ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2689/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Lön till kommissionens anställda

Hur stor är den genomsnittliga lönen angett i euro efter skatt och sociala avgifter till kommissionens anställda, och hur många procent utgör denna lön av den genomsnittliga lönen inom EU efter skatt och sociala avgifter?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(23 oktober 2000)

Den genomsnittliga lönen efter avdrag för skatt och socialförsäkring för en anställs vid kommissionen är cirka 65 000 euro per år. Samma lönesystem gäller vid alla gemenskapens institutioner.

Kommissionen förfogar inte över några uppgifter om genomsnittliga löner efter avdrag för skatt och socialförsäkring för hela gemenskapen.

Emellertid har det nyligen gjorts en oberoende undersökning beträffande lönerna vid de europeiska institutionerna(1). Undersökningen överlämnades till parlamentet den 13 april 2000 och kan konsulteras på följande webbadress: http://www.cc.cec/guide/remun/info.htm.

Av undersökningen framgår att de gemenskapsanställdas nettolöner är lägre än nettolönerna för personal på samma nivå vid multinationella företag och likvärdig och i vissa fall lägre än lönerna för motsvarande personal vid medlemsstaternas ständiga representationer i Bryssel och mer eller mindre likvärdiga lönerna för motsvarande personal vid andra internationella organisationer.

(1) Jämförande undersökning av löner och ersättningar för Europeiska gemenskapernas tjänstemän, vilken genomfördes 19992000 av PLS Consult A/S i samarbete med Danish Management Forum och som innehåller en jämförelse av lönerna vid de europeiska institutionerna med lönerna vid ett antal andra organisationer, inbegripet den offentliga förvaltningen i fem medlemsstater, vid tre internationella organisationer som är jämförbara med EU och vid fem multinationella företag som är verksamma i minst fem länder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3818/00

från Mark Watts (PSE) till kommissionen

(7 december 2000)

Ämne: Export av levande boskap till tredje land

I ett svar som gavs den 19 maj 2000 (E-1015/00 EN) uppgav kommissionen att 323 000 levande nötkreatur exporterades från gemenskapen till tredje länder under 1999. Dessutom uppgav kommissionen i ett svar som ingavs den 25 oktober 1999 (1730/99 EN) att 266 256 levande nötkreatur exporterades från gemenskapen till tredje länder under 1998.

Hur många av de levande nötkreatur som exporterades från gemenskapen till tredje länder under i) 1998 och ii) 1999

1. exporterades för att a) slaktas, b) ytterligare gödas eller c) kalva,

2. exporterades från varje medlemsstat i respektive ovanstående syfte,

3. exporterades i respektive syfte av varje exporterande medlemsstat till varje enskilt tredje land som mottog djuren?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(10 januari 2001)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2433/00

från Marie Isler Béguin (Verts/ALE) till kommissionen

(18 juli 2000)

Ämne: Utbyggnaden av Escombreras-hamnbassängen i Murcia (Spanien)

Kan kommissionen mot bakgrund av det svar den gav på fråga P-0041/00(1) av den 8 mars 2000 om projektet att bygga ut Escombreras-hamnbassängen och saneringen av Portmánbukten där kommissionen uppger att den inlett en detaljerad undersökning av problemet besvara följande frågor:

- Hur kan man förklara att det inte gjorts någon särskild miljökonsekvensbedömning innan projektet påbörjats, med ett bindande utlåtande, då området betecknas som prioriterat i direktiv 79/409/EEG(2) om fåglar?

- Har kommissionen inlett ett förfarande för fördragsbrott för underlåtenhet att efterleva gemenskapsrätten inom ramen för förfarandet för miljökonsekvensbedömning, i synnerhet vad beträffar information till och deltagande från allmänhetens sida och vad beträffar beaktandet av andra alternativ till det ifrågasatta projektet? Vidtog kommissionen några åtgärder för att förbättra informationen till allmänheten i samband med utvärderingen av de projekt som rörde havsbukten i fråga?

- Hur kommer kommissionen att se till att avfallet från det som dumpas i bukten kommer att behandlas på land och att det inte används för byggnadsstrukturen i hamnen med tanke på att de lokala myndigheterna planerar att genomföra detta utbyggnadsprojekt Escombreras-hamnbassängen trots att kommissionen motsätter dig detta? Kan kommissionen kontrollera att detta projekt inte erhåller finansiering från andra slags gemenskapsfonder (t.ex. Europeiska regionala utvecklingsfonden)?

- Tänker kommissionen sammanföra projektet för saneringen av bukten med det som rör saneringen av miljön vid Sierra Minera och prioritera finansieringen via sammanhållningsfonden eller strukturfonderna?

(1) EGT C 103 E, 3.4.2001.

(2) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(13 oktober 2000)

Parlamentsledamoten ombeds beakta kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-41/00(1) samt svaret på Carnero Gonzalez muntliga fråga H-364/00 ställd vid frågestunden under parlamentets sammanträde i maj 2000(2). På förfrågan förklarade kommissionen sig beredd att ompröva ärendet inom ramen för ett nytt förslag som kan läggas fram av de spanska myndigheterna. Det är endast mot bakgrund av uppgifter som tillhandhålls i ett sådant sammanhang som kommissionen skulle kunna yttra sig om en eventuell medfinansiering av projektet samt om villkoren för dess genomförande.

Kommissionen understryker att den inte har mottagit någon ansökan om medfinansiering inom ramen för Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) för ett projekt för utvidgning av Escombreras hamn i samband med reningen av Portmán-viken.

(1) EGT C 103 E, 3.4.2001.

(2) Europarlamentets debatter (maj 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2556/00 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet. Nationer utan stat och interna myndigheter i medlemsstaterna inför reformen av fördragen under regeringskonferensen.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 103 E , 03/04/2001 s. 0181 - 0182



SKRIFTLIG FRÅGA E-2556/00 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet (31 juli 2000) Ämne: Nationer utan stat och interna myndigheter i medlemsstaterna inför reformen av fördragen under regeringskonferensen Avser det franska ordförandeskapet att i samband med reformen av fördragen vid regeringskonferensen i Nice uttryckligen införliva den direkta närvaron i de europeiska institutionerna för politiska enheter på lokal eller regional nivå med konstitutionella, verkställande och lagstiftande befogenheter, såsom nationaliteter, delstater, autonoma regioner och förbundsregioner? Avser det dessutom att uttryckligen erkänna deras politiska och, i detta fall nationella och inte lokala eller regionala, karaktär? Svar (10 november 2000) Regeringskonferensen är ett temporärt forum, som består av företrädare för medlemsstaternas regeringar och är fristående från rådet. Europaparlamentet deltar i konferensen med två observatörer. Rådet deltar inte i IGC:s överläggningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2343/00 från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen. Kubas ansökan om medlemskap i AVS.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 136 E , 08/05/2001 s. 0023 - 0023



SKRIFTLIG FRÅGA E-2343/00 från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen (13 juli 2000) Ämne: Kubas ansökan om medlemskap i AVS Vad anser kommissionen om Kubas ansökan om medlemskap i AVS (Stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet), vid sidan av partnerskapsavtalet mellan AVS-länderna och Europeiska unionen? Vilka socialpolitiska konsekvenser kan ett sådant medlemskap få? Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar (25 september 2000) Kommissionen har hittills inte informerats om någon sådan ansökan. Om en begäran av det slaget inkommer, blir det länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) som får svara den kubanska regeringen. Kommissionen vill likväl påpeka att medlemskap i AVS inte innebär att man automatiskt omfattas av Cotonou-avtalet. Eftersom det aldrig tidigare har hänt att ett land tillhört AVS-gruppen utan att omfattas av AVS-ländernas avtal med gemenskapen, är det i dagsläget inte möjligt att bedöma de socialpolitiska konsekvenserna av en sådan situation.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3074/00

från Mikko Pesälä (ELDR) och Samuli Pohjamo (ELDR) till kommissionen

(2 oktober 2000)

Ämne: Information om den nordiska dimensionens finansieringsmöjligheter

Kan kommissionen sammanställa en broschyr om den nordiska dimensionens finansieringsmöjligheter?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(16 november 2000)

Kommissionen har för närvarande inga planer på att sammanställa en broschyr om den nordliga dimensionen i EU.

Man bör komma ihåg att de finansiella stöd som utbetalas till medlemsstaterna, bl.a. de nordiska länderna, offentliggörs i det månatliga informationsblad Inforegio News, som kommer ut på gemenskapens elva officiella språk, samt i den särskilda information som sprids via Inforegios webbplats (http://inforegio.cec.eu.int).

Enligt kommissionens förordning (EG) nr 1159/2000 av den 30 maj 2000 om de informations- och offentlighetsåtgärder som medlemsstaterna skall vidta när det gäller stöd från strukturfonderna(1) åligger det å andra sidan medlemsstaterna att meddela potentiella stödmottagare vilka möjligheter till medfinansiering som erbjuds via dessa fonder.

Vidare tjänstgör kommissionens representationskontor i medlemsstaterna som informationsställe för alla gemenskapsåtgärder.

(1) EGT L 130, 31.5.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2008/00

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Miljörisker och sanering av industriområdet i Milazzo

I kommissionens svar på den muntliga frågan 53 H-0356/00(1) nämns att kommissionen undersöker förslaget till ett operativt program för Sicilien som ger resurser till sanering av industriområden.

Vilka tidpunkter förutses för antagande av programmet?

Har kommissionen fått förslag från regionala och nationella myndigheter i Italien?

Kan kommissionen mer utförligt beskriva principen att den som smutsar ner skall betala?

(1) Frågan skriftligt besvarad den 16 maj 2000.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(14 juli 2000)

Det operativa programmet för regionen Sicilien för perioden 20002006, som f.n. undersöks hos kommissionen, kommer formellt att godkännas av denna under de närmaste månaderna.

Efter detta godkännande kommer övervakningskommittén att anta en kompletterande programplanering, som kommer att utgöra basen för de handlingar som är nödvändiga för att anta projekt (anbudsförfaranden). Förslagen om särskilda interventionsprojekt skall sändas in till de regionala myndigheter som ansvarar för programmets förvaltning, och som skall fatta beslut om att föra särskilda projekt till detta program.

Principen att den som förorenar skall betala innebär att de som orsakar miljöskada skall bära kostnaderna för att upphäva denna, eller kompensera för den. Enligt denna princip skall återställande av förorenade platser finansieras av förorenarna själva, i den utsträckning dessa kan identifieras. Strukturfondernas bidrag till åtgärder för att återställa förorenade platser måste beakta principen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2274/00

från Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(7 juli 2000)

Ämne: Anläggning av en järnvägssträcka för höghastighetståg mellan Rom och Neapel, fördubbling av järnvägslinjen FM2 Rom Lunghezza

Har kommissionen kännedom om den kritiska och diskriminerande situation som skulle kunna uppstå till följd av anläggningen av järnvägssträckan för höghastighetståg mellan Rom och Neapel och av fördubblingen av järnvägslinjen FM2 Rom Lunghezza, till skada för de medborgare som kommer att tvingas leva i närheten av järnvägslinjer som planeras trafikeras av ungefär 300 tåg per dag med en högsta hastighet av 200 km/tim?

Hur avser kommissionen att bemöta de problem som avser den framtida beboeligheten i hela kvarter i Rom?

Hur avser den att agera för att garantera att relevanta EU-direktiv efterlevs?

Vilka åtgärder avser den att vidta för att beskydda dessa områden ur territoriell synvinkel?

Hur avser kommissionen, inför påbörjandet av anläggningen av sträckan La Rustica Rom garantera att det inte sker någon diskriminering av de hundratals invånare som bor i helt homogena kvarter?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 september 2000)

Angående det projekt som ledamoten hänvisar till vill kommissionen betona att den varken har befogenhet att skydda stadsdelar genom stadsplanering eller att förhindra att människor som bor i likartade områden får olika typer av stöd och behandlas på olika sätt.

Kommissionens uppgift är att se till att gemenskapslagstiftningen tillämpas på ett korrekt sätt, i enlighet med de befogenheter kommissionen tilldelats enligt EG-fördraget. Som EG-fördragets väktare tvekar kommissionen inte att vidta nödvändiga åtgärder, t.ex. överträdelseförfarandet i artikel 226 (tidigare artikel 169) i EG-fördraget, för att se till att gemenskapslagstiftningen efterlevs.

I just detta fall finns de relevanta bestämmelserna i gemenskapens direktiv om miljökonsekvensbeskrivning (rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1) och direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG(2)). Detta är den rättsliga grunden för kommissionens bedömning av situationen.

Frågan om en korrekt tillämpning av direktiven om miljökonsekvensbeskrivning i samband med det projekt som ledamoten nämner behandlade kommissionen redan 1997/1998. Eftersom ledamotens skriftliga fråga inte innehåller några nya relevanta aspekter ombeds ledamoten vänligen att ta del av kommissionens svar på den skriftliga frågan E-578/98 från Roberta Angelilli(3).

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.

(3) EGT C 386, 17.12.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1279/00

från Emmanouil Mastorakis (PSE) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Utveckling av öområdena

Parlamentet har godkänt en resolution om riktlinjerna för budgetförfarandet 2001 Avsnitt III Kommissionen (A5-0070/2000 betänkande av Haug). Under rubriken Nya politikområden i denna resolution understryker parlamentet i punkt 33 betydelsen av att tillräckliga medel anslås för de områden som nyligen införts eller förstärkts av Amsterdamfördraget, till exempel utvecklingen av Europeiska unionens öregioner.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att förverkliga denna nya politik för att utveckla öområdena?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(15 juni 2000)

Sardinien, Sicilien, alla de grekiska öarna samt regionerna i gemenskapens yttersta randområden kommer att kunna omfattas av mål 1 under strukturfondernas programperiod 2000-2006. Till följd av beslut som fattats av kommissionen för elva av de tolv berörda medlemsstaterna kommer ett stort antal av öarna vidare att täckas av mål 2 på grundval av förslag som framlagts av de nationella myndigheterna.

Den 1 juli 1999 antog kommissionen de vägledande riktlinjerna för strukturfondernas program under perioden 2000-2006. Dessa anger gemenskapens prioriteringar för den nya programperioden. Vissa av prioriteringarna berör på ett mycket direkt sätt de problem som öregionerna står inför: nödvändigheten av att förbättra regionernas tillgänglighet, användning av förnybara

energikällor, särskilt med hänvisning till vitboken för en gemenskaps strategi och en handlingsplan beträffande förnybara energikällor(1); främjande av nya tjänster inom området för den nya kommunikationstekniken; ekonomiskt handhavande av vattenresurserna och stöd åt en hållbar turism av god kvalitet, där hänsyn tas till den lokala kapaciteten att ta emot turister.

Dessutom understryker riktlinjerna för gemenskapens initiativ Interreg, vilka antogs av kommissionen den 28 april 2000(2), uttryckligen att integrationen av öregionerna är ett prioritetsområde inom ramen för det transnationella samarbetet. Denna prioritet bör komma till uttryck genom att lämpliga finansiella bidrag anslås till dessa regioner. Vidare har det på det interregionala samarbetets område föreskrivits att särskild vikt ska läggas vid öregionernas deltagande.

Slutligen, och för att bättre respektera de särskilda naturbetingade nackdelarna för småöarna i Egeiska havet, föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 2019/93 av den 19 juli 1993 om införandet av särskilda bestämmelser för de mindre Egeiska öarna rörande vissa jordbruksprodukter(3), särskilda instrument för att främja dessa öar.

Man ska vidare komma ihåg att vissa öar ingår i en särskild grupp, nämligen regionerna i gemenskapens yttersta randområden, som har en rad gemensamma nackdelar, vilka definieras i artikel 299.2 (tidigare artikel 227) i EG-fördraget. Med avseende på dessa regioner godkände kommissionen den 14 mars 2000(4) en rapport om genomförandet av den nya artikeln.

(1) KOM(1997) 599 slutlig.

(2) KOM(2000) 1101 slutlig.

(3) EGT L 184, 27.7.1993.

(4) KOM(2000) 147 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2241/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(5 juli 2000)

Ämne: Höjd maximihastighet för jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul

I ramdirektiv 74/150/EEG(1) föreskrivs en tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul. Genom direktiv 97/54/EG(2) höjdes maximihastigheten från 30 till 40 km/h. I direktiv 2000/1/EG(3) föreskrivs även ändra typer av mekaniska kopplingsanordningar utöver dem som är godkända enligt gemenskapslagstiftningen och därmed har det sista hindret för att höja hastighetsgränsen för jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul undanröjts.

Ekonomiska och sociala kommittén och Europeiska rådet uttalade sig i yttrande 97/C56/14 respektive gemensamma ståndpunkt CE nr 17/97 för en maximihastighet på över 40 km/h för jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul.

Kan kommissionen mot denna bakgrund meddela om den har för avsikt att höja maximihastigheten för jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul?

(1) EGT L 84, 28.3.1974, s. 10.

(2) EGT L 277, 10.10.1997, s. 24.

(3) EGT L 21, 26.1.2000, s. 16.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(8 september 2000)

Genom direktiv 97/54/EG(1) höjdes den konstruktionsmässiga maximihastigheten för jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul från 30 till 40 km/h. Efter antagandet av detta direktiv har kommissionen börjat utreda under vilka omständigheter och för vilka traktortyper som högre maxhastighet skulle kunna tänkas.

Om dessa fordon, som i första hand är avsedda att användas på åkrar eller i skogen, finge framföras i högre hastighet än 40 km/h då de körs på väg, skulle detta under vissa förhållanden öka deras produktivitet. Men man måste även se till att säkerhetsaspekterna, t.ex. bromssystem och belysning, och miljöskyddet inte sätts på undantag.

Att öka maxhastigheten för traktorer kan även få andra konsekvenser. Om snabbare traktorer tillåts, kan detta få konkurrensrelaterade återverkningar på traditionella åkare som lyder under strängare körkortsregler och betalar högre skatt.

För att öka maxhastigheten krävs ändringar av ramdirektiv 74/150/EEG(2) avseende jordbruks- eller skogsbrukstraktorer för att dels utöka direktivets tillämpningsområde till att även omfatta andra traktortyper, deras släpvagnar samt de maskiner och redskap som dras eller skjuts fram, dels beakta säkerhetsaspekterna och miljön.

Det pågående utredningsarbetet kommer snart att avslutas med ett förslag till omarbetning av ramdirektivet, och förslaget skall enligt planerna överlämnas till parlamentet och rådet i början av 2001. Frågan om att höja hastigheten då traktorerna framförs på väg är under utredning och det är alltför tidigt att ta slutlig ställning. Det bör emellertid framhållas att det ibland är svårt att harmonisera medlemsstaternas politik i fråga om användning på väg av jordbruksfordon och att åsikterna i dagsläget går isär.

(1) EGT L 277, 10.10.1997.

(2) EGT L 84, 28.3.1974.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3250/00

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: Korkpolitiken i Europeiska unionen

Kort efter avslutad avkorkningssäsong, vilken varje år samlar mycket branschfolk personer med uppgift att hugga, plocka, klyva, transportera och väga i städerna Ronda och Cortes de la Frontera i den spanska provinsen Malaga, ställer sig nu hela sektorn frågande inför framtiden med beaktande av att det kan dyka upp nya material som ersätter korken.

Efter att ha bildats i korkekskogarna hamnar korken i händerna på konsumenterna efter en lång process som börjar med att korkeken huggs ned och slutar i fabriken som tar hand om säsongens produktion. Alla personer i branschen som är inblandade i denna process vill emellertid se över gemenskapens politik för sektorn för att garantera dess fortlevnad och en tryggad framtid.

Kan kommissionen ange om gemenskapens korkpolitik kommer att genomgå de förbättringar som krävs för att garantera en säker framtid för sektorn och om gemenskapens korkodlingsområden, såsom det i Malaga-området, kan fortsätta att varje år skörda kork på traditionellt vis?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 november 2000)

Kommissionen är medveten om situationen inom korksektorn, om problemen avseende dess framtid och om de farhågor som branschföreträdare hyser. Politiken rörande kork omfattas av skogsbruksstrategin(1), där det föreskrivs att skogssektorns utveckling med alla dess aspekter skall främjas, vilket bland annat omfattar korkek och förbättringar av den hållbara förvaltningen.

De konkreta åtgärderna för korksektorn ingår i programmen för landsbygdsutveckling inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar(2). Olika konkreta åtgärder kan vidtas i samband med de åtgärder som anges i artikel 30: investeringar för att förbättra och rationalisera avverkning, förbättrad saluföring och bearbetning samt framförallt åtgärder som motsvarar den nämnda aspekten avseende sektorns framtid: sökandet efter nya avsättningsmöjligheter.

Olika projekt kan presenteras när det gäller dessa aspekter. Det lämnas för övrigt ett stöd till branschorganisationer för att deras verksamhet inom sektorn skall utvecklas och bibehållas, särskilt avseende den verksamhet parlamentsledamoten nämner, t.ex. nedhuggning.

Inom den rådgivande kommittén för skogsfrågor, inklusive korkproduktion, samlas branschföreträdare och andra intressenter för utbyte av information och åsikter.

Kommissionen har nyligen fastställt de föreskrivna åtgärderna och dessa omfattar skogssektorn, bland annat korkproduktion. De kan anpassas och konkretiseras beroende på sektorns behov. Det är därför inte motiverat att överväga ändringar av gemenskapspolitiken. Det kan göras förbättringar på grundval av förslag från de yrkesverksamma inom de fastställda ramarna.

(1) KOM(1998) 649 slutlig.

(2) EGT L 160, 26.6.1999.