SKRIFTLIG FRÅGA E-2020/99

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(9 november 1999)

Ämne: Konsumentskydd vid flygresor

I Europeiska unionen finns redan flera lagar om konsumentskydd vid flygresor, till exempel den lagstiftning som gäller de fall då passagerare som bokat plats nekas ombordstigning på flygplanet. Ändå återstår det i Europa mycket att göra på detta område.

Med detta som bakgrund skulle jag vilja fråga följande:

1. Har kommissionen genomfört någon kontroll av hur flygbolagen tillämpar rådets förordning (EEG) nr 295/91(1)?

2. Om svaret är ja, vilka var då resultaten? Om svaret är nej, anser inte kommissionen att det vore lämpligt att göra en sådan kontroll?

3. Finns det, enligt kommissionen, redan någon gemenskapslagstiftning om konsumentskydd gällande:

3.1 flygbolagets ansvar vid bagagetransporter,

3.2 flygbolagets ansvar då flygningar annulleras av kommersiella skäl,

3.3 minimiregler för bekvämlighet och hälsoskydd vid flygtransporter, särskilt vad gäller passagerarnas utrymme?

4. Om kommissionen menar att sådan lagstiftning redan finns, vilken är den då och i vilken utsträckning tillämpas den? Om kommissionen menar att någon sådan lagstiftning inte finns, anser den då inte att det vore lämpligt att ta vissa lagstiftningsinitiativ på dessa områden?

(1) EGT L 36, 8.2.1991, s. 5.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(22 december 1999)

Hitintills har åtgärder på detta område vidtagits såsom ett led i utvecklingen av den gemensamma transportpolitiken för lufttransportsektorn (artikel 80.2 i EG-fördraget (f.d. artikel 84)). De ändrade bestämmelser om konsumentskydd som upptas i det nya fördraget (artikel 153 (f.d. artikel 129a)) förstärker åtgärderna för skydd av passagerares rättigheter.

Kommissionen offentliggjorde tidigare i år ett anbudsförfarande avseende ett kontrakt om bedömningen av genomförandet av rådets förordning (EEG) 295/91 av den 4 februari 1991 om införande av gemensamma regler om kompensation till passagerare som nekas ombordstigning på luftfartyg i regelbunden lufttrafik. De inkomna anbuden är nu föremål för genomgång och kontrakten kommer att tilldelas inom kort. Resultaten förväntas under det första halvåret av 2000 och kommer att hjälpa kommissionen att koncentrera sina initiativ till att säkerställa att förordningen tillämpas.

Det saknas särskilda gemenskapsbestämmelser för lufttrafikföretagens ansvar för bagage. På detta område gäller nationella bestämmelser för inrikesflyget, medan flygningar mellan medlemsstater faller under tillämpningsområdet för den föråldrade Warsawakonventionen av 1929 och senare ändringar av densamma. I Montrealkonventionen, som överenskoms i maj 1999 och som så småningom kommer att göra Warsawakonventionen obsolet i sin helhet, fastställs nya regler för internationell transport. De nya reglerna kan även utvecklas genom gemenskapslagstiftningen till att omfatta inrikesflyget inom medlemsstaterna. Detta skulle skapa ett enhetligt system för all transport med gemenskapens flygbolag. Vid sitt utarbetande av förslag till gemenskapens ratificering och genomförande av den nya Montrealkonventionen kommer kommissionen att noga överväga denna fråga. Detta kommer att ske mot bakgrund av parlamentets yttrande under diskussionen om rådets förordning (EG) 2027/97 av den 9 oktober 1997 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor(1), att gemensamma bestämmelser avseende bagage bör ingå i varje ansvarssystem inom gemenskapen.

Vad gäller ansvar vid inställda avgångar kommer utkastet till gemensam ståndpunkt, som uppnåddes vid ändring av förordning(EEG) 295/91(2), att leda till en utvidgning av ersättningssystemet så att även passagerare som är försenade på grund av att flygbolaget ställt in deras flygning omfattas av systemet.

Frågan om bekvämlighet och utrymme ombord på flygningar kommer att tas upp tillsammans med en lång räcka av konsumentfrågor i kommissionens kommande samrådsdokument om passagerares rättigheter. Samrådsdokumentet kommer att sändas ut till samtliga intresserade parter och naturligtvis till parlamentet. Resultatet av samrådet kommer att användas för att formulera en framtida politik på detta område.

(1) EGT L 285, 17.10.1997, s. 1.

(2) EGT C 120, 18.4.1998, s. 18.