ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1181/98

från Katerina Daskalaki (UPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Marginaliserade europeiska språk

Europaparlamentet har upprepade gånger deklarerat sitt engagemang för ett mångkulturellt Europa med många språk. Ändå görs det försök att "marginalisera" flera europeiska språk, framför allt under förevändning att "begränsa utgifterna" (som kanske skulle kunna pressas ner på många andra sätt som inte leder till att den europeiska kulturen slätas ut).

I hur många av kommissionens informationsnät används EU:s samtliga officiella språk och vilka nät rör det sig om? Hur hanterar kommissionen i detta fall den stora frågan om demokrati och kontroll som uppstår inom EU?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(29 maj 1998)

Kommissionens informationspolitik är grundad på kontaktpunkter i form av olika slags kontor nära medborgarna. Kontoren är uppdelade i nätverk efter funktion (målgrupp eller läge). Kommissionens informationsnät använder alla officiella språk i unionen - kontoren använder det eller de språk som används i landet i fråga. Det rör sig om följande nätverk:

- 65 Info-points, som ger grundläggande information om gemenskapen och dess politik till en bred allmänhet.

- 350 europeiska dokumentationscentra, vilkas syfte är att stärka undervisning och forskning i EU-frågor, ge allmänheten (också utanför universiteten) tillgång till information om gemenskapen och dess politik och delta i debatten om gemenskapen.

- 200 eurobibliotek, där all tillgänglig information om gemenskapens olika åtgärdsområden finns att tillgå för alla medborgare.

- 3 stora informationscentra om EU - i Paris ("Sources d'Europe"), Lissabon ("Centro de Informação Jacques Delors") och Berlin ("Jean-Monnet-Haus"). Dessa vänder sig såväl till allmänheten som till vissa målgrupper. De kan också ge teknisk assistans till olika nätverk i länderna i fråga.

- 96 carrefourkontor, informationskontor för landsbygdsutveckling med uppgift att ge EU-information på landsbygden.

- 233 Euroinfocenter som ger råd och upplysningar om den inre marknaden till företag, i synnerhet till små och medelstora företag och hantverksföretag. Målet är att hjälpa dem att integreras och utvecklas genom ett allt större deltagande i gemenskapens verksamhet och program och genom att få bättre tillgång till statlig upphandling.

- 10 centraler för konsumentinformation över gränserna, som har skapats för att ge specialiserad rådgivning, upplysningar eller skydd till konsumenter inom EU, när de har svårigheter eller problem som särskilt rör köp över gränserna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1368/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: EG:s mjölksubventioner till skolor

Mot bakgrund av ordförandelandets uttryckliga önskan att få mellanmjölken inkluderad i mjölksubventionssystemet för skolor inom EG, har kommissionen för avsikt att lägga fram rekommendationer så att mellanmjölken subventioneras i lika hög grad som vanlig mjölk?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 juni 1998)

Kommissionen skulle vilja påpeka att mellanmjölk redan är berättigad till stöd enligt de gällande bestämmelserna för gemenskapens skolmjölksprogram.

Vad beträffar stödnivån för denna produkt har kommissionen inte för avsikt att föreslå ändringar i rådets bestämmelser om kriterierna för att fastställa stödnivåerna för de olika mjölkprodukter som omfattas av programmet. Enligt de gällande bestämmelserna får mellanmjölken inte subventioneras i lika hög grad som standardmjölken.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 402 , 22/12/1998 s. 0113



SKRIFTLIG FRÅGA E-1335/98 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (29 april 1998) Ämne: Utveckling av MOX-bränsle (plutonium och uran) för kärnreaktorer Kan kommissionen, beträffande arrangemang för bortskaffande av radioaktivt avfall, och med hänvisning till den alternativa hanteringen av plutonium, det vill säga metoden att immobilisera avskilt plutonium, säga vilken finansiering som är tillgänglig för denna metod? Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (29 juni 1998) Inom forskningsområdet innovativa tillvägagångssätt (som är en del av programmet om säkerhet vid kärnklyvning) har vissa teoretiska studier genomförts i fråga om användningen av "avancerade" MOX-bränslen för omvandling av plutonium. Dessutom har kommissionen under flera år studerat egenskaper hos MOX-bränslen och hur de reagerar. På området för immobilisering av utbränt bränsle (närmare bestämt i djupt belägna geologiska förvaringsrum) har det ställts medel till förfogande för forskning och teknisk utveckling. Det finns dock ingen finansiering från gemenskapen för investeringar i immobilisering av utbränt bränsle eller framställning av MOX-bränslen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1231/98

från Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Bullerbegränsning kring flygplatser

I sin resolution (A-0183/97)(1) som antogs den 10 juni 1997 och behandlade "kommissionens grönbok: framtidens bullerpolitik" begärde Europaparlamentet att kommissionen "omedelbart skall fastställa tvingande normer för flygtrafiken och harmonisera kraven för minskning av buller från flygplan och områden kring flygplatser" (punkt 29 i nämnda resolution).

Jag skulle gärna vilja höra från kommissionen

1. vilka åtgärder eller initiativ kommissionen under tiden vidtagit i anledning av denna begäran?

2. om kommissionen delar åsikten om att europeiska tvingande normer för flygtrafiken och för att harmonisera kraven för minskning av buller från flygplan och områden kring flygplatser är enda sättet att undvika att vissa regionala flygplatser som tillämpar en mera släpphänt politik för bullerbekämpning på det sättet kommer åt att förstärka sin position inom konkurrensen gentemot storflygplatserna?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(29 maj 1998)

Som uppföljning av grönboken om framtidens bullerpolitik(2) håller kommissionen på att upprätta en arbetsgrupp som i nära samarbete med experter från medlemsstaterna skall ägna sig teknisk förberedelse av framtida politik. Resultaten av dessa tekniska utvärderingar skall förse kommissionen med de uppgifter som behövs för att fastställa vilka initiativ som lämpligast kan tas inom de områden som frågeställaren avser.

Kommissionen har för avsikt att ge ut ett meddelande om lufttransport och miljö i slutet av detta år. Detta dokument kommer bland annat att behandla sådana miljöfrågor som kan uppstå på och omkring flygplatser.

(1) EGT C 200, 30.6.1997, s. 28.

(2) KOM(96) 540 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1151/98

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(24 april 1998)

Ämne: NUTS II

Om BNP per capita på NUTS II-nivå är acceptabelt för mål 1, men inte för mål 2 på NUTS III-nivå, varför är då BNP per capita acceptabelt för statligt stöd på NUTS III-nivå?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(26 maj 1998)

Bruttonationalprodukten (BNP) är ett grovt mått på välståndet och utvecklingen inom en region och därför en lämplig indikator vid urvalet av de minst utvecklade mål 1-regionerna. Det är särskilt relevant för vidsträckta regioner (nivå II-regioner i Nomenklaturen för statistiska geografiska enheter (NUTS)) där antalet pendlare är begränsat så att BNP inom regionen kan tillskrivas den bofasta befolkningen.

BNP är emellertid en olämplig indikator för det nya mål 2 som föreslås av kommissionen i båda dessa hänseenden. De områden som är stödberättigade för detta mål är de som är hårt drabbade av en ekonomisk omstrukturering som inte är direkt knuten till deras välståndsnivå. Dessa områden har andra problem som avspeglar sig i arbetslöshetsnivån, nivån på sysselsättningen inom industrin, nivån på och utvecklingen inom jordbruket och fiskesektorn samt omfattningen av social utslagning. De typiska mål 2-områdena brukar dessutom vara betydligt mindre till ytan än de vidsträckta men inte fullt så utvecklade regioner som kan komma i fråga för mål 1. För mindre områden är uppgifterna om BNP ofta en dålig mätare på välståndet på grund av pendlingens effekter. Sålunda kan i andra avseenden välmående bostadsområden ha låg BNP per capita eftersom de företag som skapar välstånd ligger i angränsande regioner.

När det gäller stödberättigande för statligt stöd skall BNP per capita enligt de nya riktlinjerna inte användas för urvalet av de områden på NUTS II-nivå som får stöd enligt artikel 92.3 c i EG-fördraget. Däremot skall det tillsammans med arbetslöshetsnivån användas för beräkning av befolkningstaket för stödberättigade områden för varje medlemsstat. BNP per capita används alltså som en allmän indikator på förekomsten av problemregioner i en medlemsstat medan det aktuella urvalet av områden skulle ske på grundval av en rad andra kriterier.

I de fall då BNP per capita ligger till grund för beslut om stödberättigade områden, dvs. för de minst utvecklade områden som avses i artikel 92.3 a i EG-fördraget, grundar sig beslutet däremot på uppgifter på NUTS II-nivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1067/98

från David Hallam (PSE) till kommissionen

(6 april 1998)

Ämne: Importkvoter hot mot exporten av mattor till Ryssland

Känner kommissionen till att man befarar att Ryssland kan komma att införa importkvoter för mattor från Europeiska unionen? Kan kommissionen i så fall ange när sådana kvoter förväntas införas och hur stora de kommer att vara?

Känner kommissionen till att importkvoter skulle få en skadlig effekt även för tillverkare som inte för närvarande exporterar till Ryssland?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(19 maj 1998)

Kommissionen är väl medveten om att Ryssland, som frågeställaren påpekar, unilateralt hade infört en kvot för import av mattor från gemenskapen.

Som ett resultat av kommissionens ansträngningar att komma till rätta med denna situation, som skulle kunna skada gemenskapens exportörer, träffades den 28 mars 1998 en överenskommelse på textilområdet som innebar att Ryssland med verkan från och med den 1 maj 1998 skulle dra tillbaka sin unilateralt fastställda kvot för mattor och att landet åtog sig att ta kommersiellt meningsfulla initiativ till en uppmjukning av certifieringskraven för textilier som importeras från gemenskapen. Gemenskapen har för sin del, med verkan från och med den 1 maj 1998, avskaffat sina kvoter för import av textilier från Ryssland.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1171/98

från Antonio Tajani (PPE) till kommissionen

(2 april 1998)

Ämne: Försäljning av mjölkcentralen (Centrale del latte) i Rom

Kan kommissionen ange om det är riktigt att det har inletts ett överträdelseförfarande mot Italien och Roms kommun med avseende på privatiseringen av mjölkcentralen?

Kan kommissionen fastställa om samtliga förfaranden för att garantera offentliggörandet av försäljningen, iakttagandet av gemenskapsbestämmelserna samt principen om fri konkurrens följdes vid försäljningen av centralen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 maj 1998)

Kommissionen kan bekräfta att den, den 30 mars 1998, beslutat inleda ett tvisteförfarande enligt artikel 93.2 i EG-fördraget beträffande de stöd som Italien beviljat för att suga upp Centrale de Lattes årliga driftsskulder. Dessutom, och även om kommissionen inte motsätter sig privatisering av företaget, hyser den tvivel om vissa stöds förenlighet med konkurrensreglerna, eftersom dessa tycks ha beviljats inom ramen för privatiserings-förfarandet.

Enligt detta förfarande kommer kommissionen att uppmana den italienska regeringen at inlämna sina synpunkter inom en månad räknat från den dag beslutet anmäls. De övriga medlemsstaterna och berörd tredje part kommer genom ett offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning också att anmodas att inlämna sina synpunkter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1137/98

från José Apolinário (PSE) till kommissionen

(24 april 1998)

Ämne: Sammanhållningsfonden och Azorerna

Azorerna (Portugal) hör till gemenskapens yttersta randområden och har därför tilldelats en speciell ställning i EU-fördraget. Kan kommissionen redogöra för det gemenskapsstöd som området erhöll från Sammanhållningsfonden och vilka möjligheter som kommissionen anser att det finns att få stöd från denna fond under finansieringsperioden 2000-2006?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(28 maj 1998)

De portugisiska myndigheterna har hittills endast lagt fram ett enda projekt för samfinansiering inom ramen för sammanhållninsfonden för regionen Azorerna. Det rör sig om hantering och slutlig deponering av hushållsavfall på öarna São Miguel, Pico och Terceira. Denna ansökan inkom till kommissionen den 19 mars 1998 och håller för närvarande på att granskas.

Kommissionen har föreslagit att sammanhållninsfonden skall behållas under nästa programperiod. Med hänsyn till att det faller på medlemsstaterna att till kommissionen lägga fram projekt för samfinansiering genom sammanhållningsfonden är det inte möjligt att ge någon prognos när det gäller regionen Azorernas framtida deltagande i sammanhållningsfonden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1379/98

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: Hundpensionatet La Laguna, Teneriffa

Känner kommissionen till situationen i hundpensionatet La Laguna på Teneriffa? Har kommissionen fått ytterligare möjligheter att utreda påstådda kränkningar av djurens rätt genom det protokoll om djurskyddd och djurens välfärd som är en bilaga till Amsterdamfördraget, särskilt i ett fall då varken religiösa riter, kulturella traditioner eller regionalt arv kan ursäkta bristande respekt för djurens välfärdsbehov?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Protokollet om djurskydd och djurs välfärd som är en bilaga till Amsterdamfördraget omfattar endast jordbruk, transport, den inre marknaden och forskning.

Frågor beträffande situationen för de hundar som vistas i hundpensionat omfattas därför inte av protokollet och är helt en fråga för de nationella myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1416/98

från Riitta Myller (PSE) till kommissionen

(11 maj 1998)

Ämne: Lika behandling av unionsmedborgare som arbetstagare vid företag inom Europeiska unionen

Företaget Schering A.G. som verkar i Berlin i Tyskland har haft en personalemission. I denna aktieemission tilläts arbetstagarna vid moderbolaget och det tyska dotterbolaget delta. Däremot fick arbetstagarna vid dotterbolag i Europeiska unionens övriga medlemsstater inte delta i personalemissionen.

Vilka åtgärder ämnar Europeiska kommissionen vidta för att företagskoncerner i unionens medlemsstater, både moder- och dotterbolag, i sina personalemissioner skall behandla alla unionsmedborgare lika?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(19 juni 1998)

Kommissionen har redan i flera år arbetat med den allmänna frågan om arbetstagarnas finansiella deltagande. 1991 offentliggjorde kommissionen en undersökning om främjande av arbetstagares möjligheter att ta del av företagsvinster och resultat som kallas Pepper I-rapporten. På grundval av denna rapport antogs 1992 rådets rekommendation 92/443/EEG(1) angående denna fråga. Kommissionen åtog sig att lägga fram en rapport för parlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén om tillämpningen av rekommendationen på grundval av den information som medlemsstaterna ställde till förfogande. Denna rapport, kallad Pepper II-rapporten, antogs av kommissionen i januari 1997(2).

I det nyligen antagna sociala handlingsprogrammet för 1998-2000(3) har kommissionen åtagit sig att inleda ett initiativ för att stimulera till ett ökat ekonomiskt deltagande i företagen från arbetstagarnas sida genom att belysa god praxis och fastställa vilka hinder som finns och genom att bygga vidare på rådets rekommendation från 1992. Att fastställa de hinder som multinationella företag möter då de inför ekonomiska andelssystem i allmänhet och system avseende aktieägande för arbetstagare i synnerhet kommer att vara ett av de huvudsakliga målen för detta initiativ.

(1) EGT L 245, 26.8.1992.

(2) KOM(96) 697 slutlig.

(3) KOM(98) 256 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1425/98

från Karin Jöns (PSE) till kommissionen

(11 maj 1998)

Ämne: Förslag om reglering vid vissa anställningsförhållanden

Kommissionen har i EGT C 40 av den 7 februari 1998 meddelat att man drar tillbaka sitt förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv angående snedvridning av konkurrensen vid vissa anställningsförhållanden, fastän inte alla de aspekter som förslaget innehöll införlivats i gemenskapslagstiftningen.

1. Kan kommissionen ange skälen till att man dragit tillbaka sitt ovannämnda förslag?

2. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att se till att de aspekter i förslaget som under tiden inte blivit föremål för en reglering kommer att regleras?

3. Instämmer kommissionen i att det särskilt när det gäller den sociala tryggheten finns ett trängande behov av en gemenskapslagstiftning angående deltidsarbete, tidsbegränsade anställningar, inhyrd/timanställd arbetskraft för att säkerställa att en diskriminering gentemot heltidsanställda med fast anställning kan undvikas?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(6 juli 1998)

1. Förslaget angående snedvridning av konkurrensen låg på rådets bord i mer än sju år. Det har tydligt framgått av diskussionen på rådsnivå att det inte finns någon chans för att detta förslag någonsin kommer att antas av rådet.

2. På rådets bord ligger fortfarande ett förslag till direktiv om vissa anställningsförhållanden vad gäller arbetsvillkoren på grundval av artikel 100 i EG-fördraget(1). Arbetsmarknadens parter har inlett förhandlingar om visstidsanställningar som en uppföljning av det avtal som de redan har ingått om deltidsarbete.

3. Kommissionen avvaktar resultatet av diskussionen om kontrakt för atypiska anställningsformer innan ytterligare åtgärder eventuellt vidtas.

(1) EGT C 224, 8.9.1990.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0469/98

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(27 februari 1998)

Ämne: Betydelsen av riktlinjer i samband med antagande av strukturfondsprogram i enlighet med beslutet från rådets informella möte i Irland (14-15 november 1996)

Vilken är kommissionens egen bedömning av hur effektivt det är för programmen i medlemsstaterna att man offentliggör riktlinjer på kommissionsnivå? Vilket tillvägagångssätt kommer kommissionen att följa vid en sådan bedömning? Ämnar kommissionen fortsatt ta med dessa riktlinjer i sitt förslag till nya strukturfondsprogram? Vilken ny form av samråd kommer i så fall att tillämpas avseende dessa riktlinjer, och när förväntar sig kommissionen kunna anta dem?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(6 april 1998)

Enligt vad som anges i kommissionens dokument, utgivet den 30 maj 1997(1), skall riktlinjerna och de mellanliggande utvärderingarna av programmen ligga till grund för anpassningarna av sexårsprogrammen 1994-1999 vid den övergripande halvtidsgranskningen.

De förslag som kommissionen nyligen lade fram om reformen av strukturfonderna innehåller särskilda bestämmelser om att kommissionen för varje mål skall upprätta gemenskapsriktlinjer med prioriteter. Riktlinjerna kommer att vara föremål för omfattande konsultationer mellan kommissionens tjänstegrenar, och utfärdas både innan medlemsstaterna lägger fram planer och före halvtidsgranskningen av programmen. De kommer därmed att utgöra ett allmänt ramverk där politik och prioritet fastställs inför upprättandet av strukturfondsprogram och senare anpassningar av dessa.

(1) Prioriteter vid anpassningar av strukturfondsprogrammen fram till slutet av 1999 - Kommissionens riktlinjer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0505/98

från Dominique Souchet (I-EDN) till kommissionen

(2 mars 1998)

Ämne: Förbud mot drivgarnsfiske

Enligt kommissionens senaste förslag bör drivgarnsfiske förbjudas ute på öppna havet i Atlanten men fortsätta att vara tillåtet längs med kusterna.

Detta skulle innebära att drivgarnsfiske skulle vara förbjudet för franska fiskare som fiskar tonfisk av det slag som förekommer ute på öppna havet (den azoriska varianten), men tillåtet för spanska fiskare eftersom en av de vandringsvägar som används av tonfisken (den iberiska varianten) går utmed den kantabriska kusten i Spanien.

Med andra ord skulle drivgarnen vara ett "bra fiskeredskap" (alltså ett som är selektivt och inte heller stör vare sig sjöfarten eller tonfiskens naturliga vandringar) så länge de inte används på längre avstånd från kusterna än 12 sjömil och ett "dåligt fiskeredskap" om de används vid fiske inom internationella fiskezoner som ligger längre ut från kusterna än 500 km.

Kan kommissionen förklara om det finns någon vetenskaplig, ekologisk eller teknisk motivering till ett sådant här system, utan att förklaringen får de franska fiskarna att tro att systemet favoriserar Spanien och Portugal på deras bekostnad?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1197/98

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(24 april 1998)

Ämne: Mänskliga rättigheter i Kina

Den 16 mars 1998 hade kommissionsledamot Brittan ett samtal med den kinesiske dissidenten Wei Jingsheng för att diskutera de mänskliga rättigheterna i Kina. Vid detta tillfälle förklarade Brittan att EU inte skulle lägga fram eller stödja någon resolution som kritiserade Kina inför FN:s kommission för mänskliga rättigheter.

Kan ledamoten förklara vad som ligger bakom kommissionens beslut att inte stödja eller lägga fram någon resolution till försvar för de mänskliga rättigheterna i Kina?

Anser inte kommissionen att Europeiska unionens politik för mänskliga rättigheter kräver en resolution i detta avseende?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Sir Leon Brittan

(8 maj 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-1131/98 från José Salafranca Sánchez-Neyra(1).

(1) EGT C 354, 19.11.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0708/98

från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Livsmedelslagstiftning och konsumenters hälsa

Med anledning av kommissionens grönbok Allmänna principer för livsmedelslagstiftningen i Europeiska unionen (KOM(97) 0176) och kommissionens meddelande Konsumenters hälsa och livsmedelssäkerhet (KOM(97) 0183) vill vi be kommissionen att svara på följande:

Kan Europeiska kommissionen förenkla och rationalisera gemenskapens livsmedelslagstiftning så att den inte motverkar oundgängliga säkerhetstandarder?