SKRIFTLIG FRÅGA E-0830/01

från Karla Peijs (PPE-DE) till kommissionen

(20 mars 2001)

Ämne: Trafikböter inom EU

Känner kommissionen till att man i Belgien för samma trafikförseelse ålägger andra böter till personer utan belgiskt medborgarskap än till personer med belgiskt medborgarskap?

Är kommissionen medveten om att personer utan belgiskt medborgarskap som får böter i Belgien måste betala dessa med en gång, medan belgare inte behöver göra detta?

Känner kommissionen till att Maaseiks tingsrätt avkunnat en dom (M20002686sassenanna) som erkänner den här typen av diskriminering?

Känner kommissionen till om denna skillnad även förekommer i andra medlemsstater i EU?

Är denna nationalitetsdiskriminering i enlighet med europeisk och internationell rätt?

Om så inte är fallet, vilka åtgärder har Europeiska kommissionen för avsikt att vidta för att få ett slut på detta?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(2 maj 2001)

I artikel 12 (f.d. artikel 6) i EG-fördraget förbjuds all diskriminering på grund av nationalitet och alla former av administrativa eller straffrättsliga sanktioner som nationella myndigheter ålägger medborgare från andra medlemsstater på ett diskriminerande, ogrundat eller oproportionerligt sätt. Domstolen fastslår i sin dom i målet Pastoors C-29/95 av den 23 januari 1997 att det, så länge som det saknas ett instrument som garanterar verkställighet av domar mellan medlemsstaterna, är tillåtet för en medlemsstat att ålägga utomlands bosatta personer att ställa säkerhet om de vid lagöverträdelse föredrar ett straffrättsligt förfarande framför att omedelbart betala böter. I domen meddelas emellertid också att säkerheten enligt artikel 12 i EG-fördraget inte får vara högre än det belopp som gäller vid omedelbar betalning.

På grundval av denna rättspraxis är det objektivt sett berättigat att behandla i landet bosatta och utomlands bosatta personer olika, eftersom det föreligger en verklig risk för att det kan vara omöjligt, eller åtminstone betydligt svårare och mer kostsamt, att verkställa en dom mot en person som är bosatt utomlands.

Kommissionen avser att göra en ingående analys av den belgiska lagstiftningen mot bakgrund av ovan nämnda rättspraxis innan den uttalar sig om den belgiska lagstiftningens förenlighet med gemenskapsrätten. Kommissionen har till följd av klagomål undersökt vissa medlemsstaters lagstiftning rörande påföljd för vägtrafikbrott när den föreskrivit olika behandling av i landet bosatta och utomlands bosatta personer. Ett överträdelseförfarande har inletts mot Italien avseende den italienska lagstiftningen på området. Frågan hänsköts till domstolen i maj 2000.

Det finns för närvarande inget instrument på Europanivå som garanterar att straffpåföljd som åläggs i en medlemsstat verkställs i de övriga medlemsstaterna. Inom ramen för Schengensamarbetet har ett avtal om samarbete i samband med förfaranden avseende vägtrafikbrott och verkställighet av härför ådömda böter antagits(1). Detta avtal har emellertid inte trätt i kraft och det har under mellantiden integrerats i gemenskapsrätten tillsammans med resten av Schengenregelverket genom motsvarande protokoll i Amsterdamfördraget. Arbetet fortsätter med att omvandla detta avtal till ett rättsligt instrument på grundval av artikel 34.2 i Fördraget om Europeiska unionen. Syftet med instrumentet skulle vara att underlätta samarbete när det gäller verkställighet av domar rörande vägtrafikbrott. Vidare finns det planer på att inrätta ett instrument som skall göra det möjligt för medlemsstaten där personen är bosatt att driva in böter som utdömts i en annan medlemsstat. När dessa instrument har trätt i kraft kommer de förhoppningsvis att utgöra ett heltäckande system för verkställighet av böter i utlandet och leda till att medlemsstaterna inte längre behöver vidta särskilda åtgärder för i utlandet bosatta personer för att försäkra sig om att böterna betalas.

(1) EGT L 239, 22.9.2000.