ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0373/98 från Nuala Ahern (V) till rådet (19 februari 1998)

Ämne: Föreslagna åtgärder med anledning av de hot som Sellafield-anläggningen utgör

Vilka åtgärder är det brittiska ordförandeskapet berett att vidta för att bemöta den oro som kommit fram i debatten efter ordförandens uttalande inför parlamentet den 14 januari 1998 om de miljö-, hälso- och säkerhetshot som Sellafield-anläggningen utgör? På vilket sätt har ordförandeskapet för avsikt att rådfråga Irlands regering om Sellafield under sitt ordförandeskap?

Svar (18 maj 1998)

1. Rådet är fullt medvetet om vikten av miljö-, hälso- och säkerhetsfrågor när det gäller kärnkraftverk.

2. I detta avseende vill rådet påminna den ärade parlamentsledamoten om att kapitel III i Euratomfördraget ger den juridiska ramen för skydd av hälsa och säkerhet i hela gemenskapen. Artikel 37 behandlar i detta sammanhang särskilt förbindelserna med andra medlemsstater.

3. Ett direktiv som beaktar senaste vetenskapliga och tekniska fakta antogs också av rådet 1996, nämligen direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996, om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning ((EGT L 159, 29.6.1996, s. 1. )).

4. Kärnkraftverk som ligger på medlemsstaternas territorium, inbegripet det speciella kärnkraftverk som hänvisas till i parlamentsfrågan, är därför underkastade gemenskapslagstiftning som syftar till att säkerställa driften av dem med lägsta möjliga risk. Genomförandet av dessa bestämmelser ligger inom berörda medlemsstaters behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0244/98 från Karla Peijs (PPE) till rådet (17 februari 1998)

Ämne: Nedläggning av European Business Information Centre

1. Kan rådet motivera sitt beslut att lägga ned European Business Information Centre (EBIC) i södra Asien och i Sydostasien, trots den framgång dessa centra mött?

2. Känner rådet till vilka konsekvenser detta beslut har för

a) de asiatiska små och medelstora företagens deltagande i framtida europeiska partnerskap,

b) de lokala asiatiska ekonomierna och

c) Asia-Invest, Asia Enterprise och Asia Partnetariat,

eller anser rådet att nedläggningen inte har någon effekt på ovanstående förhållanden och organisationer?

3. Hur anser rådet att nedläggningen rimmar med tillvaratagandet av Europeiska unionens handelsintressen i Asien, i enlighet med vad som undertecknades av medlemsstaterna i Essen i december 1994?

Svar (28 maj 1998)

Europeiska kommissionen har lagt fram förslag om att i fem år fortsätta att finansiera de tre EBIC (European Business Centres) som verkar i Bangkok, Kuala Lumpur och Bombay. Dessa förslag är under övervägande i kommittén för Asien och Latinamerika (sammansatt av företrädare för medlemsstaterna under kommissionens ordförandeskap) enligt förfarandena i rådets förordning nr 443/92.

Rådet har därför inte haft anledning att fattat något beslut om förslaget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0044/98 från Klaus Rehder (PSE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Subventioner till italienska åkerier

Italien har beviljat italienska transportföretag subventioner på omkring 110 miljoner ecu för år 1997 (50 miljoner i sänkt fordonsskatt, ytterligare 16 miljoner i skattelättnad, 29 miljoner i minskade vägavgifter och 15 miljoner som en socialförsäkringsbonus). De italienska åkeriägarna har nu krävt liknade subventioner för 1998 av den italienska regeringen.

1. Anser kommissionen att dessa subventioner är invändningsfria med hänsyn till konkurrenslagstiftningen?

2. Om kommissionen har dragit slutsatsen att dessa subventioner är oförenliga med EU:s konkurrenslagstiftning, vilka åtgärder har den i så fall hittills vidtagit för att angripa detta problem?

3. Överväger kommissionen att vidta rättsliga åtgärder mot Italien för brott mot konkurrensbestämmelserna?

4. Anser kommissionen att denna subventionsform är förenlig med Europeiska unionens mål att överföra transporter till järnvägen?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (24 mars 19998)

Kommissionen har vid åtskilliga tillfällen gjort en bedömning av huruvida det statliga stöd som beviljats den italienska vägtransportsektorn har varit förenligt med relevant gemenskapslagstiftning. Dessa bedömningar har resulterat i ett antal beslut från kommissionens sida, av vilka tre har hänskjutits till EG-domstolen eller förstainstansrätten under 1997.

Emellertid har kommissionen just underrättats om de särskilda ekonomiska fördelar som beviljats den italienska vägtransportsektorn och som parlamentsledamoten nämner. Dessa fördelar granskas för närvarande av kommissionen i enlighet med bestämmelser i artiklarna 92 och 93 i EG-fördraget.

Eftersom detta arbete pågår kan inte kommissionen kommentera frågan, och framför allt inte ge allmänheten någon inblick i huruvida dessa åtgärder är förenliga med gemenskapens konkurrensbestämmelser. När nämnda beslut har fattats kommer de att offentliggöras på sedvanligt sätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0061/98 från Allan Macartney (ARE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Förslaget till EG-direktiv om konstruktion av bussar

Förslaget till direktiv om konstruktion av bussar för stadstrafik och landsvägstrafik (Doc III/4076/90) kan i sin nuvarande utformning få stor betydelse för busstrafiken i Skottland. Risken finns att förslaget om ökat utrymme mellan sätena, bredare säten och gångar, extra dörrar, större utrymme och lättare tillträde för rullstolar samt en andra trappa leder till att antalet sittplatser reduceras. Detta kan innebära försämrad säkerhet, eftersom fler passagerare tvingas att stå upp. Har kommissionen noga övervägt konsekvenserna av detta och bedömt vilka risker för personskador ett ökat antal stående passagerare kan medföra och har man tänkt på hur resandets kvalitet rent generellt försämras? Har kommissionen tänkt på omfattningen av städernas expansion i Förenade kungariket, som innebär att passagerarna där i allmänhet reser längre sträckor än vad som är fallet på kontinenten?

Har kommissionen studerat den statistik som visar att omkring en tredjedel av personskadorna inträffar när passagerarna stiger på och av bussen och att antalet personskador reducerats med nästan 50 % i Förenade kungariket till följd av att antalet bussar med dörrar i mitten, som gör att föraren inte ser av- och påstigande passagerare, har minskat?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (4 mars 1998)

Förslaget till ett direktiv om tekniska föreskrifter för bussar ((EGT C 17, 20.1.1998. )) omfattar bestämmelser om fordonens stabilitet, minimalt antal sitsar och avstånden mellan dessa, antal dörrar och deras placering, samt nödutgångar och andra krav på fordonsstabilitet och ökad säkerhet.

Förslaget utgår från de föreskrifter som ingår i förordningar från Förenta nationernas ekonomiska kommitté för Europa. I de fall där det har behövts har strängare krav införts för att säkerställa högre och genomförbara säkerhetsnivåer. Innan kommissionen antog förslaget diskuterades ärendet länge med medlemsstaterna, industrin, icke-statliga organisationer och andra intressenter.

För att uppnå en maximal harmonisering som är förenlig med inrättandet av den inre marknaden, och samtidigt ta hänsyn till att fullständig harmonisering inte alltid kan uppnås på en gång, beslöt man att införa undantag från vissa tekniska bestämmelser. Sådana bestämmelser var bland annat bredden på sätena och dörrarnas placering. För de medlemsstater som inte vill tillåta undantag kommer harmoniseringen att vara fullständig, medan andra medlemsstater har möjlighet att på eget bevåg och inom klart fastställda ramar bibehålla sitt eget transportsystem och sina egna bestämmelser om hur vissa fordon skall vara konstruerade. Förenade kungariket har på så sätt rätt att genom undantag bibehålla den egna, nationella lagstiftningen om bussar.

Dessutom finns det för närvarande inga statistiska uppgifter som tyder på att bussar med dörrar i mitten skulle vara mindre säkra än andra bussar. Kommissionen följer dock noga alla utvecklingar på detta område och kommer vid behov att föreslå lämpliga åtgärder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0008/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Uppförande av vattenkraftverk i Arkadien

Enligt jordbruksministeriets och utvecklingsministeriets beslut skall ett område på 1,8 hektar som sträcker sig utmed floden Lousios i Arkadiens län reserveras för uppförande av två vattenkraftverk. Både myndigheter och invånare i Arkadien har uttryckt sin oro över hur det här kommer att påverka miljön, en miljö som utmärker sig för sin stora naturskönhet, över överlevnadsmöjligheterna för den öring av sällsynt slag som idag lever i flodens vatten, över vad som kommer att hända med alla de bysantinska och senbysantinska minnesmärken som finns i landskapet, över hur det kommer att gå med ruinerna av de två Asklepios-helgedomarna från 300- och 400-talen f.Kr., och med vattenanläggningarna som funnits där sedan tiden långt före industrialiseringen. Genom ett beslut från kulturministeriet har området nyligen förklarats utgöra ett ¨enhetligt arkeologiskt område¨. EU har deltagit i samfinansieringen av det friluftsmuseum för vattenkraft som också nyligen inrättades på området.

Jag vill fråga kommissionen om man i samband med beslutet att inrätta de nämnda vattenkraftverken har låtit utföra några miljöundersökningar, där områdets speciella betydelse, både i historiskt och miljömässigt perspektiv, har beaktats?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (18 februari 1998)

Medlemsstaterna är inte skyldiga att informera kommissionen om de miljökonsekvensbedömningar de genomför inom ramen för rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt ((EGT L 175, 5.7.1985. )).

Kommissionen känner alltså inte till om det genomförts några miljökonsekvensbedömningar för de två vattenkraftverk som parlamentsledamoten nämner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0280/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Äppelodlarna i Kastoria utestängs från stöd

Tiotals äppelodlare i det grekiska länet Kastoria (vars skörd om 700 ton totalförstördes på grund av frosten i april 1997) har utestängts från rätten att få del av skadestånd eller stöd, med motiveringen att deras ¨familjeinkomst¨ överstiger 50 % av deras jordbruksinkomst, som det står i meddelandet från det grekiska jordbruksministeriet.

Kan Europeiska kommissionen informera mig om denna uppfattning är förenlig med den gemenskapslagstiftning som finns i frågan, närmare bestämt förordning 950/97 ((EGT L 142, 2.6.1997, s. 1. )) av den 20 maj 1997, eftersom det faktum att äppelodlarna i detta område inte får tillgång till stöd innebär en fullständig ekonomisk katastrof för dem.

Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (11 mars 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-3890/97 från Alexandros Alavanos ((EGT C 196, 22.6.1998, s.31. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0303/98 från Maartje van Putten (PSE) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Avskaffandet av Aids Task Force i samband med inrättandet av EU-program för reproduktiv hälsovård

Kan kommissionen besvara följande frågor med anledning av att Aids Task Force skall avskaffas och det pågår ett anbudsförfarandet för utlämnande på entreprenad av inrättandet av ett nätverk av experter som i framtiden skall bistå kommissionen med tekniskt stöd när det gäller reproduktiv hälsovård?

1. Vilken struktur har kommissionen tänkt sig för det framtida decentraliserade nätverk av experter som skall bistå kommissionen när det gäller reproduktiv hälsovård, där även hiv/aids, sexuellt överförbara sjukdomar och befolkningsutveckling ingår?

2. Vilka uppgifter och vilket ansvar kommer de olika berörda personerna att ha i det kommande nätverket?

3. Hur mycket arbetskraft kommer kommissionen i framtiden att avsätta för att kunna genomföra de olika EU-programmen för reproduktiv hälsovård?

4. Nu när Aids Task Force skall avskaffas, kan kommissionen ange hur man har tänkt sig att uppfylla det löfte man gav i Kairo om att spendera 300 miljoner ecu per år på reproduktiv hälsovård, med tanke på att Aids Task Force var det främsta medlet för att ge det nödvändiga tekniska stödet för att uppfylla detta löfte?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar (24 mars 1998)

Gemenskapens program för reproduktiv hälsa och hiv/aids i utvecklingsländer har omorganiserats, och efter ett anbudsförfarande har ett konsortium valts ut för att biträda gemenskapen i denna uppgift. Detta konsortium har ett litet kontor i Bryssel och har även sakkunniga i flera institutioner i Europa och i utvecklingsländer.

Syftet med förändringen är att förbättra och öka finansieringen av verksamhet rörande hiv/aids och reproduktiv hälsa i olika delar av tredje världen.

Detta utgör även ett komplement till den omorganisering som inleddes redan 1993 genom att en enhet för hälsa, familjeplanering och aids inrättades inom generaldirektoratet för bistånd. Kommissionen fortsätter att förstärka sin kapacitet i dessa frågor.

Kommissionen kommer därmed också att kunna hålla sitt löfte om att anslå 300 miljoner ecu till åtgärder för reproduktiv hälsa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0144/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (2 februari 1998)

Ämne: Stöd till odlingen av citrusfrukter i Grekland

Citrusfruktodlarna i Grekland står i samband med årets skörd och produktion inför en mängd problem som dels beror på den överproduktion som man kunnat konstatera i EU:s medlemsstater, dels på den okontrollerade och mycket billiga importen av saftapelsiner från Brasilien-USA och dels på de ofördelaktiga väderleksförhållanden som rått på senare tid. Marknadspriserna har sjunkit kraftigt, till följd av att exportstödet minskat i enlighet med gemenskapens nya förordningar om färsk frukt och grönsaker, om återtag och saftberedning samt kommissionens administrering av dessa. Hela situationen förvärras ytterligare av den konkurrens som citrusfrukterna möter från tredje land, i synnerhet från övriga Medelhavsländer, genom EU:s preferensförbindelser.

Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga kommissionen om följande:

1. Hur tänker kommissionen tackla den ansenliga inkomstförlust som drabbar producenterna?

2. Tänker kommissionen tillåta att taket för återtag undantagsvis höjs (från 35 % av de säljbara kvantiteterna, vilket gäller idag) för att på så sätt få en del av produktionen att gå åt?

3. Vilka övriga åtgärder ämnar kommissionen vidta för att tackla den svåra ekonomiska situation som drabbat odlarna och producenterna av citrusfrukter i Grekland?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (9 mars 1998)

1. Den grekiska citrusfruktodlingen står inför strukturproblem såsom föga diversifierad produktion, svagheter inom handelsstrukturerna och en bearbetningsindustri som inte är anpassad till framställning av konkurrenskraftiga produkter.

Den nya gemensamma organisationen av marknaden för citrusfrukter som är i kraft sedan förra året, syftar just till att möjliggöra för producentorganisationerna att strukturellt förbättra sin situation (stimulans till de producentorganisationer som saluför på marknaden, driftsfonder och verksamhetsprogram).

2. Återtag kan inte ses som ett alternativ till avsättning på marknaden. Taket på 35 % som efter hand sjunker, fastställdes av rådet för att undvika att denna åtgärd, som bör förbli konjunkturell, ändrar inriktning.

3. Mer än tre fjärdedelar av den grekiska produktionen mottog under de senaste regleringsåren ett gemenskapsstöd (exportbidrag, bearbetningsbidrag, återtag från marknaden). Dessutom, och på de grekiska myndigheternas begäran, godkände kommissionen den 5 februari 1998 en aktion för gratis distribution av 11 600 ton apelsiner i angränsande tredje land.

Slutligen kan nämnas att när exportbidragen senast fastställdes ökades de kvantiteter som kan beviljas B-intyg, vilket skedde i enlighet med exportörernas önskemål och med beaktande av gränsvärdena i de avtal som omfattas av Världshandelsorganisationen WTO.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0223/98 från Ursula Schleicher (PPE) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Experter och rådgivare som är anställda av kommissionen

Kan kommissionen sammanställa en översikt över de experter och rådgivare som är anställda av kommissionen sedan den 1 januari 1997 samt besvara följande frågor:

1. Hur många nationella experter finns det?a) Hur är fördelningen per medlemsstat?b) Kan kommissionen ange namnen på de tyska experterna?

2. Hur många är tillfälligt anställda av kommissionen som rådgivare eller i kategori A?a) Hur är fördelningen per medlemsstat?b) Kan kommissionen ange namnen på de tyskar som är tillfälligt anställda?c) Hur långa kontrakt har dessa?

3. Hur många kontrakt har kommissionen tecknat med rådgivare?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (24 mars 1998)

1. Det totala antalet utstationerade nationella experter uppgick den 15 januari 1998 till 647. Fördelningen efter medborgarskap framgår av den tabell som översänts direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

2. och 3. Det totala antalet tillfälligt anställda som fungerar som rådgivare per den 15 januari 1998 uppgick till 17. Fördelningen efter medborgarskap är den följande:

>TABLE>
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 223 , 17/07/1998 s. 0080



SKRIFTLIG FRÅGA E-0005/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (29 januari 1998) Ämne: Skydd av barn mot televisionssändningar med intensiv ljusväxling I Japan har 700 barn nyligen drabbats av epilepsisymptom efter att ha sett tecknad TV-film med intensiva färger och snabbt växlande bilder och detta har skapat stor oro bland allmänheten. Har kommissionen - med tanke på att det här är ett problem som kan drabba alla barn - för avsikt att införa begränsningar av televisionssändningar av det här slaget? Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (23 februari 1998) I artikel 22.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997 om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television ((EGT L 202, 30.7.1997. )) föreskrivs att medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att TV-sändningar från programföretag inom respektive stats jurisdiktion inte innehåller program som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos underåriga. Om det program som parlamentsledamoten hänvisar till hade sänts i en av Europeiska ekonomiska samarbetsområdets medlemsstater verkar det sannolikt att det skulle utgöra en överträdelse av gemenskapsrätten. Kommissionen har till dags dato inte fått kännedom om att en sådan sändning skulle ha ägt rum i Europa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0173/98 från Mary Banotti (PPE) till rådet (6 februari 1998)

Ämne: Barn med inlärningssvårigheter

Skulle rådet kunna förklara varför Förenade kungarikets ordförandeskap i sitt program inte har tagit upp något om att uppfylla de särskilda behov som barn med särskilda inlärningssvårigheter har, när Förenade kungarikets ordförandeskap har koncentrerat sig på folkets Europa (People's Europe)? Är inte barnen en del av själva grundvalen för ett folkets Europa?

Med hänsyn till att Förenade kungarikets regering just har givit ut en grönbok som innebär en total omvälvning av dess politik när det gäller ¨mainstreaming¨ - utgör inte detta utelämnande en allvarlig brist i ordförandeskapets program?

Ungefär 18 % av Europeiska unionens befolkning lider av särskilda inlärningssvårigheter. Ungefär 40 % av dem som sitter i fängelse har visat sig vara dyslektiker. Anser inte rådet att förebyggande åtgärder skall vidtagas för att stärka den sociala delaktigheten, välfärden och utsikterna när det gäller sysselsättning för barn och ungdomar med särskilda inlärningssvårigheter i hela Europa?

Om detta är fallet vilka åtgärder, på kort och lång sikt, har rådet i allmänhet och det brittiska ordförandeskapet i synnerhet i åtanke?

Svar (27 april 1998)

Främjandet av lika möjligheter inom utbildning och på arbetsplatsen utgör en viktig del av diskussionen om anställbarhet som står i centrum för ordförandeskapets program för utbildning och sociala frågor. Att tillgodose behoven hos barn med särskilda inlärningssvårigheter är en integrerad del av principen om lika möjligheter inom utbildning.

Vidare kommer det som en del av ordförandeskapets program att anordnas en konferens i Windsor den 7 maj 1998 om särskilda utbildningsbehov i skolorna. Syftet med denna konferens, som är avsedd för experter på området, är att göra en jämförelse mellan åtgärderna i medlemsstaterna och den skall ses i samband med det arbete som den nya europeiska myndigheten för särskilda utbildningsbehov skall utföra. Det är en allmän uppfattning, att det finns mycket att lära av ett utbyte av idéer och god praxis i medlemsstaternas olika skolsystem, som det till exempel är fallet inom ramen för Sokrates-programmet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0010/98 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Särskilda sändningsperioder för biograffilm - mediekronologi

I det ursprungliga förslaget till direktiv 97/36/EG ((EGT L 202, 30.7.1997, s. 60. )) om television utan gränser planerades åtgärder för att garantera någon typ av skydd för filmer som skulle visas på biografer innan de sändes i TV. I det slutliga direktivet fastställdes i artikel 7 principen om kontraktsfrihet enligt följande formulering:

¨Medlemsstaterna skall säkerställa att programföretag inom deras jurisdiktion inte sänder biograffilmer utöver de perioder som det avtalats om med rättighetsinnehavarna.¨

1. Vilka mekanismer har kommissionen skapat för att garantera en effektiv tillämpning av dessa åtgärder i medlemsstaterna?

2. Ämnar kommissionen hålla fast vid sin icke-harmoniseringspolitik på detta område och är principen om kontraktsfrihet garanterad inom överskådlig framtid?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (4 mars 1998)

Genom artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997 om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television samordnas nationella bestämmelser om tidsfrister för medier. I artikeln sägs att medlemsstaterna skall säkerställa att programföretag inom deras jurisdiktion inte sänder biograffilmer utöver de perioder som det avtalats om med rättighetsinnehavarna. Utgångspunkten för gemenskapsrätten är således avtalsfrihet och rättighetsinnehavarna får komma överens med programföretagen om tidsfrister för sändning av deras verk på såväl individuell som kollektiv basis. Medlemsstaterna skall avstå från att införa obligatoriska tidsfrister genom statliga åtgärder och det är således fråga om en viss harmonisering på detta område. Dessa bestämmelser överensstämmer inte med kommissionens ursprungliga förslag, där obligatoriska tidsfrister föreslogs när rättighetsinnehavarna inte kan komma överens. Parlamentet antog ändringen vid sin andra behandling av förslaget och den godkändes av rådet och kommissionen.

Kommissionen kan använda sig av de vanliga medlen enligt EG-fördraget, särskilt artikel 169 i detta, för att se till att bestämmelsen efterlevs.