SKRIFTLIG FRÅGA E-0549/01

från Giovanni Pittella (PSE) och Vincenzo Lavarra (PSE) till kommissionen

(27 februari 2001)

Ämne: Utbetalning av stöd till uppfödning av nötkreatur av podolisk ras

Uppfödningen av nötkreatur av podolisk ras utgör en betydande del av djuruppfödningen i Basilicata och upprätthålls genom såväl nationellt stöd som gemenskapsstöd.

I vissa områden sker uppfödningen på ett gynnsamt sätt, medan det i andra områden förekommer negativa sidor vad beträffar miljöskyddet (i det förstnämnda fallet går bidragen faktiskt till uppfödning och således köttproduktion, medan det i det sistnämnda fallet rör sig om fusk som nästan uteslutande syftar till att erhålla bidrag). Maratea-området utgör ett exempel på den sistnämnda typen av områden.

I kommunen finns många podoliska nötkreatur som är av dålig kvalitet och uppföds i strid med lagarna om bete (det område som är avsett för bete befinner sig huvudsakligen i branta bergsområden och när djuren går förbi får de ofta klippblock att rasa ner på nedanförliggande vägar. De betesmarker där det växer ampelodesma, kreaturens huvudsakliga föda, finns endast i avbrända områden, varför det är i lag förbjudet att föra djur på bete där i tvåårsperioder, vid äventyr av kraftiga böter. Dessutom har många enklare grindar och taggtrådsinhägnader placerats ut för att förhindra att boskapen skall gå ner i de lägre liggande områdena).

Allt detta strider mot regionala lagar, samtidigt som staten låter skogvaktarna kontrollera området och fortsätter att utbetala stöd, trots det stora antalet överträdelser, vilket kortsluter hela processen.

Denna situation kräver ett skyndsamt ingripande genom klar lagstiftning som utesluter att stöd utbetalas till uppfödare som åsidosätter lagstiftning om bete samt, på längre sikt, en översyn av den allmänna ramen för utbetalning av stöd. I synnerhet borde grundkriteriet det vill säga antalet djurenheter per betesområde bytas ut mot ett kriterium som gör att uppfödarna tar ansvar även för att skydda bergsmiljön.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att söka lösa ovannämnda problem?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 april 2001)

Kommissionen och medlemsstaterna håller för närvarande på att genomföra rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1) och rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar(2).

I den förstnämnda förordningen fastställs bestämmelser om stöd till strukturell utveckling av mål 1-områden under vissa förutsättningar, särskilt med avseende på miljön.

Enligt den sistnämnda förordningen kan stöd beviljas till miljöåtgärder på jordbruksområdet. Syftet är att uppmuntra jordbrukssektorn att använda produktionsmetoder som bevarar och förbättrar miljön. Stöden ges per hektar men på villkor att antalet djur på det berörda området inte överskrider en viss gräns som fastställs för att bidra till bevarande och förbättring av området i fråga. För att erhålla stöd måste stödmottagaren för en period av åtminstone fem år ingå förpliktelser när det gäller förvaltningen, och dessa förpliktelser går avsevärt längre än god jordbrukssed.

Det krävs alltså ingen förändring av gemenskapens bestämmelser, utan en riktig tillämpning av dem, vilket omfattar en fullständig och tillfredsställande framställning av regler för god jordbrukssed i området. Dit hör också regler för bete i bergsområden för att den regionala administrationen, när den lägger fram programmet för 20002006 för godkännande, skall kunna garantera att bidrag endast betalas ut till uppfödare som iakttar de reglerna.

Varken skogsvård och överträdelser mot regionala lagar ligger inom kommissionens kompetensområde. Däremot kan kommissionen avbryta sin medfinansiering i program för landsbygdsutveckling om man vid kontroller upptäcker att det begås överträdelser mot gemenskapens bestämmelser eller att nationella myndigheter och stödmottagare inte uppfyller sina åtaganden.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.

(2) EGT L 160, 26.6.1999.