ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2435/98

från Irini Lambraki (PSE) och Konstadinos Klironomos (PSE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Ödeläggelse av vinodlingar till följd av värmebölja

I början av juli 1998 förorsakade en längre värmebölja enorma skador på en omfattande vinodlingsareal i Grekland. Värst drabbades de områden där det odlas druvor till bordsvin och till vin av hög kvalitet.

Kan kommissionen ange om det finns medel för att bemöta denna typ av katastrofer, som kommer att få följder på lång sikt för marknaden för kvalitetsvin och allvarligt inverka på producenternas inkomster? Ämnar kommissionen bevilja stöd till nyplantering av de odlingar som ödelades under värmeböljan?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Beviljandet av stöd vid skador orsakade av ogynnsamma väderleksförhållanden i allmänhet föreskrivs inte inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden för vin. För övrigt ingår varken produktionsstöd eller arealbidrag i bestämmelserna för denna. Endast i artikel 78 i grundförordningen, rådets förordning (EEG) 822/87 av den 16 mars 1987 om organisationen av den gemensamma marknaden för vin(1), anges att naturkatastrofer innebär att undantag får göras för vissa skyldigheter, till exempel obligatorisk destillation, vilket inte är tillämpligt i detta fall.

Beträffande möjligheten att inrätta ett program för att hjälpa vinodlarna att nyplantera vinodlingsarealer som har skadats av torkan ger den gällande gemenskapslagstiftningen två möjligheter som medlemsstaten skall ta initiativ till:

- Nationella stöd till investeringar i plantering av vinodlingsarealer på grundval av de kriterier som fastställs i kommissionens förordning (EEG) 2741/89 av den 11 september 1989 om kriterier för tillämpning av artikel 14 i rådets förordning (EEG) 822/87 vad avser nationellt stöd till plantering av vinodlingsområden(2). Stöd av denna typ bör i förväg anmälas till kommissionen.

- Stöd till investeringar i nyplantering genom samfinansiering från utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), med hänsyn tagen till de medel Grekland har tilldelats för innevarande programperiod (1994-1999) och i enlighet med det förfarande som föreskrivs för detta enligt gemenskapsstödramen för mål 1. Ett förslag på lämplig omläggning av programmet i syfte att avhjälpa de uppkomna skadorna bör av den grekiska regeringen snarast överlämnas för godkännande till kommissionen.

(1) EGT L 84, 27.3.1987.

(2) EGT L 264, 12.9.1989.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1957/98

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) och Pedro Marset Campos (GUE/NGL) till kommissionen

(30 juni 1998)

Angående: Uppförande av små vattenkraftverk i Galicien (Spanien)

Den lokala regeringen i Galicien (Spanien) planerar att tillåta uppförandet av 200 små vattenkraftverk med medel från Europeiska unionen som tillhandahålls genom olika gemenskapsprogram.

Mot bakgrund av att Galicien är en av de autonoma regioner i Spanien där över hälften av den elenergi som framställs exporteras, att det för närvarande pågår ett flertal projekt rörande uppförande av anläggningar med vindkraftverk och dammar, och att över hundra små kraftverk är i drift och har förstört natursköna områden med stort ekologiskt värde undrar vi följande:

1. Känner kommissionen till denna situation?

2. Har kommissionen mottagit någon ansökan från de nationella och regionala myndigheterna om ekonomiskt stöd till planerna för uppförande av fler små kraftverk?

3. Kan kommissionen klargöra vilka projekt som har beviljats finansiering med gemenskapsmedlen?

4. Hur tänker kommissionen, i den händelse projektet verkligen genomförs, förmå de behöriga myndigheterna att göra en noggrann studie över projektet och låta specialister på området göra utvärderingar av såväl de hälsovårdsmässiga följderna som följderna för miljön, vilket föreskrivs i direktiv 85/337/EEG(1) om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt?

Svar från M. Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(31 juli 1998)

Kommissionen tror sig veta att bland de små vattenkraftverk som parlamentsledamoten åsyftar är det endast 30 som har godkänts.

Kommissionen har inte mottagit någon ansökan om medfinansiering genom Europeiska regionala utvecklingsfonden eller genom Sammanhållningsfonden till förmån för detta projekt.

Om de spanska myndigheterna skulle lämna in en sådan ansökan, skulle kommissionen göra en noggrann analys av frågan. Ett eventuellt beslut om medfinansiering skulle fattas endast om projektet är förenligt med gemenskapens politik på alla områden, inklusive miljöpolitiken.

(1) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2165/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till rådet

(14 juli 1998)

Angående: Domstolens dom den 12 maj 1998 (C-106/96)

Hur kommer rådet att agera för att skyndsamt komma till rätta med de mest negativa konsekvenserna av EG-domstolens dom av den 12 maj 1998 (C-106/96)?

Svar

(3 november 1998)

I domen från Europeiska gemenskapernas domstol av den 12 maj 1998 i mål C-106/96 (Förenade kungariket mot kommissionen) erinras det om att det framgår av domstolens rättspraxis att "enligt fördragets regler får kommissionen i princip åta sig en utgift endast om det utöver att medel för denna utgift har tagits upp i budgeten finns en sekundärrättslig rättsakt (vanligen kallad grundrättsakt), av vilken denna utgift framgår"(1).

Med anledning av denna dom beslutade kommissionen, inom ramen för de befogenheter den har enligt artikel 205 i fördraget, att 1998 genomföra en del budgetrubriker som svarar mot åtgärder som anses vara politiskt känsliga.

Rådet, kommissionen och Europaparlamentets delegation enades den 17 juli 1998 om ett utkast till interinstitutionellt avtal om de rättsliga grunderna och genomförandet av budgeten från och med budgetförfarandet 1999. Detta avtal undertecknades den 13 oktober 1998 av företrädare för de tre institutionerna.

(1) Punkt 22 i domen, rättsfallssamling 1998-5, s. I-2753.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2598/98

från Konstantinos Hatzidakis (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Libyska staten har inte betalat sina skulder till grekiska bygg- och handelsföretag

Sedan 1980 har Libyens regering skulder på sammanlagt 644 miljoner USA-dollar till en rad grekiska bygg- och handelsföretag. Dessa skulder hänför sig till arbeten och annan verksamhet som utförts i Libyen, men som inte betalats i vederbörlig ordning. Sedermera har alla betalningar för dem inställts i samband med att det utlystes ett embargo mot Libyen och i tidsperioden efteråt. Diskussioner som förts om dessa frågor mellan Greklands handelsministerium och en statlig libysk kommission har förblivit resultatlösa, trots att Libyens regering själv erkänt att den fortfarande är skyldig en stor del av den summa som företagen kräver den på. Kan kommissionen, med beaktande av att det också finns andra företag i andra medlemsstater som befinner sig i en jämförbar situation (Tyskland, Italien osv.), ge besked om kommissionen är beredd att vidta åtgärder som kunde tänkas medföra en lösning på problemet?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(23 september 1998)

Kommissionen har uppmärksammat att den libyska staten ställt in betalningarna till grekiska företag sedan embargot trädde i kraft. Kommissionen saknar dock inom sitt exklusiva befogenhetsområde (ekonomiska och sociala frågor inom den första pelaren) rättslig grund för att kunna ingripa eftersom det inte finns något avtalsförhållande mellan gemenskapen och Libyen.

Den senaste tidens utveckling i Lockerbie-affären och ett eventuellt beslut av FN:s säkerhetsråd om att upphäva embargot skulle kunna utgöra en ny utgångspunkt för att lösa problemet med betalningsinställning på bilateral nivå mellan de berörda medlemsstaterna och Libyen. Om dessa strävanden skulle visa sig fruktlösa är kommissionen beredd att, med de begränsningar som följer av dess befogenheter, stödja eventuella åtgärder som medlemsstaterna kan tänkas vidta genom behöriga europeiska organ.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1102/98

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(8 april 1998)

Angående: Installering av radaranläggning vid flygplatsen i Thessaloniki

Grekland är i färd med att installera det radarsystem som krävs för observation och kontroll av luftfartstrafiken. En av radaranläggningarna skall installeras i kommunen Pereas, som ligger i närheten av Thessalonikis flygplats. Kommunen Pereas och många av dess invånare uttrycker nu sin oro över farorna med radarsystemet, och undrar hur stor den omgärdande skyddszonen kommer att bli.

Här förekommer med största tydlighet en allvarlig informationslucka som bidrar till att stärka invånarnas oro.

Skulle kommissionen kunna göra en bedömning av vilka konsekvenser en radaranläggning kommer att medföra för kommunen Pereas del, samt bidra till en bättre informationsverksamhet och säkerhetskontroll i anslutning till den radaranläggning som skall installeras i Pereas?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(4 juni 1998)

Kommissionen har inte möjlighet att bedöma effekten av den radaranläggning som skall installeras för kontroll av lufttrafiken i Thessaloniki. Det är medlemsstaternas uppgift att se till att en sådan anläggning överensstämmer med all tillämplig lagstiftning om bland annat gällande bestämmelser om miljöskydd och elektromagnetisk strålning.

Beträffande frågor om hälsofaror som förts fram av enskilda medborgare offentliggjorde kommissionen 1996 en vetenskaplig undersökning om icke-joniserande strålningskällor, inklusive radar, befolkningens exponering och därav följande hälsoeffekter(1).

I undersökningen påpekades att radar roterar i en 360 graders båge och därför ger en relativt låg medeleffekttäthet i alla riktningar. Alla i närheten av en radaranläggning blir direkt exponerade under endast det korta ögonblick när radarn riktas mot dem. I allmänhet minskar medeleffekten vid rotation med faktorn 100.

Kommissionen är medveten om att ett antal medlemsstater vill få råd om hur man skall fastställa folkhälsobestämmelser om icke-joniserande strålning och arbetar på förslag till rådets rekommendationer på detta område.

(1) Europeiska kommissionen, Non-ionizing radiation: Sources, exposure and health effects, Europeiska gemenskapernas byrå för offentliga publikationer, 1996, ISBN 92-827 - 9276-5.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1682/98

från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Angående: Användningen av Phare-medel i Ungern

Samarbete inom utbildningen är ett av de viktigaste samarbetsformerna på gräsrotsnivå mellan unionen och de länder som ansöker om medlemsskap i unionen.

Jag frågar därför kommissionen: Hur mycket och en hur stor andel av de för Ungern avsedda Phare-medlen användes för detta ändamål 1997?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1898/98

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Angående: Tillnärmning av indirekta skatter

Anser kommissionsledamot Mario Monti att man skall eftersträva en fortsatt tillnärmning av indirekta skatter inom EU, i synnerhet punktskatter?

Med hänvisning till Mario Montis svar på min fråga, E-0037/98(1) och hans kommentarer nyligen till Europaparlamentets utskott för ekonomi, valutafrågor och industripolitik, när kan vi förvänta oss att en separat rapport läggs fram om sektorn för alkoholhaltiga drycker, med tanke på att den tidsfrist som nämnts är mars 1998?

Kan Mario Monti bekräfta att man eftersträvar att medlemsstaternas politik samordnas när det gäller punktskatt så att man kommer till rätta med skillnader i indirekta skatter och minimerar störningar i handeln mellan näraliggande medlemsstater?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(28 juli 1998)

Enligt artikel 99 i EG-fördraget krävs ett system för indirekt beskattning genom vilket det säkerställs att den inre marknaden upprättas och fungerar. Följden av den nuvarande avsaknaden av harmonisering på punktskatte-området är bland annat snedvridning av konkurrensen och avledning av handel och skatteintäkter till länder med lägre skatter. Under sådana förhållanden är urholkning av skatteunderlaget oundviklig och det finns tecken på att den redan har börjat, även om de medlemsstater som har de högsta skatterna har beviljats undantag som gör det möjligt för dem att behålla strikta begränsningar av europeiska resenärers rättigheter. Av detta följer att ytterligare harmonisering är nödvändig, särskilt på punktskatteområdet.

I svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-37/98 sades det att rapporten om tobaksprodukter skulle offentliggöras i mars 1998. Den offentliggjordes i själva verket den 15 maj 1998(2). Vad gäller rapporten om alkoholhaltiga drycker förklarades i svaret att den skulle tas fram så snart som möjligt. Skälen till förseningen angavs i svaret på ovannämnda fråga och uppdaterades i svaret på muntlig fråga H-557/98 från Anne Caroline McIntosh under den frågestund som ägde rum under parlamentets sammanträde i juni 1998(3) och parlamentsledamoten hänvisas till dessa svar.

Kommissionen håller med om att det vore önskvärt att skillnaderna mellan angränsande medlemsstater minskade vad gäller indirekt beskattning. Den försöker åstadkomma detta genom sina harmoniseringsförslag.

(1) EGT C 196, 22.6.1998, s. 110.

(2) KOM(98) 320 slutlig.

(3) Parlamentsdebatter (juni 1998).
SKRIFTLIG FRÅGA P-1856/98

från W.G. van Velzen (PPE) till kommissionen

(5 juni 1998)

Angående: Utauktionerande av frekvenser för mobiltelefoni

Den 19 maj 1998 tillkännagav generaldirektören för post och telekommunikationer vid trafik- och vattenbyggnadsministeriet i Nederländerna i en intervju med tidningen Financieel Dagblad, att de nederländska myndigheterna inom två år tänker börja auktionera ut frekvenser för UMTS. Systemet med sådana auktioner har både för- och nackdelar. En auktion är ett bra sätt att fördela bristvaror och myndigheterna får in mycket pengar på det sättet. Till nackdelarna hör bland annat att företagen får vidkännas en minskning av sin innovativa kraft och sin investeringsförmåga, i synnerhet på en marknad som växer så snabbt och där konkurrensen är så benhård som på marknaden för telekommunikationer.

1. Känner kommissionen till att myndigheterna i Nederländerna ämnar utauktionera frekvenser för UMTS inom två år?

2. Är kommissionen beredd att göra en utredning av för- och nackdelarna med sådana auktioner såsom ett instrument att fördela bristvaror och är kommissionen beredd att offentliggöra resultaten av utredningen innan medlemsstaterna börjar auktionera ut UMTS-frekvenser?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(8 juli 1998)

Frågan om utauktionering inom telekommunikationssektorn som ett sätt att fördela bristresurser har behandlats i ett sort antal akademiska och konsultgenomförda undersökningar, både på enskilda myndigheters och företags vägnar. För närvarande håller kommissionen på att granska om de befintliga undersökningarna innehåller all information som behövs. Behovet av en ytterligare undersökning inom detta område måste sedan granskas i ljuset av vad som framkommer vid kommissionens granskning.

Tillämpningen av auktioner kommer att behandlas i ett kommande meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om spektrumpolitik, som väntas komma ut under andra hälften av 1998. Meddelandet skall följas upp med en period för konsultation av allmänheten under vilken intressenter kan framföra sina synpunkter i frågan, inbegripet synpunkter på auktionering som metod. I detta sammanhang kommer man särskilt att ta hänsyn till frågan om i vilken utsträckning intäkterna från auktioner skall används för att bidra till effektiv användning av radiofrekvenserna och till främjande av utvecklingen av innovativa tjänster och konkurrens.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 050 , 22/02/1999 s. 0059



SKRIFTLIG FRÅGA E-1635/98 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (29 maj 1998) Angående: Mobil och trådlös kommunikation Mot bakgrund av kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén "Om den vidare utvecklingen av mobil och trådlös kommunikation i Europa - Utman-ingar och val för Europeiska unionen"KOM(97) 217 och kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén Strategi och riktlinjer för den vidare utvecklingen av mobil och trådlös telekommunikation (UMTS) - Slutsatser från det öppna samrådet och förslag till skapande av ett gynnsamt utvecklingsklimat KOM(97) 513 undrar jag följande: Kan Europeiska kommissionen säkerställa att ett tillräckligt frekvensutrymme finns tillgängligt vid övergången från GSM och andra generationens system (DCS-1800 och PCS-1900)?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1773/98

från Joan Vallvé (ELDR) till kommissionen

(5 juni 1998)

Angående: Användande av vissa metoder för fångst av vilda djur

Är det tillåtet att använda fällor med låsmekanismer eller selektiva fällor som fångstmetoder för reglering av vissa populationer av rovdjur som är däggdjur och som orsakar stora underskott bland arter som används vid återinplantering av vilda djur? Med dessa fångstredskap förstås sådana som inte kan sluta sig kring en omkrets mindre än 19 cm och sålunda undviks fångst av de flesta arter, förutsatt att det inte existerar lodjur eller vargar och förutsatt att redskapen inte används på brunbjörnsområden.

Ifall sådana metoder i allmänhet är förbjudna, vilka förfaranden och begränsningar tillämpas för att i undantagsfall godkänna dem?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(3 juli 1998)

Utan att det påverkar strängare nationella bestämmelser förbjuds i artikel 15 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) användningen av vissa fångst- och avlivningsmetoder för vissa vilda djurarter, bland annat fällor som i fråga om fångstprincip eller användningsvillkor inte är selektiva.

I brist på tillräckliga upplysningar om de djurarter och användningsvillkor som frågeställaren avser kan kommissionen tyvärr inte besvara frågan.

I artikel 16 i direktivet fastställs de utomordentliga undantag som gäller för fångst eller hållande av ett begränsat och fastställt antal djur av arter som är strängt skyddade. En medlemsstat kan därför tillåta vissa undantag i enlighet med bestämmelserna i den artikeln.

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2437/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: EU-stöd till beskogningsprojekt i Grekland

De senaste bränderna i Grekland har ödelagt enorma skogsområden. De offentliga myndigheternas bristande okunnighet tillsammans med deras likgiltighet vad gäller införlivandet av gemenskapens miljölagstiftning i grekisk lagstiftning och efterlevnaden av denna lagstiftning har utkrävt sin tribut av skog, egendom och människoliv. Skogsskövlingen i Grekland får tyvärr dessutom en permanent karaktär till följd av att man inte har beskogat de berörda områdena.

Kan kommissionen ange om det finns medel för att stödja insatser i syfte att beskoga ödelagda skogsområden i EU:s medlemsstater, och om de grekiska myndigheterna har lagt fram förslag till beskogning av de områden som ödelagts av bränderna, och om så är fallet när?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(24 september 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-805/98 ställd av Alexandros Alavanos under frågetiden vid parlamentets möte den september 1998(1).

(1) Parlamentsdebatter (september 1998).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1698/98

från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Angående: Åtgärder för att stänga kärnkraftverket i Tjernobyl

Avsikten med åtgärderna för att stänga kärnkraftverket i Tjernobyl är att helt och hållet stänga hela kraftverket innan år 2000. De ukrainska politikerna har olika åsikter i frågan och det saknas fortfarande finansiering till projektet från många olika håll.

EU har beslutat att låta bli att finansiera projektet och parlamentet har godkänt beslutet.

Nu håller man på att öppna den tredje reaktorn i Tjernobyl. Vad ämnar kommissionen göra för att avlägsna hotet mot våra medborgare och infria löftena?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(1 juli 1998)

Den 15 maj 1998 omstartades den tredje reaktorn i kärnkraftverket i Tjernobyl efter förlängda reparationsarbeten. Kommissionen delar oron för säkerheten i denna reaktor.

Den slutliga avstängningen av kärnkraftverket i Tjernobyl utgör en del av ett avtalsmemorandum mellan de sju ledande industriländerna (G-7) och Ukraina. Inom G-7 deltar kommissionen helt och fullt i uppföljningen av detta avtalsmemorandum.

Kommissionen deltar också i genomförandet av några av de projekt som utgör en del av avtalsmemorandumet genom direkt gemenskapsfinansiering (Tacis) och via kontot för kärnsäkerhet i Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD).

För slutförandet av de två reaktorerna i Rovno 4 och Khmelnitsky 2 övervägs för närvarande lånefinansiering genom Euratom och EBRD.

Kommissionen gör allt för att dessa projekt skall framskrida så snabbt som möjligt för att säkerställa att Tjernobylanläggningen stängs senast år 2000 i enlighet med avtalsmemorandumet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2264/98

från Miguel Arias Cañete (PPE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: EUGFJ-garantisektionen i Österrike, 1995

Kan kommissionen ange det totalbelopp som via EUGFJ-garantisektionen betalades ut till Österrike 1995, och samtidigt ange:

- fördelningen per kapitel (jordbruksgrödor, socker, spånadsväxter och silkesmaskar, andra vegetabiliska sektorer eller produkter, produkter inom vinsektorn, tobak, mjölk och mjölkprodukter, nötkött, fårkött och getkött, griskött, ägg och fjäderfäkött, andra åtgärder till stöd för animaliska produkter, bidrag för förädlade jordbruksprodukter, bidrag i samband med livsmedelshjälp från gemenskapen, utdelning av jordbruksprodukter till de sämst ställda inom gemenskapen, kompletterande åtgärder, åtgärder för landsbygdsutveckling kopplade till marknadernas funktion, övriga åtgärder, inkomststöd samt Europeiska garantifonden för fisket)?

- fördelningen per stödtyp (exportbidrag, kompensatoriskt prisstöd, arealbidrag, kreatursbidrag, orienteringsbidrag, stöd till privat lagerhållning, uttag ur produktion och liknande åtgärder, kompensationsbelopp, kompletterande åtgärder i samband med översynen av den gemensamma jordbrukspolitiken samt utgifter för offentlig lagerhållning)?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1613/98

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(25 maj 1998)

Angående: Rymdstationen Alpha

Kan kommissionen ge detaljerade upplysningar om Europeiska unionens medverkan i det internationella rymdstationsprojektet som går under beteckningen Alpha?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar

(2 juli 1998)

Åtta medlemsstater deltar i det internationella rymdstationsprojektet genom sitt deltagande i ESA:s program för utveckling av en internationell rymdstation och i en mellanstatlig överenskommelse med USA, Ryssland, Kanada och Japan.

Budgeten för ESA:s program för utveckling av rymd- och markbaserad infrastruktur uppgår till 2 651 miljoner ecu för perioden 1996-2004.

Medlemsstaterna är följande, ordnade efter procentandel: Tyskland 41 %, Frankrike 27,6 %, Italien 18,9 %, Belgien, 3 %, Spanien 2 % och mindre än 2 % för Danmark, Nederländerna och Sverige.

Det finns inget engagemang på gemenskapsnivå.