SKRIFTLIG FRÅGA E-2648/02

från Sérgio Marques (PPE-DE) till kommissionen

(20 september 2002)

Ämne: Energidelen av Poseima-programmet

Mellan 1991 och 1993 fick de portugisiska autonoma regionerna bidrag genom Poseima-programmets energidel, för att kompensera merkostnaderna för maritima transporter av oljeprodukter mellan fastlandet och de största oljelagren på Azorerna och Madeira, samt för transporterna mellan dessa lager och andra mindre upplag som finns i arkipelagen runt båda huvudöarna.

Efter periodens slut har kommissionen fått årliga rapporter och annan information, för att kunna utvärdera åtgärderna och göra en ny analys av situationen, och besluta om eventuell förlängning. Men kommissionen har ännu inte gjort denna utvärdering.

År 2000 och 2001 lade Portugal fram de två regionernas förslag om att energidelen av Poseima-programmet skulle få fortsätta. Kommissionen har noterat dessa förslag. I rapporten om åtgärder för att uppfylla artikel 299.2 i EG-fördraget har kommissionen även beskrivit hur beroende dessa två regioner är av oljeförsörjningen, och om energidelen av Poseima-programmet sagt att användningen av det finansiella stödet varit i överensstämmelse med de föreslagna målen. Ändå ligger detta ärende blockerat sedan länge, och kommissionen anför alltid att det är finansieringen som är problemet.

Jag vill därför fråga följande:

1. När tänker kommissionen uppfylla sin skyldighet att utvärdera de bidrag som beviljats energisektorn i de portugisiska autonoma regionerna mellan 1991 och 1993, inom ramen för Poseima-programmets energidel?

2. Nackdelarna för Madeiras och Azorernas energisektor är väl kända av kommissionen, och bekräftades av Europaparlamentet redan 1994. De innebär att det är nödvändigt att fortsätta med ett särskilt gemenskapsstöd till energisektorn, i enlighet med den modell som nyligen föreslagits kommissionen och som är väl värd att stödja. Hur och när tänker kommissionen alltså skapa en egen budgetpost, som kompletterar strukturfonderna, för att finansiera Poseima-programmets energidel?

3. När skall kommissionen förverkliga planerna på att inrätta en särskild struktur för de mest avlägsna områdena, så att dessa områden helt och fullt kan utnyttja finansieringsbidragen inom de olika energiprogram som ingår i gemenskapens energipolitik och i gemenskapens politik för forskning och teknisk utveckling?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(29 oktober 2002)

1. När programmet Poseima-Energie hade löpt ut (programmet pågick mellan 1991 och 1993) genomförde kommissionen en utvärdering av programmet. Utvärderingsrapporten vidarebefordrades 1997 av kommissionens generalsekretariat till sambandsgruppen för de mest avlägset belägna regionerna. Den visar att alla medel inom ramen för programmet Poseima-Energie har använts i överensstämmelse med bestämmelserna i Poseima-förordningen.

2. Programmet Poseima-Energie kunde inte fortsättas efter 1994 eftersom det saknades särskilda medel (budgetmyndigheten hade strukit budgetposten för Poseima-programmet). Situationen är oförändrad i dag, vilket bland annat också innebär att stöd till extra transportkostnader inte är stödberättigande inom ramen för strukturfonderna. Därför kan sådana stöd endast ges i form av särskilda bidrag på nationell nivå, som måste anmälas till kommissionen, eller genom någon annan form av gemenskapsstöd som skulle behöva diskuteras och fastställas. Kommissionen skulle kunna granska denna fråga. Kommissionen har för övrigt redan vid upprepade tillfällen gjort de portugisiska myndigheterna uppmärksamma på att det förefaller möjligt att finansiera vissa former av stöd till investeringar inom områdena energisparande och förnybara energikällor med hjälp av strukturfonderna, i synnerhet mål 1. Kommissionen har uppmuntrat de portugisiska myndigheterna att utnyttja denna möjlighet i så stor omfattning som möjligt. Denna möjlighet till samfinansiering ur strukturfonderna nämns även i kommissionens rapport om åtgärder för genomförande av artikel 299.2(1). Det bör dessutom påpekas att gemenskapen till följd av ändringen av rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(2) i undantagsfall kan delta med 85 % av de stödberättigande kostnaderna för de mest avlägset belägna regionerna.

3. De flesta gällande gemenskapsbestämmelserna medger att man beaktar de mest avlägset belägna regionernas särskilda behov (t.ex. statligt stöd/allmännyttiga tjänster). Dessutom har kommissionen nyligen lagt fram ett antal förslag som går ut på att dessa regioners särskilda villkor skall beaktas i större utsträckning. Bland annat föreslog man i december 2001 i samband med översynen av gemenskapens riktlinjer för de transeuropeiska energinäten(3) (som fortfarande diskuteras i Europaparlamentet och rådet) att införa samtrafikförmåga för randområden och de mest avlägset belägna regionerna i dessa riktlinjer. I kommissionens förslag finns två förslag till projekt av gemenskapsintresse: dels utveckling av elnäten i dessa regioner, och sammankoppling av dessa elnät, och dels införandet av naturgas och skapandet av gasnätverk i samma regioner. Genom att de mest avlägset belägna regionerna tas med i riktlinjerna för de transeuropeiska energinäten öppnas möjligheter till finansiering inom ramen för budgeten för de transeuropeiska näten, men också till lån från Europeiska investeringsbanken (EIB). Hittills nämndes de mest avlägset belägna regionerna inte heller uttryckligen i programmen Save och Alterner, men kommissionen har föreslagit att i det kommande programmet Intelligent energi för Europa(4) uppmuntra dessa regioners deltagande med hjälp av särskilda nyckelåtgärder. Förslaget till programmet Intelligent energi för Europa håller för närvarande på att behandlas i Europaparlamentet och rådet.

(1) EGT C 181 E, 30.7.2002.

(2) EGT L 161, 26.6.1999.

(3) KOM(2002) 775 slutlig.

(4) EGT C 203 E, 27.8.2002.