SKRIFTLIG FRÅGA P-2621/02

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(12 september 2002)

Ämne: Liberaliseringens fördelar och protektionismens skadeverkningar

Den 4 juli 2002 överlämnade kommissionen en begäran till var och en av Världshandelsorganisationens 109 medlemsstater vari mottagaren inbjöds att avskaffa eller reducera hindren för det fria utbytet av tjänster och att främja tillgången till sina marknader.

Kan kommissionen, mot denna bakgrund, ge besked om följande:

- Vad var innehållet i dessa begäran och vilka begäran har kommissionen i sin tur mottagit som svar på sina (med angivande av de sektorer och länder som mottog respektive besvarade dem)?

- Har den uppskattat storleksordningen på de fördelar som EU kan förväntas åtnjuta, i form av exporttillväxt, om dessa begäran tillmötesgås? Vidare, har den värderat de fördelar som skulle tillfalla _alternativt de kostnader som skulle drabba tredje land om EU tillmötesgick respektive avslog deras begäran?

- Har den uppskattat storleksordningen på de kostnader som gemenskapens protektionistiska politik inom jordbruksområdet medför för utvecklingsländerna, på det utvecklingsbistånd som EU lämnar till dessa länder liksom på den merkostnad för Europas konsumenter som följer av att man inte har lyckats liberalisera jordbruksmarknaden?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(15 oktober 2002)

Gemenskapen och dess medlemsstater lämnade sina inledande förfrågningar inom ramen för tjänsteförhandlingarna till i stort sett samtliga medlemmar i Världshandelsorganisationen (WTO), med undantag för de länder som är parter i EES-avtalet, kandidatländerna och de länder på Balkan som är medlemmar i WTO.

De inledande förfrågningarna hade till syfte att förbättra marknadstillträdet inom följande sektorer: tjänster inom reglerade yrken, företagstjänster, telekommunikationstjänster, post- och kurirtjänster, byggtjänster och vissa därmed sammanhängande tekniska tjänster, distributionstjänster, finansiella tjänster, transporttjänster, energitjänster, miljötjänster, turism- och resetjänster och nyhetsbyråtjänster. Förfrågningarna har inte till syfte att avveckla eller urholka den offentliga sektorn eller att privatisera statsägda företag. Inget land har fått en förfrågan när det gäller sjuk- och hälsovårdstjänster eller audiovisuella tjänster och endast Förenta staterna kommer att få en mycket begränsad och riktad förfrågan rörande högre utbildning som finansieras med privata medel.

Det är att märka att förfrågningarna innehåller vissa justeringar som har till syfte att åstadkomma en balans mellan gemenskapens offensiva intressen och det berörda landets utvecklingsnivå. Allmänt sett begär t.ex. gemenskapen åtaganden inom färre sektorer och för färre leveranssätt när det gäller de minst utvecklade länderna. De begär även åtaganden rörande marknadstillträde inom ett mer begränsat antal sektorer när det gäller dessa länder. Ytterligare upplysningar om förfrågningarna finns i sammanställningen på generaldirektoratet för handels webbplats(1).

När det gäller de inledande förfrågningarna till gemenskapen från tredjeland har 19 länder hittills inkommit med en förfrågan. Dessa länder är Argentina, Australien, Brasilien, Egypten, Förenta staterna, Hongkong, Japan, Kanada, Kina, Mauritius, Mexiko, Nya Zeeland, Panama, Paraguay, Schweiz, Singapore, Sydkorea, Taiwan och Uruguay. Kommissionen håller fortfarande på att undersöka dessa, men en första granskning visar på att de förfrågningar som inkommit avser alla tjänstesektorer som omfattas av Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS), även om de uppenbarligen varierar från land till land med avseende på räckvidd och ambitionsnivå.

Eftersom det är svårt att mäta handelsflödet när det gäller tjänster är statistiken för handel med tjänster ännu inte lika detaljerad och sofistikerad som statistiken för handel med varor. Detta gör att det är svårt att kvantifiera de exakta fördelarna eller kostnader såsom frågeställaren begär. De flesta studier som genomförts av organisationer såsom Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), Världsbanken och WTO visar emellertid på att en liberalisering av handeln med tjänster oftast ger betydligt fler fördelar än en liberalisering av handeln med varor. Detta beror delvis på att skyddsnivån för närvarande är högre när det gäller handeln med tjänster och att en liberalisering av denna handel genom kapitalrörelser och arbetskraftsrörlighet leder till indirekta fördelar. Bakgrundsinformationen från WTO-sekretariatet av den 29 maj 1998(2) ger en god överblick över de empiriska undersökningar som genomförts när det gäller de ekonomiska verkningarna av liberalisering av handeln med tjänster och kommissionen hänvisar således frågeställaren till denna.

Kommissionen känner till att det genomförts externa undersökningar och den har även genomfört egna undersökningar i vilka både kostnaderna för och fördelarna av gemenskapens jordbrukspolitik för utvecklingsländerna undersöks.

Gemenskapen är den absolut största marknaden i världen för produkter med ursprung i utvecklingsländerna, vilket till stor del beror på de handelsförmåner som beviljas utvecklingsländerna. Under perioden 19971999 importerade gemenskapen jordbruksprodukter från utvecklingsländerna till ett genomsnittligt värde av 35,5 miljarder US-dollar. Denna import var större än den sammantagna importen från Australien, Förenta staterna, Japan, Kanada och Nya Zeeland. Gemenskapens import av jordbruksprodukter kom 2000 till 62,5 % från utvecklingsländerna. Det framgår dessutom av undersökningar som nyligen

genomförts för WTO:s räkning att 70 % av importen till gemenskapen från utvecklingsländerna, och nästan all import från de minst utvecklade länderna, var tullfri. Initiativet Allt utom vapen som rådet antog i februari 2001 och det arbete som pågår för att göra befintliga preferensordningar mer stabila och förutsägbara (de nära förestående förhandlingarna om avtalen om ekonomiskt partnerskap med länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet samt avtalen och Allmänna preferenssystemet) utgör bevis för viljan att befästa denna position. På det multilaterala området visar flexibilitet, tullförmåner och tekniskt bistånd på att gemenskapen ansluter sig till en särskild och differentierad behandling. Gemenskapen deltar dessutom i förhandlingar som kommer att leda till en förstärkning av dessa bestämmelser.

När det gäller utvecklingsbistånd svarar gemenskapen redan för ungefär 55 % av det sammanlagda internationella officiella utvecklingsbiståndet och för mer än två tredjedelar av allt bistånd i form av bidrag. Komissionen anslog 8,4 miljarder EUR och utbetalade 4,9 miljarder i EUR i utvecklingsbistånd 2000.

Genom ett nytt initiativ planeras även tekniskt bistånd för särskilda ändamål för att förbättra tillträdet till världshandeln.

Kommissionen har gjort ett tydligt åtagande när det gäller att fortsätta reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och den förhandlar om ytterligare liberalisering av handeln inom ramen för WTO. Framläggandet av en halvtidsöversyn av den gemensamma jordbrukspolitiken utgör ett tydligt steg på vägen mot en minskning av snedvridningen av handeln och innebär även att de förväntningar som de europeiska medborgarna har på områden såsom miljöskydd, livsmedelssäkerhet och djurskydd i ökad utsträckning uppfylls.

(1) http://europa.eu.int/comm/trade/.

(2) S/C/W/26/Add.1.