ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2454/99

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Statligt stöd till varvsindustrin

Kan kommissionen bekräfta att diskussioner har förts med Sydkoreas regering beträffande illojal konkurrens inom varvsindustrin på grund av att denna regering utbetalar alltför stora statliga stöd?

Om så är fallet, vilka framsteg har gjorts?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2453/99 och E-2454/99 ingivet av Pascal Lamy för kommissionen

(11 januari 2000)

Kommissionen har mottagit åtskilliga uppgifter från den europeiska industrin och medlemsstaterna med påståenden om att det förekommer subventioner och dumpning i Sydkorea.

Vid rådets (industri) möte den 9 november 1999 gavs kommissionen i uppgift att vidta en rad åtgärder för att stoppa de illojala metoder som konstaterats inom denna sektor.

Kommissionen avser därför att inleda en blandad bilateral dialog (industri-regering) med Sydkorea för att lösa problemen. Det första mötet hölls i Paris den 14 december 1999 i samband med ett möte i arbetsgrupp nr 6 inom OECD (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling) om varvsindustrin.

Vidare undersöker kommissionen möjligheterna till en anti-subventionsundersökning inom ramen för de multilaterala bestämmelserna i Världshandelsorganisationen (WTO), i syfte att granska den praxis som utvecklats i Sydkorea. Möjlighet finns att på grundval av ett klagomål från den europeiska industrin inleda en undersökning om handelshinder enligt rådets förordning (EG) nr 3284 av den 22 december 1994 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(1), under förutsättning att tillräckliga bevis läggs fram för kommissionen.

Den rapport som kommissionen kommer att lägga fram vid nästa möte i rådet (industri) kommer att ge gemenskapen möjlighet att besluta huruvida det krävs ytterligare åtgärder för att lösa problemet.

(1) EGT L 349, 31.12.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1922/99

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(4 november 1999)

Ämne: Brandsäkerheten i hotell

EG-rekommendation 86/666/EEG(1) om brandsäkerheten i befintliga hotell antogs 1986:

1. Vilken objektiv bedömning av medlemsländernas tillämpning av dessa rekommendationer har gjorts?

2. Är kommissionen helt säker på att rekommendationerna genomförs i sin helhet av alla medlemsstater?

3. Vilka medlemsstater har anpassat den nationella lagstiftningen för att införliva rekommendationerna angående miniminormer för säkerhet och regelbundet återkommande inspektioner?

4. Har kommissionen för avsikt att på nytt granska behovet av ytterligare åtgärder för att främja införandet av miniminormer i både befintliga och nya hotell?

(1) EGT L 384, 31.12.1986, s. 60.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 december 1999)

1. För att kontrollera att alla medlemsstater rätt har tolkat och införlivat i sin nationella lagstiftning rådets rekommendation 86/666/EEG av den 22 december 1986 om brandförebyggande åtgärder på hotell(1), har kommissionen beställt en oberoende studie. Slutrapporten överlämnades till kommissionen i april 1996.

2. och 3. Kommissionen har uttalat sig i frågan i ett antal svar på tidigare parlamentsfrågor. Parlamentsledamoten hänvisas särskilt till svaren på frågorna E-1423/97 från Anita Pollack(2) och H-1179/98 från Graham Watson under frågestunden vid sessionen i januari 1999(3).

På grund av det visade intresset och de detaljerade frågor som ställts, sänder kommissionen ett exemplar av studien från 1996 direkt till parlamentsledamoten samt till parlamentets generalsekretariat.

Av studien framgår att rekommendationens innehåll i allmänhet återfinns i de nationella bestämmelserna. Kommissionen är ändå väl medveten om de farhågor som uttryckts, särskilt av parlamentsledamöter och föreningar, när det gäller den konkreta tillämpningen av bestämmelserna i fråga och de kontroller som görs.

4. Kommissionen har för avsikt att åter granska frågan om brandförebyggande åtgärder på hotell. En grupp sammansatt av företrädare för olika avdelningar har därför nyligen bildats.

Under loppet av år 2000 kommer kommissionen åter att behandla frågan genom att besluta vilka insatser som krävs. Den kommer också att föra upp ämnet på dagordningen för nästa möte i consumer safety working party, en grupp experter som biträder kommissionen inom området konsumentsäkerhet.

(1) EGT L 384, 31.12.1986.

(2) EGT C 45, 10.2.1998.

(3) Europaparlamentets överläggningar (januari 1999).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2041/99

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(3 november 1999)

Ämne: Flygförseningar i Europeiska unionen

Kontrollen av flygtrafiken i Europeiska unionen har gjorts ansvarig för systematiska förseningar av flygtrafiken inom Europa, förseningar som har gett allvarliga personliga och ekonomiska konsekvenser för passagerare och beställare av godstransporter. Den situation som uppstått har dessutom skadat flygbolagens anseende. Flygbolagen drabbas även hårt av höjningar av de avgifter som tas ut när flygplan korsar olika luftrum och de stora kostnader som är förknippade med startförbud för flygplan, som även ger ökade personalkostnader.

Kan kommissionen informera om vilken avdelning som är ansvarig för dessa allvarliga problem och vilka medel den förfogar över för att undanröja eller åtminstone lindra denna situation?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 december 1999)

I enlighet med Chicago-konventionen är tillhandahållandet av lufttrafiktjänster staternas behörighetsområde. På grund av de problem som frågeställaren hänvisar till har kommissionen redan tidigare föreslagit att gemenskapen bör vidta åtgärder inom detta område. I två meddelanden har kommissionen lagt fram lämpliga förslag(1).

De som är inblandande i tillhandahållandet av flygledningstjänster (ATM-Air Traffic Management), och inte minst medlemsstaterna, ansåg att kommissionens förslag ingrep onödigt mycket i de etablerade regionala (Eurocontrol) och nationella ramarna, där liknande problem redan behandlas och enligt dem är under kontroll. Under de senaste åren har dessa organisationer dock visat sig vara oförmögna att på ett adekvat sätt tillgodose de behov som luftrummets användare har i fråga om ökad kapacitet och effektivitet.

Eftersom situationen ständigt förvärrades beslöt rådet att ta upp frågan vid sitt senaste möte i juni 1999 och att uppmana kommissionen att analysera situationen, föreslå möjliga nya initiativ och rapportera om detta i december 1999. Detta ledde till att kommissionen den 1 december 1999 antog ett meddelande till rådet och Europaparlamentet om läget i fråga om förseningar i flygtrafiken och tänkbara nya initiativ för att införa de flygledningssystem som krävs för att övervinna dagens kaotiska situation.

Samtidigt förhandlar kommissionen om gemenskapens tillträde till Eurocontrol, i syfte att göra gemenskapen till fullvärdig medlem i denna internationella organisation och låta den utveckla sina initiativ inom de institutionella ramar som upprättats på europeisk nivå.

(1) Kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om överbelastning och krissituationen i lufttrafiken KOM(95) 318 slutlig) och Flygledningstjänstens (ATM) vitbok Frigörande av Europas luftrum (KOM(96) 57 slutlig).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1691/99

från Francisca Sauquillo Pérez del Arco (PSE) till kommissionen

(29 september 1999)

Ämne: En tjänstemans situation efter disciplinnämndens slutsatser

Den förre direktören för ECHO har befriats från allt ansvar av kommissionsledamöternas kollegium, efter det att de disciplinära förfarandena i enlighet med föreskrifterna har utförts. Trots detta finns det nu individuella initiativ inom kommissionen och andra institutioner som syftar till att åter ta upp detta redan färdigbehandlade fall.

1. Anser kommissionen att dess beslut om att bevilja förre direktören av ECHO ansvarsfrihet, efter disciplinnämndens ingripande och efter utredningen som före detta UCLAF har gjort, innebär slutet på förfarandet? Anser kommissionen att det beslut som vunnit laga kraft, endast kan tas upp på nytt i enlighet med villkor som fastställs i tjänsteföreskrifternas artikel 11 av bilaga IX?

2. Avser kommissionen att, i enlighet med artikel 24 av tjänsteföreskrifterna, biträda denne tjänsteman som, befriad av kommissionens egna förfaranden, fortfarande utsätts för trakasserier av personal från kommissionen och av anställda vid andra institutioner? Med vilka åtgärder avser kommissionen göra detta i så fall?

3. Hur avser kommissionen ersätta den skada som denne tjänsteman har lidit, när det väl har bevisats att denne inte har skuld i ECHO-affären?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(6 december 1999)

1. Kommissionen kan bekräfta för frågeställaren att de disciplinära förfaranden som inletts mot den tidigare direktören för ECHO avslutades genom kommissionens beslut av den 14 juli 1999, i enlighet med disciplinnämndens motiverade yttrande. Beslutet att avsluta förfarandena fattades mot bakgrund av de uppgifter som kommissionen då förfogade över. Disciplinärenden kan återupptas endast om nya uppgifter framkommer.

2.3. Om en tjänsteman i samband med sin tjänsteutövning utsätts för hot, angrepp, förolämpningar eller ärekränkning och detta hänger samman med omständigheter i fråga om vilka det har beslutats att inga disciplinära åtgärder skall vidtas mot honom eller henne, skall tjänstemannen enligt artikel 24 i tjänsteföreskrifterna biträdas av den institution där han eller hon är anställd. Detta sker vanligen genom att tjänstemannens arvoden för rättshjälp betalas. Kommissionen kan bekräfta att den i det aktuella ärendet lämnar sådant stöd i enlighet med tjänsteföreskrifterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2083/99

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 november 1999)

Ämne: Bevarande av Mulino Luiselli i Cisterna di Latina

Byggnaden Mulino Luiselli, före detta klostret S. Antonio Abate, i Cisterna di Latina omfattas av lag 1089/37 eftersom den har ett stort historiskt, symboliskt, religiöst och industriarkitektoniskt värde samt dessutom innehåller några fresker. Denna byggnad har emellertid införlivats i de så kallade områdesplanerna i enlighet med kommunfullmäktiges beslut nr 8 av den 10 februari 1997 i syfte att uppföra ett shoppingcentrum.

Om dessa planer genomförs skulle de allvarligt äventyra, förvanska och radikalt förändra denna byggnad, utan någon som helst respekt för dess historia och dess bland annat symboliska betydelse för lokalinvånarna.

Anser inte kommissionen att:

1. det vore lämpligt att undersöka om detta projekt är förenligt med införlivandet av Mulino Luiselli i områdesplanerna?

2. kommissionen att projektet eventuellt strider mot de gemenskapsdirektiv som föreskriver skydd och upprustning av det nationella konstnärliga och historiska arvet?

3. Kan kommissionen ange om det finns möjlighet att uppbringa stöd och finansiering för att byggnaden förvärvas av den offentliga förvaltningen och för att bygga om den på ett sätt som bättre överensstämmer med dess art och historia?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(1 december 1999)

Kommissionen skulle vilja meddela parlamentsledamoten att den inte har behörighet att avgöra om projektet Mulino Luiselli bör införlivas i kommunfullmäktiges s.k. områdesplaner, eftersom det inte finns något gemenskapsdirektiv för skydd och upprustning av det nationella konstnärliga och historiska arvet. Insatser för skydd och bevarande av det kulturella och arkitektoniska arvet hör uteslutande till de nationella myndigheternas ansvarsområde.

Om programmet Kultur 2000 antas, kommer finansieringen inom det inte att användas för köp av historiska monument, utan endast vara avsedd för främjande av europeiskt samarbete på området kultur och kulturarv, vilket klart framgår av artikel 151 (f.d. artikel 128) i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1757/99

från Manuel Pérez Álvarez (PPE-DE) till kommissionen

(1 oktober 1999)

Ämne: Omorganisering av GD XIV och GD VI

Kan kommissionen informera om ordförande Prodis förslag om en eventuell omorganisering av Generaldirektorat VI Jordbruk och Generaldirektorat XIV Fiske på så sätt att dessa skulle ingå i ett och samma generaldirektorat inom Europeiska kommissionen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 november 1999)

Kommissionen genomgår för närvarande en större omorganisering för att kunna ge en effektivare och bättre service till Europas medborgare.

Kommissionen delas in i 36 generaldirektorat (GD:n) och andra tjänstegrenar, däribland generaldirektoraten för jordbruk och fiske. Dessa kommer att förbli separata GD:n under Franz Fischlers ledning. En ny generaldirektör för generaldirektoratet för fiske utsågs den 1 oktober 1999, vilket också bekräftar vad Franz Fischler sa vid en utfrågning i parlamentet i september 1999.

Vid framtida reformer av kommissionen kommer man naturligtvis att ta hänsyn till de åsikter i frågan som parlamentet framfört.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2415/99

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: EU: s ståndpunkt när det gäller Medelhavskontoret i Malaga

Internationella naturvårdsunionen (IUCN) kommer att öppna ett Medelhavskontor i Malaga (Spanien) den 1 januari 2000.

Att förlägga IUCN:s områdeskontor till Malaga är en stor satsning som är värd allt tänkbart stöd, så att initiativet skall bli framgångsrikt och till nytta både för Malagaområdet och hela EU.

Hur ställer sig EU för närvarande till det förestående öppnandet av IUCN:s kontor, och vad har EU gjort för åtaganden för att se till att satsningen blir framgångsrik?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(14 januari 2000)

Enligt den information som kommissionen förfogar över skall Internationella naturvårdsunionen (IUCN) upprätta ett kontor för Medelhavsregionen i Sevilla och inte i Malaga.

Kommissionen välkomnar detta initiativ. Öppnandet av ett kontor för Medelhavsregionen kan främja den hållbara utvecklingen och miljöskyddet i regionen. Detta är också ett viktigt politiskt mål för kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2167/99

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(29 november 1999)

Ämne: Skydd för privatlivet genom artikel 6 i EU-fördraget

Medlemsstaternas författningar skyddar medborgarna för statliga intrång i deras privatliv (att brev läses och telefonen avlyssnas). Intrång i privatlivet får därför endast göras om de strängaste villkoren i lagen följts.

Skyddar garantin om de grundläggande rättigheterna i artikel 6 i EU-fördraget en EU-medborgare om en annan medlemsstat än den där han/hon är medborgare i gör ingrepp i hans/hennes privatliv?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(6 januari 2000)

Enligt artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen skall unionen respektera de grundläggande rättigheterna i samband med utövningen av sina befogenheter.

Den gemenskapsrätt som riktar sig till medlemsstaterna vad gäller skyddet för privatlivet för EU-medborgare är Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter(1), och Europaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997 om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet(2).

Dessa två direktiv har till syfte att säkerställa fysiska personers fri- och rättigheter vid behandling av personuppgifter och är därför relevanta för parlamentsledamotens fråga. De är i princip även tillämpliga när en medlemsstat behandlar uppgifter som rör fysiska personer, även om dessa personer inte är medborgare i medlemsstaten ifråga. Noteras bör emellertid att dessa direktiv bara är tillämpliga på verksamheter som faller inom ramen för gemenskapsrättens tillämpningsområde. Dessutom medges i båda direktiven undantag och begränsningar som får tillämpas om det är nödvändigt med hänsyn till vissa intressen (se artikel 13 i direktiv 95/46/EG och artikel 14 i direktiv 97/66/EG).

(1) EGT L 281, 23.11.1995.

(2) EGT L 24, 30.1.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2114/99

från SIR Robert Atkins (PPE-DE) till kommissionen

(22 november 1999)

Ämne: Flygtrafikkontroll

Hur kommer handlingsplanen att se ut när Europeiska unionen väl ansluter sig till Eurocontrol och när kommer denna att offentliggöras?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2106/99, E-2107/99, E-2108/99, E-2109/99, E-2110/99, E-2111/99, E-2112/99, E-2113/99, E-2114/99, E-2115/99, E-2116/99 och E-2117/99 ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(20 december 1999)

Kommissionen har utfärdat ett meddelande(1) om det nuvarande läget för förseningar i lufttrafiken och om nya initiativ som skall tas för att tillhandahålla gemenskapen med den flygledningstjänst (ATM-system) den behöver för att säkerställa att dess inre marknad fungerar på rätt sätt. De flesta av de frågor som tas upp av parlamentsledamoten besvaras i detta dokument som antogs den 1 december 1999 och har skickats till rådet och parlamentet.

Vid förberedandet av detta meddelande arbetade kommissionen i nära samarbete med intresserade parter, särskilt användare av luftrummet, flygplatser, arbetare och tillhandahållare av flygledningstjänster genom deras representativa organisationer. Den rådfrågade också de civila luftfartsmyndigheterna i alla medlemsstater om de olika åtgärderna som bör tas för att komma till rätta med situationen.

En minskning av förseningar i lufttrafiken är huvudsakligen medlemsstaternas och deras samordningsorgans Eurocontrol ansvar. I detta sammanhang är det upp till specialisterna att definiera och genomföra driftsmetoder och tekniska förbättringar. Gemenskapens uppgift är i huvudsak att skapa den organisatoriska ram på nationell och europeisk nivå för att säkerställa att sådana lösningar accepteras och genomförs av alla på ett samordnat och konsekvent sätt. Det är därför som gemenskapen 1998 beslutade att gå med i Eurocontrol för att utöva politisk kontroll över denna organisation. Förhandlingar med detta som syfte har nästan slutförts, men ratificeringsförfaranden kan ta flera år. Kommissionen kommer därför att begära att gemenskapens deltagande genomförs snabbt.

Strategin för ATM 2000 är ett dokument som har tagits fram av Eurocontrol och det är den organisationens ansvar att anta och genomföra de förslag som finns i strategin. Kommissionen har bidragit med framtagningen av detta dokument tillsammans med användare av luftrummet, medlemsstater och internationella organisationer. Kommissionen stöder de allmänna målen och strategiska principer såsom anges i strategin, men undrar om det inte krävs mer arbete för att utveckla en mogen, tillförlitlig och stabil plan som tar upp den tekniska utveckling som är nödvändig för att klara av en beräknad fördubbling av trafiken till 2015.

(1) KOM(1999) 614.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1832/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 oktober 1999)

Ämne: Sex månaders uppskov för Attikas operationella program

För det operationella programmet för Attika (PEP), liksom för samtliga program inom den andra gemenskapsstödramen för Grekland, har en tidsfrist för inlämnandet av de rättsliga förpliktelserna fastställts till den 31 december 1999. På grund av de exceptionella omständigheter som uppstod med anledning av jordbävningen i Aten finns det risk för att anbudsförfaranden, utlysningar av dessa etc., inte hinner slutföras inom ramen för den fastställda tidsfristen. Detta leder i sin tur till indragen finansiering.

Har kommissionen för avsikt att på grund av den exceptionella situation som jordbävningarna lett till bevilja ett uppskov på sex månader när det gäller tidsfristen för inlämnande av de rättsliga förpliktelserna? Har den grekiska regeringen lämnat in en dylik begäran?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(22 november 1999)

Tidsfristen löper de facto ut den 31 december 1999 för nationella rättsliga åtaganden vad gäller alla operativa program inom ramen för gemenskapsstödet till Grekland för den pågående programperioden (19941999). Detta gäller även eventuella åtaganden för att reparera skadorna efter jordbävningen i Aten den 7 september 1999. Kommissionen har nyligen bekräftat att detta sakförhållande måste respekteras av alla parter. De kontrakt som inte tilldelats vid denna tidpunkt kan medfinansieras inom ramen för gemenskapsstödet för nästa programperiod (20002006).

För övrigt har de grekiska myndigheterna inte begärt någon förlängning på sex månader av tidsfristen. Ser man till den nuvarande utnyttjandegraden när det gäller de löpande programmen inom ramen för gemenskapsstödet, verkar det inte föreligga någon större risk för att beviljade anslag inte skulle utnyttjas.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2162/99 från David Bowe (PSE) till kommissionen. Främjande av biotekniska grödor.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 219 E , 01/08/2000 s. 0107 - 0107



SKRIFTLIG FRÅGA P-2162/99 från David Bowe (PSE) till kommissionen (19 november 1999) Ämne: Främjande av biotekniska grödor Kan kommissionen ange om det finns några EU-projekt för att främja biotekniska grödor i AVS-länderna och/eller i utvecklingsländerna? Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar (8 december 1999) Inom ramen för kommissionens utvecklingssamarbete genomförs inga projekt i syfte att främja genetiskt modifierade grödor i staterna i Afrika, Västindien och Stilla havet eller i andra utvecklingsländer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2325/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Bevarande av traditionella båtar

I sitt svar på min fråga (E-3436/95)(1) om hur man skulle kunna rädda hantverksarvet avseende fiskebåtar i östra Medelhavet, hänvisade kommissionen till det då ännu inte antagna Rafael-programmet och försäkrade att när det skulle finnas initiativ som berörde detta

särskilda intresseområde så skulle kommissionen gärna beakta dem. På många grekiska öar finns traditionella träbåtar bevarade, och dessa är tillverkade med handgjorda verktyg och med metoder som ofta härstammar från tidig bysantinsk tid och inte använts under senare år.

Mot bakgrund av att grekiska museer visar stort intresse för att införliva sådana farkoster i sina samlingar, men inte har möjlighet att betala marknadspriser eller att underhålla dem och ställa ut dem, vill jag fråga kommissionen:

- Skulle den här sortens utgifter kunna vara stödberättigade?

- I så fall, från vilka program?

(1) EGT C 112, 17.4.1996, s. 31.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(20 januari 2000)

Som parlamentsledamoten vet var 1999 det sista året för genomförande av programmet Rafael, som tillsammans med Kalejdoskop och Ariane 2000 ersattes av ramprogrammet Kultur 2000.

Ett av målen för programmet Kultur 2000 kommer att vara att uppmuntra europeiska samarbetsinitiativ som syftar till utbyte av information, erfarenheter, kunskaper och färdigheter som främjar bästa metoder för att bevara och berika det europeiska kulturarvet. I detta sammanhang skulle bästa metoder för att konservera och ställa ut föremål inom kulturarvssektorn för båtbygge kunna komma i fråga som del av de projekt som beviljas bidrag inom ramen för programmet Kultur 2000, naturligtvis under förutsättning att projektet uppfyller de fastställda kriterierna för stödberättigande. Däremot gäller programmet inte kostnader för anskaffning av fartyg eller arbete för konservering eller restaurering av träbåtar.