SKRIFTLIG FRÅGA P-2521/98

från Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) till kommissionen

(28 juli 1998)

Angående: Agenda 2000 innebär ett slut på företagsamheten i Finlands jordbruk och leder till skenbar odlingsverksamhet

Genomförs förslaget till Agenda 2000 innebär det en prissänkning på spannmål (-20 %), nötkött (-30 %) och mjölk (-15 %). Reformen kommer i Finland att leda till en så kallad skenbar odlingsverksamhet, eftersom vi med producentpriserna på marknaden inte ens kommer att kunna täcka näringens produktionskostnader. Jordbrukets produktionskostnad är summan av alla kostnader som produktionsverksamheten orsakar. Jämför man denna med den totala avkastning som erhålls ur motsvarande produktion erhåller man lönsamheten för produktionen.

Enligt offentliga utredningar uppgick de genomsnittliga produktionskostnaderna för korn och havre per varje producerat kilo spannmål enligt pris- och kostnadsnivån 1996 till 1,78 finska mark på mindre jordbruksföretag och till 1,32 finska mark på de största företagen. Motsvarande siffror för produktionen av brödsäd varierade mellan 2,10 och 1,63 mark. De odlingsmodeller som beräkningarna grundar sig på representerar de effektivaste företagen i förhållande till skördenivå. På de genomsnittliga företagen vara produktionskostnaderna ännu högre. Enligt samma beräkningsmodeller uppgår produktionskostnaderna för griskött till mellan 11 och 20,67 finska mark. Endast 18 procent av jordbruksföretagen lyckas producera griskött till priset 11 mark, 47 procent producerar griskött till 14 mark och resten till mellan 16 och 20,67 mark. Produktionskostnaderna för mjölk uppgick enligt statistik från år 1995 till 3,54 mark per liter.

De sänkta producentpriserna i Agenda 2000 är långt ifrån tillräckligt höga för att täcka produktionspriserna för det finska jordbruket. Odlaren kommer att "äta upp" sina egna stöd om han odlar och sålunda minska sina inkomster. Det största hotet mot jordbruksproduktionen i Finland är att en skenbar odling uppstår och att företagarandan och arbetsmotivationen försvinner ur näringen. Av denna orsak är det totalt omöjligt att godkänna sänkningarna av producentpriserna i Agenda 2000 utan specialarrangemang.

Hur ämnar kommissionen inom ramen för beslutet om Agenda 2000 säkra företagarandan och motivationen inom den finska jordbruksnäringen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Kommissionen delar parlamentsledamotens synpunkt på de utmaningar Agenda 2000 medför för de finska jordbrukarna. De håller ännu på att anpassa sig till den gemensamma jordbrukspolitiken efter Finlands anslutning och ställs nu inför en ny uppsättning reformförslag.

Den finska jordbruksekonomin har genomgått en anmärkningsvärd utveckling sedan anslutningen. Produktionskostnaderna minskar, jordbruksföretagens struktur förbättras och inkomstutvecklingen är positiv. Den pessimistiska prognosen för en dramatisk försämring för jordbrukssektorn har inte förverkligats.

Särskilda svårigheter, som de som påverkar de finska jordbrukarna, måste tacklas för att jordbruket och förvaltningen av landsbygden skall kunna bedrivas på ett hållbart sätt i hela gemenskapen. Detta anges särskilt i Agenda 2000(1) (inledningen, avsnitt 3):

"'I århundraden har Europas jordbruk fyllt många funktioner i ekonomin och miljön och varit betydelsefullt för samhället och för naturvården. Av denna anledning är det helt nödvändigt, vilket fastställdes av Europeiska rådet i Luxemburg i december 1997, att utveckla ett jordbruk med många funktioner i hela Europa, dvs. även i regioner med särskilda svårigheter. I samband med Agenda 2000 och genomförandet av den måste man därför se till att naturligt begränsande faktorer och nackdelar kompenseras på ett lämpligt sätt.'"

Liksom tidigare kommer kommissionen att fortsätta stödja de finska jordbrukarnas integrering och hjälpa dem att utnyttja alla de möjligheter utvecklingen av marknaderna för jordbruksprodukter ger inom gemenskapen och globalt.

(1) KOM(98) 158 slutlig.