ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0809/99

från Konstantinos Hatzidakis (PPE) till kommissionen

(22 mars 1999)

Angående: Arbetena för att färdigställa den norra vägförbindelsen på Kreta

Det grekiska ministeriet för miljö, fysisk planering och offentliga arbeten har nyligen offentliggjort uppgifter om att man år 2000 planerar öppna en 55 kilometer lång vägsträcka i anslutning till vägförbindelsen på norra Kreta. Det rör sig om ett infrastrukturprojekt av enorm betydelse för öns utveckling, ett projekt vars förverkligande dock under alla dessa år har framskridit med en sköldpaddas hastighet. Att så är fallet bekräftas också av de uppgifter man nu gått ut med, eftersom deras enda verkan är att frågan om varför detta projekt blivit så försenat ytterligare tillspetsas.

Rent konkret frågar man sig varför en projektledare aldrig utsetts, något som alltid brukar vara fallet i samband med stora vägprojekt (till exempel Via Egnatia). I stället har man gått in för det tidsödande alternativet att låta de nationella myndigheterna bjuda ut vägarbetena, bit för bit, till olika entreprenörer.

Mot bakgrund av att det rör sig om ett projekt som ingår i gemenskapsstödramen för Grekland (det regionala programmet för Kreta) vill jag be kommissionen upplysa mig om vad den tror att de utdragna förseningarna beror på, om det finns något tidsschema för projektet och när man väntar sig att detta vägbygge skall vara slutfört och öppnas för trafik till gagn för invånarna på Kreta.

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(21 april 1999)

Det är riktigt att förbättringen av vägförbindelsen på norra Kreta är ett viktigt projekt för utvecklingen av regionen. Det operativa programmet "trafikleder" för perioden 1994-1999, det regionala operativa programmet för Kreta för samma period samt gemenskapsinitiativet Interreg medfinansierar anläggningen av flera sträckor av denna vägförbindelse som beräknas vara färdig år 2000-2001. Någon försening för vägbygget har hittills inte noterats.

Kommissionen anser faktiskt att just när det gäller stora vägbyggnadsprojekt som medfinansieras av gemenskapsfonder i Grekland är ofta den bästa lösningen att de förvaltas av ett aktiebolag för att de berörda projekten skall uppfylla kraven på att slutföras inom en överskådlig tidsram och kvalitets- och kostnadsmässigt vara i enlighet med gällande normer och lagstiftning. Eftersom de sträckor av den norra vägförbindelsen på Kreta som skall byggas under perioden 1994-1999 sammanlagt bara omfattar 55 km är det inte motiverat att bilda ett aktiebolag bara för detta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0694/99

från Sebastiano Musumeci (NI) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Överträdelseförfarande beträffande olja

Det överträdelseförfarande som EU har inlett mot italiensk lag nr 313/98 om märkning av oljor, känd även som "made-in-Italy-lagen", framstår som helt oberättigat eftersom lagen inte syftar till att upprätta handelshinder utan till att skydda produktens kvalitet och särprägel och till att garantera livsmedelsäkerheten för konsumenterna.

EU:s förvaltningskommitté för fetter har drastiskt minskat den beräknade produktionsvolymen av olivolja för regleringsåret 1997/98 - på grund av utvecklingen i den spanska produktionen - vilket allvarligt drabbar Italien som är ett av de främsta producentländerna.

De ohållbara nedskärningarna i gemenskapsstödet för regleringsåret 1997/98 (som fastställdes till omkring 40 %) kommer att förvärra den redan allvarliga krisen i olivsektorn.

- Anser inte kommissionen att den bör lägga ner det överträdelseförfarande som har inletts mot Italien med anledning av tillämpningen av lag 313/98?

- Besitter kommissionen den politiska viljan att med den italienska regeringen omförhandla gemenskapsstödet till olivodlingen för regleringsåret 1997/98 i syfte att mildra effekterna av den redan allvarliga krisen på marknaden och vad gäller priserna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 maj 1999)

Kommissionen anser att beslutet att inleda ett öveträdelseförfarande mot Italien är välgrundat eftersom den lag som frågeställaren refererar till har antagits i strid med bestämmelserna i rådets direktiv 83/189/EG beträffande tekniska standarder (vilket bland annat har ändrats genom direktiv 88/182/EG och har kodifierats genom direktiv 93/84/EG) och i strid med bestämmelserna i artikel 10 i EG-fördraget (f.d. artikel 5). Italien har inte svarat på det motiverade yttrandet från kommissionen.

Kommissionen delar inte frågeställarens åsikt att det minskade stödet skulle få verkningar för oljeproducenternas inkomster. Faktum är att stödet inte har sänkts för småproducenterna (dvs. producenter som producerar mindre än 500 kg olivolja). Dessa utgör faktiskt 60 % av alla oljeproducenter i gemenskapen (75 % i Italien). Storproducenternas inkomster kommer dels från försäljningen av olja, vilken är avhängig av hur stora mängder som produceras, och dels från produktionsstödet, dvs. det enhetsbelopp som beräknas i förhållande till hur stora mängder som produceras. Om man beaktar hur mycket som producerades under regleringsåret 1997/1998 kan det konstateras att de stora producenterna inte drabbats av några större inkomstförluster. Problemet diskuterades dessutom vid ett rådsmöte den 28 och 29 september och slutsatsen drogs att det inte fanns anledning att behandla Italiens begäran ytterligare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0347/99

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(23 februari 1999)

Angående: Reformering av det grekiska postväsendet

I sitt svar den 11 juni 1998 på min fråga E-1370/98 om reformeringen av det grekiska postväsendet (ELTA) sade kommissionen att det operativa programmet för postväsendet snart kommer att inledas (i slutet av maj 1998).

Jag vill fråga kommissionen om, och i så fall när, genomförandet av det här programmet har inletts, hur stor utnyttjandegraden för det operativa programmet "postväsendet" är i dagens läge, och hur de anslag som beviljats för ELTA har utnyttjats fram till dags dato?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(31 mars 1999)

Det operativa programmet för postväsendet (Postes) inleddes i juli 1998 och då var den särskilda enhet inom ELTA (det grekiska postväsendet), som inrättats för genomförandet av projekt inom det operativa programmet, på plats och klar att tas i drift. Sedan dess har åtgärder för modernisering och utbildning inom det grekiska postväsendet inletts och arbetet med att sammanställa specifikationer till anbudsinfordran för nio projekt och fem strategiska studier för det operativa programmet framskrider tillfredsställande. Det är därför möjligt att anta att samtliga anbudsinfordringar kommer att ha offentliggjorts före sommaren 1999 och att hela det operativa programmet kommer att vara i gång (både när det gäller avtal och när det gäller finansiering från gemenskapen) före årets slut.

Detta framgår även av uppföljningskommitténs senaste beslut, i vilket det anges att uppföljningskommittén vid sitt sammanträde den 17 november 1998 med tillfredsställelse kunde konstatera att stora ansträngningar har gjorts när det gäller modernisering av det grekiska postväsendet, bland annat har medel frigjorts för finansiering av det operativa programmet, och den särskilda enheten har gjort framsteg i sitt arbete. Uppföljningskommittén uttrycker sitt förtroende för att hela programmet kommer att kunna genomföras inom den begränsade tid som återstår.

Utnyttjandegraden uppgår för närvarande till 25 %, dvs. 10,82 miljoner euro av de 43,4 miljoner euro som avsatts för det operativa programmet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0635/99

från Luigi Moretti (NI) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Uran i byggcement

Med anledning av svaret på frågan E-3490/98(1) om förekomsten av uran i byggcement vill jag ställa följande frågor till kommissionen:

1. Har Italien genomfört direktiv 96/29/Euratom(2) av den 13 maj 1996?

2. Vilka nationella myndigheter och vilka EU-myndigheter är i så fall ansvariga för tillsynen?

3. Innehåller direktivet några föreskrifter om angivande av graden av radioaktivitet på cementförpackningarna, så att både brukare och byggarbetare kan skyddas?

4. Om så inte är fallet, anser kommissionen att det finns anledning att införa en sådan skyldighet för europeiska företag som tillverkar cement?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(26 april 1999)

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning(3) före den 13 maj 2000. Kommissionen har inte mottagit någon information om att Italien skulle gjort detta.

2. I enlighet med artikel 33 i Euratomfördraget skall medlemsstaterna till kommissionen lämna utkast till bestämmelser för genomförandet av grundläggande normer. Kommissionen kan utfärda rekommendationer angående förslag till sådana bestämmelser inom tre månader efter det att den underrättats om förslagen.

3. I direktivet finns inget krav på att cement med höga halter av naturlig radioaktivitet skall omfattas av kraven i fråga om skydd av arbetstagare och allmänheten. I fråga om verksamhet där förekomsten av naturliga radioaktiva källor leder till en kraftig ökning av den strålning som arbetstagare och allmänhet utsätts för, kan medlemsstaterna ändå ange att sådana verksamheter ger upphov till oro och kräva att åtgärder i fråga om strålningsskydd, i enlighet med delar av eller hela direktivet, tillämpas.

4. Kommissionen saknar information om huruvida Italien eller någon annan medlemsstat har ålagt europeiska cementföretag att märka graden av radioaktivitet på cementbehållare. Om en sådan märking är motiverad måste undersökas både i ljuset av direktiv 96/29/Euratom, rådets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter(4) och kommissionens rekommendation 90/143/Euratom av den 21 februari 1990 om skydd av befolkningen mot radonexponering inomhu(5) som citerades i kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3490/98(6).

(1) EGT C 341, 29.11.1999, s. 6.

(2) EGT L 159, 29.6.1996, s. 1.

(3) EGT L 159, 29.6.1996.

(4) EGT L 40, 11.2.1989.

(5) EGT L 80, 27.3.1990.

(6) EGT C 341, 29.11.1999, s. 6.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0069/99

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(27 januari 1999)

Angående: Aktiebolag förvägras de förmåner för landsbygdsturism som gäller i regionen Sicilien

Företaget Torresalsa turistica SpA har lämnat in ett klagomål till kommissionen om att det har förvägrats de förmåner som beviljas jordbrukare som är verksamma inom landsbygdsturismen i regionen Sicilien och att detta beror på att företaget har organiserats i form av ett aktiebolag. Dessa förmåner har däremot beviljats alla andra enskilda eller organiserade jordbrukare inom ramen för den stödpolitik som förs i enlighet med gemenskapsdirektiven.

Detta medför en diskriminering som endast beror på vilken juridisk status företaget har. Det medför även geografiska olikheter, eftersom aktiebolag i andra italienska regioner har tillgång till ovannämnda förmåner.

EG-domstolens första instans har en ett analogt fall, genom domen av den 18 december 1986, slagit fast att medlemsstaterna inte får neka juridiska personer de förmåner som föreskrivs i gemenskapsdirektivet endast av den anledningen att de har en viss juridisk status, eftersom detta skulle strida mot den princip om icke-diskriminering som föreskrivs i artikel 40.3 i fördraget. Det bör understrykas att denna diskriminering inte har stöd i någon lagtext, utan härrör från en administrativ tolkning som förefaller fullständigt godtycklig.

Denna åsikt har hävdats av domstolen med hänvisning till artikel 40.3 andra stycket i EG-fördraget i mål C-162/91 av den 15 oktober 1992 och i mål C-164/96 av den 6 november 1997.

Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående

1. tala om vilka åtgärder som planeras i denna fråga,

2. ange eventuella följder som klagomålet från Torresalsa turistica SpA har haft eller kommer att få,

3. yttra sig allmänt i denna fråga?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 mars 1999)

Efter att ha begärt ytterligare upplysningar från den klagande har kommissionen skickat ett brev till de italienska myndigheterna där man på grundval av gemenskapsrätten redogör för varför de administrativa myndigheterna i regionen Sicilien handlar fel när de förvägrar aktiebolag de förmåner som normalt beviljas jordbruksföretag verksamma inom landsbygdsturism.

Kommissionen kommer att besluta vilka ytterligare åtgärder som skall vidtas efter det att den har fått svaret från Italien. Det klagande företaget har blivit informerat om vad kommissionen hittills har gjort i frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0626/99

från Umberto Bossi (NI) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Restaurering av tornet i Pisa

Kan kommissionen meddela om de olika restaureringsarbetena vad gäller tornet i Pisa även har finansierats med europeiska medel?

Om så är fallet, hur stora summor rör det sig om, vilka fonder har använts och hur ser tidsplanen ut för tilldelning av anslagen?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(5 maj 1999)

Tornet i Pisa har fått två anslag från kommissionens handlingsplan för bevarande av betydelsefullt arkitektoniskt kulturarv.

I december 1997 beviljades ett anslag på 50 000 euro för att undersöka lämpliga metoder att restaurera de stenar som tagit skada av de åttahundra år som gått och de påfrestningar som lutningen innebär. Anslagen hade ingen anknytning till arbetet med tornets statiska problem.

De goda forskningsresultaten kan tillämpas också på andra minnesmärken över hela Europa. Det första experimentet gjorde intryck på det centrala restaureringsinstitutet i Rom och universitetet i Pisa, som via kommittén för tornets bevarande föreslog att ett europeiskt restaureringslaboratorium skulle inrättas inom ramen för Raphaelprogrammet. Förslaget godkändes i slutet av år 1998 och fick ett anslag på 271 327 euro. (En första delbetalning har redan gjorts och den andra och slutliga utbetalningen kommer att ske när projektet slutförts i mitten av år 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0172/99

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Arbeten på Piazza Cavallotti i Livorno

De omstruktureringsarbeten som utförs på Piazza Felice Cavallotti i Livorno har medfört betydande olägenheter för invånarna och affärsinnehavarna, och gatuhandlarna har exempelvis tvingats flytta på sig. Invånarna i Livorno informerades inte förrän den 10 januari 1999 om dessa arbeten som medfört allvarliga olägenheter och en väsentlig nedgång av omsättningen för de lokala affärsinnehavarna. Arbetet beräknas vara i ett år. Kan kommissionen besvara följande:

1. Kan ovanstående arbeten anses strida mot principen om fri konkurrens för affärsinnehavarna i staden Livorno?

2. Finns det någon form av ekonomiskt stöd eller projekt som avser de affärsmän som missgynnats av det inträffade?

3. Vad anser kommissionen rent generellt om det inträffade?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(18 mars 1999)

Kommissionen har granskat den fråga Roberta Angelilli tar upp och har kommit till slutsatsen att ifrågavarande anläggningsarbeten inte genomförts i strid med gemenskapsbestämmelserna om offentlig upphandling. De påtalade förhållandena strider nämligen inte mot principerna om icke-diskriminering, öppenhet eller lika behandling som ligger till grund för regleringen på gemenskapsnivå. I gemenskapsbestämmelserna står det för övrigt inget om någon särskild ersättning till näringsidkare som lidit ekonomisk skada till följd av offentliga bygg- eller anläggningsarbeten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0869/99

från Honório Novo (GUE/NGL) till kommissionen

(7 april 1999)

Angående: Minskade inkomster för fiskarna i den autonoma regionen Madeira

Den stora brist på tonfisk som råder i den autonoma regionen Madeira sedan augusti 1998 har fått mycket negativa sociala följder för den lokala fiskarbefolkningen.

Bristen på bestånd av denna vandrande art påverkar allvarligt ekonomin och inkomstmöjligheterna för många av de familjer som bor i denna autonoma region, till exempel i Caniçal och Machico, som redan är socialt utsatta orter och saknar andra sysselsättningsmöjligheter.

Denna situation är så allvarlig att den förtjänar större uppmärksamhet från kommissionen.

I detta sammanhang uppmanas kommissionen att svara på följande:

1. Har kommissionen underrättats om denna svåra situation av Madeiras regionala regering eller Portugals regering?

2. Finns det inom den gemensamma fiskeripolitiken någon budgetmekanism eller något särskilt program som kan användas för att kompensera denna fiskarbefolkning för den allvarliga minskningen av inkomster eller avhjälpa den svåra situation som hela familjer i Caniçal och Machico befinner sig i? Har Madeiras regionala regering eller Portugals regering i så fall redan bett kommissionen att tillgripa dessa mekanismer eller program?

3. Finns det bortsett från den gemensamma fiskeripolitiken någon möjlighet att via budgeten snabbt avhjälpa denna situation? Om så är fallet, vilka är dessa möjligheter?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(3 maj 1999)

De uppgifter som finns tillgängliga när det gäller den allmänna tillgången på tonfisk i Atlanten tyder inte på att situationen är katastrofal. Kommissionen håller emellertid på att undersöka särskilda uppgifter om dessa bestånd runt området kring Madeira.

1. Kommissionen har inte underrättats om denna situation av de portugisiska myndigheterna utan att medlemsstatens myndigheter därmed har åsidosatt sina skyldigheter när det gäller att ta kontakt.

2. Det finns inte inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken något särskilt program eller någon budgetmekanism som kan användas för att ersätta eventuella inkomstbortfall som uppkommit som en följd av denna situation.

3. Kommissionen kan inte se några andra ekonomiska bidragsmöjligheter som skulle kunna användas för att snabbt kunna ersätta eventuella inkomstbortfall än de möjligheter som finns enligt den gemensamma fiskeripolitiken.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0651/99

från Johannes Blokland (I-EDN) till kommissionen

(9 mars 1999)

Angående: Oegentligheter i samband med Open Christianitys Prins Maurits-skola i S:t Petersburg

1. Känner kommissionen till att myndigheterna i S:t Petersburg försöker stänga skolan "Open Christianity" i Ryssland?

2. Kan kommissionen bekräfta att de lokala myndigheterna inlett en skrämselkampanj mot ledningen för och eleverna vid denna skola? Vad är bakgrunden till att man handlat så?

3. Förekommer det några kontakter mellan EU och myndigheterna i S:t Petersburg? Förekommer det eller har det förekommit några kontakter mellan EU och de ledande krafterna bakom "Open Christianity"?

4. Är kommissionen beredd att inför ryska regeringen tillkännage sin oro över hur de lokala myndigheterna i S:t Petersburg uppträtt? Avser kommissionen meddela parlamentet hur den ryska regeringen reagerat?

5. Vilka medel anser sig kommissionen kunna begagna för att motverka att "Open Christianity" stängs?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(29 mars 1999)

Kommissionens delegation i Ryssland har följt utvecklingen kring Open Christianity-skolan i St Petersburg. Skolan har nyligen utrymts, uppenbarligen på grund av problem med hyresavtalet för lokalerna, som innehåller tämligen vaga bestämmelser.

Den 11 februari 1999 fråntogs skolan rätten att använda lokalerna av domstolen i St Petersburg. Beslutet har dock överklagats. Kommissionens delegation följer utgången av den juridiska processen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0596/99

från Ian White (PSE) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Tillväxthormonet rBST

1. Kommer kommissionen att kräva att behöriga kommittéer utreder alla tillgängliga data om tillväxthormonet rBST:s effekt på djurs och människors hälsa, när företaget som äger denna produkt söker tillstånd att sälja den för användning inom EU?

2. Kommer kommissionen att följa försiktighetsprincipen när frågan om tillstånd för att sälja tillväxthormonet rBST tas upp?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 maj 1999)

Kommissionen har begärt ett yttrande från den särskilda veterinärkommittén för djurs hälsa och välbefinnande samt den vetenskapliga kommittén för folkhälsan, beträffande användningen av BST. Båda dessa vetenskapliga kommittéer har nyligen avgivit vetenskapliga yttranden med hänsyn till sina speciella uppgifter. Dessa yttranden finns på kommissionens Euoropaserver. På grundval av slutsatserna i yttrandena kommer kommissionen, med förhoppning om att ett beslut skall fattas i frågan, att lämna en rapport och ett förslag om framtiden för moratoriet på bovint somatotropin (rådets beslut 94/936/EG)(1) till rådet och parlamentet.

(1) EGT L 366, 31.12.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0280/99

från Riccardo Nencini (PSE) till kommissionen

(17 februari 1999)

Angående: Ponte Vecchio (Florens)

Ponte Vecchio och dess omgivning, belägna i Florens' historiska centrum, finns med på Unescos lista över världskulturarvet.

Under årens lopp har de olika ansvariga i ministeriet för kultur- och miljövärden påpekat för de lokala och nationella myndigheterna att det är nödvändigt att valorisera och skydda detta arv, genom att inte utsätta det för alltför stora turistströmmar och för en utarmning till följd av olagliga försäljare och en växande småbrottslighet.

De åtgärder som hittills vidtagits har inte visat sig tillräckliga, varken för att förhindra vandalisering eller för att skydda det konstnärliga arvet och de befintliga butikerna och hantverkarverkstäderna. Därmed är Ponte Vecchio och dess omgivningar dagligen utsatta för risker.

Har kommissionen för avsikt att, med tanke på det ovan sagda, vända sig till berörda florentinska och italienska myndigheter för att försäkra sig om skyddet och valoriseringen av de stora historiska och kulturella värdena som finns införda i Unescos lista över världskulturarvet?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(23 mars 1999)

Kommissionen förstår till fullo de farhågor som parlamentsledamoten ger uttryck för. På grundval av artikel 128 och EG-fördragets subsidiaritetsprincip måste det dock meddelas att det uteslutande är nationella och regionala myndigheter som ansvarar för åtgärder till skydd av kulturarvet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0997/99

från Patricia McKenna (V) till kommissionen

(20 april 1999)

Angående: Åtgärder som vidtagits av EU för att stänga Tjernobyls kärnkraftverk

Kan kommissionen förklara varför en tredje reaktor håller på att startas vid Tjernobyls kärnkfraftsverk i Ukraina när åtgärder skall ha vidtagits för att stänga hela kraftverket i slutet av år 2000?

Europeiska unionen har beslutat att inte finansiera stängningen av kärnkraftverket och parlamentet har godkänt detta beslut.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta beslut förklara hur den ska kunna säkerställa en total stängning av kärnkraftverket vid slutet av år 2000 och på detta vis garantera unionens och Ukrainas medborgares säkerhet?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(7 maj 1999)

Kommissionen meddelar parlamentsledamoten att den tredje reaktorn vid kärnkraftverket i Tjernobyl åter togs i drift den 6 mars 1999 efter ett planerat stopp på tre månader för inspektion och underhåll.

I det samförståndsavtal som undertecknades 1995 mellan G7-länderna, kommissionen och Ukraina åtog sig det sistnämnda landet att stänga anläggningen i Tjernobyl senast år 2000.

Kommissionen anser att det sker framsteg i genomförandet av 1995 års samförståndsavtal och förväntar sig framför allt att Ukraina kommer att stå fast vid sitt åtagande att stänga anläggningen i Tjernobyl senast år 2000.