SKRIFTLIG FRÅGA E-1566/98

från Marie-Thérèse Mutin (PSE) till kommissionen

(20 maj 1998)

Ämne: Erkännande av utbildning och rättslig status för sjukskötare inom fransk psykiatrisk sektor

Kommissionen uppmärksammas på erkännandet av utbildning och rättslig status för sjukskötare inom fransk psykiatrisk sektor. För att svara upp mot EU:s direktiv har beslutet att slå samman sjuksköterskeutbildningen (formation d'infirmiers diplômés d'état) och sjukskötarutbildningen för psykiatrisk sektor, som antogs i dekret den 30 mars 1992, lett till att examensbevis för sjukskötare inom psykiatrisk sektor inte utfärdats sedan 1995. Dessutom medförde beslutet förändringar i villkoren enligt vilka innehavare av examensbevis för sjukskötare inom psykiatrisk sektor kan erhålla ett statligt examensbevis för sjukskötare (DEI). Förordningen av den 26 oktober 1994 föreskrev att rätt till DEI skulle beviljas sjukskötare inom psykiatrisk sektor och att ytterligare utbildning enbart skulle vara nödvändig om de önskade arbeta inom allmänsjukvården enligt EU-terminologi. Den 30 december 1996 ogiltigförklarade en förordning från Conseil d'Etat (högsta förvaltningsdomstolen)denna bestämmelse med hänvisning till att den tidigare förordningen ej överensstämde med syftet med EU:s direktiv av den 27 juni 1997 som ställde vissa utbildningsvillkor för utfärdande av DEI och att dessa villkor har inte uppfyllts enligt kommissionen.

Den franska regeringen hade önskat kontakta kommissionen för att kunna nå en överenskommelse som sammanjämkade respekten för EU-rätten med sjukskötarnas legitima intressen.

Kommissionen ombeds informera om hur förhandlingarna med den franska regeringen fortskrider och vilka åtgärder kommissionen avser att vidta för att återge de yrkesverksamma inom mentalvården en rättslig status som möjliggör att de kan verka inom Europeiska unionen.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(13 juli 1998)

Enligt den franska lagstiftningen från 1992 kunde innehavaren av examensbevis för sjuksköterskor inom den psykiatriska sektorn på begäran få det statliga examensbeviset för sjuksköterskor inom den allmänma hälso- och sjukvården. Kommissionen ansåg att denna lagstiftning stred mot rådets direktiv 77/453/EEG av den 27 juni 1977 om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om verksamhet som sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård(1). I direktivet fastställs minimikriterier för utbildningen av sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård. Innehållet i utbildningen för sjuksköterskor inom den psykiatriska sektorn motsvarade inte dessa kriterier. Ett överträdelseförfarande enligt artikel 169 i EG-fördraget inleddes därför mot Frankrike. Frankrikes högsta förvaltningsdomstol ogiltigförklarade därefter den franska lagstiftningen och bekräftade kommissionens ståndpunkt.

Det finns inget gemenskapsdirektiv enligt vilket medlemsstaterna är skyldiga att bevilja specialiserade sjuksköterskor ett examensbevis för sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård. Endast om Frankrike önskar anta en lagstiftning som syftar till att tilldela sjuksköterskor inom den psykiatriska sektorn det statliga examensbeviset för sjuksköterskor inom den allmänma hälso- och sjukvården och om de sistnämndas utbildning omfattas av bindande gemenskapsbestämmelser om minimikriterier för sjuksköterskeutbildning (direktiv 77/453/EEG), är kommissionen skyldig att se till att utbildningen motsvarar dessa kriterier.

De franska myndigheterna har översänt ett nytt förslag i detta hänseende. Kommissionen kommer inom ramen för det administrativa samarbetet med de franska myndigheterna att undersöka om de föreslagna åtgärderna, när det väl har trätt i kraft, gör det möjligt för myndigheterna att säkerställa att de specialiserade sjuksköterskor som tilldelas det statliga examensbeviset för sjuksköterskor inom den allmänma hälso- och sjukvården uppfyller de minimikrav som ställs på utbildningen. En diskussion med medlemsstaterna om detta förslag kommer inom kort att föras i kommittén för högre tjänstemän med ansvar för hälso- och sjukvårdsfrågor.

(1) EGT L 76, 15.7.1977.