SKRIFTLIG FRÅGA P-2862/99

från Bernard Poignant (PSE) till kommissionen

(7 januari 2000)

Ämne: Erikas grundstötning

Ingen kan stå oberörd inför den nya oljekatastrof som än en gång drabbat den franska kusten. Det är faktiskt vår skyldighet att kunna lämna besked till medborgarna i Europeiska unionen.

Liksom i fallet Amoco Cadiz, vilket bidrog till att utveckla och få till stånd ett godkännande av regler för att förhindra havsföroreningar, bör Erika leda till en närmare granskning av de internationella regler som gäller för havssäkerhet, deras effektivitet och tillämpning.

Europeiska unionen har redan antagit åtskilliga dokument på området (rådets direktiv 93/75/EEG av den 13 september 1993 om minimikrav för fartyg som anlöper eller avgår från gemenskapens hamnar med farligt eller förorenande gods(1), rådets direktiv av den 22 november 1994 om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed (direktiv 94/57/EG)(2) samt rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll)(3)).

Avsikten med den rättsliga ramen är att minska antalet fartyg som inte uppfyller internationella normer och som är verksamma i gemenskapens vatten, liksom att förbättra säkerheten för människor till havs samt skydda havsmiljön. Men den rättsliga ramen kan knappast anses tillfredsställande när den inte kan förhindra undermåliga fartyg från att trafikera gemenskapens vatten.

Planerar kommissionen att föreslå striktare bestämmelser i frågan, att uppmana internationella organisationer att ställa högre krav, dvs. förbjuda trafik med fartyg som inte uppfyller normerna?

(1) EGT L 247, 5.10.1993, s. 19.

(2) EGT L 319, 12.12.1994, s. 20.

(3) EGT L 157, 7.7.1995, s. 1.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 januari 2000)

Kommissionen delar den oro som parlamentsledamoten gett uttryck för vad gäller de tragiska följderna av fartyget Erikas grundstötning utanför kusten i Bretagne.

Kommissionen hoppas naturligtvis att undersökningen skall bringa fullständig klarhet i de verkliga orsakerna till olyckan och ansvarsfördelningen.

Denna grundstötning har emellertid redan visat på vissa brister i tillämpningen av internationella bestämmelser och gemenskapsbestämmelser avseende säkerhet och förhindrande av föroreningar. Kommissionen anser att det är dags att noga överväga hur Europas kuster bäst kan skyddas mot riskerna för att olyckor skall inträffa.

Det är därför som kommissionen har inlett förberedelser för ett meddelande om säkerheten till havs och om flaggstaters, hamnstaters och branschens ansvar, som bör diskuteras i Europaparlamentet och i rådet under Frankrikes ordförandeskap. Kommissionen har i detta dokument för avsikt att föra in nya tänkesätt och föreslå konkreta åtgärder. Exempel härpå är skärpta kontroller i gemenskapens hamnar för fartyg i riskzonen, en noggrannare uppföljning av klassifikationsorganens verksamhet, undersökning av möjligheten att förbjuda tillträde till gemenskapens hamnar för oljetankrar med enkelt fartygsskrov efter ett visst datum på samma sätt som redan sker i Förenta staterna , ett större ansvar för lastens ägare i fall av allvarlig förorening (det finns flera möjligheter att utforska, alltifrån ett frivilligt åtagande från branschens sida till tvingande gemenskapslagstiftning), och upprättandet av en databas som

ger alla aktörer inom sjöfartsbranschen och myndigheter möjligheten att få en klar bild av fartygens tillstånd (det är databasen Equasis, som för närvarande är under utveckling i nära samarbete mellan kommissionen och de franska sjöfartsmyndigheterna, som avses).