SKRIFTLIG FRÅGA E-2222/00

från Bernard Poignant (PSE) till kommissionen

(3 juli 2000)

Ämne: Den inre marknaden och registreringen av fordon

Den inre marknaden inom Europeiska unionen bygger på den grundläggande principen om fri rörlighet för personer, varor, tjänster och kapital.

Ett av syftena med gemenskapens bestämmelser är att se till att principen om fri rörlighet vidmakthålls och därför att stävja alla sådana förfaranden på det nationella planet som är ägnade att lägga hinder i vägen för den.

I övrigt har tanken på ett europeiskt medborgarskap vuxit sig starkare sedan Amsterdamfördraget. Att den fria rörligheten för personer, i synnerhet ungdomar, garanteras inom Europeiska unionen är en viktig faktor för att denna tanke skall krönas med framgång.

Likväl sker det dock fortfarande sådant inom förvaltningen i de olika länderna som kan betraktas som en bromskloss för rörligheten inom gemenskapens område.

Hur förhåller det sig då en person reser till en annan stat inom Europeiska unionen för att vistas där under några månader och har med sig sitt fordon som är registrerat i ursprungslandet? Måste personen i fråga låta omregistrera sitt fordon och försäkra det i värdlandet? Om så är fallet, kunde man då tänka sig att införa ett stadgande som skulle låta garantierna för fordonet kvarstå utan att några sådana ändringar behövde företas?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(14 september 2000)

Vad den skattemässiga aspekten beträffar finns reglerna för tillfällig användning av ett fordon i en annan medlemsstat än den där de är registrerade i direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat(1).

I enlighet med ovannämnda direktiv beviljas skattebefrielse under en sammanhängande eller inte sammanhängande tid av högst sex månader under en 12-månadersperiod vid tillfällig användning av privata fordon och vissa andra transportmedel i en annan medlemsstat än den där fordonet är registrerat. Skattebefrielse beviljas under förutsättning att användaren har sin normala hemvist i en annan medlemsstat än den där den tillfälliga användningen sker, använder transportmedlet för sitt privata bruk och varken överlåter eller lånar ut det till någon med hemvist i medlemsstaten i fråga. Det krävs ingen omregistrering av skattemässiga skäl om användningen förblir tillfällig i enlighet med vad som fastställts i direktivet.

Direktiv 83/182/EEG, som trädde i kraft 1984, täcker inte alla de fall som kan uppkomma i den inre marknad som har utvecklats särskilt efter den 1 januari 1993. Kommissionen har därför lagt fram ett förslag(2) för rådet som är avsett att ersätta nämnda direktiv. Parlamentet har redan yttrat sig positivt om förslaget, men rådet har ännu inte antagit det. Kommissionen utgår ifrån domstolens praxis och de regler som styr den inre marknaden för att tolka det nuvarande direktivet på ett sätt som i största möjliga mån överensstämmer med den europeiska inre marknadens krav.

Vad ansvarsförsäkring för motorfordon beträffar syftar de nuvarande gemenskapsbestämmelserna till att garantera fri rörlighet för fordon inom gemenskapen och ersättning till offer för trafikolyckor. Dessa bestämmelser baserar sig på de regler i EG-fördraget (artikel 95 tidigare artikel 100a) som rör upprättandet av en inre marknad mellan medlemsstaterna.

Genom de fyra direktiven om motorfordon(3) har man slagit fast principen om obligatoriskt skydd med utgångspunkt i en och samma premie för ansvarsförsäkring för motorfordon och fastställt minimikrav för skyddets omfattning. Det obligatoriska skyddet gäller på hela gemenskapens territorium och så länge avtalet varar, förutsatt att fordonet förblir registrerat i ursprungslandet.

(1) EGT L 105, 23.4.1983.

(2) Förslag till rådets direktiv om skattebehandling av privata motorfordon vid permanent införsel till en annan medlemsstat i samband med byte av hemvist eller vid tillfälligt bruk i en annan medlemsstat än den där de är registrerade, EGT C 108, 7.4.1998.

(3) Direktiv 72/166/EEG (EGT L 103, 2.5.1972), 84/5/EEG (EGT L 8, 11.1.1984), 90/232/EEG (EGT L 129, 19.5.1990) och 2000/26/EG (EGT L 181, 20.7.2000).