ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2502/97 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (18 juli 1997)

Ämne: Brand vid kärnkraftsverket Sellafield, Storbritannien

Den 12 juni 1997 uppstod en brand vid kärnkraftsverket Sellafield i Cumbria, Storbritannien, under tiden som nedmonteringsarbete pågick.

Vilken närmare information, om någon, lämnades till kommissionen om denna incident?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (4 september 1997)

British Nuclear Fuels Ltd (BNFL) har meddelat kommissionen att eldsvådan begränsade sig till en cell i en byggnad utan betydelse för kärnkraftverket i vilken ett kärl av rostfritt stål höll på att skäras sönder. Inga personer skadades i samband med eldsvådan, och ingen kontamination eller läcka av radioaktivitet förekom. Branden släktes av anläggningens brandpersonal och rapporterades i BNFL:s Sellafield-nyhetsbrev av den 19 juni 1997.

Kommissionen informerades inte i samband med branden, men medlemsstaterna är inte heller skyldiga att anmäla den här typen av händelser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1403/97 från Concepció Ferrer (PPE) till rådet (22 april 1997)

Ämne: ¨Fatwan¨ mot Salman Rushdie

Med anledning av den åttonde årsdagen av den iranska ¨fatwan¨ mot Salman Rushdie höjde organisationen Khordad-15 belöningen från 2 till 2,5 miljoner dollar till den som mördar den brittiske författaren Salman Rushdie. Den iranska regeringen har inte besvarat Europeiska unionens uppmaning att finna en lösning på detta problem. ¨Fatwan¨ är dessutom ett brott mot den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och principen om staters suveränitet.

Avser rådet mot bakgrund av ovanstående uppgifter att vidta nya åtgärder för att finna en lösning som upphäver ¨fatwan¨ mot Salman Rushdie?

Svar (25 september 1997)

Den ärade parlamentsledamoten uppmärksammas på den förklaring som ordförandeskapet avgav den 13 februari 1997 på den åttonde årsdagen av ¨fatwan¨ mot Salman Rushdie.

Rådets åsikter om Irans uppträdande står kvar oförändrade, och fastän det under rådande omständigheter inte finns någon grund för att fortsätta den kritiska dialogen med Iran, kommer rådet att fortsätta att kräva att Iran skall följa internationell rätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2021/97 från Carlos Robles Piquer (PPE) till kommissionen (11 juni 1997)

Ämne: De japanska insatserna för samarbete inom grundforskningen om hjärnan fortsätter

I mitten av april 1997 presenterades de 48 forskningsstöd och 160 forskarstipendier på två år som för 1997 beviljats av the Human Frontier Science Program, vars vetenskapliga råd leds av den franske professorn Pierre Chambon.

Den ¨Board of Trustees¨ i vilken Kozo Iizuka är ordförande har meddelat att budgeten för 1997 uppgår till 47 miljoner dollar, av vilka Japan även i fortsättningen kommer att står för 80 % samtidigt som Förenta staterna och Europeiska unionen kommer att bidra med 10 % var.

Första gången stöd beviljades var 1990 och det har nyligen gjorts två utvärderingar (ARA och PREST). Anser kommissionen att den positiva vetenskapliga utvärderingen av dessa dokument är korrekt? Anser kommissionen det vara nödvändigt att behålla samma nivå på gemenskapens bidrag till denna icke vinstdrivande internationella organisation som ägnar sig åt internationellt samarbete inom grundforskningen om hjärnan och de biologiska funktionerna?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (1 augusti 1997)

Det europeiska bidraget till Human Frontier Science Programme (HFSP) delas mellan de medlemsstater som deltar i de världsekonomiska toppmötena. Gemenskapen och Schweiz är bidragsgivare till förvaltningen av programmet. Gemenskapen bidrar med 800 000 ecu, eller cirka 2 % av 1997 års budget på 47 miljoner dollar.

I enlighet med HFSP:s bestämmelser har framstående forskare genomfört en vetenskaplig utvärdering av programmet, och en generell genomgång av HFSP har gjorts av ARA Consulting Group Inc. (Kanada) tillsammans med Policy Research in Engineering, Science and Technology (PREST) vid Manchesters universitet (Förenade kungariket). Genomgången visar att programmet har varit mycket framgångsrikt i sin strävan att stödja internationellt vetenskapligt samarbete på högsta nivå. Bidragssystemet definieras som unikt. Man rekommenderar att de vetenskapliga områden som omfattar hjärnforskning och molekulära studier upprätthålls tills vidare och att programmet fortsätter.

På ett möte i Washington D.C. den 20 maj 1997 enades representanter för de bidragsgivande parterna om att programmet bör fortsätta och att budgeten bör utökas för att säkerställa en kritisk massa i form av forskningsbidrag. Nästa generella genomgång av HFSP kommer att äga rum år 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0604/97 från Alex Smith (PSE) till rådet (27 februari 1997)

Ämne: Smuggling av nukleärt material

Har rådet något väsentligt att tillägga till sitt svar av den 7 november 1996 på skriftlig fråga E-1957/96 ((EGT C 385, 19.12.1996, s. 67. )) från Breyer angående smuggling av nukleärt material genom Tyskland?

Svar (25 september 1997)

I detta skede har rådet inget i sak att tillägga till sina tidigare svar i frågan, offentliggjorda i Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 112, 17.4.1996, respektive C 385, 19.12.1996.

Problemet är emellertid föremål för ständig bevakning av behöriga myndigheter och organ inom Europeiska unionen, särskilt Europeiska narkotikaenheten (ENE).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1944/97 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (4 juni 1997)

Ämne: Drivgarnsfiske i Medelhavet

Kan kommissionen bekräfta att det i budgeten finns upptaget medel för driften av EU:s fiskeriövervakningsfartyg under år 1997 och, om detta inte är fallet, kan kommissionen upplysa om hur det är meningen att säkerställa att det nyligen ingångna fördraget om att drivgarn inte mera skall användas i den italienska fiskeflottan vederbörligen genomförs?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (29 juli 1997)

I avvaktan på att säsongen för drivgarnsfiske skall börja har kommissionen och de berörda medlemsstaterna antagit ett gemensamt och samordnat kontrollprogram för Medelhavet 1997, för att övervaka om fartygen är förenliga med gemenskapens regler, särskilt vad gäller längden på de drivgarn som fiskeflottorna använder.

Kontrollprogrammet består huvudsakligen av följande aktiviteter:

- De berörda medlemsstaterna * Grekland, Spanien, Frankrike och Italien * skall samordna användningen av kontrollresurserna (luftövervakning, patrullfartyg),

- Ömsesidigt utbyte av nationella fiskeinspektörer som skall utplaceras på patrullfartyg från olika medlemsstater.

- Omfattande patrullering till sjöss och hamnkontroller.

- Nolltolerans för brott mot gemenskapsreglerna.

- Kommissionens fiskeriinspektion skall noggrant övervaka de nationella kontrollprogrammen.

Antagandet av ett gemensamt kontrollprogram som innebär nära samarbete och samordning mellan medlemsstaterna och underlättar ömsesidigt utbyte och utplacering av nationella inspektörer är ett tecken på en nyorientering av övervakningen av detta fiske. Programmet har antagits för att de brister i kontrollen som förut har konstaterats skall åtgärdas och för att det skall säkerställas att fisket genomförs på ett sätt som är fullständigt förenligt med gemenskapens regler.

Kommissionen kommer å sin sida att under hela säsongen noga övervaka medlemsstaternas genomförande av kontrollprogrammen och kommer i detta syfte att placera ut sina inspektörer i hamnar och ombord på patrullfartyg. Kommissionen och medlemsstaterna har i detta hänseende kommit överens om att följa en policy som innebär att ingen tolerans visas om gemenskapens fiskare avviker från dessa bestämmelser under 1997 års säsong.

Fiskare som arbetar med drivgarnsfiske kommer nu att ha möjlighet att få nedläggningsbidrag från den italienska nationella omläggningsplanen. Deltagandet i omläggningsplanen är frivilligt, vilket innebär att de fiskare som önskar fortsätta drivgarnsfisket får göra det, förutsatt att gemenskapslagstiftningen efterlevs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2557/97 från Klaus-Heiner Lehne (PPE) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Europeiska unionens deltagande vad gäller International Science and Technology-Center (ISTC) i Moskva

För närvarande är ISTC:s europeiska medarbetare genom anställningskontrakt knutna till European Association for Cooperation (EAC). Detta gäller bl.a. tjänsten som Executive Director och andra personer i ledande ställning. EAC har informerat medarbetarna om att man inte är i stånd att förlänga kontrakten efter 1997. Man har angivit budgetskäl som motivering. De europeiska medarbetarna har dock blivit tillsatta på sina tjänster av the Governing Board t.o.m. februari 1999, utan att deras löner är garanterade.

Hur tänker kommissionen för framtiden säkerställa ett fortsatt deltagande från EU:s sida i ISTC? Vem skall ekonomiskt ansvara för kontrakten med de europeiska tjänstemän som är anställda inom ISTC?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (12 september 1997)

Sammanlagt fem personer vid det internationella centret för vetenskap och teknik i Moskva (International Science and Technology Center, ISTC) får stöd från gemenskapen, däribland generaldirektören för ISTC. Dessa fem personer har kontrakt med europeiska samarbetsorganet (European Association for Cooperation, EAC) som har meddelat att dess verksamhet upphör den 31 december 1997.

Generaldirektören utsågs av ISTC:s styrelse för en period av två år, och denna period löper ut i februari 1999. EAC har dock bara accepterat att stå för kontraktet fram till den 31 december 1997. Alltså måste kontraktet övertas av någon, vilket också gäller för de personer vars kontrakt löper ut mellan den 31 december 1997 och den 30 november 1998.

Olika lösningar diskuteras för hur man skall kunna sluta avtal med dessa personer för tiden efter den 31 december 1997. Kostnaderna för dessa kontrakt täcks och kommer även fortsättningsvis att täckas av budgeten för programmet Tacis.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2403/97 från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Ålderdomshem

1. Främjar Europeiska unionen inrättandet av eller verksamhet i bostäder för äldre människor (ålderdomshem, servicebostäder)?

2. Om så är fallet, genom vilka program?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (10 september 1997)

I budgetposten B3-4103 (stödprogram för äldre), som för närvarande är blockerad, ges inte utrymme för den här typen av utgifter.

Strukturfonderna har inte heller några särskilda budgetposter som är avsedda att finansiera den här typen av projekt.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 076 , 11/03/1998 s. 0037



SKRIFTLIG FRÅGA E-1530/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (5 maj 1997) Ämne: Information om EU-stöd till Rheinland-Pfalz från januari till december 1994 För vilka åtgärder fick Rheinland-Pfalz under 1994 stöd från EU, och hur stort var detta stöd från 1. Europeiska socialfonden, 2. fjärde ramprogrammet för forskning, 3. Europeiska regionala utvecklingsfonden, 4. gemenskapens program inom sektorerna miljö och energi, 5. Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket - utvecklingssektionen och garantisektionen, 6. övriga gemenskapsprogram? Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-1530/97, E-1531/97 och E-1532/97 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (24 september 1997) Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hennes skriftliga fråga E-1528/97 ((EGT C 60, 25.2.1998, s. 24. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1929/97 från Salvador Garriga Polledo (PPE) till kommissionen (4 juni 1997)

Ämne: Utvidgning av Europeiska unionen

Är det förenligt med Fördraget om Europeiska unionen, undertecknat av de 15 medlemsstaterna, att låta målet att utvidga Europeiska unionen gå före målet att uppnå ekonomisk och social sammanhållning i EU?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (3 juli 1997)

Förstärkningen av den ekonomiska och sociala sammanhållningen hör till de mål gemenskapen eftersträvar enligt artikel 2 i Romfördraget samt avdelning XIV, artikel 130a-130e i samma fördrag.

F.ö. stadgas i artikel O i Fördraget om Europeiska unionen att ¨Varje europeisk stat får ansöka om att bli medlem av unionen.... Villkoren för att upptas som medlem och de anpassningar av fördragen som unionen bygger på, som därigenom blir nödvändiga, skall fastställas i ett avtal mellan medlemsstaterna och den ansökande staten...¨.

Liksom vid den senaste utvidgningen (med Österrike, Sverige och Finland 1995), följer därav att den princip om förstärkning av den ekonomiska och sociala sammanhållningen som fastställs i artikel 2, liksom de närmare bestämmelser som fastställs i artikel 130a-130e, skall genomföras i de länder som i framtiden ansluter sig till unionen, enligt närmare bestämmelser som skall fastställas i anslutningsfördragen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2220/97 från Gérard Caudron (PSE) till kommissionen (30 juni 1997)

Ämne: Fördelning av projekt inom ramen för Meda-programmet

Detta program är som bekannt av mycket stor betydelse för den ekonomiska utvecklingen i Medelhavsområdet, vilken i sin tur har stor betydelse för freden i området.

Man kan därför bara vara glad över att detta program finns och fortsätter, även om det ur viss synvinkel kan tyckas som om budgetanslagen inte helt motsvarar insatserna.

Budgetpost B7-705 används för stöd till enskilda projekt, vilket säkerligen bidrar till att öka antalet projekt med stöd och antalet organisationer som deltar, och medför viss frustration bland icke-statliga organisationer som av denna anledning inte kan fortsätta sin verksamhet i längden.

Kan kommissionen tänka sig att låta större delen av Meda-programmets anslag gå till organisationer som redan visat sig kompetenta och som har goda kunskaper på området?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (29 juli 1997)

Under 1996 fick 62 åtgärder finansiering från gemenskapen inom ramen för programmet Meda-demokrati. De länder som fått stöd är följande: Marocko, Algeriet, Tunisien, Egypten, Jordanien, Libanon, palestinskt terrritorium och Israel (i synnerhet för relationerna mellan Israel och palestinierna), Cypern och Turkiet. Med tanke på antalet inblandade länder blir det oundvikligen stor variation på de projekt som finansieras genom programmet.

Å ena sidan bör man prioritera projekt från operatörer som redan har varit verksamma i arbete för demokrati och mänskliga rättigheter i södra och östra medelhavsområdet. En operatör bör då få fortsatt stöd från gemenskapen så länge utvärderingen av de av operatörens tidigare åtgärder som finansierats av gemenskapen är positiv.

Å andra sidan har budgetpost B7-705 också som mål att få så många organisationer som möjligt att delta i och därmed bidra till den fredliga utvecklingen i tredje länderna i medelhavsområdet.

Vid genomförandet av Meda-programmet anstränger sig kommissionen att behålla jämvikten mellan dessa två målsättningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2333/97 från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen (7 juli 1997)

Ämne: Konfiskering av biblar i Uzbekistan

Enligt Nederlands Dagblad från den 19 april 1997 skall regeringen i Uzbekistan ha konfiskerat 25 000 biblar avsedda för kristna i landet.

Är kommissionen beredd att begära en förklaring av regeringen i Uzbekistan i detta ärende med hänsyn till artikel 2 i partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan Europeiska unionen och Uzbekistan i vilket det hänvisas till de mänskliga rättigheterna såsom de fastställts i slutakten från Helsingfors och i Parisfördraget?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (4 september 1997)

Kommissionen har inga uppgifter om den händelse som tas upp.

Kommissionen har kontaktat myndigheterna i Uzbekistan men i hittills har dessa inte lämnat några närmare uppgifter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2332/97 från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen (7 juli 1997)

Ämne: Valkött från skyddade arter i japanska butiker

Känner kommissionen till att det av en DNA-undersökning, genomförd av dr Scott Baker och dr Gina Lento från universitetet i Auckland på uppdrag av IFAW, Greenpeace, Earthtrust och andra organisationer, av vilken det framgår att det fortfarande säljs valkött från skyddade arter i japanska butiker?

Känner kommissionen till att fångsten av dessa skyddade arter har varit förbjuden sedan den internationella valfångstkommissionen IWC genomförde sitt moratorium för kommersiell valfångst och att det i Japan under de första månaderna av 1997 har visat sig att mer än 20 % av det kött som kontrollerats kommer från skyddade arter?

De japanska myndigheterna hävdar att det rör sig om kött ur ¨gamla¨ lager eller om valar som fångats av misstag. Hur bedömer kommissionen dessa argument?

Vad anser kommissionen om att Japan försöker att via konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter försöker upphäva förbudet mot jakten på och den internationella handeln med valar? Och vad anser kommissionen om att tillåta jakt på och den handel med (skyddade) valarter?

Kommer kommissionen att lämna en protest till Japan om den ovan skildrade hållningen och verksamheten?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (25 juli 1997)

Det är känt att det i Japan och Korea bedrivs både legal och illegal handel med valkött från flera olika valarter och att sådant saluförs i dessa länder. Denna fråga diskuterades grundligt vid 10:e mötet i konferensen för de parter som har undertecknat Konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites), som hölls i Harare, Zimbabwe den 9*20 juni 1997. Vid konferensen antogs ett antal rekommendationer för att förbättra kontrollen och öka möjligheten att upptäcka valkött av illegalt ursprung. I detta sammanhang bör det påpekas att japanska myndigheter vid ett flertal tillfällen lyckats beslagta och konfiskera illegala partier.

Kommissionen bekräftar att det finns förråd av valkött från tiden före moratoriet samt från japansk valfångst i vetenskapligt syfte. Valkött kan lagras i upp till tio år. Det är också sant att man får valkött genom bifångst och till och med från strandade valar.

Alla japanska (och norska) förslag till ovannämnda konferens om överförande av vissa valbestånd från CITES bilaga I till bilaga II avslogs eller drogs tillbaka och de möttes av starkt motstånd från gemenskapen.

Slutligen anser kommissionen att såväl vetenskaplig som kommersiell valfångst endast kan tillåtas inom ramen för konventionen för reglering av valfångst och därmed inte utan godkännande av Internationella valfångstkommissionen (IWC). Efter Internationella valfångstkommissionens antagande av moratoriet för kommersiell valfångst har kommissionen många gånger tillkännagjort denna uppfattning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1193/97 från Cristiana Muscardini (NI), Amedeo Amadeo (NI) och Spalato Belleré (NI) till kommissionen (3 april 1997)

Ämne: Övervakning av det arkeologiska kulturarvet

Med tanke på den skenande arbetslösheten är det verkligen en paradox att de främsta arkeologiska platserna i Rom fått stänga på grund av brist på personal, vilket innebär att några av Italiens mest uppskattade historiska monument, såsom Colosseum, Forum Romanum, Caracallas termer och Palatinen är i fara, i synnerhet under de dagar då tillströmningen av besökare är som störst och i samband med firandet av jubileet år 2000.

Dessutom har man på grund av budgetnedskärningar minskat söndags- och eftermiddagsersättningen för de personer som hjälper vakterna och samtidigt är inskrivna i arbetslöshetskassan till futtiga 8000 lire om dagen. Man har också fattat beslut om att införa gratis inträde, vilket begränsar möjligheten att uppbringa medel för att åtgärda de ekonomiska problem som uppstått till följd av kulturministeriets sparåtgärder.

Kommissionen anmodas ingripa med ett direktiv som innehåller bestämmelser om att förstärka personalstyrkan som övervakar och skyddar de arkeologiska platserna och att anställa hjälppersonal som skall bära reglementsenlig uniform och förfoga över lämpliga medel för att kunna genomföra nödvändiga kontroller.

Kommissionen anmodas dessutom lägga fram ett direktiv som innehåller bestämmelser om öppettider och arbetstider vid de arkeologiska platserna, i synnerhet under de dagar då besökssiffran är som störst. Direktivet bör även innehålla bestämmelser om effektiva övervakningsåtgärder.

Slutligen anmodas kommissionen att upprätta en europeisk fond till stöd för genomförandet av åtgärder för övervakning och skydd av arkeologiska platser inom Europeiska unionen.

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (6 maj 1997)

I EG-fördragets avdelning IX, artikel 128, fastställs att gemenskapen ¨skall bidra¨ (punkt 1), ¨syfta till att främja¨ (punkt 2) och ¨främja¨ (punkt 3) på det kulturella området. Genom punkt 5 ges rådet möjlighet att besluta om åtgärder (som dock inte får omfatta någon harmonisering av medlemsstaternas lagar eller andra författningar) och rekommendationer.

Bestämmelserna ger inget utrymme för kommissionen att utarbeta något direktiv.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 060 , 25/02/1998 s. 0109



SKRIFTLIG FRÅGA E-2125/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (23 juni 1997) Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - säkerhetskontroller I de fall då tillstånd ges för en grupp av genetiskt modifierade växter enligt växtsortsdirektivet, kontrolleras efter ingående undersökning av förändringar i deras metaboliter också alla de växter som uppstått ur denna grupp genom korsning vad gäller förändringar i metabolismen? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler (16 september 1997) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.