ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-2974/98

från Luciano Vecchi (PSE) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Allvarliga oegentligheter i samband med kommissionens uttagningsprov

I den dokumentation som en sökande till det allmänna uttagningsprovet KOM/A/8-9-10-11-12/98 skickat till mitt kontor framgår det tydligt (vilket den sökande också själv berättar i den medföljande skrivelsen) att provet i analys- och fattningsförmåga i sin helhet (med svar) fanns tillgängligt och cirkulerade utanför kommissionens kretsar före provdagen.

Enligt de uppgifter som jag erhållit har den sökande låtit bifoga sin anmälan till den ansvarige skrivvaktens rapport, vilken den sökande för övrigt ansåg uppträdde fullkomligt korrekt, i motsats till annan personal som var närvarande i skrivsalen.

Kan kommissionen undersöka var källan till de här oegentligheterna finns och vidta nödvändiga åtgärder för att slå fast vilka som är ansvariga?

Anser inte kommissionen mot bakgrund av vad som beskrivits ovan att uttagningsprovet i fråga måste ogiltigförklaras?
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 135 , 14/05/1999 s. 0149



SKRIFTLIG FRÅGA E-2980/98 från David Martin (PSE) till kommissionen (8 oktober 1998) Angående: Bilköp på gemenskapens inre marknad Mina väljare har haft problem med att köpa europeiska bilar, som är utrustade enligt Förenade kungarikets specifikationer, av bilhandlare i Nederländerna och på andra ställen. Kan kommissionen uppge vilka åtgärder som vidtas för att garantera en verklig inre marknad för bilhandel inom gemenskapen? Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (9 november 1998) Kommissionen hänvisar ledamoten till dess svar på de skriftliga frågorna P-1957/97 från Peter William Skinner(1), E-3298/97 från Mark Francis Watts(2), E-1851/98(3) och E-2534/98 från Graham Mather(4). (1) EGT C 21, 22.1.1998. (2) EGT C 158, 25.5.1998. (3) EGT C 31, 5.2.1999, s. 90. (4) EGT C 50, 22.2.1999, s. 149.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2609/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Främjande av kvalitetskött

För att komma ur den tidigare krisen för nötköttskonsumtionen, återvinna konsumenternas förtroende och som en följd därav öka konsumtionen av nötkött: vilka medel använder kommissionen eller har den för avsikt att använda för att främja kvalitetskött?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 september 1998)

Sedan 1993 har kommissionen givit stöd till åtgärder för att främja konsumtion och avsättning av kvalitetsnötkött enligt förordning (EEG) 2067/92 av den 30 juni 1992 om åtgärder för att främja konsumtion och avsättning av kvalitetsnötkött(1).

I följande tabell sammanfattas budgetsituationen med avseende på finansieringen av dessa åtgärder:

>Plats för tabell>

(1) EGT L 215, 30.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2891/98

från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Brott mot de mänskliga rättigheterna i Colombia

Enligt människorättsorganisationer som Amnesty International sker det ofta brott mot de mänskliga rättigheterna i Colombia. I synnerhet i San Jose de Apartade lär situationen vara allvarlig.

Känner kommissionen till situationen i San Jose de Apartade? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att uppmärksamma de colombianska myndigheterna på detta förhållande?

Beviljar kommissionen på något sätt ekonomiskt stöd till flyktinggrupper i Colombia?

Svar från Manuel Marín på kommissionen vägnar

(26 oktober 1998)

Kommissionen följer nära och bekymrat utvecklingen av läget beträffande de mänskliga rättigheterna i Colombia som generellt sett fortfarande är otillfredställande. Kommissionen har av denna anledning vid ett flertal tillfällen uttryckt sin oro till de colombianska myndigheterna över den allvarliga situation som härskar i landet när det gäller mänskliga rättigheter och humanitärrättsliga aspekter och uppmanat myndigheterna tillett större engagemang för att förbättra förhållandena.

Kommissionen är informerad om läget i San José de Apartade, som utgör ett av många exempel på den ovan beskrivna situationen. Ambassadörer från de medlemsstater som finns representerade i Bogotá, liksom chefen för kommissionens delegation, besöker regelbundet de områden som drabbats av den väpnade konflikten för att visa övergreppens offer sitt stöd och för att underrätta det internationella samfundet om vad som sker.

För övrigt ger kommissionen högsta prioritet åt initiativ som kan bidra till att de mänskliga rättigheterna i Colombia skyddas och att kränkningar av dessa rättigheter följs upp. Detta görs huvudsakligen på tre sätt:

- Förstärkning av det internationella samfundets närvaro i landet (fortsatt finansiering av de internationella observatörer som FN:s kommissariat för mänskliga rättigheter tillhandahåller och som skall övervaka läget beträffande de mänskliga rättigheterna i hela landet).

- Finansiering av initiativ till förmån för lokala icke-statliga organisationer som är verksamma på området demokrati och mänskliga rättigheter.

- Beviljande under 1997 och 1998 av ett humanitärt bistånd på 11 miljoner ecu, avsett för de våldsdrabbade flyktingarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3044/98

från José Apolinário (PSE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: EU-bidrag till handeln

Kan kommissionen ange hur stor andel av EU:s bidrag som tilldelas handeln på följande områden, om möjligt fördelat per medlemsstat:

1. Rubrik B3-4000 - Relationer mellan arbetsmarknadens parter och den sociala dialogen,

2. Rubrik B3-4002 - Utbildnings- och informationsåtgärder till förmån för arbetstagarorganisationer,

3. Rubrik B3-4003 - Information till, samråd med och medverkan av representanter i företag,

4. Administrativa medel för GD XXIII med avseende på handel och stöd till små och medelstora företag,

5. Leonardo-programmet?

Kan kommissionen också ange hur och i vilken utsträckning handelns arbetsmarknadsparter finansieras via EU-medel samt hur detta stöd tillämpas i de olika medlemsstaterna?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Christos Papoutsis

(4 december 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-2097/98 från Freddy Blak(1).

(1) Se s. 14..
SKRIFTLIG FRÅGA E-0941/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(30 mars 1998)

Ämne: Tung beskattning av begagnade lastbilar i Grekland

De grekiska myndigheterna avser att införa en tung beskattning på import av begagnade lastbilar, till och med när det gäller nya modeller med Euro II-motor. Genom dessa bestämmelser ökar kostnaden för begagnade bilar enormt på grund av införandet av en ny betungande skatt ("särskild klassificeringsskatt"), något som leder till att priset på lastbilar över 3,5 ton drabbas tungt.

Den grekiska staten fastställer dessutom värdet på den importerade bilen utan att ta hänsyn till importpriset, utan i stället till detaljhandelspriset för en ny lastbil, med en årlig minskning som under det åttonde året kommer att uppnå 52 %.

Kan kommissionen ange sin officiella ståndpunkt i denna fråga om en ny betungande skatt för begagnade bilar och om det faktum att de grekiska myndigheterna verkar ovilliga att acceptera importpriset för lastbilar (som helt klart är offentliga gemenskapsskatteuppgifter), och i stället avser att använda detaljhandelspriset för nya lastbilar som grund för skatten?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Mario Monti

(29 maj 1998)

Kommissionen har uppmanat den berörda medlemsstaten att inkomma med uppgifter om de förhållanden som påtalas av ledamoten. Den avser att meddela honom resultatet av efterfrågningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2405/98

från Leonie van Bladel (UPE) till rådet

(28 juli 1998)

Angående: Planerad halvering av den brittiska kärnvapenstyrkan

1. Känner rådet till den brittiska regeringens planer på att halvera sin försvarsmakts kärnvapenstyrka?

2. Anser inte rådet att den brittiska regeringen måste diskutera sådana radikala förändringar med sina Nato- och EU-partner innan ett beslut fattas?

3. Är rådet berett att uppmana den brittiska regeringen att bara gå vidare med planerna på att reducera antalet kärnvapenstridsspetsar om

a) det europeiska försvarets sammantagna kärnvapenstyrka inte undergrävs genom det minskade antalet brittiska stridsspetsar, nu när många EU-länder genomför besparingar på försvarsområdet,

b) Ryssland ratificerar Startavtalet,

c) Indien och Pakistan undertecknar ickespridningsavtalet?

Svar

(16 november 1998)

Som den ärade parlamentsledamoten säkert känner till behandlas inte nationella försvarsåtgärder av rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3190/98

från Arthur Newens (PSE) till kommissionen

(27 oktober 1998)

Angående: Handel mellan EU och vissa asiatiska länder

Kan kommissionen tillhandahålla sifferuppgifter som visar utvecklingen av EU:s sammanlagda export till och import från vart och ett av följande länder under de tre senaste åren: Thailand, Indonesien, Malaysia, Singapore, Taiwan, Hongkong, Folkrepubliken Kina, Japan?

Kan kommissionen dessutom redogöra för importen och exporten mellan varje enskild medlemsstat och dessa länder?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(7 december 1998)

Kommissionen hänvisar frågeställaren till Eurostats publikation "External and Intra-European Union Trade - Monthly Statistics" (föreligger på EN, DE, FR: sidorna 42-43 och 88-95)(1).

(1) Eurostat 10/1998-6B.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2357/98

från Graham Watson (ELDR) till rådet

(28 juli 1998)

Angående: Presidentval i Togo

Efter besöket i Togo av en delegation av observatörer från EU har EU:s presidium uttryckt djup oro över legitimiteten i det presidentval som hållits i landet. Vilka åtgärder vidtar rådet för att säkerställa demokrati i Togo med hänsyn till att Europeiska unionen starkt betvivlar tillförlitligheten av de valresultat som tillkännagavs av den togolesiska inrikesministern den 24 juni?

Svar

(7-8 september 1998)

I rapporten från Europeiska unionens observatörsgrupp vid presidentvalet i Togo den 21 juni 1998 fastställdes ett flertal oegentligheter och valets giltighet ifrågasattes. Den togolesiska oppositionen hävdar att dess kandidat, Gilchrist Olympio, vann valet. Oppositionen har vägrat godta president Eyadema som lagligt vald president efter det föregående mandatets utgång den 25 augusti 1998.

Som den ärade ledamoten vet bemödar sig Europeiska unionens råd om att främja demokratin i Togo. I en förklaring av den 26 juni 1998 uttryckte EU sin besvikelse över det sätt på vilket valet hade genomförts. Som ett ytterligare tecken på EU:s missnöje med det sätt på vilket valet ägde rum fick EU:s ambassadörer instruktioner om att inte närvara vid president Eyademas installationsceremoni den 26 juli.

Den 13 juli 1998 godkände rådet texten till ett brev till Togos regering med begäran om samråd enligt artikel 366a i den reviderade fjärde Lomékonventionen. Samrådet hölls i Bryssel den 30 juli. Den togolesiska delegationen anfördes av premiärminister Kwassi Klutsé. Den förklaring som framfördes av Togo skilde sig avsevärt från den ståndpunkt som framförts av EU-observatörerna. EU har beslutat att studera förklaringen i detalj. Mot bakgrund av dessa överväganden och med beaktande av hur den demokratiska processen i Togo utvecklas kommer unionen att besluta om detta samråd skall fortsätta. Sedan 1993 är utvecklingssamarbetet med Togo delvis inställt.

Under tiden kommer rådet att fortsätta att noga följa den politiska situationen och göra allt som står i dess makt för att främja utvecklingen av demokratin i Togo.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2235/98

från Hans Lindqvist (ELDR) till rådet

(16 juli 1998)

Angående: Regler för tillverkning av surströmming

Från den 1 juli 1998 skall surströmming lyda under samma regler som andra fiskprodukter i EU. Det betyder att den inte får läggas in i gamla trätunnor som man gjort sedan 1500-talet, om den skall säljas av livsmedelsbutiker. Surströmmingen får inte heller hanteras i lokaler med trägolv, såsom gamla sjöbodar. Detta drabbar en tusenårig näring och tradition i Sverige. Särskilt svårt blir det för de små lokala producenterna. EU talar om subsidiaritet och att inte lägga sig i detaljfrågor, men gör tvärtom.

Tycker rådet att denna detaljreglering är förenlig med subsidiariteten? Om inte, tänker rådet stoppa surströmmingsdirektivet?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2233/98 och E-2235/98

(19 oktober 1998)

1. I direktiv 91/493/EEG(1) fastställs hygienkrav för produktion och marknadsföring av fiskprodukter.

2. I kapitel III i bilagan till detta direktiv, där allmänna villkor för anläggningarna på land fastställs anges, i punkt 2 a att dessa skall åtminstone innehålla i utrymmen där [ovannämnda] varor hanteras, bearbetas och bereds

"a) vattentätt golv som är lätt att rengöra och desinfektera och som är lagt på sådant sätt att vattnet lätt avleds eller som är försett med en anordning för att avleda vattnet."

Det anges alltså inte särskilt att det måste vara cementgolv. Det ankommer på den behöriga nationella myndigheten att bedöma hur golvet uppfyller hygienkraven i direktivet.

3. I kapitel IV avsnitt IV punkt 6 c och kapitel VI punkt 2 i bilagan till detta direktiv föreskrivs att:

"6.c) Alla behållare som används vid saltning skall vara utformade så att förorening undviks vid dessa moment. respektive

2. Emballage och produkter som kan komma i kontakt med fiskvaror skall följa alla hygienregler och bl.a.

- skall de vara sådana att de inte försämrar fiskvarornas organoleptiska egenskaper,

- skall de inte kunna överföra ämnen som är skadliga för människors hälsa till fiskvarorna,

- skall de vara tillräckligt starka för att skydda fiskvarorna på ett bra sätt."

I dessa undantag föreskrivs alltså inte uttryckligen användning av plast.

4. Rådet avser på intet vis att skada en traditionell svensk produktion såvida denna produktion uppfyller kraven på livsmedelshygien.

För övrigt lämnas i dessa krav tillräckligt tolkningsutrymme för de svenska myndigheterna vid tillämpningen av dessa regler. Rådet anser sig därför ha respekterat subsidiaritetsprincipen.

(1) EGT L 268, 24.9.1991, s. 15.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2222/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen

(16 juli 1998)

Angående: Spaniens sysselsättningsplan

Vad anser kommissionen om att den nationella plan för sysselsättningen som den spanska regeringen lagt fram inte har förankrats hos arbetsmarknadens parter?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(30 september 1998)

I sitt meddelande till Europeiska rådet i Cardiff(1) har kommissionen bl.a. undersökt den politiska och institutionella process som varje medlemsstat följer när det gäller att förbereda och godkänna de nationella handlingsplanerna för sysselsättning, särskilt med utgångspunkt i samråd med nyckelaktörerna på nationell nivå, vid behov på regional nivå, och i vissa fall, med representanter för arbetsmarknadens parter beroende på varje enskild medlemsstat.

Resultatet av denna utvärdering tyder på att "medlemsstaternas strategi är allomfattande" och att "de nationella handlingsplanerna är ett uttryck för en öppnare och mer politiskt driven strategi och tillgängliga för noggrann granskning". Denna ökade medverkan från arbetsmarknadsparternas sida bör således ses som ett av de främsta resultaten av Luxemburgprocessen.

När det gäller Spanien tyder den information som den spanska regeringen har lämnat på att den nationella handlingsplanen har varit föremål för samråd mellan arbetsmarknadens parter utan att leda fram till en överenskommelse. Man bör även påpeka att vid de arbetsmöten kommissionen och den spanska förvaltningen har haft har även arbetstagarrepresentanter deltagit. I rådets resolution om riktlinjer för sysselsättningen för 1998 bekräftades att arbetsmarknadens parter på alla nivåer skall delta i alla etapper. Det åligger dock inte kommissionen att bedöma samrådsprocessen mellan de spanska myndigheterna och arbetsmarknadens parter.

I sitt meddelande till Europeiska rådet i Cardiff erinrade kommissionen om den vikt den fäster vid att alla berörda parter anstränger sig för att se till att arbetsmarknadens parter medverkar i högre grad på nationell och europeisk nivå och att dess inverkan på sysselsättningen värderas på rätt sätt samt att arbetsmarknadens parter förbinder sig att förstärka, genomföra och utvärdera effekten av deras bidrag (till sysselsättningsstrategin). Arbetsmarknadens parter på nationell nivå och på EU-nivå spelar en mycket viktig roll för hur strategin skall lyckas när det gäller att modernisera den avtalsmässiga och institutionella ramen som behövs för att förena flexibilitet och säkerhet, inrätta utbildningssystem för ett livslångt lärande och främja nya typer av anställningar, t.ex. arbetsrotation.

Kommissionen hoppas att dessa rekommendationer som rör arbetsmarknadsparternas bidrag till sysselsättningsstrategin kommer att följas mer och mer i varje medlemsstat med hänsyn till varje medlemsstats egna förhållanden vid de olika faserna i utarbetandet, genomförandet och utvärderingen av riktlinjerna för sysselsättningen.

(1) KOM(98) 316, slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2570/98

från Patricia McKenna (V) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Databas för miljöstatistik

Jag har blivit informerad om att Europeiska kommissionen nu förfogar över en ny databas för miljöstatistik som för närvarande endast är tillgänglig för kommissionen och som parlamentet inte har tillgång till.

Kan kommissionen bekräfta om en sådan databas existerar? Hurudan miljöstatistik ingår i databasen? När om överhuvudtaget har man planerat att ledamöter av Europaparlamentet skall kunna få tillgång till denna databas? Varför informeras ledamöterna inte omedelbart och ges tillgång till databasen?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(6 oktober 1998)

Kommissionen har inte någon databas för miljöstatistik som kommissionens generaldirektorat och ledamotskanslier har tillträde till men som är stängd för Europaparlamentet. Miljöstatistik rörande EU-, EFTA- och kandidatländer överförs, efter att ha kontrollerats av Eurostat, till databasen New Cronos, som är Eurostats allmänna databas för informationsändamål. Denna är lika tillgänglig för parlamentets som för kommissionens personal.

Frågeställaren kanske var ute efter Eurostats interna databas ENVSTAT. Den har skapats för att enbart tillgodose Eurostats interna behov och innehåller en blandning av kontrollerade och okontrollerade uppgifter. Tillträde till denna databas har endast den Eurostat-personal som har ansvaret för korrigering och komplettering av uppgifter. När uppgifterna har kompletterats och släppts iväg förs de över till databasen New Cronos enligt ovan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2090/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: Tillämpning av förordning (EEG) 3820/85

Förordning (EEG) 3820/85(1) av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter har tolkats på olika sätt.

Trots att denna förordning har införlivats i den italienska lagstiftningen i artikel 174 i trafiklagstiftningen respekteras direktiven om säkerhet för förarna och maximal körtid inte på vissa punkter av kommunen Roms kollektivtrafikföretag Atac/Cotral. Det beror på att man inte anser att ovannämnda gemenskapsförordning är tillämplig på stadstrafik, utan endast på trafik utanför staden.

Detta innebär att förarna inom den kollektivtrafik som bedrivs av Atac i Rom saknar lämpliga bestämmelser för sin egen och andras säkerhet, körtid och avbrott, pauser och därmed tid för fysisk och psykisk återhämtning.

Mot bakgrund av detta ombeds kommissionen svara på följande:

1. Har det sedan 1985 utfärdats nya direktiv och förordningar på detta område?

2. Är ovannämnda förordning tillämplig även på stadstrafik och i synnerhet för storstäder?

3. Är den tillämplig på förare som kör ett mycket större, sammanlagt antal kilometer om man räknar med de följande turerna, även om varje tur är kortare än 50 km?

4. Har förordningen införlivats i andra länder och vilka tolkningar har i så fall gjorts när det gäller fall som liknar det ovannämnda?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(16 september 1998)

Sedan 1986 har det inte utfärdats några nya direktiv eller förordningar som direkt berör parlamentsledamotens fråga.

De undantag som fastställs i förordning (EEG) 3820/85 innebär inte förbud mot att förordningen tillämpas på stadstrafik. I artikel 4.3 i förordningen anges dock tydligt att förordningens bestämmelser inte gäller persontransporter i linjetrafik, om linjens längd understiger 50 kilometer. Detta innebär i praktiken att huvuddelen av de persontransporter som utförs i städer faktiskt inte omfattas av förordningen. I artikel 4.3 står det även uttryckligen att det inte är tillåtet att räkna samman det totala antalet körningar för en förare när man beaktar om förordningen kan tillämpas eller ej.

Förordningen är direkt tillämplig, och den är en gemensam regelram som samtliga medlemsstater skall använda. Ovannämnda undantag är mycket exakt formulerat och kommissionen känner inte till någon medlemsstat som har en annan tolkning av den här bestämmelsen.

(1) EGT L 370, 31.12.1985, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2336/98

från Angela Sierra González (GUE/NGL) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: Förstörelsen av en häckningsplats för kohäger i Arrecife (Lanzarote)

I maj lät stadsstyrelsen i Arrecife (Lanzarote-Kanarieöarna) beskära och avverka träd i en park i staden, där en koloni kohägrar (Bubulcus ibis) hade nästan samtliga sina bon. Enligt Spaniens ornitologiska förening (SEO-Birdlife) fanns omkring hundra bon av denna art i det berörda området. Som ett resultat av ingreppen kan artens kända population i området ha minskats med hälften.

Kohägern är skyddad av ett flertal kanariska och spanska rättsakter (lag 4/89 av den 27 mars om bevarande av naturliga miljöer och vilda växt- och djurarter; kungligt dekret 439/1990, som innehåller bestämmelser om den nationella förteckningen över hotade arter, där kohägern finns med i bilaga II som en art av "särskilt intresse"; dekret av den 14 september 1997 från Kanarieöarnas regering) och omfattas även av direktiv 79/409/EEG(1) om bevarande av vilda fågelarter.

Har Europeiska kommissionen kännedom om det inträffade?

Kommer kommissionen att begära in relevant information från behöriga nationella myndigheter för att belägga att det skett ett brott mot fågeldirektivet?

Vilka övriga åtgärder kommer kommissionen att vidta för att kräva att nämnda direktiv efterlevs och för att garantera att den berörda fågelpopulationen skyddas?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(16 september 1998)

Kommissionen känner inte till den incident som parlamentsledamoten hänvisar till. Den kommer att kontakta berörda myndigheter för att begära in information om vad som hänt, och därefter utan dröjsmål informera parlamentsledamoten om resultatet av denna begäran.

Fram till att kommissionen har mottagit mer exakta uppgifter kan den inte uttala sig om vilka åtgärder som eventuellt skulle kunna vidtas för att säkerställa att direktiv 79/409/EEG om bevarande av vilda fågelarter efterlevs vad gäller den berörda arten.

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.