ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0149/98 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (2 februari 1998)

Ämne: Avreglering av teletjänster (rättsliga åtgärder om överträdelser)

Den 6 november 1997 meddelade kommissionen att den hade inlett rättsliga åtgärder om överträdelser mot vissa medlemsstater sedan den hade konstaterat över 20 fall där medlemsstater inte hade genomfört delar av europeiska direktiv som är viktiga för en verkligt avreglerad telekommunikationsmarknad. Det var då kommissionens uttalade avsikt att denna åtgärd vidtogs för att påskynda införlivandet av relevanta direktiv i nationell lagstiftning före den 1 januari 1998 som satts som deadline för uppnåendet av en totalt avreglerad telekommunikationsmarknad inom EU.

Är kommissionen säker på att dessa åtgärder kommer att leda till snara stödåtgärder och vad finns det för underlag för detta?

Hur många är fallen där medlemsstater inte har infört nödvändig lagstiftning den 1 januari 1998? Vilka medlemsstater och vilka delar av lagstiftningen gäller det?

Hur lång tid tror kommissionen för närvarande att det kommer att ta att slutföra införlivandet av alla nödvändiga åtgärder i den nationella lagstiftningen?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att informera allmänheten om dessa frågor?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (12 mars 1998)

Den 21 november 1997 och den 2 december 1997 skickade kommissionen formella underrättelser till sju medlemsstater beträffande tjugo ärenden där gemenskapens telekommunikationsdirektiv inte genomförts eller genomförts felaktigt. Detta fick betydande resultat genom att fjorton av dessa ärenden under tiden förefaller att ha rättats till av medlemsstaterna i fråga.

Vad gäller situationen den 1 januari 1998 antog kommissionen den 18 februari 1998 en rapport om läget för genomförandet av gemenskapens telekommunikationsdirektiv som snart kommer att lämnas till parlamentet.

Kommissionens bedömning är att genomförandet har slutförts utom i ett fåtal ärenden. I de medlemsstater där förseningar föreligger kommer lagförslag som ännu inte antagits i regel att säkerställa genomförandet. Vad gäller tillämpningen av de regler som införts i medlemsstaterna anser kommissionen att det trots ett antal klagomål finns omfattande bevis på att de nödvändiga åtgärderna för att säkerställa inträde på marknaden vidtas och att regleringsmyndigheterna vidtar åtgärder för att säkerställa överensstämmelsen med regelverket. Om förseningar eller ofullständigt genomförande inte åtgärdas i vissa medlemsstater kommer kommissionen att inleda nya överträdelseförfaranden.

Kommissionen har för avsikt att ge ut ytterligare meddelanden om läget för genomförandet. Inriktningen i dessa kommer att ändras från genomförande till effektiv tillämpning och ökad rapportering om öppnandet av nationella marknader mot bakgrund av en ökad mängd indikatorer och mer heltäckande uppgifter från de nationella övervakningsmyndigheterna. Dessa rapporter kommer att fortsätta att vara tillgängliga för allmänheten på Internet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0913/98 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Sardinkonserver i avtalen med tredje länder

Kan kommissionen informera om vad man har åtagit sig angående sardinkonserver i EU:s avtal med tredje länder, med enskilda uppgifter om mängderna per ursprungsland?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0907/98, E-0908/98, E-0909/98, E-0910/98, E-0911/98, E-0912/98, E-0913/98, E-0914/98 och E-0915/98 ingivna av Emma Bonino för kommissionen (30 april 1998)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0476/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Samråd med lokala och regionala parter i de östra och sydöstra regionerna i Förenade kungariket om reformen av strukturfonderna

Kan kommissionen uppge vilka kontakter den har haft med och vilka företrädare den har träffat för lokala och regionala myndigheter samt arbetsmarknadens parter från de östra och sydöstra regionerna i Förenade kungariket (utanför London) när det gäller strukturfondsreformen från och med sammanhållningsforumet i april 1997? Vilka ytterligare former av samråd planerar kommissionen i detta avseende?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (7 april 1998)

De organ i östra och sydöstra England från vilka kommissionen mottagit kommentarer om reformen av strukturfonderna är Kent County Council, Dover District Council, Isle of Wight Council, Isle of Wight Chamber of Commerce and Industry och English Regional Associations (som inbegriper den ständiga konferensen med lokala myndigheter i East Anglia (Sceala) och South East regional planning).

Kommissionen har också mottagit Scealas gensvar på ¨Agenda 2000¨ ((KOM(97) 2000 slutlig. )). Sceala täcker grevskapen Bedfordshire, Cambridgeshire, Essex, Hertfordshire, Norfolk och Suffolk och de sju utbildnings- och företagsråden i den östra regionen.

Kommissionen planerar inga ytterligare formella samråd, men regelbundna informella kontakter upprätthålls med de regionala kontoren i Bryssel.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0206/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (11 februari 1998)

Ämne: Anslag för bio- och genteknik

1. Vilka belopp har kommissionen sedan 1982 anslagit respektive betalat ut för bio- och genteknik?

2. Från vilka program och budgetposter kom dessa anslag?

3. I vilken omfattning gick anslagen direkt och indirekt till industri och forskning?

4. Vilka ålägganden var dessa anslag kopplade till?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (15 april 1998)

1 och 2. När kommissionen administrerar sina forskningsprogram så för den ingen särskild bok över hur anslag till bioteknik och genteknik används. Forskning om genteknik sker inom så vitt skilda program som Biotech, Biomed, Fair och Inco för områden som hälsa, jordbruk och biståndspolitik.

Bioteknikprogrammet är det program där genteknikens utveckling är av störst intresse. Det skall framhävas att detta program och dess föregångare inte nödvändigtvis berör genteknik. Faktum är att det stora flertalet av projekten inte har med genteknik att göra. Budgeten ser ut som följer:

>TABLE>

3. Inom biotekniken går forskning och industri hand i hand eftersom de traditionella gränserna mellan grundforskning och tillämpad vetenskap är utsuddade. Å ena sidan förväntar sig bioteknikbranschen att gemenskapens forskning inom bioteknik skall uppfylla behovet av aktuella grundkunskaper. Å andra sidan är det den akademiska forskningen som ligger bakom tillkomsten av det största antalet nya företag med hög tillväxt inom detta område, särskilt inom diagnostik och läkemedel.

Vad beträffar praktiskt deltagande av industrin genom avtal är proportionerna följande:

>TABLE>

Det skall noteras att deltagandet av industrin genom avtal sker i form av blandade forskningskonsortier där offentliga och privata organisationer deltar och där industrins andel av finansieringen uppgår till 50 % i syfte att öka incitamenten för att uppnå programmets mål.

4. De villkor som är kopplade till finansieringen är fastställda i de informationshandlingar som sprids genom bioteknikprogrammet. De kan sammanfattas som

- villkor fastställda på förhand genom urvalskriterier för vilka projekt som kan erhålla stöd,

- villkor för användning av anslagen och av forskningsresultaten samt för deltagarnas rättigheter och skyldigheter i förhållande till varandra, kommissionens och tredje part (bestämmelser i standardavtal),

- skyldigheter inom ramen för programmet gentemot alla forskningsavtal (bilaga II till rådets beslut 94/912/EG av den 15 december 1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk utveckling och demonstration inom bioteknikområdet (1994-1998) ((EGT L 361, 31.12.1994, svensk specialutgåva område 16, volym 3, s. 35.))), nämligen att bidra till att resultaten sprids och kommer till användning, att stimulera små och medelstora företags betydelse inom tekniken, att visa att nya produkter och metoder har tekniskt-ekonomisk förmåga att bidra till att uppfylla gemenskapens mål samt att främja analys av bioteknikens påverkan på etiska frågor, lagstiftning, sociala frågor (¨Elsa¨), allmänhetens kunskaper och samhällsekonomin.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0667/98 från Sir Jack Stewart-Clark (PPE) till kommissionen (10 mars 1998)

Ämne: EU:s allmänna preferenssystem för utvecklingsländer (GSP) och uppbörd i efterhand av tullavgifter från importörer

GSP är ett vidsträckt system för handelspolitik som är utformat för att bistå fattigare och mindre utvecklade länder genom att tillåta att produkter från vissa länder förs in i EU till förmånliga tullsatser.

För att kunna komma i åtnjutande av denna förmånliga tullsats hos respektive medlemsstats tullmyndighet måste importörer inkludera ett i vederbörlig ordning bestyrkt GSP-ursprungsintyg (formulär A). Detta formulär A utfärdas av en av regeringen godkänd myndighet i förmånsländerna och överlämnas till EU-importören av den utländska exportören.

Det förefaller emellertid som om ett stort antal av dessa intyg har utfärdats på ett olagligt eller icke korrekt vis beträffande textilprodukter från Bangladesh och att dessa därmed är ogiltiga. Följaktligen står nu ett företag i min valkrets inför utsikten att vara tvungen att betala ett ansenligt belopp i tullavgifter. Dessa företag eller importörer kan inte vara ansvariga för ineffektiviteten i genomförande och administration av avtal som kommissionen har förhandlat fram.

Har kommissionen genomfört någon undersökning för att fastställa hur dessa falska intyg till att börja med har kunnat utfärdas?

Om så är fallet, vilka slutsatser har man dragit av den undersökningen?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med tanke på företag liknande dem inom min valkrets som har tagit emot dessa falska intyg i god tro?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (2 juni 1998)

I november och december 1996 åkte en undersökningsdelegation från gemenskapen till Bangladesh för att tillsammans med bangladeshiska myndigheter göra efterforskningar angående äkthet och giltighet hos de ursprungsintyg formulär A som uppvisades i gemenskapen mellan 1994 och 1996 för textilvarupartier som hade importerats i enlighet med Allmänna preferenssystemet.

Gemenskapens undersökningar ledde till att de bangladeshiska myndigheterna drog tillbaka cirka 15 000 ursprungsintyg formulär A. Preferensstatusen beträffande ytterligare 10 000 intyg som utfärdades under samma period har ännu inte fastställts.

Alla inblandade parters skyldigheter är klart definierade i gemenskapens tullkodex och har bekräftats i EG-domstolens praxis. Domar som fällts på senare tid har upprätthållit principen att för importörerna är tilliten till ursprungsintygens giltighet en del av den normala ¨affärsrisk¨ som de måste ta på sig.

Problem av den här typen i det förgångna föranledde rådet att be kommissionen att lägga fram förslag till lösningar beträffande uppbörd i efterhand av tullskulder. För att sätta in detta i sitt globala sammanhang utarbetade kommissionen ett meddelande om förvaltningen av förmånsordningarna ((KOM(97) 402 slutlig. )). Frågan diskuteras i Ekonomiska och sociala kommittén, i rådet och i parlamentet för att man skall kunna vidta lämpliga åtgärder och se till att alla berörda parter har en sund förvaltning och kontroll av dessa ordningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0601/98 från David Bowe (PSE) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Medlemsstaternas genomförande av direktiv 91/156/EEC

Kan kommissionen lämna en förteckning över vilka medlemsstater som har genomfört bestämmelserna i direktiv 91/156 EEG ((EGT L 78, 26.3.1991, s. 32. )) i enlighet med artikel 2?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (22 april 1998)

Kommissionen vill informera frågeställaren om att alla medlemsstater har infört bestämmelserna i rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 om ändring av direktiv 75/442/EEG om avfall ((EGT L 78, 26.3.1991. )), med undantag för Spanien.

Förteckningen över de nationella bestämmelser som har anmälts av medlemsstaterna vad beträffar direktiv 91/156/EEG om ändring av direktiv 75/442/EEG om avfall ((EGT L 194, 25.7.1975. )) sänds direkt till frågeställaren och parlamentets sekretariat.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0114



SKRIFTLIG FRÅGA E-0475/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998) Ämne: Reproduktiv hälsa När kommer det arbete som GD IB för närvarande utför för att utarbeta en politik för reproduktiv hälsa och kampen mot HIV sannolikt att slutföras och offentliggöras? Ämnar kommissionen se till att en särskild politik på kommissionsnivå för att säkerställa reproduktiv hälsa skall bli en prioritering i alla de utvecklingsprogram som stöds av GD I, GD IA, GD IB, GD VIII och ECHO? Kommer Europaparlamentet att höras avseende detta? Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (23 mars 1998) Inför femårsdagen nästa år av antagandet av åtgärdsprogrammet från Förenta nationernas internationella konferens om befolkning och utveckling (ICPD) planerar kommissionen under 1998 ett nytt meddelande, i vilket det kommer att redogöras för dess politik och strategier i fråga om utvecklingssamarbete till stöd för verksamhet som rör befolkningsfrågor och reproduktiv hälsa. Meddelandet kommer att stödja sig på den gällande politiken och de befintliga programmen för hälsovård, befolkning, familjeplanering, mödrahälsovård, hiv/aids, integrering av ett könsrollsperspektiv samt sexuellt utnyttjande. Kommissionen har för avsikt att i alla avseenden samråda med parlamentet och medlemsstaterna om innehållet i detta meddelande.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0843/98 från Jean-Antoine Giansily (UPE) till kommissionen (11 mars 1998)

Ämne: Unionens stöd till organiseringen av valen i Togo

Inom ramen för de kommande presidentvalen i Togo har en delegation från kommissionen offentliggjort en rad rekommendationer för att säkerställa fullständig insyn vid rösträkningen.

Inom ramen för det finansiella stödet till organiseringen av valen verkar det som att en sakkunnig från kommissionen skall sändas för att bistå den nationella valkommissionen, som upprättades genom en lag av den 9 september 1997, och vars medlemmar som till hälften representerar presidentmajoriteten och till hälften oppositionen, nu då de installerats har svurit ed.

1. Har den sakkunnige redan utnämnts, eller om så inte är fallet, ungefär vilket datum kommer det att ske?

2. Exakt vilka uppgifter kommer han att ha?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar (26 mars 1998)

För att säkerställa att principerna om demokrati och rättsstaten iakttas i Togo måste valförättningen liksom förberedelserna inför presidentvalet vara öppna för insyn och opartiska.

Som svar på frågeställarens fråga kan meddelas att en expert åkte till Togo i början av mars 1998. Mot bakgrund av att första omgången i presidentvalet är planerad till juni 1998 har denne getts i uppdrag att yttra sig om huruvida, och på vilket sätt, det är möjligt att stödja den nationella valkommitté som upprättats med stor försening,

Kommissionen avser att tillsammans med medlemsstaterna noga följa valprocessen. Den stödjer kampanjer som genomförs av icke-statliga organisationer från Togo för att informera allmänheten om valen och den kommer att stödja ett utbildningsprogram till förmån för de institutioner som berörs av valet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0031/98 från John Corrie (PPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: EU-stöd till Cypern

Hur mycket pengar har betalats ut till Cypern under de senaste 10 åren? Hur mycket gick till den grekiska sidan och hur mycket till den turkiska? Till vilka projekt gick pengarna?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (17 februari 1998)

De anslag som tilldelats Cypern inom ramen för det tredje och fjärde finansieringsprotokollet är följande:

Tredje protokollet (1990-1994)

Europeiska investeringsbanken (EIB): Egna medel: 44 miljoner ecu Gåvobistånd: 13 miljoner ecu Riskkapital: 5 miljoner ecu

Fjärde protokollet (1995-1998)

Europeiska investeringsbanken (EIB): Egna medel: 50 miljoner ecu Gåvobistånd: 22 miljoner ecu Riskkapital: 2 miljoner ecu.

Anslagen från det tredje protokollet har utnyttjats till fullo. Anslagen från det fjärde protokollet håller på att förbrukas. Finansieringsprotokollen med den cypriotiska regeringen ingicks för hela öns räkning.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0156



SKRIFTLIG FRÅGA P-0774/98 från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen (5 mars 1998) Ämne: Daphne-projekt Jag skulle vilja att kommissionen informerade mig om vilka projekt som godkänts inom ramen för Daphne-initiativet, hur många portugisiska projekt som presenterades och varför inget av dessa projekt blev godkänt. Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (24 mars 1998) År 1997 lämnades 428 projekt in inom ramen för initiativet Daphne. Av dessa godkände kommissionen 47 stycken för ekonomiskt stöd. Endast två av de 428 projekten lämnades in av portugisiska icke-statliga organisationer. Ett kunde inte godkännas på formella grunder * det begärda bidraget uppgick till 110 ecu, medan riktlinjerna för stöd angav att det lägsta stöd som kunde tänkas utbetalas av administrativa skäl var 10 000 ecu. Det andra projektet avvisades efter utvärdering, därför att det saknade mervärde ur europeisk synvinkel och de huvudpartner som krävdes.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0343/98 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Kris på olivoljemarknaden

Krisen på olivoljemarknaden i Italien och förra årets minskning med 7,2 % av efterfrågan på bearbetad olja ledde till permitteringar på Assitol Oliva och Federolio. Denna trend tycks fortsätta och ger allt större anledning till oro.

1. Anser kommissionen inte att dessa åtgärder är olämpliga med tanke på att den nya gemensamma organisationen av marknaderna för olivolja ännu inte har godkänts inom gemenskapens instanser och att det därför är olägligt att genomföra permitteringar innan de nya bestämmelserna är fastställda?

2. Anser kommissionen inte att det i en krissituation som denna vore lämpligt att höja nivån på den högsta garantiproduktionsmängden och fastställa tak för den nationella produktionen?

3. Anser kommissionen inte att man bör genomföra en ordentlig märkning för att skydda kvaliteten på jungfruolja och därmed säkerställa kvaliteten, vilket kanske är viktigare än andra initiativ för att säkerställa att olja med skyddad ursprungsbeteckning klarar sig i konkurrensen på de gemensamma marknaderna och världsmarknaderna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (11 mars 1998)

Kommissionen känner till minskningen av de kvantiteter olivolja som bearbetats i Italien med åtnjutande av konsumtionsstöd, vilket i synnerhet beror på det nuvarande förhållandevis låga stödbeloppet (12 ecu per 100 kg).

En sådan situation granskas inom ramen för de analyser som skall leda till ett förslag till reform av den nuvarande gemensamma organisationen av marknaderna för olivolja. I detta sammanhang studerar kommissionen möjligheten att avveckla systemet med konsumtionsstöd, en möjlighet som för övrigt tycks tas emot positivt av parlamentet.

Det är sålunda naturligt att de två främsta italienska sammanslutningarna för bearbetningsföretag som ledamoten hänvisar till, har anpassat sina strukturer till den nya situationen och i synnerhet minskat antalet anställda som handhar inlämnande och kontroll av medlemmarnas ansökan om konsumtionsstöd.

Inom ramen för förberedelsearbetet av reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja studerar kommissionen med särskilt intresse ledamotens förslag, såsom möjligheten att öka den högsta tillåtna garantiproduktionsmängden, att fastställa tak för varje produktionsmedlemsstat och att fastställa nya normer för saluföring avsedda att på ett mer effektivt sätt skydda jungfruolja.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0567/98 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (3 mars 1998)

Ämne: EU:s importförbud mot kött från hormonbehandlade djur

Enligt domen i WTO:s prövningsorgan har EU rätt att på vetenskapliga grunder inrätta en konsumentskyddsnivå som enligt dess mening är lämplig och som eventuellt ligger högre än den som kan härledas ur de internationella normerna för hälsovårdsväsendet.

1. På vilka fackområden måste man lägga fram de begärda vetenskapliga bevisen för eventuella risker?

2. Vilka vetenskapsmän har EU utsett att lägga fram dessa bevis?

3. Hur stora medel står till förfogande för dessa vetenskapliga arbeten?

4. Deltar även medlemsstaterna i detta?

5. När påbörjas de vetenskapliga arbetena, och vilka är de?

6. Med vilka medel och på vilket sätt stödjer Tysklands regering frågan om en vetenskaplig argumentering mot hormonkött?

Svar (8 juni 1998)

I enlighet med fördraget är det kommissionen som är behörig att företräda gemenskapen i WTO och följaktligen inför panelen och överprövningsorganet.

Den ärade parlamentsledamoten bör därför ställa sina frågor till kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0250/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Avsaknaden av ett EU-direktiv om buller

Mot bakgrund av gemenskapens bekymmer för de europeiska medborgarnas hälsa och välbefinnande och miljödirektivens tydliga mål, varför har inte dessa mål samlats i ett direktiv om bullerförorening?

Erkänner kommissionen att detta borde ha gjorts för länge sedan och att det bör åtgärdas ganska snart?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (18 mars 1998)

Kommissionen arbetar redan på att utforma verksamma åtgärder mot buller, vilket tillkännagavs i dess grönbok från 1996 om framtidens bullerpolitik ((KOM(96) 540 slutlig. )).

Den 18 februari 1998 antog kommissionen ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om buller från utrustning som används utomhus ((KOM(98) 46. )). Tidigt under 1999 räknar kommissionen med att anta ett förslag till ramdirektiv om miljöbuller. Detta kommer att kräva harmonisering av sådana aspekter som kunskap om effekter, matematiska beräkningar, övervakning och mätningar, kartläggning av buller och dämpningsplaner.

En större konferens planeras till maj 1998 i Köpenhamn till vilken parlamentet har inbjudits att delta. Utkast till arbetsgruppernas uppgifter har redan distribuerats i vida kretsar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0489/98 från Karl Habsburg-Lothringen (PPE) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Rapport om tillnärmning av punktskattesatser på alkohol och alkoholdrycker

Genom direktiv 92/84/EEG ((EGT L 316, 31.10.1992, s. 29. )) av den 19 oktober 1992 infördes ett system med minimipunktskattesatser i syfte att tillnärma punktskattesatserna. Enligt artikel 8 i detta direktiv skall rådet vartannat år, och för första gången senast den 31 december 1994, granska de skattesatser som fastställts och enhälligt efter samråd med Europaparlamentet vidta nödvändiga åtgärder.

Grundval för granskningen är en rapport och, vid behov, ett förslag från kommissionen. Rapporten skall ta hänsyn till den inre marknadens korrekta funktion, det verkliga värdet av skattesatserna och fördragets vidare syften samt till konkurrensen mellan olika kategorier av alkoholdrycker.

En första rapport från kommissionen den 31 september 1995 till rådet och Europaparlamentet föreslog i det väsentligaste att anpassningen av minimipunktskattesatsen för alkoholprodukter skulle skjutas upp till dess ytterligare undersökningar och överläggningar avslutats.

En andra rapport har hittills inte kommit och är därmed, enligt direktivet, försenad med över ett år.

När kommer kommissionen att lägga fram en rapport om tillnärmning av punktskattesatser på alkohol och alkoholprodukter för Europaparlamentet?

Hur förklarar kommissionen att denna rapport är försenad med mer än ett år?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (10 mars 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-37/98 från Bill Miller ((EGT C 196, 22.6.1998, s. 110. )).