen i fråga otvetydigt har lämnat sitt samtycke. Det skulle då krävas åtskilliga enskilda förfaranden för att inhämta tillstånd från de flera tusen personer som deltagit i dessa möten.

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 138.

(2) EGT L 281, 23.11.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1272/00

från Dirk Sterckx (ELDR) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Synskärpekriterierna i direktiv 91/439 om körkort

Vid genomförandet av direktiv 91/439(1) om körkort uppställer den belgiske lagstiftningen som kriterium för lastbilschaufförer att deras synskärpa skall vara minst 8/10 på det bättre ögat och 5/10 på det sämre, vid behov med hjälp av optisk korrektion (exempelvis glasögon eller kontaktlinser). Följden av denna nya synskärpenorm är att personer med så kallat vandrande öga inte längre kan bli lastbilschaufförer. Dessutom kan det hända att vissa lastbilschaufförer som i långliga tider ansetts som medicinskt lämpliga att köra fordon plötsligt inte kan få något nytt friskintyg för körkort.

Känner kommissionen till denna situation? Kunde inte direktivet ändras med hänsyn tagen till lastbilschaufförer som lider av vandrande öga? Kan det åtminstone inte göras undantag för lastbilschaufförer som fått ha kvar sitt körkort på den tiden då normerna som tillämpades inte var så stränga?

(1) EGT L 237, 24.8.1991, s. 1.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 juni 2000)

I bilaga 3 till rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort(1) fastställs minimikrav i fråga om fysisk och psykisk lämplighet att föra motordrivna fordon, bland annat krav på synskärpa. Nya vetenskapliga rön tyder på att de allmänna hälsokraven, och i synnerhet kraven på synskärpa, inte är tillräckligt stränga ur trafiksäkerhetssynpunkt.

Kommissionen är emellertid också medveten om att medlemsstaterna enligt bilaga 3 i direktivet inte får bibehålla mindre stränga hälsokrav för förare som erhållit sitt körkort innan direktivet trädde i kraft. I kommissionens förslag till direktiv fanns en bestämmelse som möjliggjorde detta, men den godkändes inte av rådet.

Under 1998 och 1999 diskuterade körkortskommittén vid flera tillfällen de praktiska och sociala konsekvenserna, särskilt för buss- och lastbilschaufförer. Kommissionen överväger nu att ändra rådets direktiv 91/439/EEG och kan eventuellt komma att lägga fram ett förslag som återigen gör det möjligt att bibehålla mindre stränga hälsokrav på nationell nivå för yrkesförare som fick sitt körkort innan direktivet träder i kraft, dock med beaktande av trafiksäkerhetskraven.

(1) EGT L 237, 24.8.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1474/00

från Alejandro Agag Longo (PPE-DE) till kommissionen

(11 maj 2000)

Ämne: Förnybar energi

Förnybara energikällor är något mycket viktigt för att EU skall uppfylla åtagandena i Kyoto-protokollet från slutet av 1997 för att bekämpa klimatförändringarna. Med kraftigt stöd från rådet och Europaparlamentet har de skrivits in i kommissionens vitbok om förnybar energi från 1998 som en av de främsta prioriteringarna för gemenskapens energi- och miljöpolitik.

Nu håller kommissionen på att slutföra ett förslag till direktiv för att främja förnybar energi inom ramen för den inre elmarknaden. Förslaget bör finnas tillgängligt inom de närmsta veckorna.

Anser inte kommissionen att de nuvarande riktlinjerna för statsstöd till miljöområdet kan döma ut, förbigå eller till och med underminera alla de insatser som nu utförs för att inrätta en enhetlig gemensam ram för främjandet av förnybara energikällor i samband med den inre elmarknaden? Tycker inte kommissionen att man bör ta hänsyn till att den nya tidens elektricitet från förnybara energikällor idag måste få vara mycket dyrare än vanlig elektricitet, och att det därför krävs aktivt stöd och bidrag för att el från förnybara energikällor skall kunna konkurrera?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 juni 2000)

Kommissionen antog den 10 maj 2000 ett förslag till direktiv om främjande av el från förnybara energikällor på den inre marknaden för el(1). Förslagets strategiska syfte är att på medellång sikt främja en kraftigt ökad användning av el från förnybara energikällor, och att göra det lättare att få in sådan el på den inre elmarknaden.

I förslaget beaktas också (i den artonde beaktandemeningen) att det kommer att behövas stöd till elen från förnybara energikällor om gemenskapsmålen för dess utbredning skall kunna uppfyllas, särskilt så länge elpriserna på den inre marknaden inte helt avspeglar energikällornas miljörelaterade kostnader eller fördelar.

Nationella stödåtgärder för el från förnybara källor omfattas också av EG-fördraget och artiklarna 87 och 88 om statligt stöd. En revidering av gemenskapsramen för statligt stöd till skydd för miljön står alltså inte i motsats till utan är ett komplement till antagandet av förslaget till direktiv, eftersom medlemsstaterna och företagen måste känna till vilka kriterier kommissionen tillämpar när den fattar beslut om ett statligt stöd är förenligt med den inre marknaden. Kriterierna måste givetvis stå i samklang med förslaget till direktiv av den 10 maj 2000. Tillämpningen av kriterierna får alltså inte leda till att förslaget blir meningslöst.

(1) KOM(2000) 279 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1164/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(12 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. I kapitel 5 behandlas lagstiftningen beträffande livsmedelssäkerhet.

Kommissionen vill samla information om livsmedelsintag, kost och näringsstatus (punkt 107). Man vill även arbeta med att främja näringsforskning och en effektiv och riktig konsumentinformation. Dessa verksamheter förekommer redan på nationell nivå.

1. Vilket är enligt kommissionen mervärdet med dylik verksamhet på EU-nivå?

2. Medför inte detta tillvägagångssätt en risk för överlappning och dubbelarbete? Om det är så, skulle inte kommissionen då kunna tänka sig att begränsa sig till att spela en centralt samordnande roll? Om inte, vilka garantier har då kommissionen för att det inte skall uppstå överlappning och dubbelarbete?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1163/00 och E-1164/00 ingivet av David Byrne för kommissionen

(23 juni 2000)

Kommissionen kommer att använda resultaten från två pågående projekt som finansieras av åtgärdsprogrammet för hälsofrämjande för att utarbeta en enhetlig kost- och näringspolitik. Dessa projekt samlar ett stort antal experter från medlemsstaterna, insatta i respektive nationell politik, samt representanter för Världshälsoorganisationen (WHO) och FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO). Det första projektet syftar till att fastställa europeiska rekommendationer om näringsämnen och det andra skall tjäna som underlag inför det franska ordförandeskapet då Frankrike vill främja frågor om hälsa och näringsämnen.

Vad gäller hälsoövervakning har de flesta medlemsstater inrättat ett övervakningssystem men det omfattar sällan övervakning av näringssituationen. Undersökningar om livsmedelskonsumtion görs visserligen, men de representerar bara det första steget i undersökningen av näringssituationen. De få fakta som finns tillgängliga om näringsämnen i medlemsstaterna håller inte samma kvalitetsnivå och det är svårt att göra några givande jämförelser.

Av den anledningen har rådet och parlamentet flera gånger bjudit in kommissionen för att tillsammans förbättra insamling, analys och spridning av uppgifter som handlar om hälsa samt för att höja uppgifternas kvalitet och göra dem mer jämförbara.

Kommissionen vill försäkra parlamentsledamoten att när det gäller eventuella överlappningar av kommissionens och medlemsstaternas åtgärder så har kommissionen inte för avsikt att ersätta medlemsstaterna. Allt arbete som pågår om övervakning av frågor om hälsa och näringsämnen görs i samarbete med medlemsstaterna, och kommissionen har en roll som initiativtagare och samordnare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0933/00

från Helmuth Markov (GUE/NGL) till kommissionen

(29 mars 2000)

Ämne: Kommissionens utredningsförfarande beträffande den tyska delstaten Thüringen

1. Vilka rättsliga utredningar har kommissionen genomfört eller håller på att genomföra gentemot delstaten Thüringen beträffande stöd från EU-program och direktiv, och hur länge har dessa utredningar pågått?

2. Vilka är resultaten av de konkurrensrättsliga utredningar som redan genomförts? Hur stora belopp handlar det om i dessa utredningar och vilka särskilda områden kan de delas in i?

3. Har delstatsregeringen involverats i utredningen, informerats om resultaten eller har konkreta krav ställts på förändringar och i så fall i vilka konkreta frågor? Om så är fallet, när och vilka?

4. Vilka är de eventuella konsekvenserna för delstaten Thüringen och hur bedömer kommissionen dessa konsekvenser?

5. Vilka utredningsförfaranden har ännu inte avslutats, när beräknas de vara avslutade och vad handlar de om?

6. Krävs en ändring av det förfarande som tillämpas i delstaten Thüringen vid genomförandet av EU-program och riktlinjer? Om så är fallet, vilka och på vilka områden?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Prodi

(5 maj 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0204/00

från Freddy Blak (PSE) till kommissionen

(4 februari 2000)

Ämne: Resor med ledarhund för blinda

Det är ett problem för blinda att resa med sina ledarhundar, eftersom alla europeiska länder har olika bestämmelser om de veterinärkontroller och vaccinationer som erfordras.

Bestämmelserna varierar allmänt taget i hög grad mellan de europeiska länderna. Storbritannien kräver att man på förhand ansöker om tillstånd för att föra in djur i landet, medan man i Sverige kräver att hunden skall kunna identifieras antingen med hjälp av tatueringar eller mikrochips. Spanien tillåter inte rabiesvaccinationer som är äldre än 12 månader.

Blinda kan inte utan vidare åka iväg någonstans, eftersom allt skall förberedas i detalj. Vad innebär detta för den fria rörligheten för blinda?

Har kommissionen en överblick över de olika befintliga bestämmelserna om att ta in ledarhundar till europeiska länder?

Har kommissionen övervägt att harmonisera dessa bestämmelser så även blinda kan dra nytta av principen om fri rörlighet mellan de europeiska länderna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(10 mars 2000)

Kommissionen är medveten om de svårigheter som uppkommer på grund av olika nationella regler för resor mellan medlemsstaterna med sällskapsdjur i allmänhet och ledarhundar i synnerhet. Kommissionens tidigare försök att harmonisera de veterinära krav som ställs för dessa resor har tyvärr inte gett resultat.

Efter att ha rådfrågat en grupp fristående vetenskapsmän har den brittiska regeringen nyligen avskaffat karantänen och infört ett alternativt system, som är mindre problematiskt och på vissa villkor gör det enkelt för ägaren att tillsammans med sina sällskapsdjur resa mellan medlemsstaterna.

De första som kunde dra fördel av de nya reglerna var synskadade i sällskap av ledarhund. Det första djuret som fördes in på brittiskt territorium utan karantän, i väntan på att den nya bestämmelsen skulle införas, tillhörde för övrigt kategorin ledarhundar.

Mot bakgrund av dessa nya regler kommer kommissionen inom kort att lägga fram ett förslag till förordning som syftar till en harmonisering av de veterinära krav som ställs för resor med sällskapsdjur. Framför allt kommer förordningen att lösa de problem som synskadade fortfarande ställs inför, när de reser i gemenskapen tillsammans med sin ledarhund.