SKRIFTLIG FRÅGA E-0684/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(8 mars 2001)

Ämne: Den gemensamma fiskeripolitiken och illegalt fiske: bekvämlighetsflagg

En av de viktigaste frågorna just nu, när det gäller fiske på öppet hav, är den nödvändiga mekanismen för att tvinga länder som inte skrivit avtal med de internationella fiskeriorganisationerna, och som fiskar i vatten utanför kustländernas jurisdiktion, att anpassa sig till de regionala fiskeriorganisationernas bestämmelser för bevarande och rationellt utnyttjande av resurserna. Den bristfälliga utvecklingen av den internationella havsrätten underlättar för fartyg med bekvämlighetsflagg, eller till och med utan flagg, att fiska i internationella vatten utan något ansvar, och utan att respektera resurserna eller havsmiljön, och de undergräver därmed planerna för ett rationellt utnyttjande av fiskeresurserna och åtgärder för ett ansvarigt fiske, beslutade av regionala organisationer som NAFO, NEAFC och ICCAT. I den nuvarande utvecklingen av havsrätten, som respekterar medlemsstaternas suveränitet och ett knappt erkännande av rätten till inblandning, sköter de internationella fiskeriorganisationernas avtalsparter problemet med tvångsåtgärder via indirekta påtryckningsmekanismer mot fartyg som inte uppfyller bestämmelser som antagits av organisationerna för resursförvaltning, i allmänhet genom åtgärder som försvårar saluföringen av fångsterna från dessa fartyg, såsom förbud mot omlastning och mot landning i avtalsparternas hamnar.

Kan kommissionen berätta om slutsatserna från den första konsultationen om illegalt fiske i FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations regi i Rom den 26 oktober 2000, och vilken linje kommissionen drev i frågan om bekvämlighetsflagg? Kan kommissionen berätta om resultaten av den andra konsultationen om illegalt fiske i FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations regi i Rom den 22 och 23 februari, och vilken linje kommissionen drev i frågan om bekvämlighetsflagg?

Kan kommissionen informera om innehållet i förslaget om en internationell plan för att bekämpa det illegala fisket, särskilt när det gäller fartyg med bekvämlighetsflagg, och om förfarandet och tidsplanen för dess antagande?

Anser inte Europeiska kommissionen, med tanke på det bestående problemet och otillräckligheten hos de hittills vidtagna åtgärderna, att det är dags att anta en gemensam strategi i alla internationella fiskeriorganisationer där EU kan delta i sökandet efter allmänna och mer effektiva lösningar i kampen mot fartyg med bekvämlighetsflagg eller fartyg utan nationstillhörighet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 april 2001)

Både under de två tekniska samråden och de senaste förhandlingarna, som utmynnade i en internationell handlingsplan inom ramen för Food and Agriculture Organisation (FAO) för bekämpande av illegalt fiske, tryckte gemenskapen på att redan gällande internationella rättsakter bör tillämpas. Dessutom bör luckorna i internationell rätt åtgärdas, särskilt vad gäller tillträde till hamn. Gemenskapen framhöll också flaggstaternas ansvar och underströk hamnstaternas och importländernas rättigheter och skyldigheter. För gemenskapens del är den internationella planen en viktig etapp, fast den är frivillig. Det internationella samfundet har nämligen här gjort tydliga kompromisser för att bekämpa det illegala fisket.

Beträffande bekvämlighetsflagg anser kommissionen fortfarande att ett viktigt steg skulle vara att ratificera avtalet för att främja att fiskefartyg som fiskar på öppet hav följer internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder (antaget av FAO i november 1993) liksom New York-avtalet om bevarande och förvaltning av gränsöverskridande och långvandrande arter (antaget i augusti 1995 och ratificerat av FN i december 1995). I dessa avtal fastställs flaggstaternas rättigheter och skyldigheter beträffande fartygen (från identifiering till kontroll). I praktiken utgår handlingsplanen från dessa båda avtal och anger att åtgärder bör införas för att avhålla medborgarna från illegalt fiske, att påföljder bör tillämpas mot överträdelser och att övervakning och kontroll bör införas av allt från fångster till landning.

Handlingsplanen bör börja tillämpas så fort som möjligt, i form av nationella handlingsplaner samt regionala och internationella åtgärder. FAO:s medlemmar skall redovisa sina åtgärder på fiskerikommitténs nästa möte i februari 2003.

Fram till 2003 kommer gemenskapen att fortsätta verka inom regionala fiskeriorganisationer med en klar vilja att samarbeta för att undanröja den illegala fiskeverksamheten. Handlingsplanen uppmanar också till ett större samarbete mellan olika regionala fiskeriorganisationer, både kring informationsutbyte om vilka fartyg som begår överträdelser och kring införandet av övervaknings- och kontrollåtgärder för att undanröja den illegala fiskeverksamheten.