SKRIFTLIG FRÅGA P-2497/99

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Regionerna i gemenskapens yttersta randområden och ändring av den gemensamma organisationen av bananmarknaden inför Seattle-rundan

Vid Seattle-rundan nästa år kommer man uppenbarligen att diskutera handelsfrågor av stort intresse för jordbruket. Samtidigt råder en situation med stor social oro i de regioner inom gemenskapen som producerar bananer, och som samtliga enligt Amsterdamfördraget räknas som gemenskapens yttersta randområden. Europeiska kommissionen har meddelat att den gemensamma organisationen av marknaden (GMO) för bananer kommer att förändras på grund av hypotetiska konflikter med de internationella handelsbestämmelserna. Vilka skäl ligger bakom kommissionens förslag om att den gemensamma organisationen av bananmarknaden skall ändras? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta då man skall fastställa tillämpningsvillkoren för gemenskapsbestämmelserna inom den gemensamma jordbrukspolitiken, i enlighet med artikel 299.2 i EG-fördraget, för de bananproducerande yttersta randområdena, som är särskilt sårbara genom sin utsatta miljö och sitt beroende av energi utifrån?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 januari 2000)

I april 1999 fastställde en panel för förlikning av tvister att vissa delar av gemenskapens ordning för bananer inte är fullt förenliga med bestämmelserna för Världshandelsorganisationen (WTO).

Efter omfattande samråd med alla berörda parter antog kommissionen den 10 november 1999 ett förslag(1) till ändring av rådets förordning (EEG) nr 404/93 av den 13 februari 1993 om den gemensamma organisationen av marknaden för bananer(2). Förslagets syfte är att inrätta ett system som följer WTO:s regler, respekterar åtagandena gentemot länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS) inom ramen för Lomé-konventionen samt tar hänsyn till gemenskapens producenters och konsumenters intressen.

När det gäller situationen för gemenskapens bananodlare, bör det påpekas att WTO:s panel inte har ifrågasatt gemenskapens system för kompensationsstöd enligt kommissionens förordning (EEG) nr 1858/93 av den 9 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 404/93 vad avser systemet med ersättning för inkomstbortfall i samband med saluförande av bananer(3).

Kommissionen gör bedömningen att inkomsten för gemenskapens bananproducenter garanteras genom det gällande systemet med kompensationsstöd där det belopp som fastställs per regleringsår motsvarar skillnaden mellan den fasta referensinkomsten som höjdes med 5 % 1998 och upp till 8 % från och med 1999 och de genomsnittspriser som erhållits under året för saluföring av bananer. Systemet säkerställer sålunda avsättningen av gemenskapsproduktionen på marknaden genom en fullständig kompensation oavsett hur priserna utvecklar sig på gemenskapsmarknaden. Systemets effektivitet bekräftades under år 1999 då priset på bananer sjönk kraftigt på världsmarknaden. Systemet med kompensationsstöd gjorde det möjligt att avsätta hela gemenskapsproduktionen, och bevara producenternas inkomster.

(1) KOM(1999) 582 slutlig.

(2) EGT L 47, 25.2.1993.

(3) EGT L 170, 13.7.1993.