SKRIFTLIG FRÅGA E-1633/02

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(10 juni 2002)

Ämne: Våldsamma dataspel

Dataspelen utgör numera en stor andel av det totala antalet sålda spel för video- och TV-bruk. Försäljningen av dataspel med våldsamt innehåll

verkar å ena sidan genomgå en mycket kraftig ökning. De dagliga nyheterna visar å andra sidan upp exempel på att ett skrämmande antal brott begås av minderåriga. Psykologer undersöker möjligheten till kopplingar mellan våldsberoende och benägenhet att begå brott. Traditionella institutioner som skola och familj räcker inte längre till när det gäller att uppfostra barn och ungdomar att ta avstånd från våld om samhället inte erbjuder tillräckliga resurser för att bekämpa denna omfattande spridning av våld som orsakas även av denna typ av spel.

Det enda skydd branschen själv har infört mot denna oroande situation, som drabbar unga människor i en omfattning som aldrig tidigare skådats, är en märkning av videokassetter och spel med en etikett som indikerar att innehållet är av våldsam art och ej lämpat för minderåriga. Det har bevisats att denna typ av märkning inte gör annat än lockar minderåriga att köpa dessa produkter.

Har kommissionen tillgång till uppgifter om spridningen av detta fenomen?

Anser inte kommissionen att denna typ av material bidrar till att skapa ett våldsberoende hos användaren, och att det dessutom orsakar en avtrubbning av personers mottaglighet inför våld, så att sexuellt våld mot minderåriga och andra typer av våldsamma handlingar uppfattas som normala?

Är kommissionen benägen att inför medlemsstaternas regeringar föreslå att försäljningen av våldsamma dataspel till minderåriga skall bli straffbart enligt lag?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(24 juli 2002)

Utvecklingen av branschen för audiovisuella tjänster och informationstjänster inom EU förutsätter inte bara ett visst antal gynnsamma ekonomiska och politiska villkor utan också ett visst mått av skydd av EU-medborgarnas allmänna intressen.

Efter att ha offentliggjort grönboken om skyddet av minderåriga och den mänskliga värdigheten(1), som startade en bred debatt om det övergripande problemet med skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom alla audiovisuella tjänster och informationstjänster, oberoende av på vilket sätt de sprids, lade kommissionen 1998 fram ett utkast till rekommendation om skydd av minderåriga och den mänskliga värdigheten inom audiovisuella tänster och informationstjänster, som antogs av rådet den 28 maj 1998(2). I rekommendationen anges riktlinjer för utvecklingen av ett nationellt system för självreglering i syfte att skydda minderåriga och den mänskliga värdigheten.

Efter två års tillämpning finns det redan uppmuntrande resultat, vilket framgår av kommissionens utvärderingsrapport(3).

När det gäller huruvida vissa videospel är lagliga och om försäljningen av dem är laglig är det frågor som omfattas av medlemsstaternas lagstiftning.

Samtidigt har videospelsbranschen påbörjat arbetet med att upprätta ett system för klassificering av videospel på EU-nivå som grundar sig på självreglering och som bör komma igång nästa år.

(1) KOM(1996) 483 slutlig.

(2) EGT C 189, 17.6.1998.

(3) KOM(2001) 106 slutlig.