ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3155/02

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(5 november 2002)

Ämne: Pensionsrättigheter

Är det rimligt att en grundskolelärare efter 40 års oavbruten tjänst i två av EU:s medlemsstater, närmare bestämt Förenade kungariket och Irland, diskrimineras i förhållande till arbetstagare i en liknande situation? Denne får nämligen inte full pension och avtackningsgratifikation vilket vederbörande borde få efter 40 års oavbruten tjänst.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(22 november 2002)

Frågan tar upp två olika problem:

1. Rätt till pension

- Det framgår inte tydligt av de uppgifter som tillhandahålls om den berörda personen har problem med sin allmänna pension eller sin tjänstepension. När det gäller folkpension, syftar rådets förordning (EEG) nr 1408/71(1) till att garantera att personer som flyttar inte förlorar sina socialförsäkringsrättigheter. När en person uppnår pensionsåldern ska han eller hon få ålderspension från varje medlemsstat där han eller hon har betalat socialförsäkringsavgifter i minst 12 månader.

- Rådets direktiv 98/49/EG(2) ger ett visst skydd när det gäller tjänstepension. Det föreskriver dock inga lägsta intjänandeperioder. Tjänstepensionssystemen är inte skyldiga att låta medlemmar som flyttar till en annan medlemsstat fortsätta att betala avgifter. Ytterligare upplysningar behövs för att kunna ge mer detaljerade råd.

2. Rätt till avgångsvederlag vid anställningsperiodens slut

- Kommissionen anser att migrerande arbetstagares tidigare perioder av jämförbar anställning i en annan medlemsstat måste beaktas av medlemsstaternas förvaltningar vid fastställandet av arbetsrelaterade förmåner (t.ex. lön och tjänstegrad) på samma sätt som när det gäller rätt till förmåner som intjänats enligt deras eget system (artikel 39 i EG-fördraget och artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 1612/68(3)).

- Enligt kommissionen skulle ett avgångsvederlag kunna anses vara en sådan förmån; ytterligare upplysningar om detta behövs för att kunna bedöma detta mer ingående.

- Det framgår inte tydligt av den skriftliga frågan i vilken av de två nämnda medlemsstaterna den berörda personen har haft dessa problem. Kommissionen föreslår därför att parlamentsledamoten eller den berörda medborgaren skickar ytterligare upplysningar direkt till Generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik. Utifrån dessa upplysningar kommer kommissionen att bedöma om ytterligare utredningar ska företas.

(1) Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen, EGT L 149, 5.7.1971.

(2) Rådets direktiv 98/49/EG av den 29 juni 1998 om skydd av kompletterande pensionsrättigheter för anställda och egenföretagare som flyttar inom gemenskapen, EGT L 209, 25.7.1998.

(3) Rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, EGT L 257, 19.10.1968.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2960/02

från André Brie (GUE/NGL)och Joost Lagendijk (Verts/ALE) till rådet

(22 oktober 2002)

Ämne: Minfält utmed (den östra) gränsen mellan Grekland och Turkiet

Med hänvisning till en artikel i tidningen Athens News den 30 augusti 2002, där det stod att en illegal invandrare dödats och två andra skadats efter att ha förirrat sig in i ett minfält nära Greklands gräns med Turkiet i nordost skulle vi vilja rikta rådets uppmärksamhet på detta ständiga problem. Trots att ett stort antal personer (särskilt invandrare) under de gångna två åren fallit offer för minor, hävdas det i den senaste utgåvan av Landmine Monitor Report 2002 (http:(//www.icbl.org/) att det inte verkar finnas någon uttömmande rapport om minproblemet i Grekland.

Eftersom gränsen mellan Grekland och Turkiet också är en av EU:s yttre gränser frågar vi rådet:

- Känner rådet till detta problem?

- Hur ser rådet på att det går till så här otidsenligt och omänskligt vid gränsen?

- Hur ställer sig rådet till denna situation mot bakgrund av parlamentets resolution om truppminor (B5-0802/2000(1), där parlamentet uppmanar Europeiska unionen att [] arbeta för totalt avskaffande av truppminor?

- Vilka åtgärder av politiskt, ekonomiskt eller annat slag har vidtagits (eller kommer att vidtas) för att stöda Grekland i de minröjningsoperationer som behövs?

(1) EGT C 197, 12.7.2001, s. 193.

Svar

(20 februari 2003)

1. Rådet är fullt medvetet om problemet med de minfält som efter tidigare konflikter finns kvar längs gränsen mellan Grekland och Turkiet, där exploderande minor regelbundet kräver offer, särskilt bland olagliga invandrare.

2. Rådet har som ett allmänt mål att alla landminor skall undanröjas. Detta återspeglas i ett antal rättsakter och i synnerhet i den gemensamma GUSP-åtgärden från 1997 om truppminor och de två förordningarna från 2001 om åtgärder mot antipersonella landminor i utvecklingsländer och andra tredje länder än utvecklingsländer. De senare är en direkt reaktion på konventionen om förbud mot användning, lagring, produktion och överföring av antipersonella minor (truppminor) samt om deras förstöring (Ottawakonventionen eller konventionen om förbud mot truppminor), medan den gemensamma GUSP-åtgärden bl.a. möjliggör särskilda åtgärder och bidrag från EU när det gäller minröjning och stöd till drabbade personer.

3. Vad beträffar Grekland och Turkiet har dessa länder närmat sig en gemensam deponering av sina ratifikationsinstrument (Grekland) eller anslutningsinstrument (Turkiet) till Ottawakonventionen. Märkning av och skydd mot grekiska minfält längs den turkiska gränsen har enligt grekiska källor redan lett till att olyckorna minskat med 90 % (se Landmine Monitor Report 2002 från den internationella kampanjen för förbud mot landminor).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2522/02 från Jens-Peter Bonde (EDD) till kommissionen. Polisens avlyssning av Jyllands-Posten.



Europeiska unionens officiella tidning nr 155 E , 03/07/2003 s. 0026 - 0026



SKRIFTLIG FRÅGA E-2522/02 från Jens-Peter Bonde (EDD) till kommissionen (11 september 2002) Ämne: Polisens avlyssning av Jyllands-Posten Är det förenligt med EU:s bestämmelser att polisen avlyssnar Jyllands-Posten och ämnar tvinga en journalist att avslöja sina källor? Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar (24 oktober 2002) Kommissionen har inga uppgifter om det ärende parlamentsledamoten nämner. Kommissionen vill framhålla att polisiär avlyssning i medlemsstaterna helt ingår i medlemsstaternas behörighet. Europaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997 om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom telekommunikationsområdet(1) innehåller bestämmelser om att medlemsstaterna skall skydda telehemligheten vid kommunikation via allmänt tillgängliga telenät och allmänt tillgängliga teletjänster. Enligt artikel 14 i direktivet får medlemsstaterna genom lagstiftning begränsa omfattningen av denna skyldighet när det är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, försvaret och allmän säkerhet eller för att förebygga, undersöka, avslöja och åtala brott eller obehörig användning av ett telekommunikationssystem. Hållningen bekräftas även i artikel 15.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation(2). (1) EGT L 24, 30.1.1998. (2) EGT L 201, 31.7.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2538/02 från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet. EU:s medlemsstater skall enhälligt medverka vid Internationella brottmålsdomstolen genom att upphäva Rumäniens undantagsställning.



Europeiska unionens officiella tidning nr 155 E , 03/07/2003 s. 0030 - 0030



SKRIFTLIG FRÅGA P-2538/02 från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet (5 september 2002) Ämne: EU:s medlemsstater skall enhälligt medverka vid Internationella brottmålsdomstolen genom att upphäva Rumäniens undantagsställning Har rådet för avsikt att tillfälligt avbryta de nu pågående förhandlingarna med Rumänien som kandidat för medlemskap i Europeiska unionen och inte återuppta dem förrän landet sagt upp det avtal som det nyligen ingått med Förenta staterna om att amerikanska medborgare inte skall utlämnas till Internationella brottmålsdomstolen i Haag, för att därmed göra klart för hela världen och framför allt för kandidatländerna att det inte får råda något tvivel om att Europeiska unionen enhälligt vill att Internationella brottmålsdomstolen fullständigt och obehindrat skall få utföra sitt arbete, utan att några enskilda stater därvid skall ha några särskilda privilegier? Svar (3 mars 2003) Rådet är medvetet om att Rumänien den 1 augusti 2002 undertecknade ett avtal med Förenta staterna i denna fråga, för vilket ratificeringsprocessen har inletts. Rådet betonar att Rumänien som suverän stat har rätt att underteckna ett sådant avtal men fäster uppmärksamheten på rådets gemensamma ståndpunkt om den internationella brottmålsdomstolen av den 11 juni 2001, ändrad den 20 juni 2002, som Rumänien har anslutit sig till. Rådet uppmanar också den ärade parlamentsledamoten att ta del av rådets slutsatser i denna fråga av den 30 september 2002. Rådet förväntar sig att Rumänien respekterar de åtaganden landet gjorde genom att underteckna stadgan för internationella brottmålsdomstolen och beaktar EU:s ståndpunkt beträffande ratificeringsfrågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2883/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(14 oktober 2002)

Ämne: Gemenskapsstöd

Mindre än ett år efter en identisk situation har omkring tusen anställda vid det multinationella företaget Rhodes skofabrik i Santa Maria da Feira i Portugal permitterats under tre veckor. Läget är extra bekymmersamt eftersom lönerna i Portugal redan är så låga, och under denna period får arbetarna inte ens de pengarna.

Företagets ledning motiverar produktionsstoppet med orderbrist, men det är inte trovärdigt, eftersom arbetstakten annars alltid är så hög. Arbetsgivarföreningen (APPICAPS) har själv bekräftat att Portugal utmärker sig bland EU-länderna genom sin skoexport som slagit ett historiskt rekord genom att öka med 36 %, enligt Portugals statistiska centralbyrå.

Företaget har fått statliga stöd på omkring 500 000 euro.

Skulle kommissionen kunna informera mig om vilka gemenskapsstöd som det tyskägda multinationella företaget Rhode erhållit i Portugal och i andra EU-medlemsstater, och om vilka åtgärder som vidtas för att skydda de anställdas rättigheter?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

Angående skydd av de berörda arbetstagarnas rättigheter vill kommissionen särskilt hänvisa till rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar(1).

Detta direktiv har till största delen införlivats i den portugisiska lagstiftningen. Även om ett överträdelseförfarande(2) för närvarande pågår mot Portugal för att helt införliva detta direktiv i den nationella lagstiftningen, verkar det inte som om den förseelse som gett upphov till detta ärende, i detta särskilda fall, kan påverka de rättigheter som EG-lagstiftningen garanterar arbetstagarna.

Det åligger följaktligen berörda nationella myndigheter att bedöma om bestämmelserna genomförts korrekt och effektivt i detta fall.

Kommissionen kan informera parlamentsledamoten att, så vitt den vet, har företaget Rohde inte mottagit något ekonomiskt stöd från EU och helt säkert inte från Europeiska socialfonden i Portugal.

(1) EGT L 225, 12.8.1998.

(2) Mål C-55/02 vid Europeiska gemenskapernas domstol.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3629/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 december 2002)

Ämne: Genomförande av gemenskapslagstiftningen om hälsa och säkerhet i Grekland

Inom ramen för utredningen av framställan 00/4404 SG (2000) och den senaste frågan om detta klagomål (E-2773/02)(1) har kommissionen visat verkligt intresse och anordnat möten i Grekland för att samla in ytterligare uppgifter i ärendet. Vid mötet mellan kommissionens företrädare och framställaren lade den senare fram bevis för sina anklagelser, avseende både det företag där han arbetar (ett skriftligt medgivande från företagets avdelningar om att inget gjorts när det gäller arbetstagarnas hälsa på arbetet under den undersökta perioden) och årsrapporten från det grekiska revisionsverket (rapport över SEPE:s verksamhet 2001).

Eftersom ovanstående uppgifter är tunga bevis när det gäller genomförandet av gemenskapslagstiftningen för hälsa och säkerhet för arbetstagare, t.ex. om SEPE:s fullständiga misslyckande när det gäller att hantera yrkessjukdomar, bristfällig hantering och förteckning av arbetsolyckor och underlåtenhet att registrera arbetstagarens ansvar vill jag fråga följande:

1. Vilka första slutsatser har man dragit av utredningen, anklagelserna och informationen som kommissionen har fått, inbegripet de avslöjande uppgifter som kommit från grekiska LO?

2. Tänker kommissionen på grundval av artiklarna 140, 211 och 226 i fördraget gå vidare och utarbeta ett yttrande eller en rekommendation när det gäller genomförandet av gemenskapslagstiftningen om hälsa och säkerhet för arbetstagare i Grekland?

(1) EGT C 52 E, 6.3.2003, s. 215.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(6 februari 2003)

1. Parlamentsledamoten tar upp klagomålsärende 2000/4404 och sin senaste fråga i ärendet (skriftlig fråga E-2773/02). Kommissionen hänvisar till sitt svar på denna fråga. Som parlamentsledamoten påpekar, kontaktade kommissionen först den klagande och därefter de grekiska myndigheterna för att kasta ljus över saken. Vid mötet med den klagande den 5 november 2002 i Aten överlämnade denne en omfattande dossier på grekiska till kommissionens representant. Ett möte med de grekiska myndigheterna hölls samma dag. Som en del av utredningen i klagomålsärendet 2000/4404 undersöker kommissionen nu denna dossier och kommer att vidta lämpliga åtgärder på grundval av resultatet av denna undersökning och granskningen av de uppgifter som inkommit från de grekiska myndigheterna.

Kommissionen kommer givetvis att se till att den klagande får information om hur behandlingen av ärendet framskrider.

2. Om tillgängliga uppgifter skulle visa att de grekiska myndigheterna inte har följt gemenskapslagstiftningen, kommer kommissionen att överväga att inleda överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3732/02

från Philip Bradbourn (PPE-DE) till kommissionen

(12 december 2002)

Ämne: Galileo

Känner kommissionen till det nyliga uttalandet från Royal Institute of Navigation där man uttrycker oro för riskerna för mänskliga och naturliga störningar mot satellitsystemet Galileo, exempelvis E.M.P.? Kan kommissionen ge detaljerade upplysningar om vilka åtgärder som man kommer att föreslå om något sådant skulle inträffa för att garantera säkerheten för flygplanen och andra användare när systemet väl har börjat användas?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 januari 2003)

Kommissionen kan bekräfta att den har fått ett exemplar av det uttalande som nyligen gjordes av Royal Institute of Navigation om att det globala systemet för satellitnavigering (GNSS) skulle vara sårbart.

Kommissionen har noterat de rekommendationer som ingår i rapporten från USA:s Volpe National Transportation Research Centre.

Redan från första början har man vid utvecklingen av Galileo tagit hänsyn till de potentiella riskerna. Galileosystemets säkerhetsstyrelse övervakar konstruktionen av Galileo och granskar alla säkerhetsproblem som uppstår.

Systemet är konstruerat för att minimera den potentiella sårbarheten, och är bland annat utrustat med följande egenskaper:

- Galileo sänder alla sina tjänster på en rad olika och vitt skilda frekvenser, vilket innebär att de flesta farhågorna i Volperapporten är ogrundade. I detta avseende kommer Galileo att vara mycket mindre sårbart än det nuvarande GPS-systemet, som endast sänder på en frekvens.

- Galileo kommer att erbjuda civila användare mångfrekvenssignaler mycket tidigare än vad som för nuvarande planeras för de globala positioneringssystemet (GPS), vilket innebär att användarna kommer att få en tillförlitlig radionavigationsstjänst.

Kommissionen vill påpeka att inte bara Galileo, utan alla navigations- och kommunikationssystem som använder radiovågsteknik i princip är sårbara och känsliga för interferens. De berörda användarna måste från fall till fall granska behovet av lämpliga alternativa system. Det bör påpekas att de flesta radionavigationssystemen i dag används utan alternativa radionavigationssystem. Kommissionen kommer att undersöka om det behövs en bättre blandning av radionavigationssystem för Europa i samband med att man utarbetar en europeisk radionavigationsplan under 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3791/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(7 januari 2003)

Ämne: Kollektiva uppsägningar

I sitt svar av den 21 november 2002 på min fråga E-2883/02(1) hänvisar kommissionsledamot Anna Diamantopoulou till ett överträdelseförfarande (mål C-55/02) som gemenskapen har inlett mot Portugal i EG-domstolen, eftersom Portugal inte till fullo införlivat rådets direktiv 98/59/EG(2) av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar i den nationella lagstiftningen.

Skulle kommissionen kunna ge mig närmare uppgifter om förfarandet, framför allt uppgifter om vilka delar av direktivet som inte införlivats i den portugisiska lagen och som gav upphov till överträdelseförfarandet?

(1) Se s. 57.

(2) EGT L 225, 12.8.1998, s. 16.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(7 februari 2003)

Det överträdelseförfarande(1) mot Portugal som parlamentsledamoten tar upp avser införlivande i nationell lagstiftning av rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar.

Kommissionen anser att Portugal inte har fullgjort sina skyldigheter enligt EG-fördraget och enligt artiklarna 1, 6 och 7 i det ovannämnda direktivet, eftersom begreppet kollektiva uppsägningar i relevant portugisisk lagstiftning begränsas till att avse enbart uppsägningar av strukturella, tekniska eller ekonomiska skäl. Kommissionen anser att begreppet ges en vidare definition i direktiv 98/59/EG, som avser uppsägningar av ett eller flera skäl som inte är hänförliga till berörda arbetstagare personligen. En följd av att begreppet kollektiva uppsägningar begränsas i portugisisk lagstiftning är att det skydd för arbetstagare som direktivet syftar till att tillhandahålla inte gäller till exempel vid konkurs, expropriation eller brand, eller när ett företag upphör med verksamheten efter ägarens död.

(1) Mål C-55/02, under behandling i EG-domstolen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3555/02

från Hans-Peter Martin (PSE) till rådet

(5 december 2002)

Ämne: Regionala och kommunala organs rätt att väcka talan

I Europaparlamentets utskott för konstitutionella frågor antogs den 28 november 2002 ett betänkande av Giorgio Napolitano, där man kräver att regionala och kommunala organ med lagstiftningsbefogenheter skall få rätt att väcka talan vid domstolen för att tillvarata sina rättigheter.

Ställer sig rådet bakom detta krav?

Svar

(3 mars 2003)

Eftersom det gäller en ändring av fördragen åligger det inte rådet att uttala sig i denna fråga, som för övrigt diskuteras i konventet om Europas framtid.

Rådet hålls regelbundet informerat om läget i diskussionerna i konventet.

Enligt artikel 48 i Fördraget om Europeiska unionen ankommer det på den regeringskonferens som kommer att sammankallas 2004 att fatta de slutgiltiga besluten, med slutdokumentet från överläggningarna i konventet som utgångspunkt för diskussionerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3044/02

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(24 oktober 2002)

Ämne: Utgifter som ligger utanför statsbudgeten för 2003

Enligt uppgifter i tidningen Diário Económico av den 15 oktober 2002 uppgår det budgetunderskott för den offentliga sektorn som förutses i statens budgetproposition för 2003 i Portugal till 3 procent och inte till 2,4 procent av BNP, vilket framgår av motiveringen och vilket hittills meddelats.

Enligt samma tidning har ansvarig budgetminister bekräftat dessa uppgifter och motiverat dem med att de ytterligare utgifter på 754 miljoner euro, som inte redovisas öppet i motiveringen till statsbudgeten, motsvarar utgifter som endast kommer att verkställas om det registreras extraordinära inkomster, som inte förutses i statsbudgeten.

Kan kommissionen ange om denna metod motsvarar någon eventuell riktlinje som den har givit de portugisiska myndigheterna?

Kan kommissionen ange om detta var den förklaring den fick av de portugisiska myndigheterna?

Kan kommissionen förklara vilken roll detta virtuella underskott spelar vid beräkningen av den offentliga sektorns underskott och motivera sitt svar med utgångspunkt i de bestämmelser som gäller för nationalräkenskaperna?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3042/02, E-3043/02 och E-3044/02ingivet av Pedro Solbes Mira för kommissionen

(25 november 2002)

I nationalräkenskaperna skall utgifterna enligt ENS 95 (Europeiska national- och regionalräkenskapssystemet) bokföras enligt principen om periodiserad redovisning, vilket innebär att de tas upp när utgiftsåtagandet ingås och inte, som vid kassaredovisning, när utbetalningen sker. I den ekonomiska rapport som åtföljer tilläggsbudgeten för 2002 anges att regleringen av upplupna kostnader dvs. betalning för tidigare budgetårs åtaganden totalt uppgick till 2,1 miljarder euro, vilket motsvarar 1,6 % av den beräknade bruttonationalprodukten (BNP) 2002.

Vad gäller utbildningsministeriets underskott utanför budgeten bör det understrykas att kommissionens övervakningsuppgift är inriktad på att bedöma den offentliga sektorns finanser som helhet och inte på att granska enskilda sektorer inom dessa finanser, såvida inte en sådan sektor uppvisar sådana särdrag att målen för de offentliga finanserna som helhet äventyras. Vidare förefaller det underskott som ledamoten hänvisar till härröra från de offentliga räkenskaperna och reglerna enligt nationalräkenskapssystemet verkar inte ha följts.

Målet för de offentliga finanserna som helhet är enligt den ekonomiska rapport som åtföljer 2003 års budget 2,4 % av BNP beräknats utifrån nationalräkenskaperna. Vid uppföljningen av medlemsstaternas offentliga finanser och i synnerhet för tillämpningen av stabilitets- och tillväxtpakten är de som anges i nationalräkenskaperna. Kommissionen känner för övrigt inte till någon annan officiell prognos för Portugals offentliga underskott 2003.