SKRIFTLIG FRÅGA P-2212/02

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till kommissionen

(12 juli 2002)

Ämne: Skydd av invandrarnas mänskliga rättigheter i Grekland

Enligt artikel 6.1 i fördraget bygger unionen på principen om respekt för människans grundläggande rättigheter och grundläggande friheter. Hur uppfattar kommissionen Europarådets och 47 icke-statliga organisationers anklagelser för en tid sedan, om att invandrarnas mänskliga rättigheter kränks i Grekland? Har kommissionen analyserat och utvärderat Greklands politik när det gäller invandrarna? Har det förekommit liknande anklagelser riktade mot andra europeiska länder? Anser kommissionen att rådets förslag till direktiv om minimikrav för mottagande av asylsökande personer i medlemsstaterna kommer att lösa de här problemen och motverka fenomen av det här slaget? Vilka förberedelser förutsätts av medlemsstaterna för att den nya politiken skall kunna genomföras?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(1 oktober 2002)

Kommissionen kan inte kommentera åsikter som uttryckts av en annan institution, i det här fallet Europarådet, eller oberoende icke-statliga organisationer. Kommissionen är heller inte behörig att utreda om medlemsstaternas handlingar eller lagstiftning är förenliga med Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter, en rättsakt som härstammar från Europarådet, när handlingarna eller lagstiftningen inte omfattas av gemenskapsrätten.

Däremot är kommissionen skyldig att se till att gemenskapsrättens bestämmelser om immigration och asyl, när de fastställs av gemenskapens institutioner och genomförs av medlemsstaterna, är förenliga med de grundläggande rättigheterna som stadfästs i artikel 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen och bekräftas i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Medlemsstaternas tillämpning av gemenskapsrätten övervakas av kommissionen och EG-domstolen kan ingripa mot överträdelser. När det gäller immigration finns det dock ännu inte några gällande gemenskapsbestämmelser som bygger på artikel 63 i EG-fördraget.

Vid mötet i Tammerfors den 1516 oktober 1999 bekräftade Europeiska rådet ånyo den vikt unionen fäster vid den absoluta respekten för rätten att söka asyl, Genèvekonventionen och övriga rättsakter om mänskliga rättigheter. Rådet enades därför om att arbeta för ett gemensamt europeiskt asylsystem, för att på så sätt garantera att ingen skickas tillbaka för att bli utsatt för förföljelse. Kommissionen har lagt fram alla förslag som behövs för att inrätta den första etappen av systemet. Målets vikt bekräftades ånyo av Europeiska rådet vid mötet i Sevilla den 2122 mars 2002 där tidsfrister fastställdes för när huvuddelarna av den första fasen skall ha antagits.

Vid mötet i Luxemburg den 25 april 2002 fastställde rådet en allmän riktlinje för det förslag till direktiv om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna som parlamentsledamoten nämner. Rådet kan därför snart formellt anta förslaget. Förslaget skall förbättra mottagningen av asylsökande och se till att gemenskapens nationella mottagningssystem i stort når samma nivå. Principen att utblottade asylsökande som tillåts stanna i landet i väntan på att deras ärende prövas har rätt till en viss mottagning (inkvartering, mat, kläder och bidrag för dagliga utgifter) har godtagits av samtliga medlemsstater. I förslaget anges att asylsökande i alla medlemsstater skall ha rätt till vård, information och dokumentation, skolgång samt i vissa fall tillträde till arbetsmarknaden. Medlemsstaterna förbinder sig också att utöva lämplig styrning, tillsyn och kontroll av mottagningssystemen.

Medlemsstaterna skulle bli tvungna att avsätta nödvändiga medel enligt nationella införlivandebestämmelser till direktivet. Denna punkt blir särskilt viktig om nationella myndigheter ger lokala myndigheter ansvaret för att genomföra direktivet.

Även Europeiska flyktingfonden är relevant i sammanhanget(1). Fonden på 216 miljoner euro inrättades genom rådets beslut 2000/596/EG för att främja solidariteten mellan medlemsstaterna i asylfrågor genom att stödja och främja medlemsstaternas insatser för att ta emot och bära de ekonomiska följderna av mottagningen av flyktingar och fördrivna personer. Fondens nuvarande utformning gäller från den 1 januari 2000 till den 31 december 2004.

Medlen fördelas i proportion till varje medlemsstats utgifter för mottagning av flyktingar och fördrivna personer. Mellan år 2000 och 2002 fick Grekland 1 816 711,58 euro ur Europeiska flyktingfonden, vilket motsvarar 1,8 % av fonden.

(1) Rådets beslut 2000/596/EG av den 28 september 2000 om inrättande av en europeisk flyktingfond EGT L 252, 6.10.2000.