SKRIFTLIG FRÅGA E-1838/98

från María Sornosa Martínez (GUE/NGL) till kommissionen

(12 juni 1998)

Ämne: Situationen för de mänskliga rättigheterna i Colombia

Genomförandet av allmänna val i Colombia skapar förväntningar om en normalisering av den extremt allvarliga situation som råder i detta land med avseende på de mänskliga rättigheterna. Det är emellertid svårt att se optimistiskt på möjligheten till en snabb förändring när morden på personer som försvarar dessa rättigheter sker oavbrutet och utan några som helst rättsliga följder.

I sitt uttalande inför parlamentets plenum den 14 maj 1998 i Strasbourg uttryckte kommissionens vice ordförande, Manuel Marín, solidaritet med offren och de personer som försvarar de mänskliga rättigheterna i Colombia. Han förespråkade också att det skulle vidtas ytterligare åtgärder utöver de som Europeiska unionen redan vidtagit. Det faktum att kontoret för mänskliga rättigheter i Bogotá kommer att fortsätta sin verksamhet i ytterligare ett år är redan det ett positivt tecken. Dessutom förespråkade Marín att det rättsliga samarbetet med Colombia skulle utökas.

1. Kan kommissionen upprätta avtal för rättsligt samarbete med Colombia?

2. Hur kommer kommissionens att ställa sig till det regionala rättsväsendets agerande ("domare utan ansikte", anonyma vittnen, etc.)?

3. Vilka åtgärder kan kommissionen vidta för att få regelbunden information om uppföljningen av verksamheten på kontoret för mänskliga rättigheter i Bogotá?

4. Kan kommissionen ordna så att FN:s särskilda sändebud, Robinson, kan inställa sig inför Europaparlamentet - i första hand inför delegationen för förbindelserna med länderna i Sydamerika?

5. Avser kommissionen att omarbeta sin politik gentemot Colombia genom att öka stödet till icke-statliga organisationer som försvarar de mänskliga rättigheterna i detta land?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(10 juli 1998)

1. Som parlamentsledamoten påpekat följer kommissionen uppmärksamt och med oro utvecklingen av situationen för de mänskliga rättigheterna i Colombia. Den är på det hela taget fortfarande otillfredsställande. Kommissionen har redan delgivit de colombianska myndigheterna sin oro över den allvarliga situation som råder i landet i fråga om mänskliga rättigheter och humanitär rätt samt uppmanat dem att med större kraft verka för en förbättring av situationen, bland annat genom samarbete med de internationella organisationerna.

2. Det rättsliga samarbete som parlamentsledamoten hänvisar till lyder under medlemsstaternas ansvarsområden.

3. Företeelser som "domare utan ansikte" och andra uttryck av det colombianska "regionala rättsväsendet" är exempel på hur rättsstatens principer i landet försvagats över lag och på hur bristfälligt rättsväsendet fungerar. Dessa företeelseer kommer inte att försvinna om inte rättsväsendet reformeras i grunden. För detta ändamål undersöker kommissionen möjligheterna att bistå de colombianska rättsvårdande institutionerna med stöd för att åstadkomma förbättringar när det gäller rättsväsendets funktion på det straffrättsliga området. Detta är en fråga som Colombia ger mycket hög prioritet i sitt samarbetsprogram med gemenskapen.

4. När FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna höll sitt 54:e möte undertecknade Colombias president och FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter ett protokoll som innebär dels en förstärkning av kommissariatets lokalkontor i Santafé de Bogota, dels en skyldighet att publicera månatliga verksamhetsrapporter från kontoret med uppgifter om de fall av brott mot de mänskliga rättigheterna som rapporterats i Colombia, tillsammans med kommentarer från regeringen. Dessa månatliga rapporter skall officiellt distribueras av högkommissarien till intresserade FN-medlemmar, internationella organ och Internationella rödakorskommittén (ICRC). Kommissionen har redan kunnat ta del av den första verksamhetsrapporten avseende mars månad 1998, genom sin ständiga delegation vid de internationella organisationerna i Genève.

5. Mary Robinson, FN:s högkommissarie för de mänskliga rättigheterna, inställde sig den 23 juni 1998 inför parlamentet. Frågan om de mänskliga rättigheterna i Colombia togs då upp.

6. Inom ramen för samarbetsprogrammet med Colombia ger kommissionen hög prioritet åt insatser som kan bidra till ett stärkt skydd av de mänskliga rättigheterna och till uppföljning av brotten mot dessa rättigheter. Colombia ges prioritet vid tilldelningen av resurser från budgetrubriken "Demokratisering och mänskliga rättigheter" i Latinamerika. Ett betydande antal insatser håller på att genomföras, huvudsakligen genom lokala icke-statliga organisationer (NGO).