SKRIFTLIG FRÅGA E-1238/00

från Karin Scheele (PSE) till kommissionen

(14 april 2000)

Ämne: Rättslig klassificering av tatueringsfärger

Sedan ett antal år tillbaka är det allt fler européer som låter tatuera sig. Vid tatuering används bland annat azofärg. I kommissionens förslag till den nittonde ändringen av rådets direktiv 76/769/EEG(1) om begränsningar för försäljning och användning av vissa farliga ämnen och preparat (azofärger) som gäller för textilier och lädervaror, yttrade sig det vetenskapliga undersökningsutskottet för giftiga och ekotoxiska ämnen och miljön oroligt om att azofärger, då de bryts ner, utsöndrar aminosyror som anses vara cancerframkallande. Med tanke på denna hälsorisk måste det också finnas en rättslig grund för användningen av azofärger som används vid tatuering.

1. Har man undersökt de hälsorisker som tatueringsfärger medför eller planerar man att göra en sådan undersökning?

2. Kan kommissionen ange vilken rättslig grund som omfattar användningen av tatueringsfärger?

3. Om inte, vidtar kommissionen några åtgärder för att i framtiden fastställa en rättslig klassificering för tatueringsfärger? Kommer azofärger i så fall att tas upp?

(1) EGT L 262, 27.9.1976, s. 201.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 juni 2000)

1. Kommissionen känner inte till några toxikologiska eller epidemiologiska studier där man särskilt undersökt hälsoriskerna med att använda vissa tatueringsfärger. Negativa effekter av tatueringar är välkända. Det finns klara bevis för effekterna av själva tatueringsproceduren (t.ex. överföring av infektionssjukdomar från icke-steril utrustning, ärrbildning) och mindre övertygande bevis om negativa effekter av tatueringsfärger.

När kommissionen har övervägt möjliga lagstiftningsförslag om säkerhet vid användning av tatueringsfärger har man begärt yttrande av den vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter och icke-livsmedelsprodukter. I sitt yttrande av den 17 februari 2000 konstaterade kommittén att det finns ett stort antal färger som används för tatuering vars kemiska struktur, identitet och toxikologiska profil är ofullständig eller okänd, vilket omöjliggör en ordentlig hälsoriskbedömning. I sitt yttrande rekommenderade kommittén att en systematisk ansträngning skall göras för att samla in kemisk och toxikologisk information om tatueringsfärger så att en ordentlig hälsoriskbedömning kan göras. Kommissionens föresats är att skydda folkhälsan bättre och man håller därför på att undersöka möjligheterna att genomföra denna uppgift.

När det gäller azofärgerna som parlamentsledamoten särskilt nämner delar kommissionen också uppfattningen att teoretiskt sett bryts azofärger ner på liknande sätt i tatueringar som de gör i lädervaror, vilket ger upphov till cancerframkallande aminer. Det finns dock inga vetenskapliga bevis som bekräftar detta. Kommissionen kommer att prioritera denna aspekt när man undersöker tatueringsfärger.

2. och 3. Tatueringsfärger används av kosmetiska skäl även om användningen av dem (injicering) inte omfattas av rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter(1) där man säger att produkter som innehåller ämnen eller beredningar som är avsedda att sväljas, inhaleras, injiceras eller användas som implantat på människan inte motsvarar definitionen i detta direktiv. Tatueringsfärger kan dock betraktas som allmänna konsumentprodukter och omfattas då av rådets direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992 om allmän produktsäkerhet(2) och rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar).

(1) EGT L 262, 27.9.1976.

(2) EGT L 228, 11.8.1992.