SKRIFTLIG FRÅGA P-2759/00

från Francesco Speroni (TDI) till kommissionen

(2 augusti 2000)

Ämne: Huruvida de italienska offentliga räkenskaperna är tillförlitliga

De offentliga myndigheternas konsoliderade räkenskaper och resultaträkning för åren 1997 och 1998, vilka återges i finansministeriets årliga räkenskapsberättelse till det italienska parlamentet den 4 april 2000, skiljer sig väsentligt från dem som angavs i räkenskapsberättelsen av den 18 mars 1999 och strider mot statens allmänna räkenskapsberättelse för år 1997 som godkänts av parlamentet, utan förklarande anmärkningar.

I resultaträkningen varierar närmare bestämt såväl uppgifterna om den offentliga förvaltningens skuldsättning som bruttonationalprodukten, trots att förhållandet mellan dessa (Maastricht-kriterium) för år 1997 är konstant. Centro Europa Ricerche har inför parlamentet påtalat bristen på insyn, inkonsekvens och brister i informationen och rentav att räkenskapsberättelsen är oläslig, inte bara för utomstående. Resultaträkningen, som är av betydelse för att bedöma den konvergens som föreskrivs i Maastrichtfördraget, skall ha sammanställts av ISTAT, som stegvis reviderar resultaten i takt med att tillgängliga data uppdateras, genomför teknisk revision och ändrar det räkenskapssystem som utgör referens. Detta sker i samarbete med Eurostat och resultaträkningen förefaller inte godkännas formellt av staten. Budgetarna från olika sektorer inom den italienska offentliga förvaltningen når ISTAT och staten med flera års fördröjning i förhållande till räkenskapsårens slut. Corte dei Conti anser att informationen om de offentliga räkenskaperna är allvarligt bristfällig i fråga om insyn och skyndsamhet, understryker att det saknas detaljerade och systematiska jämförelser mellan olika offentliga räkenskaper och påpekar att med avseende på Maastricht gäller vissa storheter och definitioner som kan ha även betydande avvikelser från dem som godkänts av parlamentet under budgetsessionen.

Kommissionen ombeds därför besvara följande frågor:

1. Är kommissionen medveten om ovannämnda avvikelser i räkenskaperna och motiveringen för dessa?

2. Känner kommissionen till den kritik som riktats av CER och Corte dei Conti till det italienska parlamentet och instämmer den i kritiken?

3. Sammanställer ISTAT nationella räkenskaper för EU och i så fall, på vilken rättslig grund?

4. Vilka tillsyns- och kontrollinstrument förfogar Europeiska unionen över avseende de italienska räkenskaperna?

5. Vilken tillförlitlighets- och säkerhetsgrad anser kommissionen att de uppgifter har, vilka Italien hittills har givit EU?

6. Ansvarar staten för eventuella felaktiga eller falska uppgifter i nationalräkenskaperna och på vilka villkor?

7. Avser kommissionen att vidta några åtgärder, och i så fall vilka?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(29 september 2000)

Medlemsstaterna upprättar sina nationalräkenskaper på eget ansvar. De måste emellertid följa det europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS). Italien har precis som övriga medlemsstater bytt från den tidigare nationalräkenskapsmetoden (ENS 79) till den nya metoden (ENS 95).

Kommissionen kontrollerar genom sin statistikbyrå (Eurostat) att samtliga medlemsstater följer ENS 95. I detta syfte anordnas regelbundna inspektioner i medlemsstaterna. Om nya frågor blir aktuella, diskuteras och behandlas de på EU-nivå. Beslut offentliggörs genom pressmeddelanden. Eurostat kontrollerar att medlemsstaterna följer besluten.

Två gånger om året skall medlemsstaterna rapportera till kommissionen om storleken på underskottet i den offentliga sektorns finanser, offentliga sektorns skuldsättning och bruttonationalprodukten enligt rådets förordning (EG) nr 3605/93 av den 22 november 1993 om tillämpningen av det protokoll om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,(1) ändrad genom rådets förordning (EG) nr 475/2000 av den 28 februari 2000.(2)

Kommissionen anser att de siffror som Italien angivit vid underskotts- och skuldsättningsrapporteringen är tillförlitliga på grund av att de ovannämnda reglerna följts.

Den skillnad som parlamentsledamoten talar om beror huvudsakligen på att redovisningsmetoden ändrats. Detta har påverkat siffrorna för den offentliga sektorns underskott och skuldsättningsgrad samt bruttonationalprodukten. Kvartalsberättelsen (relazione trimestrale di cassa) från den 18 mars 1999 baserades på siffror i ENS 79 och det gjorde också det underskott, den skuldsättningsgrad och bruttonationalprodukt som rapporterades till kommissionen i mars 1999. Kvartalsberättelsen från den 4 april 2000 baserades däremot på siffror i ENS 95, och det samma gäller för de siffror kommissionen mottog i mars 2000.

De anmärkningar som framförts av Centro Europa Ricerche och italienska revisionsrätten (Corte dei Conti) gäller inte följderna av övergången till ENS 95, utan snarare behovet av en mer lättförståelig presentation av den statliga sektorns räkenskaper i kvartalsberättelsen och av förbättrad jämförbarhet mellan den statliga sektorns budget och den offentliga sektorns konsoliderade räkenskaper. Kommissionen använder sig av denna typ av uppgifter och välkomnar därför alla förbättringar.

Kommissionen anser sig inte behörig att besvara parlamentsledamotens övriga frågor; de bör riktas till de italienska myndigheterna.

(1) EGT L 332, 31.12.1993.

(2) EGT L 58, 3.3.2000.