SKRIFTLIG FRÅGA E-0673/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(8 mars 2002)

Ämne: Dubbelbeskattning av arbetsinkomster

Trots att artikel 49 i EG-fördraget förbjuder att friheten att tillhandahålla tjänster inskränks genom dubbelbeskattning kom det nyligen fram att portugisiska arbetare drabbats av den här situationen.

De flesta känner säkert till att det finns ett stort antal portugiser i Tyskland. I flera fall har den ena av makarna stannat kvar för att arbeta i Portugal, medan den andra arbetar i Tyskland.

Den av makarna som arbetar i Tyskland betalar i normal ordning skatt på sin arbetsinkomst i Tyskland. Den av makarna som emellertid stannat kvar för att arbeta i Portugal måste, då skattedeklarationen skall lämnas in, redogöra för makens inkomster, som också beaktas då skatterna räknas ut.

Den här situationen innebär en dubbel orättvisa. Den ena maken blir inte enbart tvungen att betala dubbla skatter, och då är lönerna i Tyskland avsevärt högre än i Portugal, utan inkomstklassen ändras också automatiskt, vilket leder till en högre procentsats då man beräknar hur mycket skatter som skall betalas.

Vad ämnar kommissionen göra för att sådana här situationer skall kunna undvikas?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 april 2002)

Det problem som parlamentsledamoten tar upp, vilket gett upphov till många petitioner till Europaparlamentet, rör skattesituationen för portugiser som arbetar i Tyskland. Dessa personer anses vara bosatta i Portugal om deras hem och familj finns kvar i Portugal. De personer som med sin familj har flyttat till Tyskland omfattas endast av den tyska skattelagstiftningen.

I det dubbelbeskattningsavtal som ingicks mellan Tyskland och Portugal den 15 juli 1980 förhindras dubbelbeskattning av skattebetalare som är bosatta i Portugal och som har inkomst av anställning från Tyskland genom att dessa personer beviljas en skatterabatt. Skatterabatten innebär att de kan dra av den skatt som redan betalats i Tyskland från den skatt som de är skyldiga att betala i Portugal (den så kallade krediteringsmetoden). Enligt OECD:s modellavtal utgör den metoden en av de två möjligheterna för stater att undanröja dubbelbeskattning. Den andra är den så kallade undantagsmetoden som innebär att en stat har ensamrätt att beskatta inkomsten och att inkomsten är undantagen från beskattning i den andra staten.

Då det inte föreligger någon harmonisering av inkomstskatter på gemenskapsnivå är valet av metod en fråga för medlemsstaterna. När medlemsstaterna fattar beslut i denna fråga måste de följa bestämmelserna i EG-fördraget, i synnerhet med avseende på den inre marknaden, men deras val kommer att vara giltigt så länge som det sammanlagda skattebelopp som skall betalas i båda medlemsstaterna inte överstiger det belopp som skulle ha betalats om inkomsten beskattades i den medlemsstat som har det högre skattetrycket. Eftersom Portugal medger full kreditering av den skatt som redan betalats i Tyskland, har det inte skett någon överträdelse av gemenskapslagstiftningen.

Eftersom den nationella beskattningen i Portugal är progressiv, höjs skattesatsen för den portugisiska inkomsten när hänsyn tas till den tyska inkomsten (vilken i sig inte är skattepliktig). Detta är tillåtet genom en så kallad progessivitetsklausul i artikel 24.1 b i dubbelbeskattningsavtalet, som inbegriper artikel 23 B 2 i OECD:s modellavtal. Som en tillämpning av principen om beskattning enligt förmågan att betala skatt är denna klausul förenlig med gemenskapslagstiftningen.

Den situation som parlamentsledamoten vänder sig mot kan endast förändras genom en ändring av det bilaterala skatteavtalet, för vilket endast de avtalsslutande staterna, Tyskland och Portugal, har behörighet. Kommissionen har dock informellt gjort myndigheterna i de båda medlemsstaterna uppmärksamma på att de berörda portugisiska arbetarna uppfattar den nuvarande situationen som orättvis och att det kan vara lämpligt att ta den under övervägande.