ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0620/03

från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen

(3 mars 2003)

Ämne: Etableringsfrihet och erhållande av tillstånd att genomföra provning av motorfordon i Tyskland

I artikel 43 i EG-fördraget förbjuds inskränkningar för medborgare i en medlemsstat att fritt etablera sig på en annan medlemsstats territorium, såvida inskränkningen inte berättigas av skäl relaterade till ett allmänt intresse. EG-domstolen har tolkat dessa inskränkningar så att de även omfattar åtgärder eller normer som utan åtskillnad tillämpas på landets egna medborgare och andra medborgare, men som i praktiken hindrar eller gör det mindre lockande för en medborgare i en annan medlemsstat att etablera sig i en medlemsstat som inte är dennes ursprungsland.

I bilaga VIII b i den tyska förordningen om trafiktillstånd (Strassenverkehrs-Zulassungs-Ordnung) av den 28 september 1988 fastställs de krav som organ som vill utföra provningar av fordon måste uppfylla för att erhålla tillstånd i respektive delstat. Enligt denna bestämmelse måste man för att erhålla tillstånd från respektive myndighet lägga fram ett antal handlingar och visa att man uppfyller vissa villkor, bl.a. måste den organisation som ansöker om tillståndet bestå och upprätthållas av minst 60 oberoende experter, av vilka ett visst antal måste ha sitt kontor på det territorium för vilket tillståndet ansöks.

Anser inte kommissionen att kravet på att man innan tillståndet beviljats måste uppfylla dessa faktiska villkor försvårar etableringsfriheten, eftersom det på förhand innebär ett antal investeringar och risktagande för företagens sida, vilket i praktiken gör det mindre lockande för en medborgare i en annan medlemsstat att etablera sig i Tyskland för att genomföra provningar av fordon?

Anser inte kommissionen att de villkor som ställs i den tyska lagstiftningen på ett oproportionerligt sätt inskränker etableringsfriheten även om dessa inskränkningar skulle kunna berättigas av ett allmänt intresse?

Anser inte kommissionen att nämna tyska rättsakt är oförenlig med de allmänna och grundläggande principerna i rådets direktiv 96/96/EG(1) av den 20 december 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet?

(1) EGT L 46, 17.2.1997, s. 1.

Svar från Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 april 2003)

Kommission har fått kännedom om de omständigheter som parlamentsledamoten tar upp.

Kommissionen har för närvarande otillräcklig kännedom om den berörda lagstiftningen och kommer att inleda en undersökning i frågan.

Kommissionen kommer att hålla parlamentsledamoten underrättad om den fortsatta utvecklingen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0873/03

från Joan Vallvé (ELDR) till kommissionen

(20 mars 2003)

Ämne: Beteckningen yoghurt

I juni 2002 ändrade den spanska regeringen kvalitetsnormen för yoghurt som är avsedd för den inhemska marknaden, vilket gör det möjligt att använda beteckningen yoghurt för pastöriserade mjölkprodukter i efterrättsform. Med stöd av denna ändring har ett känt spanskt mejeriföretag lanserat en yoghurt som pastöriserats efter fermentering. Tack vare denna nya nationella reglering kan den nya produkten helt lagligt få beteckningen yoghurt även om den inte har de grundläggande egenskaper som konsumenten förknippar med traditionell yoghurt, dvs. att vara en färsk produkt och att innehålla levande mikroorganismer som främjar hälsan genom att berika tarmfloran.

Färsk yoghurt, som har funnits i mer än 4 000 år, har alltid tillskrivits hälsofördelar som styrkts genom många vetenskapliga studier. Färsk yoghurt utmärker sig genom att den innehåller ett stort antal levande och aktiva bakterier (de klassiska bakterierna är Lactobacillus bulgaricus och Streptococcus termophilus) som vid intag har en gynnsam inverkan på hälsan. För att dessa bakterier skall hållas levande måste yoghurten förvaras i kylskåp.

Yoghurt som pastöriserats efter fermentering framställs som traditionell yoghurt men pastöriseras i efterhand. Genom värmen elimineras de levande mjölkämnena för att produkten skall få en längre hållbarhetstid. Yoghurttillverkare har förklarat att yoghurten efter pastörisering och utrotning av de levande mjölkbakterierna inte längre har samma gynnsamma hälsoeffekter för organismen som färsk yoghurt. Denna process gör dock att produkten får en lång hållbarhetstid och att distributionen inte kräver någon kylkedja.

Denne frågeställare känner väl till att gemenskapens bestämmelser syftar till att stärka klar och tydlig information till konsumenterna om konsumentprodukter där man förutom kvalitets- och säkerhetsaspekter preciserar livsmedlens egenskaper. Mot bakgrund av denna princip, anser inte kommissionen att beteckningen yoghurt som pastöriserats efter fermentering är oklar och innebär vilseledande reklam som missleder konsumenterna, vilka förknippar yoghurt med produkter som innehåller levande organismer? Vad avser kommissionen att göra för att lösa detta problem och skydda konsumenterna mot sådan förväxling?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till sitt svar på den skriftliga frågan P-0027/03 från Charles Pasqua(1).

(1) EGT C 192 E, 14.8.2003, s. 147.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0984/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne: Kommunen Perugias utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Perugia, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Perugia lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

2. Har kommunen Perugia beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03,E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03,E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 och E-0990/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(25 april 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0212/03

från Christine De Veyrac (PPE-DE)och Hugues Martin (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2003)

Ämne: Prestigekatastrofen och en gemensam räddningstjänst

Har de medlemsstater som drabbats av oljekatastrofen efter Prestige-olyckan använt sig av en gemensam samordningsmekanism för de räddningstjänstinsatser som gjorts?

Kan kommissionen ange de insatser som hittills gjorts, vilka tidsfrister som behövs för insatserna, samt vilka medlemsstater som bidragit med insatser?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(19 mars 2003)

De medlemsstater som drabbades av oljeutsläpp efter Prestige-olyckan begärde assistans via EU:s insatscenter för räddningstjänsten(1), som aktiverades samma dag som olyckan inträffade (13 november 2002).

På begäran av spanska, portugisiska och franska myndigheter begärde EU:s insatscenter assistans (i åtta olika fall) i form av specialfartyg, flygplan, utrustning och experter för att vidta åtgärder mot föroreningarna. Den första begäran om assistans framfördes den 14 november 2002, den senaste den 9 januari 2003. Efter olyckshändelsen har en imponerande mängd resurser däribland 15 oljebekämpningsfartyg, mer än 20 kilometer länsor och ett antal särskilda övervakningsflygplan ställts till behöriga nationella myndigheters förfogande.

Kommissionens insatscenter, som samordnade sitt arbete med de spanska myndigheterna, införskaffade också satellitbilder av området inom ramen för Charter on Space and Major Disasters.

I samverkan med de spanska myndigheterna organiserade kommissionen omgående ett besök av observatörer från de flesta medlemsstater. Observatörerna besökte Galicien den 2427 november 2002. Tack vare detta besök kunde 24 experter, som utsetts av medlemsstaternas regeringar, få specifika erfarenheter av hanteringen av denna typ av allvarliga olyckshändelser.

Möjligheten att skicka ut en arbetsgrupp, bestående av experter som medlemsstaterna ställer till förfogande, erbjöds de spanska myndigheterna.

Dessutom har kommissionen föreslagit att europeiska experter skall delta i den vetenskapliga kommitté som inrättats av spanska myndigheter för att ta ställning till frågor som rör förlisningen av Prestige.

En miljökonsekvensbeskrivning kommer troligen att genomföras, efter godkännande av de spanska myndigheterna. Kommissionen kommer att bidra med upp till 300 000 till en sådan undersökning.

Den 5 mars antog kommissionen en rapport(2) om tidigare, nuvarande och framtida åtgärder på unionsnivå för att ta itu med konsekvenserna av Prestige-katastrofen och för att förebygga liknande olyckshändelser i framtiden. Denna rapport kommer att lämnas till Europeiska rådet inför dess möte den 21 mars.

(1) 2001/792/EG, Euratom: Rådets beslut av den 23 oktober 2001 om inrättande av en gemenskapsmekanism för att underlätta ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom räddningstjänsten, EGT L 297, 15.11.2001.

(2) KOM(2003) 105 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0376/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(13 februari 2003)

Ämne: Nedläggning av Clarks i Portugal. Gemenskapsfonder

Att det multinationella företaget C & J Clark, meddelade att man skulle lägga ner en skofabrik i Castelo de Paiva i norra delen av landet har varit en mycket uppmärksammad nyhet i Portugal. Den oväntade nedläggningen kommer att betyda att nära 600 arbetstagare sägs upp och denna arbetslöshet kommer att få oerhört negativa sociala effekter för de familjer och arbetstagare som bor och arbetar i denna kommun, som för övrigt är en mål 1-region.

Företaget fick som etableringsstöd av fabriken (1988) och dess verksamhet i Castelo de Paiva bidrag från betydelsefulla nationella fonder och gemenskapsfonder, och det var förutsatt att man skulle fortsätta verksamheten till åtminstone 2007.

Det har också ofta sagts att C & J Clark skulle komma att utnyttja och profitera på denna ekonomiska möjlighet, och man skall ha redan flera gånger ha tagit emot gemenskapsmedel i samband med verksamheten i olika fabriker i Europeiska unionens olika länder, och där fabrikerna därefter har lagts ned, med negativa sociala och ekonomiska följder för de länder och regioner man verkade.

Det sägs också att beviljandet av dessa stöd, direkt eller indirekt finansierade av gemenskapen, har getts oberoende av att det multinationella företaget har använt sig av underentreprenörer med stora volymer. Det sägs framför allt att Clarkskoncernen årligen säljer 40 miljoner par skor (med en omsättning på 1 500 miljoner euro om året), men sju av de 40 miljonerna par skor har Clarkskoncernen lagt ut på underentreprenörer.

Därför frågar jag kommissionen: Känner kommissionen till bruket av underentreprenörer (utläggning av skoproduktion på andra företag) från Clarks eller C & J Clarks sida, trots de finansiella stöd man har fått samtidigt? Om detta bruk av underentreprenörer i dag vore juridiskt tillåtet teoretiskt sett, anser inte kommissionen att det borde förbjudas, eftersom det handlar om ekonomiska stimulansåtgärder eller stöd, direkt eller indirekt finansierade av gemenskapen?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(1 april 2003)

Kommissionen känner inte till att koncernen Clarks eller C. & J. Clark som parlamentsledamoten hänvisar till i frågan skulle ha använt sig av underleverantörer.

Det ligger i medlemsstatens intresse att se till att de avtal som den ingår med företagen i enlighet med gällande nationell lagstiftning och EU-lagstiftning hålls.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0347/03

från Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2003)

Ämne: Attikavägen

Attikavägen är ett omfattande projekt som kommer att avhjälpa en del av trafikproblemen i Athen, men framför allt öka tillgängligheten till Athens internationella flygplats Eleftherios Venizelos. EU är medfinansiär i detta vägbygge.

När undertecknades och godkändes detta avtal?

Hur stor var den ursprungliga budgeten för detta projekt? Hur såg finansieringsplanen ut? Hur stort var deltagandet från de parter som medverkar till finansieringen av projektet? Hur mycket pengar har var och en av dem hittills anslagit? Hur mycket är det meningen att de skall anslå innan projektet är slutfört?

Med hur mycket har den ursprungliga budgeten hittills överskridits, både totalt och per sektor? Vad beror dessa överskridanden på, och vem ersätter dem?

Har den grekiska staten och konsortiet för Attikavägen undertecknat några kompletterande avtal, och i så fall för vilka delar av bygget, till vilken budget och enligt vilka förfaranden?

Är det lagligt att införa vägtullar på en del av vägen innan hela projektet har färdigställts?

Varför har det ännu inte stiftats någon grekisk lag som fastställer en rättslig ram för projekt som medfinansieras av EU?

Vem tillvaratar det europeiska allmänna intresset? Finns det några funktioner på EU-nivå som gör detta? Om så är fallet, vad anser de? Tillvaratas den europeiska skattebetalarens allmänna intresse i fallet Attikavägen?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(4 mars 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på den skriftliga frågan P-0239 från Konstantinos Hatzidakis(1).

Som komplettering till detta svar kan kommissionen ge följande preciseringar, på grundval av de uppgifter som lämnats av de nationella behöriga myndigheterna. Distributionsavtalet för Attikaleden, som trädde i kraft den 6 mars 2000 för en period på tjugotre år, ger möjlighet för kontraktsinnehavaren att ta ut vägtull på motorvägsavsnitt, så snart dessa är färdigbyggda och öppna för allmänheten. Kontraktsinnehavaren behöver inte nödvändigtvis invänta att samtliga arbeten i kontraktet skall ha avslutats. De grekiska myndigheterna har för övrigt angivit till kommissionen att man förväntar sig att detta arbete skall vara helt avslutat i slutet av år 2003, i enlighet med tidsfristerna i kontraktet.

Genomförandet av projekt som medfinansieras av strukturfonderna hör huvudsakligen till medlemsstaternas behörighet och ansvar. I Grekland utgörs den rättsliga grunden på detta område av lag 2860/2000 om förvaltning, uppföljning och kontroll av gemenskapsstödramen för 20002006, som antogs i november 2000.

De sociala och ekonomiska fördelar som förväntas genom byggandet av Attikaleden har utvärderats positivt, både av de nationella myndigheterna och av Europeiska investeringsbanken, som agerar för projektet i fråga i egenskap av rådgivare åt kommissionen.

(1) EGT C 161 E, 10.7.2003, s. 200.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0605/03

från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till kommissionen

(3 mars 2003)

Ämne: Inrättande av en byrå för främjande av språklig mångfald

Vid ett extra sammanträde i Charleroi i början av februari 2003 antog Europeiska byrån för mindre talade språk en resolution i vilken man särskilt uppmanar Europeiska unionen att inrätta en byrå med uppgift att främja språklig mångfald och språkinlärning (Europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet i Wien skulle kunna utgöra modell för denna byrå).

Europeiska unionen kännetecknas av en särskild språkrikedom och inom ett drygt år kommer 10 nya länder att bli medlemmar av unionen. Över 40 miljoner EU-medborgare talar för närvarande dagligen ett minoritetsspråk, men trots detta saknas en verklig politik för skydd och främjande av minoritetsspråk inom unionen (avsaknad av rättslig grund m.m.). Kan kommissionen mot denna bakgrund säga vad den anser om förslaget från Europeiska byrån för mindre talade språk? Anser inte kommissionen att man borde inrätta en byrå med ovannämnda uppgift i EU i syfte att tillämpa en genuin politik för främjande av språklig mångfald och språkinlärning i en utvidgad union? Har kommissionen för avsikt att ta upp denna fråga i samband med nästa åtgärdsplan för språklig mångfald och språkinlärning eller som ett komplement till denna? Har kommissionen för avsikt att förelägga rådet ett förslag i detta ärende?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(31 mars 2003)

Kommissionen känner till den resolution som nyligen antogs av Europeiska byrån för mindre utbredda språk, en byrå som får större delen av sina medel från gemenskapen.

I dokumentet läggs ett stort antal synpunkter fram och några förslag, bland andra inrättandet av en byrå för att främja språklig mångfald och språkinlärning är ett.

I kommissionens samrådsdokument Främja språkinlärning och språklig mångfald(1) föreslås att man ska anta en helhetssyn där regionala språk och minoritetsspråk ingår. En av de frågor som tagits upp i diskussionsdokumentet är de sätt på vilka unionen skulle kunna stödja medlemsstaterna när det gäller att främja den språkliga mångfalden.

Dokumentet utgjorde underlag för ett omfattande offentligt samråd som avslutades den 28 februari 2003. Kommissionen håller för närvarande på att analysera resultaten av det. En samrådskonferens planeras även till april 2003.

Kommissionens handlingsplan för att främja språkinlärning och språklig mångfald kommer att grundas på åtgärder som finansieras med tillgängliga medel i befintliga EU-program och verksamhet. Den kommer att antas i mitten av 2003.

När kommissionen utarbetar den kommer den att beakta alla förslag som lagts fram av organisationer eller personer som svar på samrådet och noggrant analysera det förslag som lagts fram av Europeiska byrån för mindre utbredda språk. För närvarande kan kommissionen dock inte kommentera något av de särskilda förslag som den fått innan samrådet och analysprocessen är avslutade.

(1) SEK(2002) 1234.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0615/03

från Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(25 februari 2003)

Ämne: Föreslagen översyn av den gemensamma organisationen av marknaden

Med anledning av den föreslagna översynen av den gemensamma organisationen av marknaden inom ramen för den mellanliggande översynen av den gemensamma jordbrukspolitiken vill jag fråga kommissionen:

Har man i vissa fall använt sig av externa konsulttjänster? Om så är fallet:

- Vilka konsulter rör det sig om?

- Hur mycket har man betalat för dessa externa tjänster?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 mars 2003)

Kommissionen har inte använt sig av externa konsulttjänster i arbetet med att förbereda och utarbeta den föreslagna reformen av den gemensamma organisationen av marknaderna vilket utgör en del av den pågående översynen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

När det gäller konsekvensanalyserna av de aktuella förslagen anlitade kommissionen däremot följande externa konsulter för att få en oberoende extern bedömning av förslagen som ett komplement till kommissionens egna interna analyser:

a) EuroCARE (European Centre for Agricultural, Regional and Environmental Policy Research) GmbH, Bonn, Tyskland;

b) Centre for World Food Studies (Sow-vu), Amsterdam, Nederländerna;

c) Food and Agricultural Policy Research Institute (FAPRI), University of Missouri Columbia, USA.

De sammanlagda avgifter som betalats för tjänster i samband med dessa externa oberoende konsekvensbedömningar uppgick till 40 000 euro.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0929/03

från Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) till kommissionen

(24 mars 2003)

Ämne: Legionärssjukan

Det finns ett direkt samband mellan bristfällig underhållning av vattenuppvärmnings- och luftkonditioneringsanläggningar i offentliga byggnader och de mycket allvarliga fallen av lunginflammation som förorsakats av legionellabakterier.

1. Anser kommissionen att den nationella lagstiftningen rörande konstruktion och underhållning av offentliga byggnader skyddar medborgarna mot legionärssjukan? Vilka länder har en lagstiftning som skyddar medborgarna?

2. Håller kommissionen på att förbereda rättsliga initiativ på EU-nivå i syfte att införa gemensamma folkhälsofrämjande bestämmelser för underhållning av offentliga byggnader?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av David Byrne

(25 april 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0211/03

från Christine De Veyrac (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2003)

Ämne: Galileoprogrammet

Gemenskapsprogrammet för satellitnavigering kommer att erbjuda olika typer av tjänster: öppna tjänster (Open Service OS), Safety-of-Life-tjänster (SoL), kommersiella tjänster (Commercial Service CS), offentliga reglerade tjänster (Public Regulated Service PRS) och lokaliserings- och räddningstjänster (Search and Rescue Service SAR). Tänker kommissionen inrätta olika kontor för att utföra dessa tjänster? Det talas om att inrätta ett kontor för multimodal navigering vilka andra kontor har man tänkt inrätta?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(14 februari 2003)

Fram till 2005 kommer ansvaret för utvecklingsprogrammet att ligga på det gemensamma företag som bildats genom rådets förordning (EG) nr 876/2002 av den 21 maj 2002 (om bildande av det gemensamma företaget Galileo)(1). Detta företag kommer inte enbart att se till att denna inledande fas lyckas rent tekniskt, utan det kommer också att ha hand om beviljandet av koncessioner för infrastrukturen (under anläggnings- och installationsfasen samt under underhålls- och driftfaserna).

Galileo kommer sedan att drivas av det konsortium som får koncessionskontraktet. Koncessionsinnehavaren som sannolikt blir ett konsortium av företag från olika specialområden kommer att vara ett kommersiellt företag. Koncessionen kommer att tilldelas genom ett förfarande som inleds 2003 och avslutas sommaren 2004.

Galileoprojektets tjänster kommer således att tillhandahållas av koncessionsinnehavaren själv och inte av olika förmedlande företag eller organ.

Det återstår emellertid att inrätta det koncessionsbeviljande organ som skall ansvara för att villkoren i koncessionskontraktet följs. Den finns olika tänkbara alternativ för vilken form organet skall ha. Inget beslut har ännu fattats om detta. Kommissionen kommer att lägga fram ett förslag i frågan till parlamentet och rådet under 2004.

(1) EGT L 138, 28.5.2002.