SKRIFTLIG FRÅGA E-1471/00

från Alejandro Agag Longo (PPE-DE) till kommissionen

(10 maj 2000)

Ämne: Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken

Det framgår klart att de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken liksom de allmänna riktlinjerna för sysselsättningspolitiken utgör två av grundpelarna för samordningen av den ekonomiska politiken på gemenskapsnivå. Anser inte kommissionen att det faktum att offentliggörandet av dessa båda dokument äger rum vid olika tidpunkter försvårar det praktiska genomförandet av en övergripande strategi likt den som kommissionen föreslår i rekommendationen beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(27 juni 2000)

Europeiska rådet har under de senaste åren vid flera tillfällen i Wien, Helsingfors och Lissabon påtalat behovet av att uppnå ökad synergi och av att fullt ut utnyttja möjligheterna till samordning av den ekonomiska politiken och sysselsättningspolitiken i gemenskapen. De allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken och sysselsättningsriktlinjerna Luxemburgprocessen är de grundläggande verktygen baserade på EG-fördraget för samordningen av politiken.

I rekommendationen till 2000 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken angav kommissionen en omfattande ekonomisk-politisk strategi för att öka gemenskapsekonomins förmåga att skapa varaktigt hög och icke-inflationsdrivande tillväxt och att klara av de stora ekonomiska utmaningar som gemenskapen står inför, särskilt när det gäller att återskapa full sysselsättning. För att strategin skall fungera är det nödvändigt att dess delar är sammanhängande och inbördes förstärkande.

Kommissionen anser att den viktigaste uppgiften för de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken är att, genom att ge vägledning om alla typer av ekonomisk-politiska åtgärder, se till att politiken är sammanhängande och att synergieffekter utnyttjas. Dessa riktlinjer utgör kärnan i samordningen av politiken och har i och med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon fått ökad betydelse. Sysselsättningsriktlinjerna håller på att bli en viktig stöttepelare för den övergripande ekonomisk-politiska strategin så som den definieras i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Sysselsättningsriktlinjernas specifika uppgift är att noggrannare behandla just sysselsättningsfrågan, utan att för den skull avvika från de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken.

Kommissionen ser inte att den nuvarande tidsplanen för var och en av processerna skulle hindra uppfyllandet av målen om effektivitet, samstämmighet och synergi. Bättre synergi mellan processerna innebär inte med nödvändighet att de skall följa samma tidsplan, utan kräver en nära och effektiv dialog och ömsesidiga bidrag från och med de allra första förberedelsestadierna. Den nuvarande uppläggningen gör det möjligt för kommissionen, rådet, Europeiska rådet, Europaparlamentet och andra berörda parter att bidra till strategin beträffande de övergripande makroekonomiska och strukturella aspekterna på våren och sysselsättningen och arbetsmarknadspolitiken på hösten. Att den övergripande ramen först fastställs i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken gör det möjligt att förbereda och utforma sysselsättningspolitiken på ett bättre sätt.