ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0860/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(22 mars 2001)

Ämne: Kommissionens rådgivande kommittéer

Kan kommissionen överlämna en lista över alla sina rådgivande kommittéer och därvid ange:

1. deras kompetensområde,

2. hur ofta de sammanträder,

3. namnen på de nuvarande ledamöterna,

4. om deras dokument och protokoll finns tillgängliga,

5. huruvida sammanträdena är öppna för allmänheten?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(24 april 2001)

En förteckning över rådgivande kommittéer offentliggörs varje år, i samband med budgetförfarandet, i form av en bilaga till budgeten. Kompetensområdena framgår av förteckningen. Hur ofta kommittéerna sammanträder beror på kommissionens behov att rådfråga dem. En förteckning över deltagarna, i första hand företrädare för organisationer, offentliggörs som en bilaga till kommissionens beslut att inrätta kommittén. Parlamentet har tillgång till kommittéernas handlingar och protokoll i enlighet med bestämmelserna i ramavtalet. Sammanträdena är normalt inte öppna för allmänheten. Parlamentsledamoten hänvisas för övrigt till kommissionens svar på hans skriftliga fråga E-0861/01(1).

(1) Se s. 136.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1508/01

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(15 maj 2001)

Ämne: Kärnavfall

I danska medier rapporterades det den 23 april om den ryska dumans antagande av ett förslag om kärnavfall. Förslaget kommer att innebära att Ryssland kan importera kärnavfall från ett antal medlemsstater. Av denna anledning ber jag kommissionen uppge vad den befintliga gemenskapslagstiftningen innebär med tanke på Rysslands avsikt att inrätta deponier för kärnavfall och mot betalning importera och lagra avfall. I detta sammanhang ber jag även kommissionen uppge om det mot bakgrund av den oroväckande utvecklingen i Ryssland finns planer på att se över gällande bestämmelser och utarbeta gemensamma bestämmelser som garanterar att extremt farligt kärnavfall alltid hanteras så säkert som någonsin möjligt.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(20 juni 2001)

Euratoms lagstiftning kräver att kommissionen skall godkänna export av kärnmaterial från en medlemsstat till tredje land. Kommissionen måste garantera att internationella avtal följs, verifiera leveranskraven och kontrollera att gemenskapens allmänna intressen skyddas. Då kärnmaterial sänds för omarbetning och därefter returneras till gemenskapen krävs inte kommissionens godkännande men kommissionen måste informeras.

Export av radioaktivt material faller under direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning(1). I direktivet fastställs principerna för berättigande, optimering och dosgränser liksom de rapportskyldigheter som medlemsstaterna måste respektera.

Enligt rådets direktiv 92/3/Euratom av den 3 februari 1992 om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen(2) är medlemsstaterna förhindrade att exportera sändningar av radioaktivt avfall till tredje land som inte har tekniska, rättsliga eller administrativa resurser för att hantera det på ett säkert sätt. Det är därför de relevanta myndigheterna i medlemsstaterna som skall bedöma om dessa villkor är uppfyllda innan något kärnavfall kan sändas till Ryssland. Liknande regler kommer att tillämpas för skeppningar av använt bränsle i och med ikraftträdandet av konventionen om säkerhet vid hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall (18 juni 2001).

Kommissionen förbereder anslutning av den europeiska atomenergigemenskapen till denna konvention, och gemenskapslagstiftningen kommer att ändras för så att den anpassas till konventionen.

(1) EGT L 159, 29.6.1996.

(2) EGT L 35, 12.2.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0907/01

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(28 mars 2001)

Ämne: Licenser för radiostationer och bevarande av mångfalden inom massmedia

Enligt de nya bestämmelser som den grekiska regeringen infört i fråga om beviljande av licenser för radiostationer hamnade tre stationer på delad sista plats. Bland dessa återfinns Skai som har de högsta lyssnarsiffrorna men vars ståndpunkter många gånger inte stämmer överens med den grekiska regeringens officiella linje.

Enligt artikel 6 i EG-fördraget grundar sig Europeiska unionen på principerna om frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna samt rättsstaten. Vidare fastställdes det i det protokoll som införlivades med Amsterdamfördraget

att systemet för statlig radio- och TV-sändning direkt hör samman med de demokratiska, sociala och kulturella behov som varje samhälle har samt med behovet att bevara mångfalden inom massmedia.

1. Är det inte ett uttryckligt krav att medlemsstaterna skall respektera och värna om ovannämnda principer och särskilt den om mångfalden inom massmedia?

2. Har man undersökt om det grekiska rättsliga ramverket i fråga om radio- och TV-sändning stämmer överens med gemenskapslagstiftningen och fördragen?

3. Rör det sig om en överträdelse av gemenskapslagstiftningen och vad har kommissionen för avsikt att göra för att förhindra en uppenbar överträdelse av grundläggande principer dels i fråga om Skai, dels i fråga om andra fall där massmedias frihet och mångfald i unionen är hotad?

4. Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att garantera mångfald, information på lika villkor och etik inom journalistiken liksom en meritokratisk organisation inom det nationella rådet för radio- och TV-sändning och deras behörighet att dra in licenser om reglerna för öppenhet inte respekteras?

5. Vilken är mer allmänt kommissionens ståndpunkt gentemot medlemsstaterna i fråga om artikel 11.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna i vilken det fastställs att friheten och mångfalden inom media skall respekteras?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(17 juli 2001)

Kommissionen anser att respekten för mångfald inom massmedia är en av de grundläggande principerna som demokratin och rättsstaten vilar på, vilket också framgår av artikel 11.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

Kommissionen påpekar att utdelandet av programtillstånd till radiostationer i en intern situation den som beskrivs av parlamentsledamoten, inte faller under gemenskapsrättens tillämpningsområdet enligt domstolens praxis. De här frågorna måste ställas till den grekiska regleringsmyndigheten, det nationella rådet för radio och tv.

Enligt artikel 51.1 i stadgan, riktar sig bestämmelserna i denna stadga till medlemsstaterna endast när dessa tillämpar unionsrätten.

Kommissionen påpekar slutligen att i fall där brott mot yttrandefriheten kan konstateras är det möjligt att då möjligheterna till överklagande är uttömda i hemlandet kan man väcka talan i Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna som har sitt huvudsäte i Strasbourg vid Europarådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1481/01

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(18 maj 2001)

Ämne: Fiskeavtalet mellan EU och Sydafrika

Kan kommissionen förutsäga hur troligt det är att de pågående förhandlingarna med Sydafrika om fiskeri kommer att lyckas?

Finns det några särskilda svårigheter och stämmer det att andra avtal äventyras på grund av vissa medlemsstaters ståndpunkter?

Har det gjorts någon analys av hur mycket Sydafrika skulle vinna på ett sådant avtal med EU vid tidpunkten i fråga?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 juli 2001)

Rådet gav i september 1995 förhandlingsdirektiv till kommissionen att gå in i förhandling och sluta ett fiskeavtal med Republiken Sydafrika.

Trots många försök av kommissionen att inleda fiskeriförhandlingarna hade Sydafrika inte möjlighet före december 2000 att acceptera en fiskeriförhandling med gemenskapen.

Den första omgången av dessa förhandlingar ägde rum i Bryssel den 56 mars 2001. Den sydafrikanska delegationen översände ett utkast till samarbetsavtal om fiske där allt tillträde till sydafrikanskt fiske var uteslutet.

Kommissionens delegation kunde inte godkänna detta utkast och lade fram ett tillägg där tillträde till sydafrikanskt fiske ingick. Sydafrika kunde inte godkänna ett sådant tillägg eftersom det inte ingick i deras förhandlingsdirektiv.

Sydafrika inställde den andra omgången förhandlingar som var planerad till början av april 2001 i Kapstaden.

Misslyckandet i förhandlingarna beror på Sydafrikas motvilja att i något fiskeavtal inkludera frågan om tillträde till fiske, något som enligt unionens förhandlingsmandat är den viktigaste komponenten i fiskeavtalet.

När kommissionen förhandlar fram fiskeavtal med tredjeländer tar den inte bara hänsyn till gemenskapens fiskeriintressen, utan faktiskt också till behovet av hållbar utveckling av sektorn i det berörda tredjelandet.

I det förslag till fiskeriavtal som unionen erbjöd Sydafrika ingick samarbete för utveckling av forskning, övervakning och tekniköverföring och det skulle ha gynnat gemensam verksamhet inom fisket mellan partner från unionen respektive Sydafrika.

Under dessa omständigheter är det inte troligt att förhandlingarna med Sydafrika kommer att bli framgångsrika under överskådlig framtid.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0893/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(28 mars 2001)

Ämne: Stöd till polisprojektet Sensus

I sitt svar på fråga P-0009/01(1) tillkännagav kommissionen att den skall sätta sig in i de upplysningar som den nyligen fått och bedöma om den utgående från dessa bör ompröva sin ståndpunkt, vilket, förutom andra åtgärder, också kan innefatta att en ekonomisk granskning skall utföras enligt bestämmelserna i avtalet. De upplysningar som kommissionsledamoten Erkki Liikanen hänvisar till syftar på samspelet mellan Sensus och Lernout & Hauspie och Bundesnachrichtendienst, såsom det påpekats i inledningen till fråga P-0009/01.

Tänker kommissionen, med anledning av hur allvarligt fallet är och hur nära det berör kommissionen, låta utföra en ekonomisk granskning enligt bestämmelserna i avtalet? Om inte: varför avvisar kommissionen tanken på en ekonomisk granskning av samspelet mellan Sensus och Lernout & Hauspie och Bundesnachrichtendienst?

(1) EGT C 187 E, 3.7.2001, s. 154.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(1 augusti 2001)

Först efter det att kommissionen har mottagit samtliga kostnadsredovisningar för hela projektets löptid kan man rimligen avgöra om det krävs en ekonomisk granskning.

Enligt kommissionens avdelningar tycks de räkenskaper och kostnadsuppgifter i förbindelse med projektet som hittills kommit in vara rimliga och ligga inom den budget som fastställts i kontraktet.

Om det skulle uppstå tveksamheter när det gäller de kostnadsredovisningar som kommer in, särskilt med tanke på information som kan komma till kommissionens kännedom, kan kommissionen inleda en ekonomisk granskning av vissa eller samtliga deltagare i Sensus-projektet, i enlighet med bestämmelserna i kontraktet. Generaldirektoratet för informationssamhället har redan, på begäran av den kommissionsledamot som är ansvarig för näringsliv och informationssamhälle, inlett en internrevision av ledningen av Sensus-projektet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0560/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2001)

Ämne: Revisionsförklaring för generaldirektoratet för utvidgning

Vid budgetkontrollutskottets möte den 7 februari 2001 meddelade kommissionsledamot Fischler att den exakta felfrekvensen 1999 för de ekonomiska transaktionerna inom generaldirektoratet för jordbruk uppgick till 3,06 procent.

I den anda av samarbete och öppenhet som råder mellan de europeiska institutionerna skulle jag vilja be den kommissionsledamot som har ansvaret för utvidgning att ta fram motsvarande siffra för de ekonomiska transaktionerna inom detta generaldirektorat? Om det inte kan göras, vad är orsaken till detta?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 och E-0570/01 ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(11 april 2001)

Kommissionen vill erinra ledamoten om att revisionsrätten inte anger någon felmarginal i sin revisionsförklaring till den allmänna budgeten, eftersom rätten anser att det skulle ge en alltför förenklad bild av kommissionens ekonomiska förvaltning om man grundade sig endast på denna indikator.

Därför beslutade revisionsrätten för tre år sedan att inte ange någon allmän felmarginal och att ändra revisionsförklaringens innehåll för att därmed ge den myndighet som beviljar ansvarsfrihet en mer utförlig, beskrivande framställning.

Revisionsrätten har vid flera tillfällen påpekat att angivande av en eventuell felmarginal på lägre nivå (till exempel per sektor eller generaldirektorat), framräknad från en allmän felmarginal, skulle vara helt missvisande. De transaktioner som revideras av rätten är alltför fåtaliga och det vore inte möjligt att fastställa en korrekt felmarginal på lägre nivå.

Följaktligen kan kommissionen inte lämna de begärda uppgifterna till parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0087/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(29 januari 2001)

Ämne: Marockos fiskeavtal med Japan, Ryssland, Korea och Norge

Gemenskapens flotta, i synnerhet Galiciens, Andalusiens och Kanarieöarnas flottor, ligger för ankar i hamnarna utan att kunna fiska i vattnen utanför Kanarieöarna på grund av att avtalet med Marocko inte har kunnat förnyas. Samtidigt verkar det som om Marocko har ingått nya avtal med Japan, Ryssland, Korea och Norge. Hur tolkar kommissionen detta, med hänsyn till Marockos argument om en överexploatering av deras fiskeresurser, vilket enligt Marocko skulle göra det omöjligt att under de närmaste åren underteckna ett nytt fiskeavtal med Europeiska unionen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 februari 2001)

Såvitt kommissionen känner till har Marocko endast ingått två andra bilaterala fiskeavtal.

Det första var med Ryssland, och enligt detta fick ryska fartyg tillstånd att bedriva fiske efter pelagiska arter som makrill, taggmakrill och sardineller. Detta avtal löpte ut den 30 november 1999 och har inte förnyats.

Det andra är ett avtal med Japan om 15 långrevfartyg som får bedriva fiske efter tonfisk under de tre månader per år som tonfisken vandrar genom marockanska vatten. Detta avtal löper ut i september 2001.

För det första står det således klart att dessa två avtal inte har haft och inte kommer att få någon betydelse för gemenskapens intressen. För det andra är det endast avtalet med Japan som fortfarande är i kraft.

Dessutom bör det påpekas att de berörda flottorna inte bedriver fiske efter de känsliga arter för vilka Marocko säger sig ha problem med bevarandet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1016/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(30 mars 2001)

Ämne: Offentliggörande av statistik i USA och EU

1. Kommer kommissionen att undersöka en grupp ledande internationella investeringsbankers kommande tidsplaner (t.ex. Goldman Sachs, Merrill Lynch, Morgan Stanley Dean Wither, UBS och Deutsche Bank) i fråga om uppgifter om statistik som offentliggörs regelbundet (kvartals- eller månadsvis) av agenturer i Förenta Staterna, som oundvikligen inverkar på valutakursen mellan euro och dollar (t.ex. BNP:s tillväxt, inflation, lönekostnader som inte är relaterade till jordbruket, etc.)?

2. Kommer den att sammanställa en modell som anger tidsfördröjningen mellan datumet för offentliggörandet i USA och den tidsperiod som avses, tillsammans med ytterligare en kolumn som anger motsvarande statistiska serier i euroområdet, och om det finns några, tillsammans med motsvarande tidsfördröjning mellan Eurostats offentliggörande och den tidsperiod som den hänvisar till?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(19 juni 2001)

Kommissionen är mycket väl medveten om att aktörerna på finansmarknaderna fäster stor vikt vid publicering av korttidsstatistiska indikatorer (dvs. BNP, inflation, sysselsättning, handelsbalans m.m.) i EU och USA. Kommissionen tror vidare att förändringar i förhållandet mellan sådana indikatorer påverkar växelkursen euro-dollar och anser det vara av yttersta vikt att aktörerna på finansmarknaderna får riktig information.

En noggrann undersökning av publiceringen av ekonomisk korttidsstatistik i EU och USA kommer att sammanställas till en jämförelse mellan EU:s och USA:s rutiner och lämnas till Kommittén för det statistiska programmet (KSP). Sammanställningen kommer naturligtvis att innehålla en jämförande tabell över publiceringsdatum i EU och USA för en jämförbar serie korttidsstatistiska ekonomiska indikatorer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0746/01

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(13 mars 2001)

Ämne: Hur frågor tas upp inom WTO:s förfaranden för tvistlösning (kommissionens rekommendation)

När kommissionen rekommenderar för ministerrådet att rådet skall ta upp en fråga inom WTO:s förfaranden för tvistlösning, får allmänheten då tillgång till de enskilda detaljerna i rekommendationen innan ministerrådet fattar sitt beslut? Om inte: varför inte?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0746/01 och E-0747/01 ingivet av Pascal Lamy för kommissionen

(11 maj 2001)

Som parlamentsledamoten känner till finns det två möjliga vägar för kommissionen att säkerställa efterlevnaden av gemenskapernas rättigheter genom Världshandelsorganisationens (WTO) tvistlösningsförfaranden.

Den första är en åtgärd enligt förordningen om handelshinder, dvs. rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO)(1).

Enligt artikel 8.1 a i den förordningen skall kommissionen, när den anser att tillräckliga bevis föreligger för att inleda ett undersökningsförfarande, offentliggöra ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, i vilket den sammanfattar den information som mottagits och anmodar berörda parter att lämna synpunkter.

Om kommissionen efter undersökningsförfarandet beslutar att inleda ett tvistlösningsförfarande inom ramen för WTO föreskrivs det i artikel 12.4 i rådets förordning att skälen till ett sådant beslut skall anges i beslutet, vilket skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Om ingen åtgärd vidtas äger ett liknande offentliggörande rum.

I egenskap av väktare av fördragen, inbegripet internationella avtal, får kommissionen även säkerställa gemenskapens framförhandlade rättigheter utanför den särskilda förordningen om handelshinder (se artikel 15 i rådets förordning).

I detta fall rådgör kommissionen med den särskilda kommitté som inrättats enligt artikel 133.3 i EG-fördraget.

I en anda av ökad öppenhet har den nuvarande kommissionen i båda fallen beslutat att på GD Handels webbplats offentliggöra framställningar om WTO-samråd och framställningar som gjorts av kommissionen på gemenskapens vägnar om upprättandet av en WTO-panel. Dessa dokument innehåller en beskrivning av de åtgärder eller förfaranden mot vilka klagomål framförts till WTO, samt uppgift om de bestämmelser som det enligt uppgift brutits mot.

(1) EGT L 349, 21.12.1994. En beskrivning av den förordningen finns även tillgänglig på GD Handels webbplats.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0975/01

från Graham Watson (ELDR) till rådet

(3 april 2001)

Ämne: Toppmötet i Stockholm

Enligt nya rapporter avser det svenska ordförandeskapet att omvandla toppmötet i mars till ett bebistoppmöte för att åtgärda EU:s demografiska profil genom att uppmuntra européerna att skaffa fler barn.

Vilka undersökningar har kommissionen genomfört om effektiviteten av tidigare uppmaningar av samma slag? Vilka påfrestningar på EU:s resurser och naturliga miljö uppskattar kommissionen att en ökning i födelsetalet skulle medföra? Tror den att en sådan politik skulle stämma överens med EU:s framtida gemensamma invandringspolitik?

Svar

(16 juli 2001)

Europeiska rådet i Stockholm den 2324 mars 2001 behandlade den demografiska utmaningen med en åldrande befolkning och konsekvenserna för de sociala välfärdssystemen.

Det framhölls att det i ett samhälle med en åldrande befolkning krävs klara strategier för att säkerställa adekvata pensions-, hälso- och sjukvårdssystem samt äldreomsorg, samtidigt som hållbara offentliga finanser och solidariteten mellan generationerna bevaras.

Frågan om de demografiska förändringarna debatterades i det sammanhanget, men Europeiska rådet i Stockholm debatterade inte uttryckligen frågan om att uppmuntra européer att skaffa fler barn och kan därför inte anses ha varit ett bebistoppmöte.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1572/01

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(1 juni 2001)

Ämne: Rekrytering av tillfälliga utredare vid OLAF

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har under de senaste månaderna beslutat om rekrytering av tillfälliga utredare som är specialister i straffrätt och lagstiftning om bedrägeribekämpning.

Fråga till kommissionen:

- Vilket har det slutliga resultatet av denna rekrytering blivit?

- Hur många av de rekryterade har redan påbörjat sin tjänstgöring och vilka rör det sig om?

- Ytterligare hur många kommer att påbörja tjänstgöring, och inom vilken tidsram, och vilka är de utvalda?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(18 juli 2001)

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) anordnade under 2000 tre olika urvalsprov för att anställa tillfälligt anställda, två prov för utredare i kategori A och B, och ett prov i kategori A med den inriktning som ledamoten avser, nämligen straffrätt och lagstiftning om bedrägeribekämpning.

Efter urvalsprovet för utredare upprättades två anställningsreserver med 64 namn i kategori A, varav sju personer hade anställts i maj 2001, och 52 namn i kategori B, varav 17 personer hade anställts i maj 2001.

Efter urvalsprovet för specialister på straffrätt och lagstiftning om bedrägeribekämpning upprättades en anställningsreserv med tio namn för kategorin A7/A6, varav fyra personer hade anställts 31 maj 2001, och 24 namn för kategorin A5/A4, varav fem personer hade anställts vid samma datum. Av dessa nio nya anställda arbetade en person tidigare vid OLAF.

Anställningarna fortsätter allteftersom budgetmedel blir tillgängliga och efter de behov tjänstegrenarna har.

För att skydda personuppgifter har kommissionen inte för avsikt att i ett svar på en skriftlig fråga meddela namnen på de personer som har anställts eller kommer att erbjudas en tjänst.