ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2772/98

från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen

(14 september 1998)

Angående: Ben Salem, samvetsfånge i Tunisien

Amnesty International har riktat uppmärksamheten på den tunisiska domen mot Ben Salem, hustru till M. Barek som erkänts som flykting i Nederländerna.

I november i fjol dömdes Ben Salem till fängelse i två år och tre månader för påstått medlemskap i en organisation som uppmanar till hat och våld och för försök till illegal utresa ur Tunisien. I samband med överklagandet förlängdes straffet till två år och nio månader.

Amnesty International betraktar Ben Salem som samvetsfånge; hon lär aldrig ha brukat våld eller uppmanat till att använda våld.

Är kommissionen beredd att göra ansträngningar för att få information om Ben Salem av de tunisiska myndigheterna och uppmana dem att släppa henne fri så att hon kan resa till sin man i Nederländerna?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(15 oktober 1998)

Kommissionen kommer, inom ramen för de normala diplomatiska förbindelserna med de tunisiska myndigheterna, att fortsätta att uppmärksamma de olika påstådda fallen av brott mot de mänskliga rättigheterna, däribland även det fall som frågeställaren tar upp. Dessa förbindelser upprätthålls i samarbete med medlemsstaterna och regleras genom Barcelona-förklaringen och associeringsavtalet mellan gemenskapen och Tunisien.

Det bör påpekas att mötena mellan Europaparlamentet och det tunisiska parlamentet är av stor betydelse när det gäller att få de båda parterna att närma sig varandra i frågor om demokratisering och mänskliga rättigheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2233/98

från MaLou Lindholm (V) till rådet

(16 juli 1998)

Angående: Tillverkning av surströmming

Från den 1 juli 1998 skall surströmming lyda under samma regler som andra fiskprodukter i EU. Det betyder att den inte får läggas in i gamla trätunnor som man gjort sedan 1500-talet, om den skall säljas i livsmedelsbutiker. Surströmmingen får heller inte hanteras i lokaler med trägolv, såsom gamla sjöbodar. Detta drabbar en tusenårig näring och tradition i Sverige. Särskilt svårt blir det för de små lokala producenterna. EU talar om subsidiaritet och att inte lägga sig i detaljfrågor, men gör tvärtom.

Tycker rådet att denna detaljreglering är förenlig med subsidiariteten? Om inte, tänker rådet stoppa surströmmingsdirektivet?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1591/98

från Klaus Lukas (NI) till kommissionen

(25 maj 1998)

Angående: Kravet på neutralitet för kommissionens tjänstemännen

Chefen för kommissionens representation i Wien, Wolfgang Streitenberger, propagerade den 11 mars 1998 i en kommersiell annons för tidningen "Wirtschaftsblatt" med hänvisning till dess kompetens när det gäller rapportering om europeisk politik: "Allt fler ekonomiska beslut fattas i Bryssel. Omfattande och snabb information om sådana beslut blir allt viktigare för österrikiska beslutsfattare. Med "Wirtschaftsblatt" kan ni dagligen öka ert informationsförsprång".

I detta sammanhang ställer jag följande frågor till kommissionen:

1. Hur är det möjligt att förena detta reklamengagemang från kommissionens sida på den hårt omstridda mediescenen i Österrike med kravet på neutralitet för kommissionens tjänstemän?

2. Deltog Streitenberger, som uppenbarligen framträdde i sin officiella roll, på kommissionens vägnar?

3. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta i den här frågan?

4. Anser kommissionen att dess representant handlat i enlighet med kommissionens nya uppförandekodex?

5. Anser kommissionen att dess representant i Wien efter detta ensidiga engagemang fortfarande kan företräda kommissionen i andra konkurrerande tryckta medier?

6. Kommer kommissionen att ge stöd i form av reklam även till andra österrikiska tryckta medier som har en intensiv EU-rapportering?

7. När kommer till exempel chefen för kommissionens representation i Wien, Wolfgang Streitenberger, att uppmana till prenumeration på "Neuen Freien Zeitung", vars EU-rapportering i högsta grad kan rekommenderas?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(4 augusti 1998)

Chefen för representationen i Wien uttalade sig inte i den partipolitiskt obundna österrikiska dagstidningen "Wirtschaftsblatt" på eget initiativ utan efter anmodan. Sedan den 15 januari 1997 har 207 österrikiska opinionsbildare uttalat sig på liknande sätt.

På anmodan skulle samma sorts uttalanden göras i varje annat nyhetsmedium som på ett korrekt och objektivt sätt rapporterar om europeisk integration och kommissionens politik.

Det handllande som chefen för kommissionens representation i Wien har visat prov på, avviker varken från andan i uppförandekodexen för kommissionens tjänstemän "i allmänhetens intresse och tjänst" eller de regler i tjänsteföreskrifterna som denna kodex skall erinra om.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2347/98

från Graham Mather (PPE) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: Euromynt - Ekofinrådets möte den 6 juli 1998

I pressmeddelandet som skickades ut efter ovannämnda Ekofinrådsmöte heter det att ministrarna också informerades av kommissionsledamot de Silguy om de problem, som tagits upp av de europeiska sammanslutningarna för synskadade och tillverkarna av automater, beträffande de tekniska specifikationerna för mynt med valörerna 50 och 10 euro (svårigheter med att särskilja dem). Mot bakgrund av detta uppmanade ministrarna kommissionen att utarbeta ett förslag om att ändra förordningen av den 2 maj 1998 om euromyntens tekniska specifikationer i enlighet härmed.

1. Vilken är den totala kostnaden av att tillverka och smälta ner dessa mynt?

2. Vad gjorde man för att rådfråga de europeiska sammanslutningarna för synskadade och tillverkarna av automater innan beslutet om dessa mynts tekniska specifikationer fattades och vilket resultat fick denna rådfrågning?

3. Är kommissionen tillfreds med arrangemangen och förfarandena för att lansera eurosedlarna och euromynten med tanke på denna situation och tidigare diskussioner, om till exempel motiven på sedlar och mynt?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(21 september 1998)

Antagandet av förordning (EG) 975/98(1) om tekniska specifikationer för mynt i euro hade föregåtts av en intensiv samrådsprocess som omfattade alla användargrupper, bland annat European Vending Association (EVA), som företräder varuautomatsbranschen, och de synskadades sammanslutning European Blind Union (EBU). De problem som dessa två organisationer nyligen tog upp dök upp först efter det att myntdirektörerna hade utarbetat de detaljerade tekniska specifikationer som är nödvändiga för produktion och som är grundade på rådsförordningen och efter det att de första exemplaren från den första produktionsserien hade testats.

Följderna av de ändringar som planeras kommer att vara relativt begränsade, eftersom ingen medlemsstat ännu har börjat tillverka eller köpa in myntämne för 50-centsmynten och endast Frankrike har tillverkat en begränsad mängd 10-centsmynt (0,1 % av det totala antalet mynt som skall tillverkas). Dessutom kommer inte ändringarna av specifikationen av 10-centsmynten påverka specifikationen av de myntämnen som behövs för dessa mynt, varför det kommer att gå att använda de myntämnen som redan köpts in eller tillverkats i detta syfte.

Kommissionen anser att förbättringarna av systemet kommer att bidra till att de europeiska medborgarna accepterar det nya myntsystemet. De planerade förändringarna har fastställts i samråd med EVA, EBU, konsumentorganisationer och myntdirektörerna och dessa grupper samtyckte till förändringarna.

(1) EGT L 139, 11.5.1998.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 096 , 08/04/1999 s. 0116



SKRIFTLIG FRÅGA E-2567/98 från Peter Truscott (PSE) till rådet (1 september 1998) Angående: Avlastning av vårdare och delad vård av handikappade vuxna Kunde rådet klarlägga följande frågor om avlastning av vårdare och delad vård av handikappade vuxna inom EU. Vilka EU-förordningar stadgar om regler för avlastning av vårdare och delad vård av handikappade vuxna inom Europa? Vilka förordningar existerar för regler om möjligheter till dagvård för handikappade vuxna? Hur skulle slutligen en jämförelse av stadgandena i de olika medlemsstaterna utfalla? Svar (22 oktober 1998) Rådet vill meddela den ärade parlamentsledamoten att inga förordningar har antagits på gemenskapsnivå på de områden som frågan gäller. Kommissionen har inte lämnat rådet några förslag i ämnet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1405/98

från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen

(11 maj 1998)

Angående: Godtycklighet och öppenhet med avseende på formaliteterna för tillgång till strukturfonderna

Vissa regionala förvaltningar (exempelvis regionen Markerna) godkänner formaliteterna för tillgång till gemenskapens strukturfondsåtgärder med avseende på mål 5b, inom ramen för det samlade programplaneringsdokument som skall föreläggas kommissionen, utan att ange vilket belopp som ställs till varje enskild åtgärds förfogande.

1. Anser inte kommissionen att detta förfarande skadar principerna om öppenhet som bör ligga till grund för Europeiska unionens åtgärder?

2. Anser den inte att den medborgare som har för avsikt att utnyttja stöd avsett för en specifik åtgärd har rätt att veta vilka belopp som står till förfogande för den åtgärd som ansökan gäller?

3. Anser den inte att det är fel att använda ett förfarande som gör det möjligt för berörda enheter att, så snart ansökningarna har lämnats in, helt godtyckligt föra över resurser från en åtgärd till en annan?

4. Eftersom dessa förfaranden skadar principerna om neutralitet och öppenhet, anser inte kommissionen att följderna därav kan skapa misstro hos EU-medborgaren mot regionala institutioner och EU-institutioner?

5. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att bemöta ovannämnda problem?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(10 juni 1998)

Kommissionen anser att största möjliga öppenhet skall tillämpas när det gäller formaliteterna för tillgång till strukturfonderna. Med avseende på de samlade programdokumenten (SPD) för mål 5b anges det totalbelopp som beviljats för varje åtgärd i själva programmet. Det rör sig här om en offentlig uppgift som den enskilde medborgaren skall ha tillgång till. De finansiella anslagen kan justeras av övervakningskommittén och en eventuell ändring skall bekräftas genom ett kommissionsbeslut.

I enlighet med subsidiaritetsprincipen och för att undvika en alltför strikt tillämpning har det i SPD för mål 5b inte fastställts några regler för beviljande av bidrag på en lägre nivå än själva åtgärdsnivån, som ju utgör programmets grundelement. Den myndighet som ansvarar för genomförandet är, i förekommande fall, ensam behörig när det gäller en sådan allokering.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2284/98

från Sebastiano Musumeci (NI) till rådet

(28 juli 1998)

Angående: Olaglig invandring till södra Italien och den italienska regeringens underlåtenhet att agera

Under de senaste veckorna har det tyvärr gjorts ett oroväckande stort antal otillåtna landstigningar längs södra Italiens kuster. Bara på Sicilien har på mindre än en vecka räknat till hundratals medborgare från Afrika som värvats av organiserade ligor som sysslar med otillåtna transporter över Medelhavet. Den italienska regeringen har visat sig vara olovligt försumlig i det att den inte vidtagit några konkreta åtgärder för att bemöta den okontrollerade strömmen av invandrare, varav en majoritet lyckas undvika varje form av polis- eller hälsokontroll, och lyckas ta sig till andra medlemsstater där de går en svår tillvaro tillmötes och lätt blir utsatta för brottsliga organisationer. Den italienska regeringen har med sin släpphänta politik misslyckats med att uppfylla sina åtaganden enligt Schengenavtalet, och äventyrar därmed säkerheten och den allmänna ordningen i såväl Italien som i resterande EU.

Anser inte rådet att det så snart som möjligt bör ingripa för att få den italienska regeringen att respektera sina åtaganden och, om den italienska regeringen även i fortsättningen underlåter att agera, vidta rättsliga åtgärder inför EG-domstolen?

Svar

(19 oktober 1998)

Den ärade parlamentsledamotens fråga rör tillämpningen av Schengenavtalet och faller därmed inte under rådets behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2328/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till rådet

(28 juli 1998)

Angående: Opassande uppträdande och märkliga metoder på de amerikanska konsulaten i EU

Fallen av opassande uppträdande och anammandet av märkliga metoder vid USA:s konsulat i EU:s medlemsstater blir allt fler. Unionsmedborgarna bemöts med ett överseende förakt (även på konsulatet i "Europas huvudstad" Bryssel och på andra ställen) och man tillämpar en praxis som bara är till för att inkassera pengar (t.ex. tvång på att betala minst 45 dollar för utfärdande av ett visum). Dessutom är själva det faktum att man måste ansöka om visum för att besöka USA en oacceptabel kvarleva som är förnedrande för unionsmedborgarna.

1. Kräver EU:s medlemsstater visum av de amerikaner som önskar besöka EU-länderna?

2. Hur avser ministerrådet att reagera på det för unionsmedborgarna föråldrade och förnedrande kravet på visum från de amerikanska myndigheterna för ett besök i USA?

3. Vilket syfte har de frågor av typen: "är ni medlem i en terroristorganisation eller ledare för en terroristorganisation" etc. som finns i visumansökningarna?

4. Hur avser ministerrådet att klart och tydligt i EU:s namn slå fast för de amerikanska konsulaten i unionens medlemsstater att de måste ge unionsmedborgarna samma bemötande som man på gemenskapens konsulat ger de amerikanska medborgarna?

Svar

(22 oktober 1998)

Som svar på den första frågan hänvisar rådet den ärade parlamentsledamoten till meddelandet från kommissionen inom ramen för genomförandet av rådets förordning (EG) 2317/95 av den 25 september 1995 om fastställande av de tredje länder vars medborgare måste ha visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser, offentliggjort i Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 101 av den 3 april 1998.

Rådet är inte behörigt att svara på den andra, tredje och fjärde frågan från den ärade parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2624/98

från Marlies Mosiek-Urbahn (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Planering av ett handlingsprogram för äldre liknande "Europeisk volontärtjänst för ungdomar"

Det europeiska volontärtjänståret för ungdomar på mellan 18 och 25 år har blivit mycket populärt. Varje år förmedlas genom EG-kommissionen arbetsplatser på det sociala området för att ge ungdomar möjlighet att arbeta ett år i det europeiska utlandet på områdena konst och kultur, miljö, landsbygd, jämställdhet, hälsovård och så vidare och därigenom få erfarenheter.

Även från de äldres sida finns ett stort intresse för att ett jämförbart program skall inrättas som möjliggör för äldre människor att med EU:s finansiella stöd utöva sociala aktiviteter i det europeiska utlandet och samtidigt lära känna en EU-medlemsstats land, kultur, språk och människor. Avser kommissionen att utvidga den framgångsrika modellen med "Europeisk volontärtjänst för ungdomar" till att även omfatta åldersgruppen över 55 år?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar

(8 oktober 1998)

Det program om Europeisk volontärtjänst som nyligen har antagits (parlamentets och rådets beslut nr 1686/98/EG av den 20 juli 1998 om att inrätta gemenskapens handlingsprogram "Europeisk volontärtjänst för ungdomar"(1)) syftar till att ge ungdomar mellan 18 och 25 år en lärorik erfarenhet utanför de formella utbildningsprogrammen.

Kommissionen har för närvarande inga planer på att inleda ett liknande program för äldre personer. Kommissionen erkänner dock betydelsen av ideell verksamhet som en del i ett aktivt förhållningssätt till åldrandet.

För närvarande håller kommissionen på att förbereda ett meddelande om frågor som berör äldre personer inklusive aktivt åldrande. Detta bör bli färdigt senast i slutet av året för att komma lägligt till debatten runt Förenta nationernas internationella år som 1999 har temat "Mot ett samhälle för alla åldrar".

(1) EGT L 214, 31.7.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2086/98

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: Öppenhet och tillgång till rättshandlingar

Öppenhet i beslutsfattandet och tillgång till rättshandlingar, som detta inbegriper, utgör grundläggande demokratiska rättigheter. Den nya artikeln 255 i Amsterdamfördraget stadgar att varje unionsmedborgare och varje fysisk eller juridisk person som är bosatt eller har sitt säte i en medlemsstat skall ha rätt till tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar. Som bilaga till Amsterdamfördragets slutakt finns förklaringen av gemenskapslag-stiftningens redaktionella kvalitet.

Med tanke på ovanstående kan kommissionen ange när den har för avsikt att presentera

- ett interinstitutionellt avtal om gemenskapslagstiftningens redaktionella kvalitet i vilket institutionerna bland annat lovar att inte bifoga ensidiga tolkningsförklaringar till lagtexter,

- ett lagförslag som innehåller villkor och grundläggande principer för allmänhetens tillgång till handlingar som tillhör unionens institutioner,

för att möjliggöra en tidigareläggning eller en så snabb tillämpning som möjligt av de två, ovan nämnda, grundläggande bestämmelserna i det nya avtalet

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(31 juli 1998)

När det gäller förklaring nr 39 som fogats till Amsterdamfördragets slutakt kan nämnas att de tre berörda institutionerna har gett en grupp bestående av företrädare för deras respektive rättstjänster i uppgift att genomföra den. Gruppen har gemensamt utarbetat ett förslag till gemensamma riktlinjer för gemenskapslagstiftningen redaktionella kvalitet. Förslaget granskas för närvarande inom de tre institutionerna inför dess slutliga godkännande.

Vad beträffar allmänhetens tillgång till handlingar för att genomföra den nya artikel 255 i Amsterdamfördraget kommer kommissionen att lägga fram ett förslag med grundläggande villkor och principer för allmänhetens tillgång till parlamentets, rådets och kommissionens handlingar så snart som möjligt efter att Amsterdamfördraget trätt i kraft.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2501/98

från Gianni Tamino (V) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Anläggandet av en konstgjord ö nära Cádizbukten

Det spanska försvarsdepartementet vill anlägga en konstgjord ö 700 meter utanför gränsen till Cádizbuktens naturpark och placera en logistisk försöksplattform där. Öns yta är okänd, men volymen anges till 6 900 kubikmeter. Det är tänkt att plattformen skall bli 25 gånger 12 meter stor och utgöras av två stenplattor på vardera 637 ton som skall klara påverkan av ett fritt fallande föremål som väger ett ton. Dessutom planeras ytterligare anläggningar inom och utanför naturparken (kajer och tillfartsväg, förråd och verkstäder, vågbrytare med mera). En av dessa anläggningar inne i parken skall bestå av tre ramper varifrån robotarna Mistral, Roland, Aspid, Milan och Tow skall avfyras. Om försvarsdepartementet lägger fram projektet såsom varande "av intresse för det nationella förvaret" kan man komma runt bestämmelserna i den andalusiska lagen 7/94 om miljöskydd, som kräver att miljökonsekvensbeskrivningar utförs i förväg för de flesta av det slags anläggningar som ingår i projektet (konstgjord ö, högspänningsledningar, väg, verkstäder och ramper, kaj och vågbrytare).

Salinerna i San Félix-Tres Amigos, där projektet planeras, utgör den intressantaste delen av naturparken i och med att de fortfarande har de fysiska och kemiska förutsättningarna för att biologiskt försörja och utveckla områdets betydande fågelfauna, och salinerna har av den andalusiska regeringen föreslagits som särskilt skyddsområde för fåglar i gemenskapsnätet Natura 2000. Den 26 maj i år skickade den spanska miljöskyddsorganisationen Agaden en larmrapport till kommissionen.

Har de spanska myndigheterna frågat kommissionen till råds om detta projekt, även om de aspekter som rör civilbefolkningens och regionens säkerhet?

Kan kommissionen förklara vilka åtgärder den har för avsikt att vidta för att undvika att detta projekt hotar en plats som redan föreslagits som Natura 2000 - område? Om projektet skulle förverkligas, borde då inte kommissionen ingripa för att se till att en miljökonsekvensbedömning utförs för de arbeten som planeras?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(17 september 1998)

Kommissionen har mottagit ett klagomål angående den situation som parlamentsledamoten nämner.

Vad gäller handläggningen av klagomålet har kommissionen tagit de kontakter som krävs för att få närmare information i fallet och för att kontrollera att den gemenskapslagstiftning på miljöområdet som är tillämplig i detta fall iakttas fullt ut.

Kommissionen kommer att informera både den klagande och parlamentsledamoten om vad som sker i handläggningen av klagomålet.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 096 , 08/04/1999 s. 0110



SKRIFTLIG FRÅGA E-2530/98 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (1 september 1998) Angående: Kontakter vad beträffar kommissionens informationskampanjer Har kommissionen under de senaste fem åren köpt tjänster i form av vetenskapliga undersökningar, opinionsundersökningar eller rådgivning från företaget Carville, Greenburg och Gould/NOP eller organisationerna 2010 eller Foreign Policy Centre, de två sistnämnda med säte i Förenade kungariket? Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (30 september 1998) Kommissionen har inte kännedom om att mot ersättning ha tillförskaffat sig tjänster från de företag som nämns i parlamentsledamotens fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1530/98

från Ilona Graenitz (PSE) till kommissionen

(8 maj 1998)

Angående: Eurotecken på tangentbord för datorer

På grund av införandet av euron blir det även nödvändigt att införa ett eurotecken på datorernas tangentbord.

1. Är det möjligt att erhålla detta eurotecken utan kostnad genom EU?

2. Ger unionen någon hjälp rent allmänt när det gäller problemet med att lägga till detta tecken på tangentbord?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(10 juni 1998)

Kommissionen har använt eurosymbolen för att beteckna den gemensamma valutan sedan Europeiska rådets möte i Dublin den 13-14 december 1996. Den 23 juli 1997 offentliggjorde kommissionen ett meddelande(1) i vilket man uppmanade alla valutaanvändare att använda symbolen då en distinktiv symbol behövs för att ange monetära belopp i euro. Kommissionen följde upp detta genom att i oktober 1997 registrera eurosymbolen för allmän typografisk användning hos Internationella standardiseringsorganisationen (ISO) inom ramen för den internationella ISO-standarden 10036.

Det går att ladda ned symbolen i olika format från kommissionens externa Internetserver Europa (http://europa.eu/int). Den tekniska beskrivningen av symbolen återfinns dessutom i olika broschyrer offentliggjorda av kommissionen.

I november 1997 lade kommissionen fram detaljerade förslag om placeringen av eurosymbolen på datorers tangentbord (rekommendation om placeringen av eurosymbolen på datorers tangentbord och liknande utrustning för informationsbehandling, version 1.5) som har välkomnats av de viktigaste branschorganisationerna.

(1) KOM(97) 418 slutlig.