ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1850/01

från Francisca Sauquillo Pérez del Arco (PSE) till kommissionen

(26 juni 2001)

Ämne: Avslag på begäran om finansiering av webbplatsen Algerian Watch

Kommissionen har avslagit en begäran om finansiering av portalen Algerian Watch med motiveringen att de projekt som kan innehålla finansiering måste rätta sig efter det vägledande programmet inom de områden och sektorer som fastslagits i förväg av kommissionen och Algeriets regering gemensamt.

Är det normalt i förfaranden för urval av projekt eller verksamheter som kommissionen finansierar inom ramen för Meda-programmet att regeringarna i mottagarstaterna skall samtycka till godkännandet och finansieringen av projekten?

Anser kommissionen att webbplatsen Algerian Watch, i den utsträckning den bidrar till demokratin, insyn och pluralismen i Algeriet, kan erhålla gemenskapsfinansiering?

Har kommissionen erhållit någon anvisning från någon myndighet, institution eller organisation i Algeriet eller Europa om att inte finansiera sagda webbplats?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 juli 2001)

Inom Meda-samarbetet antar kommissionen och partnerstatens regering i samförstånd ett treårigt vägledande program i vilket de områden och sektorer som skall erhålla gemenskapsstöd anges. Alla åtgärder måste således ingå i ett övergripande program som överenskommits med Algeriets regering.

Ansökan om finansiering av Algeria Watch gäller skapandet av en engelsk sektion av webbplatsen. Projektets mål är således att sprida information om Algeriet i Europa.

Kommissionen har inte från något håll fått någon som helst antydan om att den inte bör finansiera webbsidan Algeria Watch.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2026/01

från Marianne Eriksson (GUE/NGL) till kommissionen

(3 juli 2001)

Ämne: När upphör Schengen att gälla?

Under det pågående toppmötet i Göteborg upphävdes Schengenavtalet av rikspolischefen och länspolismästaren i Västra Götalands län. Min fråga är: på vilka grunder och av vilka kan Schengenavtalet upphävas, samt under hur lång tid?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(20 juli 2001)

Enligt artikel 2.2 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet (som införlivats inom Europeiska unionens ramar) får en medlemsstat, då den allmänna ordningen eller statens säkerhet så kräver, efter samråd med de övriga medlemsstaterna, besluta om att vid de inre gränserna, under en begränsad tidsperiod, genomföra nationella gränskontroller som är anpassade till det aktuella läget.

Om den allmänna ordningen eller statens säkerhet kräver ett omedelbart ingripande, skall medlemsstaten vidta nödvändiga åtgärder och snarast möjligt underrätta övriga medlemsstater om detta.

Härav följer att ett återinförande av kontroller vid inre gränser är en undantagsåtgärd, som måste stå i proportion till det läge som medlemsstaten befinner sig i. Åtgärden måste begränsas till den tid som hotet mot den allmänna ordningen eller statens säkerhet kvarstår. Framhållas bör att det är den berörda medlemsstaten som har sista ordet när det gäller att införa gränskontroller.

Vad som hittills sagts gäller Schengenregelverket såsom det införlivats inom unionens ramar. Hela regelverket som har sitt ursprung i mellanstatliga överenskommelser kommer att ersättas med rättsakter inom första och tredje pelaren.

Kommissionen har i sitt arbetsprogram angivit att ett lagstiftningsförslag kommer att läggas fram angående artikel 2 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet.

Under mellantiden anser kommissionen att den, i egenskap av fördragets väktare, har rätt att underrättas på samma sätt och samtidigt som de medlemsstater som tillämpar Schengenregelverket. Kommissionen deltar av detta skäl i samråden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0485/01

från Elspeth Attwooll (ELDR) och Niels Busk (ELDR) till rådet

(23 februari 2001)

Ämne: Statligt stöd till fiskesektorn

Kommissionen inledde nyligen en undersökning om det statliga stöd som i Frankrike och Spanien betalas ut till fiskesektorn till följd av de senaste höjningarna av bränslepriserna.

Då den franske dåvarande ordföranden för rådet, Jean Glavany, talade inför Europaparlamentets fiskeriutskott den 10 oktober 2000 gick han med på att fråga kommissionen vilka åtgärder som skulle kunna vidtas för att minska den börda som sådana strukturella kriser innebär för sektorn.

Kan rådet redogöra för de gemensamma insatser som gjorts i detta hänseende?

Svar

(10 juli 2001)

Rådet har inte fått förslag till någon särskild gemenskapsåtgärd när det gäller detta. Rådet vill dock erinra om att alla nationella åtgärder måste överensstämma med gemenskapens konkurrensregler och regler om statligt stöd. Sådana åtgärder bör meddelas kommissionen och vara degressiva och tidsbegränsade.

Frågan togs på ordförandeskapets initiativ upp vid rådets möte den 17 november 2000. Den har sedan dess inte behandlats vidare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0882/01

från Carlos Carnero González (PSE) till kommissionen

(27 mars 2001)

Ämne: Klagomål mot upprättandet av ett industriområde i det särskilda skyddsområdet för fåglar nr 142 i utkanten av kommunen San Fernando de Henares (Spanien)

Kulturföreningen El Molino har lämnat in ett klagomål mot kommunen San Fernando de Henares (regionen Comunidad de Madrid, Spanien) till följd av att denna godkänt ett projekt att anlägga ett industriområde inom det särskilda skyddsområdet för fåglar nr 142. En del av detta område skulle därmed utnyttjas och förstöras på ett sätt som strider mot gällande europeiska bestämmelser, och först och främst rådets direktiv 92/43/EEG(1) om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter.

De regionala massmedierna uppger att klagomålet lämnades in den 2 september 2000 till kommissionen som den 16 januari 2001 svarade skriftligen att den mottagit klagomålet och att ett förfarande inletts för att kontrollera och undersöka ärendet (enligt tidningen Crónica de Madrid av den 12 februari 2001).

Socialistgruppen i kommunen San Fernande de Henares vände sig till borgmästaren i denna kommun och begärde omedelbart nödvändiga klargöranden i frågan, eftersom denna naturligtvis orsakat oro och berättigad upprördhet bland grannkommunerna.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med anledning av detta ärende?

I vilket skede befinner sig nämnda kontroll- och undersökningsförfarande av de allvarliga förhållanden som klagomålet påtalar?

Vilka beslut kommer kommissionen att anta, i överensstämmelse med principen om miljöskydd, för att skydda det särskilda skyddsområdet för fåglar nr 142 mot alla godtyckliga åtgärder som strider mot gällande europeisk lagstiftning och som ovannämnda myndigheter kan komma att anta?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 maj 2001)

Det berörda området motsvarar det särskilda skyddsområdet för fåglar nr 142 som klassificerats i enlighet med rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1). Det handlar om ett område av gemenskapsintresse (SIC 3110006) i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter.

På grundval av de uppgifter som lämnats av den klagande har kommissionen nyligen begärt uppgifter från de spanska myndigheterna om de förhållanden som påtalats. Den har även begärt att få en kopia av den konsekvensbedömning som har gjorts för detta projekt samt en detaljerad beskrivning över de livsmiljöer som finns i det berörda området.

Kommissionen kommer under alla omständigheter att säkerställa att den gemenskapsrätt som är tillämplig i detta fall följs.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0508/01

från Charles Tannock (PPE-DE), Philip Bushill-Matthews (PPE-DE), Den Dover (PPE-DE), Jacqueline Foster (PPE-DE), Christopher Heaton-Harris (PPE-DE), Roger Helmer (PPE-DE), Bashir Khanbhai (PPE-DE), Neil Parish (PPE-DE), Robert Sturdy (PPE-DE) och Theresa Villiers (PPE-DE) till rådet

(23 februari 2001)

Ämne: Ekonomiska och sociala kommitténs roll och utgiftsprioriteringen inom EU

Kan rådet ange vilken roll den anser att Ekonomiska och sociala kommittén har nu när parlamentet väljs i direkta val? Anser rådet att de fortsatta utgifterna för kommittén, som uppgår till flera hundra miljoner euro av skattebetalarnas pengar, är berättigade och skulle få de europeiska skattebetalarnas stöd om uppgifter om utgiftsnivåerna i större utsträckning offentliggjordes?

Förra året förklarade kommissionens ordförande Romano Prodi att kommissionen behövde mer medel för att kunna genomföra sina huvudsakliga uppgifter. Vid slutet av förra året vägrade kommissionen vidare att åta sig vissa nya uppgifter förrän den erhållit ytterligare medel. Därför undrar jag om rådet anser att kommissionen, om den inte kan få ytterligare medel genom att dra in stora utgiftsposter inom själva kommissionen, borde föreslå för medlemsstaterna att acceptera en gradvis avveckling av Ekonomiska och sociala kommittén och att delvis utnyttja de besparade medlen (i förekommande fall även överflyttningen av personal från Ekonomiska och sociala kommittén) till att finansiera de extra uppgifter, som kommissionen i framtiden kan uppmanas åta sig?

Svar

(30 maj 2001)

Det åligger inte Europeiska unionens råd att uttala sig om den roll som tillfaller ett gemenskapsorgan som finns inskrivet i fördraget. Rådet fäster de ärade parlamentsledamöternas uppmärksamhet på de relevanta bestämmelserna i fördraget (artiklarna 257262) där Ekonomiska och sociala kommitténs roll och funktion fastställs. Dessa bestämmelser har för övrigt bekräftats i sin helhet i fördraget som undertecknades i Nice den 16 februari 2001 och som utvidgar begreppet grupperingar genom att hänvisa till det organiserade civila samhället och genom att specifikt betona konsumenternas roll. Detta fördrag har nu förelagts medlemsstaterna för ratificering.

När det gäller den andra delen av frågan ombeds den ärade parlamentsledamoten vända sig till Europeiska kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0556/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2001)

Ämne: Revisionsförklaring för generaldirektoratet för bistånd

Vid budgetkontrollutskottets möte den 7 februari 2001 meddelade kommissionsledamot Fischler att den exakta felfrekvensen 1999 för de ekonomiska transaktionerna inom generaldirektoratet för jordbruk uppgick till 3,06 procent.

I den anda av samarbete och öppenhet som råder mellan de europeiska institutionerna skulle jag vilja be den kommissionsledamot som har ansvaret för bistånd att ta fram motsvarande siffra för de ekonomiska transaktionerna inom detta generaldirektorat? Om det inte kan göras, vad är orsaken till detta?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 och E-0570/01 ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(11 april 2001)

Kommissionen vill erinra ledamoten om att revisionsrätten inte anger någon felmarginal i sin revisionsförklaring till den allmänna budgeten, eftersom rätten anser att det skulle ge en alltför förenklad bild av kommissionens ekonomiska förvaltning om man grundade sig endast på denna indikator.

Därför beslutade revisionsrätten för tre år sedan att inte ange någon allmän felmarginal och att ändra revisionsförklaringens innehåll för att därmed ge den myndighet som beviljar ansvarsfrihet en mer utförlig, beskrivande framställning.

Revisionsrätten har vid flera tillfällen påpekat att angivande av en eventuell felmarginal på lägre nivå (till exempel per sektor eller generaldirektorat), framräknad från en allmän felmarginal, skulle vara helt missvisande. De transaktioner som revideras av rätten är alltför fåtaliga och det vore inte möjligt att fastställa en korrekt felmarginal på lägre nivå.

Följaktligen kan kommissionen inte lämna de begärda uppgifterna till parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1346/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(4 maj 2001)

Ämne: Kostnaden för Dehaenegruppen 1999

I oktober 1999 presenterade de tre vise männen Dehaene, Simon och von Weizsäcker till kommissionen en rapport om den institutionella innebörden av utvidgningen inför den kommande regeringskonferensen.

De tre vise männen hade i september samma år fått i uppdrag av kommissionens ordförande att i totalt oberoende identifiera institutionella problem och presentera argument för varför dessa frågor skulle tas upp på regeringskonferensen.

Min fråga är om kommissionen stod för kostnaderna för dessa vise mäns arbete och hur stora dessa kostnader var?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(5 juli 2001)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-2595/99 från Hannan(1).

(1) EGT C 225 E, 8.8.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1460/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(17 maj 2001)

Ämne: Budgetpunkt A-3022

Det har anslagits 1 500 000 euro till budgetpunkt A-3022, Centrum för studier och forskning, både för 2000 och 2001.

Kan kommissionen bekräfta vilka organisationer och centrum som tidigare fått anslag från denna punkt, samt ge detaljerade upplysningar om de projekt som gemonförts?

Hur många nya och redan existerande organisationer ansökte om anslag för 2001 och hur kontrollerar kommissionen användningen av gemenskapsmedel från denna punkt?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(16 juli 2001)

Kommissionen utarbetar varje år en rapport över alla bidrag under kapitel A-30, där bidragsmottagare, bidragets storlek och medfinansieringens procentandel anges. Den här rapporten, som redan sänts till parlamentet (budgetutskottets sekretariat) i år, innehåller också uppgifter om bidragsmottagare under budgetpunkt A-3022.

Urvalet av projekt som ska få bidrag för 2001 pågår just nu. Kommissionen har mottagit 136 ansökningar varav 21 härrör från organ (universitet eller universitetslärarföreningar) som fått bidrag tidigare år.

Organisationer kan inte få bidrag till driftskostnaderna via denna budgetpost, utan bara kostnader som direkt hänför sig till projekt de fått bidrag för. Användningen av bidragen kontrolleras genom en granskning av slutrapporten och den ekonomiska redogörelsen för projektet. Granskningen utförs innan återstoden av bidraget betalas ut och i vissa fall kan den leda till att delar av förskotten återkrävs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1625/01

från Joachim Wuermeling (PPE-DE) till kommissionen

(12 juni 2001)

Ämne: Kommissionens initiativ om tjänster

I somliga medlemsstater bestämmer statsmakterna fortfarande om villkoren för tillträde till vissa yrken och rätten att utöva dem. Som exempel på bestämmelser av detta slag kan nämnas Tysklands lag om skorstensfejaryrket, en lag som bland annat avser att skapa ett territoriellt skydd och fastställa bestämda taxor, som överskrider taxorna för jämförbara verksamheter. Följden av detta blir att det kommer att finnas olika bestämmelser på olika håll inom Europeiska unionen och att nationella liksom regionala marknader kommer att avskärmas utåt.

Har kommissionen för avsikt att marknaderna inom detta område skall öppnas, som ett led i kommissionens initiativ om tjänster?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 juli 2001)

I kommissionens meddelande av den 29 december 2000(1) presenteras en strategi för att skapa en inre marknad för tjänster, så att dessa skall kunna cirkulera lika lätt mellan olika medlemsstater som inom en och samma medlemsstat.

Strategin är indelad i två faser: den första (år 2001) omfattar en total och systematisk kartläggning av vad som utgör hinder för att tjänster av olika slag skall kunna röra sig över gränserna. Under den andra (2002) skall man finna förslag till lämpliga lösningar.

Den analys som kommissionen för närvarande gör gäller således också de inskränkningar i det fria tjänsteutbudet som förorsakas av regler och bestämmelser om tillträde till och utövande av vissa yrken.

Vad beträffar den tyska lagen för skorstensfejare har kommissionen genom flera anmälningar blivit uppmärksammad på behovet av att göra en grundlig undersökning av de krav, t.ex. i den tyska lagen för skorstensfejare, enligt vilka endast skorstensfejarmästare i ett sotningsdistrikt får utöva den verksamhet som i andra medlemsstater för utövas av yrkesgrupper med samma kompetens.

(1) KOM(2000) 888 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0641/01

från Francesco Speroni (TDI) till kommissionen

(6 mars 2001)

Ämne: Namn på mjölk

I Italien säljs mjölkprodukter som döpts efter särskilda geografiska områden (Busto Arsizio-mjölk, Brianza-mjölk), dock utan att det finns någon koppling mellan de områden som nämns och produktionsstället, som befinner sig någon helt annanstans.

Anser kommissionen att denna typ av marknadsföring är tillåten enligt gällande regler?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 maj 2001)

De beteckningar på mjölk som parlamentsledamoten hänvisar till är inte registrerade som skyddad ursprungsbeteckning eller geografisk skyddad beteckning enligt rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel(1).

I artikel 2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel(2) fastställs att märkningen och dess närmare utformning inte får vara sådan att den skulle kunna vilseleda köparen om vad som är utmärkande för livsmedlet, särskilt bl. a. dess ursprung eller härkomst.

En benämning eller beteckning på etiketten med hänvisning till en särskild region skulle därför endast tillåtas om livsmedlet verkligen framställdes in den regionen.

Kommissionen kommer att ta kontakt med de italienska myndigheterna för att få ytterligare upplysningar och kunna undersöka det fall som rapporterats av parlamentsledamoten.

(1) EGT L 208, 24.7.1992.

(2) EGT L 109, 6.5.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0394/01

från Ioannis Marínos (PPE-DE) och Giorgos Dimitrakopoulos (PPE-DE) till rådet

(20 februari 2001)

Ämne: ETA:s terroristverksamhet

Enligt uppgifter från källor inom polisen och allmänheten och som publicerats i den välrenommerade spanska dagstidningen El Pais har terroristorganisationen ETA utövat utpressning genom att i brev hota ägare till små- och medelstora företag i Baskien till livet i syfte att få in avsevärda summor pengar. Nyligen har det offentliggjorts att även den kände franske fotbollsspelaren Lizarazu har fått ta emot hot mot livet, när tidningen Diario 16 avslöjade att många baskiska fotbollsspelare har fått liknande hot från ETA och att de betalar pengasummor för att inte mördas av organisationen. Tydligen är det så att dessa märkliga pengasummor som de drabbade betalar för att inte bli mördade används för att finansiera den dödsbringande terroristverksamhet som den här organisationen sysslar med, men även för att terroristerna skall kunna leva ett bekvämt liv utan att behöva arbeta.

Anser inte rådet att det i stället för att man vid varje mord ETA begår begränsar sig till att ta avstånd från våldet och uttrycka sin sorg över offren (något som Europaparlamentet förstås gör) vore mer effektivt om man samtidigt underströk att dessa terrorister - som hävdar att de eftersträvar självständighet för Baskien - även kämpar för sin egen snöda vinnings skull? Skulle inte en sådan anklagelse drastiskt begränsa deras genomslagskraft, eftersom det skulle diskreditera deras förmenta revolutionära ädelmod och patriotiska strävanden?

Har rådet mot bakgrund av detta för avsikt att utarbeta en integrerad politik för att hantera terrorismen?

Svar

(16 juli 2001)

Rådet syftar i sitt arbete på en integrerad strategi mot terrorism. Var sjätte månad upprättas en handling om det hot som terrorismen utgör och regelbundna diskussioner förs om händelser som nyligen inträffat.

Ett av målen för den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken är att bekämpa terrorism. I mer exakta ordalag förutser rådets rekommendation av den 9 december 1999 ett samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter när det gäller finansieringen av kampen mot terrorism.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1325/01

från Arie Oostlander (PPE-DE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Sotiris Bletsas har dömts till 15 månaders fängelse för att han distribuerat informationsmaterial som bekostats av kommissionen

I en resolution av den 3 februari 2001 uttalade Europeiska byrån för mindre använda språk (EULUL) i Dublin sin förkastelsedom över att den grekiske medborgaren Sotiris Bletsas av en domstol i Aten dömts till 15 månaders fängelse. Sotiris Bletsas skall ha spritt ut oriktiga upplysningar om ett europeiskt minoritetsspråk i Grekland. Dessa så kallade oriktiga upplysningar består emellertid av en hänvisning till att det i upplysningsmaterial som handlar om minoritetsspråk i Europa och producerats av Europeiska byrån för mindre använda språk stått att det finns ett sådant språk som vlachiska. Detta material har bekostats av Europeiska kommissionen. Till råga på allt har det erkänts i Europeiska kommissionens rapport Euromosaic att det finns ett sådant språk som vlachiska.

Känner Europeiska kommissionen till att Sotiris Bletsas blivit fälld inför domstol?

Om så är fallet, anser kommissionen då att den atenska domstolens dom strider mot den grundläggande rättigheten till fritt åsiktsyttrande?

Har kommissionen planer på att vidta några åtgärder mot medlemsstaten Grekland?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(22 juni 2001)

Som redan meddelats i svaret på den skriftliga frågan E-0487/01 från Eurig Wyn och Knörr Borràs(1) följer kommissionen ärendet noga och har bett den grekiska regeringen om kompletterande upplysningar, särskilt en kopia av domen.

Kommissionen kan inte ta ställning innan den har tillgång till de upplysningar som är nödvändiga för att kunna sätta sig in i ärendet och förstå det.

(1) EGT C 261 E, 18.9.2001, s. 125.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0261/01

från Lord Inglewood (PPE-DE) till rådet

(14 februari 2001)

Ämne: Rätt till ersättning vid vidareförsäljning

Omfattar nettoförsäljningspriset, som ersättningen skall baseras på enligt förslaget till direktiv, skatt på realisationsvinst eller motsvarande och hur skall detta beräknas vid en vidareförsäljning där flera olika nationella skattelagstiftningar är inblandade?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0257/01, E-0259/01, E-0261/01 och E-0263/01

(13 juli 2001)

De frågor som den ärade parlamentsledamoten ställer rör ärenden som fortfarande ligger inom medlemsstaternas ansvarsområde och svaren kan därför variera beroende på medlemsstaternas åtgärder vid genomförandet av direktivet om upphovsmannens rätt till ersättning vid vidareförsäljning av originalkonstverk (följerätt), liksom även beroende på andra relevanta bestämmelser i nationell lagstiftning.