SKRIFTLIG FRÅGA E-0068/99

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(27 januari 1999)

Angående: Dubbelbeskattning av pensioner som betalas från Sverige till Finland

Jag har tillsammans med riksdagsledamoten Esko-Juhani Tennilä skrivit till kommissionen och bett denna utreda om de finska myndigheternas beskattning av pensioner som betalas från Sverige utgör en kränkning av den fria rörligheten på EU-området. Jag har dessutom lagt fram två skriftliga frågor om saken. I sina svar har kommissionen uppgett att den kommer att undersöka ärendet och meddela sin ståndpunkt under hösten 1998. Fortfarande har inget svar getts. Vad anser kommissionen om denna fråga?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(6 april 1999)

Kommissionen ser inte att det sätt på vilket svenska pensioner beskattas och har beskattats i Finland skulle vara oförenligt med gemenskapslagstiftningen. Det faktum att skatterna varierar medlemsstaterna emellan är i allmänhet en följd av att inkomstskatterna inte har harmoniserats på gemenskapsnivå. Kommissionen anser inte att dessa skillnader skulle strida mot den fria rörligheten för personer, även om skattebördan kan tänkas påverka i vilken medlemsstat en medborgare bestämmer sig för att bosätta sig.

När det gäller det särskilda fallet med personer bosatta i Finland som erhåller svensk pension betalas dessa pensioner ut efter avdrag av den svenska källskatten på 25 % av pensionen över fribeloppet på 40 000 svenska kronor (ca 4 500 euro). Enligt artikel 18.1 i Avtalet mellan de nordiska länderna för att undvika dubbelsbeskattning beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet (som är likalydande i versionerna från 1989 och 1996) kan dessa pensioner bara beskattas i Sverige. Enligt artikel 25.3 d i avtalet får dock Finland inräkna pensionen i det finska beskattningsunderlaget, men skall sätta ned den finska skatten på inkomsten genom avdrag med den del av inkomstskatten som belöper på pensionen. Regeln innebär ett så kallat "progressivt undantag". Detta stämmer överens med internationellt erkända skatterättsliga principer, bland annat OECD:s (Organisationen för ekonomisk utveckling och samarbete) modellkonvention för skatter.

Under den tidigare lagstiftningen, som var i kraft till 1997, tillämpade Finland exakt vad dubbelbeskattningsavtalet tillät. Detta gav ett otillfredsställande resultat för pensionärerna, eftersom de fick betala hela den svenska skatten om den svenska skatten på pensionen var högre än den finska skatten på den delen av inkomsten. För att åtgärda detta ändrades 1997 paragraf 136.3 i den finska inkomstskattelagen till skattebetalarens fördel. Nu räknas hela den svenska skatten in i den totala finska skattskyldigheten i de fall där hittills den svenska skatten överstigit avdraget. Den kombinerade svenska och finska skattebördan kan därför inte längre bli högre än om hela inkomsten beskattades enbart i Finland.

Kommissionen ser därför inte någon anledning att på rättsliga eller politiska grunder ifrågasätta de finska myndigheternas praxis eller underliggande principer.

Däremot betalar Finland inte tillbaka den svenska skatten till pensionärer vars finska skattebörda är lägre än den svenska skatten. De finska pensionärerna borde då i Sverige kunna dra nytta av den tolkning av EG-fördraget som EG-domstolen gjorde i sin dom av den 18 februari 1995 i mål C-279/93 (Schumacker) och borde måhända i skattehänseende behandlas som om de hade sin hemvist där. Kommissionen har därför skrivit till de svenska myndigheterna och bett om en redogörelse för hur principerna i Schumacker-domen beaktas i den svenska skattelagstiftningen.

Gemenskapsrätten avgör vilken medlemsstat som har rätt att uppbära socialförsäkringsavgifter. När det gäller sjukvårdsavgifter från pensionärer som får sjuk- eller ålderspension som omfattas av rådets förordning (EG) 118/97 av den 2 december 1996 om ändring och uppdatering av förordning (EEG) 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, samt av förordning (EEG) 574/72 om tillämpning av förordning (EEG) 1408/71(1) är kommissionen av den åsikten att det skulle strida mot gemenskapsrätten att ta ut en sådan avgift av en pensionär med hemvist i Finland som inte får sjuk- eller ålderspension enligt finsk lag, utan i stället får sjuk- eller ålderspension enligt lagstiftningen i en annan medlemsstat. Enligt bestämmelserna måste den finska institutionen i ett sådant fall tillhandahålla pensionären sjukvård på den andra medlemsstatens institutions vägnar. För pensionärer som också får sjuk- eller ålderspension enligt finsk lag hindrar förordningens bestämmelser dock inte att socialförsäkringsavgifter tas ut i Finland, eftersom sjukvården i detta fall skulle tillhandahållas på den finska institutionens bekostnad.

(1) EGT L 28, 30.1.1997.