ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2483/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(6 september 2002)

Ämne: Okontrollerad tonfiskfångst i Medelhavet

Den småskaliga fiskeflottan i Medelhavet, och denna gång fiskeföreningen Cofradía de Pescadores de Carboneras (Almería, Spanien), har anmält att fartyg från vissa fiskodlingar i Medelhavet bedriver ett okontrollerat tonfiske. Enligt föreningens sekreterare, Simón Pérez, fångar föreningens fiskare ungefär 500 ton per vecka, medan de 40 vad- eller notfartygen för tonfiske som seglar under fransk flagg för spanska företags räkning fångar mellan 7 000 och 8 000 ton med hjälp av mindre flygplan som lokaliserar fiskebankarna.

Den småskaliga flottan i detta område sysselsätter 400 personer som ser sin anställning hotad på grund av den verksamhet som vad- eller notfartygen utövar. Enligt föreningen transporterar fartygen fiskodlingsburar till fiskebankarna för att stänga in tonfiskarna och därefter transportera dem till de större burar som sedan 15 år tillbaka, med Murciaförvaltningens tillstånd, är placerade i Cartagena och Mazarrón (Murcia). Dessa burar, som kan sänkas 35 meter ner i havet, förstör de småskaliga fiskarnas långrev och fiskeredskap.

Dessa burar tillverkas i Sète därifrån de tydligen exporteras till en stor del av området kring Medelhavet.

Känner kommissionen till detta?

Hur bedömer kommissionen denna situation?

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 oktober 2002)

Förvaltning av fisket efter tonfisk i Medelhavet sköts av Internationella kommissionen för bevarandet av tonfiskbestånden i Atlanten (ICCAT) och Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet (AKFM). Gemenskapen är medlem i dessa regionala fiskeorganisationer och tillämpar i detta sammanhang samtliga de åtgärder för förvaltning och bevarande som har antagits inom dessa organisationer.

Gödningen av tonfisk i burar är en verksamhet som utvecklats i Medelhavet de senaste åren, och ICCAT, AKFM och kommissionen är väl medvetna om denna.

ICCAT och AKFM analyserar denna nya metod och studerar de ramåtgärder som är oundgängliga för verksamheten. I samarbete med medlemsstaterna deltar kommissionen aktivt i detta arbete. Gemenskapen deltog bland annat i det senaste gemensamma mötet mellan AKFM/ICCAT om bestånden av stora pelagiska arter i Medelhavet, där problemet togs upp till behandling.

Samspelet mellan fiskeredskapen och transporten av burarna är ett problem som bör lösas på lokal nivå. En effektiv tänkbar lösning kan vara att man skapar särskilda farleder för fartyg som transporterar tonfiskburar i kustvattnen.

Kommissionen är likväl förvånad över omfattningen av de fångster som fiskeföreningen Cofradía de Pescadores de Carboneras gör, som uppgår till 500 ton i veckan. Denna fångstnivå innebär att den spanska produktionen vida överstiger de tillåtna nivåer som de spanska myndigheterna deklarerar för ICCAT. Kommissionen kommer att undersöka dessa uppgifter närmare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3726/02

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(19 december 2002)

Ämne: Programmet Komenius

Är kommissionen medveten om att skolor som önskar delta i Komeniusprogrammet har allvarliga problem med att hitta partner i andra EU-länder?

Har kommissionen för avsikt att vidta åtgärder för att samordna utbytet mellan skolorna på ett mera effektivt sätt?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(27 januari 2003)

Kommissionen är inte medveten om att allvarliga problem av denna typ skulle förekomma i de nuvarande systemen. De reaktioner kommissionen hittills stött på tyder på att systemen i allmänhet fungerar på ett tillfredsställande sätt.

I Europaparlamentets och rådets beslut nr 253/2000/EG av den 24 januari 2000 om att inrätta den andra etappen av gemenskapens åtgärdsprogram för utbildning Sokrates(1) har Comenius 1, Comenius-åtgärden för partnerskap mellan skolor, fastställts som en decentraliserad åtgärd. Genomförandet av decentraliserade åtgärder sköts av de nationella programkontoren, som utses av de nationella myndigheterna i de deltagande länderna(2).

Dessa nationella programkontor har till uppgift att underrätta målgrupperna om programmet och ge institutioner råd om hur de kan hitta partner utomlands. Det är de nationella myndigheternas uppgift att se till att de nationella programkontoren i det egna landet ger det stöd som berörda parter behöver.

Trots det samfinansierar kommissionen dessutom en rad redskap som syftar till att hjälpa skolor att hitta partnerinstitutioner utomlands, såsom databasen PartBase på Internet eller sökverktyget för att hitta partner i Comenius Space.

(1) EGT L 28, 3.2.2000.

(2) Det nationella programkontorets adress i Förenade kungariket:Central Bureau for International Education and TrainingBritish CouncilUK London SW1A 2BN.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3637/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(17 december 2002)

Ämne: Ekonomisk integrering

Efter kommissionens svar på fråga E-1816/02(1), kan kommissionen vara snäll och notera att frågan gällde beståndet (inte flödet) utländska direktinvesteringar i var och en av medlemsstaterna och vill kommissionen nu vara snäll och besvara den ställda frågan?

Kan kommissionen lämna ut sifferuppgifter för det senast tillgängliga året, för de föregående fem åren och för de föregående tio åren vad beträffar beståndet noterade aktier som innehas av utlandsbosatta aktieägare i var och en av EU:s medlemsstater, såsom en procentandel av medlemsstatens BNP? Kan kommissionen vidare fördela denna procentsiffra mellan utlandsbosatta aktieägare som kommer från en medlemsstat och utlandsbosatta aktieägare som inte kommer från en medlemsstat?

(1) EGT C 301 E, 5.12.2002, s. 233.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(15 januari 2003)

I statistiken över utlandsställningen klassificeras beståndet av aktier som innehas av utlandsbosatta aktieägare som utländska direktinvesteringar om de utgör minst 10 procent av företagets aktiekapital, och som portföljinvesteringar om andelen är mindre. Båda typer av investeringar omfattar både noterade och onoterade aktier. Uppgifter om beståndet av aktier i unionen som innehas av utlandsbosatta finns enbart att tillgå för utländska direktinvesteringar, utan någon uppdelning mellan noterade och onoterade aktier. De utgör en del av de totala utländska direktinvesteringarna, vilka även omfattar skulder till utlandsbosatta.

Alla tillgängliga uppgifter framgår av den tabell som har skickats direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat. En uppdelning har gjorts mellan uppgifter rörande aktieägare inom respektive utanför EU och omfattar perioden från slutet av 1994 till slutet av 2000. Motsvarande uppgifter har även lämnats för flertalet medlemsstater. De viktigaste undantagen är BelgienLuxemburg och (beträffande uppdelningen inom respektive utanför EU) Spanien och Irland. För andra medlemsstater är tidsserierna eller uppdelningen mellan aktier och totala utländska direktinvesteringar ofullständiga. De medlemsstater som inte finns med är dock medräknade i EU-aggregatet, antingen på basis av icke-offentliggjord information från dessa länder eller uppskattningar som Eurostat har utarbetat utifrån all tillgänglig information.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1859/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(28 juni 2002)

Ämne: De europeiska regionernas ansvar för stabilitetspaktens efterlevnad

Stabilitetspakten från december 1996 ålägger medlemsstaterna en sträng budgetdisciplin. Då vissa medlemsstater har problem med handlingsutrymmet inom dessa ekonomiska gränser, gäller samma sak otvivelaktigt också för regionerna och delstaterna inom EU:s medlemsstater.

Erkänner kommissionen detta problem, och kommer man att uppmana medlemsstaterna att vidta åtgärder mot de delstater eller regioner som regelmässigt har större utgifter än vad som är tillåtet enligt stabilitetspaktens bestämmelser?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(12 augusti 2002)

Kommissionen medger att respekten för målet med budgetbalans eller budgetöverskott på medellång sikt som medlemsstaterna ålades i stabilitets- och tillväxtpakten är beroende av hur alla nivåer i statsförvaltningen agerar. Inom ramen för den multilaterala övervakning som infördes genom EG-fördraget och kompletterades av stabilitets- och tillväxtpakten har kommissionen rekommenderat de nationella regeringarna att iaktta sträng budgetdisciplin på alla nivåer i statsförvaltningen där frågan blivit aktuell. Kommissionen följer med intresse medlemsstaternas arbete med att decentralisera beskattningsrätten samtidigt som lägre nivåer i förvaltningen görs medansvariga för att statsbudgetens övergripande mål uppnås. Det är dock de nationella regeringarna som ansvarar för att gemenskapsrätten följs, vilket även omfattar de skyldigheter som följer av stabilitets- och tillväxtpakten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3433/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(2 december 2002)

Ämne: Bristande anslag från Urban II till Frosinone

Enligt uppgifter från det italienska ministeriet för infrastruktur och transport, och enligt uppgifter på kommissionens webbplats, kommer staden Frosinone att bli helt utan stöd från Urban II enligt den senaste upplagan av detta program, eftersom staden inte är bland de tio första mottagarstäderna på gemenskapsnivå och inte heller bland de 20 städer som därefter tas upp på den rangordnande förteckningen för Urban Italia (lag 388/2000). Urban är utan tvekan ett av de EU-program som hittills fungerat bäst och är ett mycket värdefullt instrument för att främja utvecklingen i storstädernas perifera områden och rent generellt i tätbygdsområden som lider av miljöförstöring och socialt förfall. Så framgångsrikt att det exempelvis är Milano som står på andra plats i ovannämnda förteckning.

Kan kommissionen därför ange om kommunen Frosinone har lagt fram några projektförslag för att kunna tilldelas stöd från Urban II?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(22 januari 2003)

Efter kommissionens meddelande till medlemsstaterna om riktlinjer för gemenskapsinitiativet Urban II av den 28 april 2000(1), offentliggjorde ministern för infrastruktur och transporter i Italiens officiella tidning nr 168 av den 20 juli 2000 en förslagsinfordran för att välja ut de italienska städer som kunde beviljas finansiering genom gemenskapsinitiativet Urban II.

Denna annons återger korrekt de kriterier för bidragsberättigande som anges i kommissionens ovannämnda meddelande och där preciseras de närmare bestämmelser för utvärdering och urval som antagits av det italienska ministeriet för den generella rangordningen bland mottagna ansökning.

Med hänsyn till det anslag som tilldelades Italien för Urban II blev endast de tio första städerna i rangordningen berättigade till gemenskapsfinansiering och de tillhörande programmen inlämnades av de italienska myndigheterna till kommissionen i enlighet med artikel 19 i det tidigare nämnda meddelandet.

Kommissionen har alltså inte tillgång till de uppgifter som skulle krävas för att upplysa parlamentsledamoten om kommunen Frosinone lagt fram något förslag inom ramen för Urban II. Om så är fallet har kommissionen heller inga uppgifter om varför programmet för staden Frosinone inte hör till de tio första städerna i rangordning.

(1) KOM(2000) 1100 slutlig EGT C 141, 19.5.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2363/02

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(26 juli 2002)

Ämne: Ytterligare frågor om EU:s system med förmånstullar

Med anledning av kommissionens svar på min fråga av den 30 maj 2002 (H-0453/02(1)) angående EU:s system med förmånstullar skulle jag vilja ställa ytterligare två frågor. Enligt vad kommissionen själv påstår, när det gäller behovet att omedelbart gripa in gentemot tredje land när fel och försumligheter överskuggar den normala risken vid handel med länder som har förmånstullar, är det möjligt att upphäva förmånssystemet. Kommissionen påpekar också att man underrättar näringsidkarna om det finns anledning att tvivla på att förmånssystemet fungerar.

Mina kompletterande frågor till kommissionen är därför: Varför har kommissionen valt att inte upphäva förmånstullen så länge det råder tvivel om fiskarnas ursprungsland? Varför har kommissionen valt att inte varna de danska importörerna av fisk om den norska situationen när man redan i augusti 2001 kände till denna situation?

(1) Skriftligt svar av den 11 juni 2002.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 september 2002)

1. Förmånstullordningar som EES är grundade på ömsesidigt förtroende och samarbete mellan parterna. Enligt protokoll 4 till EES-avtalet får medgivandet av förmånstullar för specifika produkter skjutas upp endast under den tid det tar att kontrollera ursprungsintygen för produkterna. Medlemsstaterna tillämpar denna bestämmelse från fall till fall.

2. I augusti 2001 fick kommissionen de första indikationerna på att det kunde finnas anledning att ifrågasätta ursprunget hos fisk som exporterats fram till den tidpunkten. Den tog omedelbart kontakt med de norska myndigheterna och bad dem sörja för att sådana produkters ursprungsstatus fastställdes och kontrollerades, i syfte att undvika situationer som kunde vara till förfång för importörer i EU.

Mot bakgrund av de norska myndigheternas mycket samarbetsvilliga inställning och deras beredvillighet att både snabbt åtgärda situationen och göra en fullständig undersökning av de tidigare fallen kan kommissionen inte dra slutsatsen att det skulle föreligga sådana tvivel beträffande samarbetsviljan från norskt håll att detta skulle motivera offentliggörandet av ett tillkännagivande till importörer. Ett sådant tillkännagivande skulle hur som helst inte kunna påverka en situation som ägde rum i det förflutna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2663/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(23 september 2002)

Ämne: Diskriminering från franska myndigheters sida

Är kommissionen medveten om diskrimineringen av sikher i Frankrike, där fotografier avsedda för identifikation inte godkänns om en sikh bär turban? Tycker kommissionen att denna praxis som de franska myndigheterna utövar är acceptabel?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(25 oktober 2002)

Bestämmelserna om hur foton på ID-kort skall vara utformade ingår i medlemsstaternas nationella behörighet. Gemenskapsrätten innehåller bestämmelser om utfärdande av uppehållskort till unionsmedborgare och deras familjemedlemmar oavsett nationalitet, men ingen hänvisning görs till foton på ID-handlingar, som ju regleras i nationella bestämmelser.

Kommissionen vill betona att syftet med foton på ID-handlingar är att snabbt och entydigt kunna identifiera personen i fråga. Detta kan kräva särskilda riktlinjer om vissa föremål, till exempel de Sikhiska turbaner som parlamentsledamoten nämner.

När medlemsstaterna utarbetar sådana riktlinjer bör bestämmelserna om allmän ordning och säkerhet vägas mot religionsfriheten. Denna frihet stadfästs i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och i Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna, som har ratificerats av alla medlemsstater. Varje begränsning bör ta hänsyn till artikel 9.2 i konventionen, som lyder som följer:

Friheten att utöva sin religion eller tro får endast underkastas sådana inskränkningar som är föreskrivna i lag och som i ett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn till den allmänna säkerheten eller till skydd för allmän ordning, hälsa eller moral eller till skydd för andra personers fri- och rättigheter.

Skulle Sikherna anse att den franska förvaltningens instruktioner om fotografier på ID-handlingar strider mot Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter kan de väcka talan vid Europadomstolen för mänskliga rättigheter när alla möjligheter till talan inom landet uttömts, inom sex månader från den sista domen vid nationell domstol.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2910/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(16 oktober 2002)

Ämne: Demokratiska republiken Kongo

Kan kommissionen upprätta en lista över de projekt i Demokratiska republiken Kongo som godkänts för finansiering genom EU:s budget för 2001 och ange det totala investeringsbeloppet för det året?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 och E-2922/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(4 december 2002)

Kommissionen översänder direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat en tabell över de önskade upplysningarna och bifogar även årsrapporten från 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av det yttre biståndet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2838/02

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(9 oktober 2002)

Ämne: Avgränsning av fiskezonen i floden Guadianas mynning

Den senaste incidenten som inträffade i floden Guadianas mynning, på gränsen mellan Spanien och Portugal, och som resulterade i att en spansk fiskebåt togs i förvar av den portugisiska flottan, har åter aktualiserat kravet från Andaluciens regionala regering och Huelvas provinsstyrelse för fiske och vattenbruk att fiskezonsgränsen mellan Spanien och Portugal i Guadianas mynning klarläggs.

För Huelvas fiskare är den gräns som delar de två länderna inte tillräckligt tydlig och de anser därför att ett nytt fiskeavtal mellan de två iberiska länderna skulle innebära att man kunde undvika att incidenter som den ovannämnda återigen inträffar.

Anser kommissionen, med tanke på den ledande roll den innehar i den gemensamma fiskeripolitiken, att den kunde medla så att Huelvafiskarnas krav kan tillmötesgås? Därmed skulle den nämnda avgränsningen bli tillräckligt klarlagd så att man kan undvika att det åter inträffar incidenter av den typ som drabbade det tidigare nämnda spanska fiskefartyget?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 oktober 2002)

Kommissionen vill informera om att den inte har mottagit någon begäran från nationella myndigheter att ingripa i det nämnda ärendet.

Ärendet som behandlar begränsningen av fiskezoner omfattas inte av kommissionens behörighet. Det är dock tydligt att kommissionen önskar att fisket i detta område utförs på ett, för alla parter, tillfredsställande sätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2020/02

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(9 juli 2002)

Ämne: Undersökning av ölmarknaden i Portugal

Enligt den portugisiska allmänheten inledde kommissionens konkurrensavdelning för cirka ett och ett halvt år sedan en undersökning om huruvida två större nationella företag bildat en kartell på den portugisiska ölmarknaden.

Resultaten av undersökningen har fortfarande inte publicerats i Portugal, men de har väckt stort uppseende i samtliga massmedier och gett upphov till en aldrig tidigare skådad krigsapparat.

Kan kommissionen förklara varför?

Kan kommissionen ange varför den valde att handla på det här sättet på det här området i Portugal, vilket den aldrig gjort tidigare?

Skulle kommissionen kunna ange när den ämnar redovisa sina åtgärder för den portugisiska allmänheten?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 augusti 2002)

Parlamentsledamoten hänvisar till kommissionens undersökning om en påstådd kartell på den portugisiska ölmarknaden. Förfarandet inleddes med undersökningar enligt artikel 14.3 i rådets förordning (EEG) nr 17 (den första förordningen om tillämpning av artiklarna 85 och 86 i fördraget(1)) hos de två ledande portugisiska bryggerierna och deras nationella sammanslutningar. Undersökningarna utfördes den 17 och 18 januari 2001. Kommissionens tjänstemän fick hjälp av företrädare för den portugisiska konkurrensmyndigheten.

1. och 3. Ärendet befinner sig fortfarande på undersökningsstadiet. Kommissionen går igenom såväl den stora mängd dokument som kopierats under kontrollerna som företagens svar på begäran om ytterligare upplysningar. Om kommissionen drar den preliminära slutsatsen att företagen har brutit mot konkurrensreglerna kommer den att utfärda ett meddelande om invändningar och företagen kommer att få möjlighet att uttala sig skrifligen och vid en hearing. Mot bakgrund av de ovannämnda reglerna för förfarandet, som syftar till att ge företagen en rimlig chans att försvara sig, kan kommissionen i detta skede inte ange om och när den kommer att fatta ett formellt beslut och informera allmänheten om resultaten.

2. Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens årsrapporter om konkurrenspolitiken. Där framgår att kommissionen har utdömt böter till företag som deltagit i karteller inom en rad sektorer utanför bryggeriindustrin.

(1) EGT P 13, 21.2.1962, Portugisisk version: Kapitel 8, band 1, s. 22.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3572/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(13 december 2002)

Ämne: Gemenskapsstöd till företag i den internationella gruppen Ara och Granit

I Avintes, Vila Nova de Gaia och i Seia, Guarda, tvingar styrelserna i de portugisiska Ara- och Granitföretagen, som tillhör samma internationella grupp, sina anställda att låta bli att arbeta. Under två veckor får arbetstagarna stanna hemma utan att veta när och under vilka förutsättningar företaget kommer att kräva att de arbetar in den förlorade arbetstiden. Detta är oacceptabelt och kränker arbetstagarnas rättigheter.

Ändå uppgav en representant för Ara-företagets styrelse i Seia att man har lika höga produktivitetssiffror i Portugal som i Tyskland.

I Avintes avvisades arton anställda som trots påtryckningar inte accepterat att skriva under avtalet.

Mot bakgrund av detta vill jag fråga kommissionen:

- Har denna företagsgrupp erhållit gemenskapsstöd i någon av Europeiska unionens medlemsstater? Var, när och vilka belopp rör det sig i så fall om?

- Vilka åtgärder anser kommissionen att man måste vidta för att försvara arbetstagarnas rättigheter i dessa företag?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(24 januari 2003)

I enlighet med subsidiaritetsprincipen åläggs medlemsstaterna i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna för perioden 20002006(1) ansvaret för genomförandet och övervakningen av stöd från Europeiska socialfonden (ESF) till medlemsstaterna.

Därför är beslutet att godkänna projekt som skickas in av privata företag en angelägenhet för respektive medlemsstat i kraft av de befogenheter som tilldelats förvaltningsmyndigheterna för de olika operativa programmen.

Svaret på parlamentsledamotens fråga är att kommissionen fick lita till de uppgifter som lämnades av de portugisiska myndigheterna. Instituto de Gestão do Fundo Social Europeu (IGFSE) meddelade kommissionen att det inte har några uppgifter om ESF-stöd till företag som tillhör den internationella gruppen Ara och Granit.

Avbrytandet av anställningskontrakten på grund av ekonomiska förhållanden är inte föremål för någon särskild juridisk behandling på gemenskapsnivå. Men beslut av det slag som parlamentsledamoten tar upp bör föregås av effektiv information till och samråd med representanter för arbetstagarna i enlighet med direktiv 2002/14/EG(2). Portugal behöver dock i likhet med de övriga medlemsstaterna inte ha genomfört detta direktiv förrän senast den 23 mars 2005.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen, EGT L 80, 23.3.2002.