ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0310/02

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE)och Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2002)

Ämne: Förebyggande av pisksnärtsskador (whiplash)

Varje år inträffar ett stort antal trafikolyckor i Europeiska unionen där bilarnas förare och passagerare drabbas av pisksnärtsskador. En vanlig följd av dessa skador är kroniska nackbesvär som ofta resulterar i bestående arbetsoförmåga. Kostnaderna för samhället för dessa problem beräknas uppgå till mellan fem och tio miljarder euro årligen i Europeiska unionen (källa: Slachtoffer en samenleving, Stichting Achmea, 2001). I slutsatsen i en rapport från TNO (Nederlandse Organisatie voor Toegepast Natuurwetenschappelijk Onderzoek) från 1996 (96.OR.BV.050.0/EJ 1996) anges att samtliga testade bilar erbjöd otillräckligt skydd för de åkande vid påkörning fram- och bakifrån. Genom högre tekniska krav vid framställningen av bilar skulle många pisksnärtsskador kunna undvikas.

1. Känner kommissionen till denna TNO-rapport, och om detta är fallet, hur tror man sig då kunna utnyttja den i förberedandet av gemenskapslagstiftning på trafiksäkerhetsområdet?

2. Är kommissionen beredd att vidta åtgärder för att minska antalet pisksnärtsskador, och om detta är fallet, vilka åtgärder är det då man har för avsikt att vidta, och inom vilken tidsram?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(21 mars 2002)

1. Kommissionen känner till TNO-rapporten, som tillkom på begäran av Foundation Achmea i Nederländerna.

När rapporten utarbetades gjorde den nederländska regeringen kommissionen uppmärksam på behovet av att förbättra gemenskapens lagstiftning i detta avseende. Därför ändrade man väsentligen rådets direktiv 74/408/EEG av den 22 juli 1974 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om inredningsdetaljer i motorfordon (hållfastheten hos sätena och fästanordningarna för dessa)(1) genom kommissionens direktiv 96/37/EG av den 17 juni 1996(2), särskilt i fråga om huvudstöd. Två av de viktigaste rekommendationerna i TNO-rapporten har således beaktats.

2. Pisksnärtsskador har allmänt kommit att erkännas som en viktig fråga när det gäller bilsäkerhet. Därför beslutade kommissionen att starta forskningsprojekt på området, som ett led i Fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling.

Denna forskning ansågs vara nödvändig för att ur alla tillgängliga publikationer samla in relevant information om:

- biomekanisk kunskap om nackskador

- utveckling av krockdockor för att bedöma säkerheten vid påkörning bakifrån

- kriterier för att mäta risken för nackskador

i syfte att ta fram nya modeller av ryggstöd och huvudstöd.

Den här forskningen pågår fortfarande. Så snart som resultaten är tillgängliga kommer kommissionen att vidta lämpliga åtgärder för att införa nya bestämmelser i gemenskapslagstiftningen.

(1) EGT L 221, 12.8.1974.

(2) EGT L 186, 25.7.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0864/02

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(3 april 2002)

Ämne: Eventuellt skadliga effekter av xanthine oxidase i mjölk

Känner kommissionen till de eventuellt skadliga effekter som förekomsten av xanthine oxidase i homogeniserad mjölk kan ha?

Kommer kommissionen att vidta åtgärder för att se till att märkningen av mjölkförpackningar anger om mjölken blivit homogeniserad?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(21 maj 2002)

Kommissionen vill informera ledamoten om att den, såsom angivits i kommissionens svar på Nicholas Cleggs skriftliga fråga E-2907/00(1), inte känner till några forskningsresultat som visar att homogeniserad mjölk skulle utgöra ett hot mot folkhälsan.

Kommissionen känner inte heller till några vetenskapliga bevis för eventuella skadliga effekter av det fysiologiska enzymet xantinoxidas i homogeniserad mjölk. Om man i framtiden skulle få bevis för att homogeniseringen är farlig för folkhälsan kommer kommissionen naturligtvis att undersöka vilka åtgärder som bör vidtas.

Vad gäller märkning av homogeniserad mjölk skulle kommissionen vilja upplysa om att det redan finns bestämmelser om korrekt information till konsumenten i artikel 5.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel(2): Det namn under vilket varan säljs skall omfatta eller åtföljas av uppgifter om livsmedlets fysiska tillstånd eller den särskilda behandling som livsmedlet fått (t.ex. pulvrisering, frystorkning, djupfrysning, koncentrering, rökning) i samtliga fall då avsaknaden av sådan information skulle kunna skapa förvirring hos köparen.

(1) EGT C 136 E, 8.5.2001.

(2) EGT L 109, 6.5.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0283/02

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(8 februari 2002)

Ämne: Railtrack

Den brittiska regeringen försatte nyligen Railtrack PLC i konkurs. Det verkar som om aktieägarna i Railtrack praktiskt taget kommer att förlora allt sitt investerade kapital i företaget utan att få någon ersättning. Är kommissionen orolig över den brittiska regeringens sätt att hantera Railtracks konkurs?

Anser kommissionen att planer på att privatisera transportinfrastruktur i andra delar av Europa kan komma att äventyras om aktierna i Railtrack verkligen beslagtas i Storbritannien? Investerare skulle då bli avskräckta från att investera i sådana projekt av rädsla för att det som tidigare skett med Railtrack, nämligen en plötslig nationalisering utan att någon ersättning betalas ut, skulle kunna upprepas? Anser kommissionen att den brittiska regeringen borde ersätta aktieägarna i Railtrack?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(2 april 2002)

Banhållning är en viktig del i transportpolitiken, både på gemenskapsnivå och nationell nivå. Kommissionen har informerats om situationen i Railtrack och om planerade lösningar för att avsluta den administrativa perioden. Kommissionen har försäkrats om att administratörerna kommer att handla i allmänhetens intresse och i Railtracks fordringsägares och investerares intresse. Den uppskattar också att tågservicen upprätthålls under administrationsperioden.

Eftersom frågan om äganderätt i järnvägssektorn tillhör medlemsstaternas kompetens, enligt subsidiaritetsprincipen, kan kommissionen inte kommentera hur den brittiska regeringen har hanterat Railtracks konkurs.

Kommissionen har ingen kommentar om en eventuell kompensation från regeringen till aktieägarna i Railtrack.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0130/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(1 februari 2002)

Ämne: Eventuell indragning av programmen för narkotikaavvänjning

Enligt uppgifter i grekisk press finns det risk för att de narkotikaavvänjningsprogram som terapiföreningen Ithaki driver i norra Grekland dras in. Programmen finansieras av EU. Orsaken verkar vara att tjänstgöringen för den personal som arbetat med programmen upphör och att ny rekrytering inte kan komma i fråga på grund av en lapsus i samband med revideringen av narkotikalagstiftningen.

Känner kommissionen till denna fråga? Finns det en reell risk för att programmen dras in? Hur tänker kommissionen agera för att en sådan här utveckling skall kunna undvikas? Hur stora är de belopp som EU, direkt och indirekt, har beviljat och till vilka grekiska terapiföreningar för narkotikaavvänjning har pengarna gått?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 april 2002)

Kommissionen har inte informerats om detta. Behandling, inklusive behandlingshem, ligger inom medlemsstaternas ansvarsområde och täcks inte av gemenskapens åtgärdsprogram för att förebygga narkotikamissbruk. Programmet omfattar i huvudsak förebyggande program, men den har omfattat behandling i de fall när behandlingen även har inbegripit förebyggande inslag.

Många gemenskapsprogram som inte uttryckligen avser narkotika är också relevanta när det gäller narkotika (Equal, Urban, Integra osv.) och finansierar verksamhet som har med narkotikafrågor att göra. Det är medlemsstaterna som förvaltar dessa medel.

Itaca (Ithaci) är en europeisk sammanslutning av yrkesfolk som sysslar med narkotikafrågor. Huvudkontoret finns i Italien, men Grekland är en av de deltagande medlemsstaterna.

Itaca har under senare år beviljats stöd från gemenskapens åtgärdsprogram för att förebygga narkotikamissbruk. Några beslut om stöd för i år har ännu inte fattats eftersom alla förfaranden ännu inte har avslutats.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0069/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(25 januari 2002)

Ämne: Barcelonaprocessen och fiskeavtalen med Marocko

Bland det spanska ordförandeskapets prioriteringar finns Europa-Medelhavspartnerskapet baserat på Barcelonaprocessen som inleddes 1995. På mötet i Barcelona ingicks det då nyligen undertecknade fiskeavtalet mellan Marocko och Europeiska unionen som ett prov på den väg som skulle följas för att uppnå ett bättre samarbete mellan de två sidorna av Medelhavet. Är det spanska ordförandeskapet på samma sätt berett att återupprätta detta samarbetsklimat för att göra det möjligt att ingå ett nytt fiskeavtal mellan EU och Marocko?

Svar

(21 maj 2002)

Som den ärade parlamentsledamoten så riktigt påpekar skapade Barcelonakonferensen 1995 en ny ram mellan länderna i Europeiska unionen och Medelhavsländerna genom ett övergripande samarbete som bygger på den politiska dialogen, utvecklingen av det ekonomiska och finansiella samarbetet och införande av den sociala, kulturella och mänskliga dimensionen.

Rådet, som är medvetet om den särskilda betydelse som fiskeförbindelserna mellan Konungariket Marocko och Europeiska unionen alltid har haft, kommer därför att göra allt för att dessa nära förbindelser skall kunna behållas inom ramen för ett framgångsrikt samarbete mellan de båda parterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0742/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(15 mars 2002)

Ämne: Dammbygge i Mouro-floden

Enligt kommunfullmäktigeledamöter från kommunsammanslutningen i Vale de Mouro (Mouro är en biflod till Minho) i norra Portugal har man föreslagit att en damm skall byggas vilket skulle leda till att en 50 meter hög mur byggdes i Mouro-floden. Muren skulle kunna förstöra flodens hela ekosystem.

Det kontroversiella förslaget kommer från företaget Águas do Minho e Lima, och företaget räknar med att få gemenskapsstöd för bygget. Enligt vissa kommunfullmäktigeledamöter finns det dock andra alternativ, såsom att man kan ta vattnet direkt ur floden, utan att bygga en damm.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till kommissionen:

1. Kan kommissionen bekräfta att man föreslagit att dammbygget i Mouro-floden skall få gemenskapsstöd?

2. Om så är fallet, kommer en miljökonsekvensbeskrivning att göras? Har möjligheten till andra alternativ undersökts?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(29 april 2002)

År 1999 inkom de portugisiska myndigheterna med en ansökan om samfinansiering via Sammanhållningsfonden av ett system för ett antal kommuners vattenförsörjning och vattenrening i Minho-Lima, där dammen i Mouro-floden, Barragem de Lamas de Mouro, ingick som en del i delsystemet för vattenförsörjning.

Eftersom delar av systemet då inte var helt utvärderade ur vare sig teknisk eller miljömässig synvinkel, bad kommissionen de portugisiska myndigheterna att formulera om sitt förslag. I det omarbetade förslaget återfanns delar av systemet, som erhöll finansiering 2001, men dammen ingick inte bland dessa. Det är dock möjligt att bidrag kommer att sökas senare för den delen av systemet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0845/02

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(27 mars 2002)

Ämne: Förbud mot slutande av offentliga avtal med medieföretag

Enligt den grekiska regeringens lagförslag om inskränkningar i slutande av offentliga avtal med personer som är delägare i medieföretag, förbjuds slutande av sådana avtal med fysiska och juridiska personer som är den största delägaren. Enligt samma förslag anses den som innehar upp till 5 % av det totala aktiekapitalet i medieföretaget vara den största delägaren.

Med tanke på svårigheterna med att kontrollera vem som är största delägare, såväl på gemenskapsnivå som på global nivå, vill jag fråga kommissionen följande:

1. I hur hög grad är detta ett brott mot jämlikhetsprincipen, som är en grundläggande rättsprincip, med tanke på att man inte kommer att kunna kontrollera vare sig företag med säte i en medlemsstat eller s.k. offshore-företag i relation till nationella?

2. Finns det något åtagande från medlemsstaternas sida om att samarbeta med de nationella myndigheterna när det gäller att kontrollera vem som är den största delägaren (tillhandahållande av information, utförande av utredningar etc.), särskilt om någon motsvarande kontroll inte finns föreskriven i nationell lagstiftning?

3. Är en eventuellt försenad kontroll av gemenskapsföretagen ett brott mot jämlikhetsprincipen och utgör den diskriminering till nackdel för de sistnämnda i jämförelse med motsvarande inhemska företag?

4. I hur hög grad är det möjligt och juridiskt bindande att eventuellt stänga av gemenskapsföretag från att sluta offentliga avtal om sändningstillstånd, med tanke på hur svårt det är att grundligt kontrollera dessa?

Svar avgivet av Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(28 maj 2002)

Kommissionen har ej tillräckliga kunskaper om det problem som framläggs av parlamentsledamoten. Då det dessutom endast rör ett förslag till lag kan kommissionen utgående från angivna uppgifter ej uttala sig om de frågor som ställts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0175/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Brevväxling med Nederländerna om IJzeren Rijn (ung. Järn-Rhen)

De IJzeren Rijn är det symboliska namnet för järnvägsförbindelsen mellan Antwerpens hamn och Ruhrområdet. I Belgien finns en stor villighet att ta denna järnvägsförbindelse i bruk på nytt. Nederländerna verkar skynda långsamt i detta ärende. Den nederländske ministern för transport och offentliga arbeten, Netelenbos, kräver en tunnel under ett naturområde vid Roermond. Detta krav grundas på de europeiska direktiven om livsmiljö och om fåglar. Kommissionen lär ha skickat sin bedömning av denna fråga i en skrivelse till de berörda belgiska myndigheterna samt till Nederländerna och Tyskland. Den belgiske transportministern medger att han har fått denna skrivelse. Den nederländske ministern säger sig inte vara informerad.

1. Behövs verkligen en tunnel under naturområdet vid Roermond med hänsyn till de europeiska direktiven om livsmiljöer och om fåglar?

2. Har kommissionen verkligen skickat en skrivelse i frågan till Belgien, Tyskland och Nederländerna?

3. Vad var kontentan av detta meddelande?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 mars 2002)

Direktiven om naturskydd (rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1) och rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(2)) ger inte kommissionen mandat att, som led i ett antal åtgärder för att dämpa eller kompensera effekter av infrastrukturprojekt, fatta beslut huruvida det är nödvändigt att bygga tunnlar under områden som har utsetts att ingå i Natura 2000-nätet eller som tillhör medlemsstaternas egna naturreservat.

De tre medlemsstater som är engagerade i projektet för att ånyo öppna järnvägsförbindelsen IJzeren Rijn (Belgien, Tyskland och Nederländerna) begärde ett möte med kommissionen för att ge sina synpunkter på ärendet. Detta möte ägde rum i Bryssel den 5 juli 2001. På begäran från de delegationsföreträdare som närvarade vid mötet skickade generaldirektoratet för miljö den 19 september 2001 en skriftlig redogörelse för kommissionens svar på medlemsstaternas frågor tillsammans med ytterligare kommentarer till vissa frågor som diskuterades samt generella synpunkter.

En kopia på skrivelsen av den 19 september 2001 skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.

(2) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0466/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(22 februari 2002)

Ämne: Utvärdering av arbetet vid EUGFJ:s utbetalningsorgan i Grekland

I september 2001 annonserades att EUGFJ:s nya organ för utbetalning och kontroll (Opekepe) i Grekland skulle påbörja sitt arbete och att det skulle ersätta det utbetalningsorgan som dittills funnits (Gedidagep).

På senare tid har det uppstått problem inom i princip alla av Opekepes ansvarsområden (försenade utbetalningar av stöd, godtyckliga tolkningar vid implementeringen av förordningar etc.). Detta har gett upphov till både ilska och förtvivlan bland grekiska producenter och djuruppfödare, och gör att man frågar sig hur pålitliga kontrollerna är. Mot bakgrund av detta, kan kommissionen säga huruvida det hittills gjorts någon utvärdering av Opekepes arbete? Har kommissionen undersökt huruvida organet uppfyller kriterierna för ackreditering och de villkor som föreskrivs i förordning (EG) 1663/95(1)?

(1) EGT L 158, 8.7.1995, s. 6.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 mars 2002)

I artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken(1) framgår det tydligt att medlemsstaterna är skyldiga att ackreditera utbetalningsställen. Kommissionen informeras endast om medlemsstaternas beslut.

Trots detta har kommissionen uppmärksamt följt utvecklingen i Grekland samt inrättandet av det nya utbetalningsstället Opekepe som skedde i september 2001. I november 2001 gjorde kommissionen en utvärdering av ackrediteringskriterierna för detta utbetalningsställe. Vid utvärderingen konstaterades en rad positiva punkter men det konstaterades också att många svagheter fanns kvar, både vad gäller organisationen av detta utbetalningsställe och det övergripande kontrollsystemet i Grekland.

Kommissionen fortsätter att uppmärksamt övervaka situationen. Den kommer att arbeta konstruktivt tillsammans med de grekiska myndigheterna för att försöka säkerställa att de positiva ansträngningar som konstaterats fortsätter och bär frukt. Samtidigt kommer den att skydda gemenskapens ekonomiska intressen genom att föreslå finansiella korrigeringar så fort den konstaterar risk för förluster för Europeiska utvecklings- och garantifonden. Sådana finansiella korrigeringar uppgår för Greklands del till 610 miljoner euro sedan 1995.

(1) EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0022/02

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(21 januari 2002)

Ämne: Medel till muskelsjukdomar

Hur mycket medel, om överhuvudtaget, beviljas spinal muskelatrofi (SMA), muskeldystrofi (MD eller DMD) och neuromuskulära sjukdomar i varje enskild medlemsstat?

Hur mycket medel beviljas mer specifikt för forskning, stöd eller allmänna ändamål?

Till vilken typ av forskning går medlen (med andra ord, förvaltningsforskning, behandlingsforskning eller forskning om botemedel)?

Hur mycket medel, om överhuvudtaget, beviljas EAMDA, European Alliance of Muscular Dystrophy Associations?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(27 februari 2002)

Kommissionen har inga uppgifter tillgängliga om vilka summor som betalas i enskilda medlemsstater till forskning om spinal muskelatrofi (SMA), muskeldystrofi (MD eller DMD) och neuromuskulära sjukdomar.

Tre projekt om muskelsjukdomar två om huvudsakligen diagnostisk och terapeutisk forskning och ett om förvaltning har valts ut för finansiering inom programmet Livskvalitet och förvaltning av levande resurser i det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling:

- QLRT-1999-00870, Genetic resolution of myopathies: European cluster (en europeisk projektgruppering om genetisk resolution av myopatier), projektfinansiering: 2,4 miljoner euro.

- QLG2-1999-00660, A funtional genomics study of lysyl-tRNA synthesis as a target for the diagnosis and treatment of microbial infections and mitochndrial myopathies (funktionell genomstudie av lysyl-tRNA för diagnos och behandling av mikrobiella infektioner och mitokondriella myopatier), projektfinansiering: 1,4 miljoner euro.

- QLK3-2000-01038, Disease insights from single cell signalling (ny kunskap om sjukdomar genom en studie av signaler från enskilda celler), projektfinansiering: 907 312 euro.

Flera sådana projekt har finansierats tidigare, under de tredje och fjärde ramprogrammen. Mer detaljerad information om alla projekt finns på Cordis, på följande webbadress: http://www.cordis.lu/en/home.html.

Under år 2000 finansierade dessutom generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd ett senare (år 2000) projekt med titeln Muscle diseases for a prototype of rare and disabling disorders: creation of a European information network (projektnummer 2000/RD:10003, Muskelsjukdomar Prototyp för sällsynta och invalidiserande sjukdomar) med 128 000 euro. Mer detaljerad information om detta projekt finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/health/ph/programmes/rare/proj1_en.pdf.

EAMDA har inte fått några medel från kommissionen under de senaste tre åren.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0813/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(25 mars 2002)

Ämne: Den italienska regeringen och andra världskriget

I en artikel i den italienska tidningen Corriere della Sera av den 4 februari 2002 sade Mirko Tremaglia, en minister i den italienska regeringen, att det hade varit bättre om vi vunnit kriget.

Vad anser kommissionen om detta uttalande med tanke på det lidande som många utsattes för under andra världskriget?

Avser kommissionen att ta upp denna fråga med den italienska regeringen?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Prodi

(18 april 2002)

Kommissionen har för vana att inte ta ställning till offentliga uttalanden av politiker i medlemsstaterna.