ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3400/98

från Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) till kommissionen

(17 november 1998)

Angående: Särskild genforskning

Kan kommissionen främja särskild genforskning inom gemenskapens ramprogram för forskning och teknisk utveckling?

Svar från Édith Cresson på kommissionens vägnar

(8 januari 1999)

I Fjärde ramprogrammet (1994-1998) stödde kommissionen genforskning genom program inom så skilda områden som Biomedicin, Bioteknik, samarbete med tredje land, utbildning och fri rörlighet för forskare, standardisering, informationsteknik samt BRITE-Euram (industri- och materialteknik). Forskningen handlar om genetiken hos många olika levande organismer, bl.a. mikrober, växter, husdjur och människor. Forskningen syftar till att utvidga gränserna för den biologiska kunskapen, att förbättra hälsovården och läkekonsten samt att stärka de vetenskapliga och tekniska grundvalarna för gemenskapens industri.

Denna typ av forskning kommer kraftigt att förbättras genom flera tematiska program i Femte ramprogrammet och särskilt i nyckelåtgärderna och de allmänna aktiviteterna för tema 1 som handlar om livskvalitet och förvaltning av bioresurser. Målen för denna forskning är att uppfylla de socioekonomiska behoven inom områdena hälsa och kost, bekämpning av virus- och infektionssjukdomar, cellfabriken, hållbar förvaltning av jordbruk samt fiske och skogsbruk.

Genforskning har även införts i den särskilda del av ramprogrammet i vilken Gemensamma forskningscentrets verksamhet definieras. Målet är att hjälpa till med den europeiska lagstiftningsramen. Institutet för konsumenthälsa och konsumentskydd i Ispra utvecklar framför allt analytiska metoder för att bidra till upptäckten av genetiskt modifierade organismer. Institutet för tekniska framtidsstudier i Sevilla analyserar biovetenskapens socioekonomiska inverkan rent allmänt och är särskilt sysselsatt med utvärdering av bioteknik och genteknik. Studier från Institutet för tekniska framtidsstudier är inriktade på betydelsen och inverkan av genteknik och genetiskt modifierade organismer på europeiska policyområden. De viktigaste intresseområdena är hälsovårdsteknik och genetiskt modifierade grödor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4105/98

från Ernesto Caccavale (UPE) till kommissionen

(14 januari 1999)

Angående: Förmodad överträdelse av bestämmelserna om fri konkurrens i lagen om reform rörande stiftelser i Italien

I Italien antogs nyligen ett lagförslag om reform rörande stiftelser.

Mot bakgrund av att

- stiftelserna i och med dessa bestämmelser har möjlighet att behålla sina intressen i finansinstitut och därmed har möjlighet att utöva en faktisk kontroll över dessa institut,

- stiftelserna både har sociala och ekonomiska målsättningar, vilket innebär en olämplig överlappning av olika syften och ger stiftelserna möjlighet att utsträcka sina befogenheter till annan företagsverksamhet samtidigt som de behåller statusen som icke vinstdrivande organ, med alla de ekonomiska fördelar som detta medför,

- det saknas en klar åtskillnad mellan dessa två typer av verksamhet, vilket kan påverka konkurrensförhållandena på marknaderna negativt både när det gäller de förmånliga skattebestämmelser som omfattar stiftelserna och när det gäller institutens ägarstruktur och tillgången till krediter för de institut som inte är banker,

- de skattelättnader som omfattar stiftelserna kan leda till att de institut de har intressen i får oförtjänta konkurrensfördelar, vilket i första hand yttrar sig i att stiftelserna får större möjlighet än privata aktörer att ekonomiskt stödja de företag de har intressen i och att konkurrensen därmed snedvrids, så att vissa företag gynnas på bekostnad av andra

undrar jag om kommissionen

- direkt kan kontrollera reformens räckvidd och de eventuella överträdelser av bestämmelser rörande den inre marknaden och konkurrens som ett sådant ekonomiskt italienskt eller europeiskt system kan få,

- och om kommissionen inte anser att de skattelättnader som omfattar stiftelserna - och som ger de institut de har intressen i oförtjänta konkurrensfördelar och innebär en snedvridning av konkurrensen - innebär en öppen överträdelse av gemenskapsbestämmelserna om fri konkurrens?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(3 mars 1999)

Parlamentsledamoten uttrycker i den skriftliga frågan oro för den möjliga negativa effekt som den italienska lagen nr 461 av den 23 december 1998 kan ha på konkurrensen. Lagens syfte är att omstrukturera bestämmelserna för "bankstiftelser" - offentliga organisationer utan vinstintresse som kombinerar socialt användbara funktioner med ekonomiska målsättningar. För att se till att dessa stiftelser helt och hållet omfattas av civilrättsliga bestämmelser föreskrivs i den nya förordningen, bland annat, att en oberoende tillsynsmyndighet skapas, att bestämmelser antas för att ändra "bankstiftelsernas" juridiska natur, samt att skattemässiga åtgärder införs för att underlätta dessa stiftelsers övergång till privat ägande.

Kommissionen kommer att begära nödvändig information från de italienska myndigheterna för undersöka om det finns bestämmelser som kan skada konkurrensen och en väl fungerande inre marknad. Parlamentsledamoten kommer att hållas informerad om undersökningen i ärendet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2144/98

från Barry Seal (PSE) till kommissionen

(13 juli 1998)

Angående: Översyn av de stödberättigade områdena inom ramarna för Retex-initiativet

Allt fler arbetstillfällen håller på att försvinna inom textil- och beklädnadsindustrin i trakten av Yorkshire, i synnerhet i de delar av området som inte omfattas av det nuvarande Retex-initiativet. Är kommissionen beredd att se över Retex-förordningarna så att valet av stödberättigade områden kan bli mer flexibelt?

Som kommissionen vet har Europaparlamentet tidigare uttryckt sin önskan om att man åtminstone bör tillämpa lika stor flexibilitet för Retex-initiativet som för Konver-initiativet. Det är särskilt önskvärt med denna flexibilitet eftersom många som mister sina arbeten inom textil- och beklädnadsindustrin är kvinnor och kommer från etniska minoritetsgrupper. De har det allra svårast att finna nya jobb.

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(15 september 1998)

Gemenskapsinitiativet Retex inleddes 1992. Avsikten var från början att det skulle löpa till och med 1997, men det har förlängts med extra anslag till och med 1999. Enligt riktlinjerna för åtgärdsprogrammen måste stödberättigade områden ligga inom områdena för mål 1, 2 och 5b och vara starkt beroende av textil- och beklädnadssektorn. Stödet måste särskilt koncentreras till de zoner där svårigheterna är eller förväntas komma att bli störst. Detta har varit särskilt viktigt för bidragsmottagare i de sämst gynnade regionerna inom gemenskapen. I 1994 års riktlinjer för Retex behöll kommissionen denna definition av stödberättigade områden.

I riktlinjerna för Konver, som också antogs 1994, definieras de stödberättigade områdena något mer flexibelt därför att försvarsindustrin har en annan omfattning och relativ vikt utanför områdena för mål 1, 2 och 5b. Därför har också zoner som inte ingår i dessa områden kunnat tas med i Konver-programmet.

När den nuvarande programplaneringsperioden nu går mot sitt slut tas nya rambestämmelser fram för stöd genom strukturfonderna. Avsevärda delar av de nuvarande Retexområdena kommer då att ingå i de nya målområdena. Kommissionen anser därför inte att det föreligger något behov av att se över definitionen av stödberättigade områden för detta initiativ.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3585/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: Genomförandet av det operativa programmet för naturgas

EU:s andra gemenskapsstödram för Grekland omfattar det operativa programmet för naturgas till vilket det anslagits 747 miljoner ecu. Detta program har följande delprogram: 1. Högtrycksledning, 2. Nät med medelhögt tryck, 3. Nät med lågt tryck, 4. Expropriation, underjordiska anläggningar, system för fjärrstyrning och ledning samt 5. Tekniskt bistånd.

Då delprogrammen har löpt sedan 1994 ombes kommissionen svara på följande:

1. Hur stor del av anslagen till vart och ett av de enskilda delprogrammen har använts?

2. Vilka är huvudorsakerna till användningen av anslagen till de olika delprogrammen har försenats i vissa fall?

3. Gjordes det några ändringar i detta program vid den senaste översynen av den andra gemenskapsstödramen för Grekland? Hur stora belopp och vilka åtgärder rörde det sig i så fall om?

4. Olika orsaker (budgetmässiga, fallande internationella oljepriser, lägre moms på el osv.) har lett till klart minskade kostnader för konkurrerande energikällor (olja, elektricitet), och de förhållanden som låg till grund för projektet har ändrats. Anser kommissionen med tanke på detta att man måste vidta åtgärder för att trygga projektets fortlevnad, och i så fall vilka åtgärder?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(28 januari 1999)

Med den senaste finansieringsplan som godkändes av kommissionen den 5 december 1997 som underlag, ligger utnyttjandet av de anslag som programplanerats fram till den 31 december 1998 för vart och ett av de fem delprogrammen i det operativa programmet (OP) "Naturgas", vilket finansieras genom gemenskapsstödramen (GSR) för Grekland, för närvarande på 100 % för det första, 72 % för det andra, 56 % för det tredje, 79 % för det fjärde samt 100 % för det femte delprogrammet. Det föreligger alltså ingen större försening i utnyttjandet av anslagen, förutom när det gäller det tredje delprogrammet. Skapandet av rambestämmelser för genomförandet av koncessioner för ledningsnät i städerna krävde för detta delprogram en lång förberedelseperiod.

Det operativa programmet genomgick inga förändringar vid den senaste granskningen av GSR.

Införandet av naturgas i Grekland är av allra största vikt, både när det gäller diversifieringen av energiförsörjningen och i miljöhänseende. En analys av den strikt ekonomiska lönsamheten är inte lämplig när det gäller den här typen av projekt. De nuvarande internationella priserna för med naturgas konkurrerande energikällor leder inte till något ifrågasättande av dess relevans.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3788/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(11 december 1998)

Angående: Hiv/aids

Enligt en ny rapport från Unaid smittas 11 personer i minuten med hiv/aids. Har kommissionen några planer på att ompröva sin biståndspolitik för att försöka lösa de problem som detta leder till?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(2 februari 1999)

Gemenskapen har stött olika utvecklingsländers politik och program angående aids (acquired immune deficiency syndrome) sedan 1987, och kände till den försämrade situationen beträffande spridningen av aids i dessa länder redan innan Förenta Nationernas Unaids-rapport offentliggjordes. Gemenskapens ståndpunkt beträffande aids-problemen i utvecklingsländerna debatterades 1997 i parlamentet och i rådet. Diskussionerna gav till resultat en reviderad politik som fokuserar på sjukdomens socioekonomiska orsaker och följder och inriktar sig på förebyggande åtgärder.

Gemenskapen har därutöver utvecklat system för att se till att en hiv (immuno deficiency syndrome)/aids-bedömning ingår i alla berörda utvecklingsprogram och -projekt. Kommissionen godkände i juli 1998 ett meddelande till parlamentet och rådet(1) om ökad solidaritet i kampen mot aids i utvecklingsländerna. De senaste åren har dessutom flera rapporter om gemenskapens insatser för att bekämpa hiv/aids-problemen i utvecklingsländerna överlämnats till parlamentet.

(1) KOM(98) 407 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3683/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Flygresor inom Europa

Känner kommissionen till att biljettpriserna på vissa Europarutter medvetet höjs under högsäsongsperioder, till exempel skollov? Kan kommissionen vänligen förklara varför en sådan prissättning från flygbolagens sida är tillåten när ett liknande agerande inte skulle tillåtas om det gällde andra former av kollektivtrafik?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(16 februari 1999)

Att erbjuda olika priser vid olika restider eller resdagar är ett normalt sätt att inom handeln anpassa sig till kundernas efterfrågan. Flygbolag är inte de enda transportföretagen som anpassar sina priser till efterfrågemönstren. Biljettpriserna på t.ex. färjor, tåg och t.o.m. motorvägsavgifter kan variera beroende på när resan äger rum. Detta är ett sätt att uppmuntra kunderna att undvika de populäraste perioderna och på så sätt minska trycket under dessa perioder.

De senaste årens avreglering har gjort att luftfarten har blivit mer konkurrensutsatt. Detta har också gjort det lättare för bolag med budgetpriser att ta sig in på marknaden. Om konsumenterna ges ett större urval måste varje flygbolag erbjuda produkter som tillfredsställer varje passagerares behov till ett konkurrenskraftigt pris. Det leder också till att det blir svårare att upprätthålla orimliga priser.

För att flygbolagen skall kunna agera snabbare i denna allt mer dynamiska miljö inkluderar avregleringsåtgärderna även principen om fri prissättning. Flygbolagen får dock inte sätta överdrivet höga priser på bastjänster. Parter med befogade intressen kan be den eller de berörda medlemsstaterna eller kommissionen att undersöka mycket höga priser mot bakgrund av den tillämpliga förordningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4024/98

från Ben Fayot (PSE) till kommissionen

(8 januari 1999)

Angående: Konkurrenssnedvridning till nackdel för små och medelstora företag från Luxemburg

I Tyskland har det sedan 1997 införts nya administrativa och finansiella hinder som leder till att hantverksföretag som kommer från Luxemburg och vill bedriva verksamhet i Tyskland utsätts för regelrätta snedvridningar av konkurrensen.

Som ett exempel på detta kan nämnas att den tyska lagen av år 1997 om utsändande av arbetstagare ålägger byggföretag från Luxemburg som arbetar i Tyskland att till en kassa i Tyskland i form av semesterpenning betala in 14,25 % av de bruttolöner som utbetalas under utsändandet till Tyskland, trots att liknande skyldigheter också föreligger i det utsändande landet Luxemburg (lagstadgad semester och obligatorisk semesterpenning i storleksordningen 11,77 % av bruttolönen). Denna dubbla beskattning av företag från Luxemburg innebär ett brott mot de regler som gäller för konkurrens på den inre marknaden och likaså innebär de att marknaden i Tyskland avskärmas utåt.

Ämnar kommissionen i detta fall med eftertryck försvara reglerna för den inre marknaden och verka för att företag från Luxemburg och andra europeiska företag som verkar inom byggbranschen i Tyskland skall befrias från denna flerfaldiga beskattning?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 februari 1999)

Frågeställaren hänvisas till svaret på den skriftliga frågan E-3110/98 från Viviane Reding.(1) För övrigt vill vi påpeka att kommissionen lämnade en formell underrättelse till den tyska regeringen i november 1998.

(1) EGT C 135, 14.5.1999, s. 168.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 320 , 06/11/1999 s. 0008



SKRIFTLIG FRÅGA E-2572/98 från John McCartin (PPE) till kommissionen (1 september 1998) Angående: Fiskeavtal med Komorerna 1994-1997 Kan kommissionen uppge hur många fiskefartyg som omfattades av fiskeavtalet mellan EU och Komorerna 1994-1997, hur stort tonnaget för dessa fartyg var samt hur mång dagar till sjöss de tillbringade under detta avtal?
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 207 , 21/07/1999 s. 0066



SKRIFTLIG FRÅGA E-3421/98 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (24 november 1998) Angående: Den europeiska textilindustrin Mot bakgrund av meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Handlingsplan för den europeiska textil- och beklädnadsindustrins konkurrenskraft (KOM(97) 0454) undrar jag om man kan underlätta användningen av de befintliga gemenskapsmedel (europeiska strukturfonder, programmet Leonardo) som avsatts för att bidra till högre kvalifikationer hos personal och till att påskynda spridningen av ny teknik till små och medelstora företag, hantverk och underleverantörer i allmänhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3934/98

från Carlos Robles Piquer (PPE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Utnyttjande av kärnkraft för avsaltning av havsvatten i regnfattiga länder

Det internationella atomenergiorganet, som är ett FN-organ, föreslog vid sin senaste konferens att man snarast borde utveckla program för avsaltning av havsvatten genom användning av små kärnkraftreaktorer.

Vid dess senaste möte uppmanades atomenergiorganets direktör att prioritera denna möjlighet och främja internationellt samarbete på området.

Kan kommissionen redogöra för Europeiska unionens uppfattning i denna fråga, framför allt när det gäller möjligheten till billig avsaltning genom användning kärnkraft i Nordafrika (Maghreb och Mashrek) i enlighet med den studie som genomförts av Internationella atomenergiorganet?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(3 februari 1999)

Kommissionen följer sedan flera år tillbaka det arbete som bedrivs av Internationella atomenergiorganet (AIEA) när det gäller den eventuella användningen av kärnkraftsreaktorer för att avsalta havsvatten.

Kommissionen anser att en sådan användning av kärnkraft skulle ställa stora krav på experter, erfarenhet och säkerhet. För en sådan användning krävs också tillförlitliga garantier för icke-spridning samt starka och oberoende säkerhetsmyndigheter. I dagens läge verkar inte alla dessa villkor vara uppfyllda i den region som parlamentsledamoten nämner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3626/98

från Hartmut Nassauer (PPE) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: Olösta frågor mellan Förbundsrepubliken Tyskland och Tjeckiska republiken rörande förmögenhet

Det är känt att Tysklands regering alltid har ansett att fördrivningen av tyskar ur Tjeckoslovakien och konfiskeringen av tyska förmögenheter utan skadestånd strider mot folkrätten. Den tyska regeringen har alltid starkt hållit fast vid denna ståndpunkt. Den tyska regeringen har gentemot Tjeckien helt nyligen tydligt klargjort att förmögenhetsfrågorna fortfarande är olösta. Detta fastställde den tyske förbundskanslern senast efter undertecknandet av den tysk-tjeckiska förklaringen av den 21 januari 1997 om ömsesidiga förbindelser och deras fortsatta utveckling.

Hur bedömer kommissionen dessa fortfarande olösta förmögenhetsfrågor med tanke på anslutningsförhandlingarna mellan Europeiska unionen och Tjeckiska republiken?

Anser kommissionen att dessa fortfarande olösta förmögenhetsfrågor kan ha inflytande på de förestående anslutningsförhandlingarna?

Har kommissionen under de förberedelser som hittills gjorts beträffande de förestående anslutningsförhandlingarna tagit upp dessa olösta förmögenhetsfrågor, eller har den för avsikt att göra det i framtiden?

Är även kommissionen av den uppfattningen att fortsatt olösta förmögenhetsfrågor mellan Europeiska unionens medlemsstater kan inverka negativt på gemenskapens rättssystem?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3628/98

från Hartmut Nassauer (PPE) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: Benes-dekreten

Tjeckiska republikens författningsdomstol avkunnade den 8 mars 1995 dom i fallet "Dreithaler". Innehållet i domen var att det på grundval av de så kallade Bene[scaron]-dekreten var förenligt med de rättsliga principerna i de civiliserade samhällena i Europa att ta ifrån den tyska befolkningen dess rättigheter och utvisa den. Följaktligen gäller t.ex. lagen från den 8 maj 1946 fortfarande, vilken tillåter handlingar som hänger samman med kampen om att återvinna frihet för tjecker och slovaker. Det rör sig här om en lag som ger gärningsmän straffrihet för godtyckliga åtgärder som vi fortfarande ser följderna av och vilkas rättsliga grund fortfarande gäller.

Vad gör kommissionen för bedömning av det faktum att det i Tjeckiska republiken finns gällande lagar som diskriminerar en annan medlemsstat eller en del av deras medborgare?

Anser också kommissionen att fortsatt giltighet för dessa lagar strider mot det europeiska rättssystemet?

Anser kommissionen att Tjeckiens anslutning är möjlig om dessa lagar får fortsätta att gälla utan inskränkningar?

Har kommissionen tagit upp de lagar som nämnts med Tjeckiska republiken vid de förberedelser som hittills gjorts inför anslutningsförhandlingarna, eller kommer kommissionen att göra det i framtiden?

Vilka konkreta åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta med tanke på anslutningsförhandlingarna med Tjeckiska republiken för att förmå den tjeckiska regeringen att ändra sina lagar och rättsliga bestämmelser så att de överensstämmer med förklaringen om de grundläggande rättigheterna och friheterna?

Anser kommissionen att det med tanke på anslutningsförhandlingarna vore lämpligt att övertyga den tjeckiska regeringen om att det är nödvändigt att ta avstånd från de så kallade Bene[scaron]-dekreten som innehåller åtgärder för expropriering och berövande av rättigheter, för att garantera att de grundläggande principerna om rättsstaten och de mänskliga rättigheterna i den utvidgade Europeiska unionen gäller utan inskränkningar?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3009/98

från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Hälso- och säkerhetsinspektioner av djurpensionat

Mot bakgrund av de hemska händelser som rapporterats i italiensk press och som inträffade i ett djurpensionat där 11 hundar hittades döda och samtliga övriga befann sig i ett allvarligt tillstånd av undernäring, kan man konstatera, att om till och med djur som har haft turen att inte ha blivit övergivna utan har lämnats i ett pensionats "omvårdnad" dör på grund av vårdslöshet och misshandel, så måste brådskande åtgärder vidtas av högre organ såsom Europeiska kommissionen.

Kan kommissionen därför se till att:

1. det äntligen upprättas en myndighet för djuren, genom ett direktiv som skall gälla i samtliga medlemsstater,

2. normer fastställs för djurpensionat och att medlemsstaterna förpliktigas att utföra regelbundna inspektioner, också detta genom ett direktiv?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 november 1998)

Kommissionen beklagar allt djurplågeri. Gemenskapslagstiftning har antagits för att skydda djur inom jordbruket och i laboratorier. Husdjurens skydd är dock ett område som omfattas av medlemsstaternas behörighet.

Kommissionen planerar för närvarande inte att föreslå lagstiftning på området för husdjur.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3661/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Datafel vid millenniumskiftet

Man har upptäckt att det finns en stor risk för ett datafel vid millenniumskiftet, även kallat 2000-effekten, beträffande alla typer av programmerbara elektroniska system, från centraldatorer till datachips.

Eftersom dessa system används för alla möjliga industriella ändamål (i de olika etapperna av tillverkningsprocessen), transporter, allmän service etc, samt eftersom nämnda system är beroende av datum och det är viktigt hur de kan komma att reagera vid millenniumskiftet, bör man fastställa vilka risker som föreligger.

Har kommissionen genomfört en allmän analys av vilka typer av problem som kan komma att uppstå och hur de datumkänsliga systemen kan upphöra att fungera eller förstöras?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(15 januari 1999)

Kommissionen hänvisar frågeställaren till kommissionens meddelanden(1)(2) om datorproblem som kan uppstå i samband med år 2000 respektive hur gemenskapen hanterar datorproblem som kan uppstå i samband med år 2000.

(1) KOM(98) 102.

(2) SEK(98) 2100.