SKRIFTLIG FRÅGA P-3361/00

från Barbara Weiler (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: Diskriminering av hemspråkslärare

I Hessen har hemspråkslärare som omfattas av kollektivavtal för offentligt anställda i allmänhet en lägre lönegrad än sina tyska kolleger.

1. Anser kommissionen att de tyska delstaterna har rätt att generellt placera modersmålslärare i en lägre lönegrupp i förhållande till andra ämneslärare som också är tjänstemän?

2. Om så är fallet, kan denna lägre lönegrad också motiveras när fullständig lärarkompetens i ursprungslandet uttryckligen krävs som ett villkor för undervisning i hemspråket, och när den individuella kompetensen dessutom getts officiellt erkännande?

3. Anser inte kommissionen att ett sådant förfarande står i strid med följande rättigheter:

- Rätten till likabehandling (i detta fall med avseende på medborgarskap),

- Rätten till fri rörlighet,

- Rätten till lika lön för lika arbete?

Kompletterande svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(30 maj 2001)

Kommissionen skrev till de tyska myndigheterna i november 2000 och i januari 2001 och begärde ytterligare information om lön och villkor för hemspråkslärare i den tyska delstaten Hessen.

De tyska myndigheterna har nu svarat och förklarat att lönen för alla lärare bestäms av två kriterier, nämligen behörighet (hur många ämnen läraren är behörig att undervisa i) samt antal ämnen som läraren faktiskt undervisar i. Eftersom hemspråkslärare bara undervisar i ett ämne får de lägre lön än lärare som undervisar i två eller flera ämnen. Skillnaderna i behandling av hemspråkslärare och andra lärare (oavsett om de är medborgare i Tyskland eller i andra länder) baseras därför på kriterier som inte rör medborgarskap, och därför anser inte kommissionen att de strider mot gemenskapslagstiftningen.

Parlamentsledamoten frågar om det vore godtagbart att hemspråkslärare fick lägre lön om man krävde fullständig lärarbehörighet från deras ursprungliga medlemsstat och om denna lärarbehörighet skulle formellt erkännas av tyska myndigheter såsom motsvarande tysk behörighet.

Om en hemspråkslärare har behörighet i sin ursprungliga medlemsstat att undervisa i mer än ett ämne skulle läraren uppfylla ett av de två kriterier som myndigheterna i Hessen använder för att fastställa löner och därmed placeras i den lämpliga löneskalan. Kommissionen anser att erkännandet av utländsk lärarbehörighet för hemspråkslärare från andra medlemsstater inte påverkar det faktum att de undervisar i bara ett ämne och därför placeras längre ner i löneskalan än lärare (oavsett medborgarskap) som undervisar i mer än ett ämne. Kommissionen vill påpeka att man inte fordrar att hemspråkslärare får sin lärarbehörighet formellt godkänd av tyska myndigheter för att undervisa i hemspråk.

Av dessa skäl anser inte kommissionen att det verkar som om de kriterier som myndigheterna i Hessen använder för att placera in hemspråkslärare på löneskalan är diskriminerande på grund av medborgarskap. Principen om lika lön för lika arbete för migrerande arbetstagare och arbetstagare i den mottagande medlemsstaten gäller endast om de utför samma arbete, och det är tydligt att en hemspråkslärare som undervisar i endast ett ämne inte utför samma arbete som en lärare som undervisar i flera ämnen. Slutligen anser inte kommissionen att det är en kränkning av rätten till fri rörlighet om man placerar hemspråkslärare längre ner på löneskalan än lärare i flera ämnen; visserligen får hemspråkslärare lägre lön än lärare som undervisar i flera ämnen, men de har rätt att undervisa i Tyskland utan formellt erkännande av sin lärarbehörighet. Därför framstår det inte tydligt att det överhuvudtaget skulle finnas något hinder för fri rörlighet.