SKRIFTLIG FRÅGA E-3783/00

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(4 december 2000)

Ämne: Kompletterande åtgärder för att en ny BSE-epidemi bland nötkreatur på fortlöpande basis skall gå att undvika?

1. På hur lång sikt förväntar sig kommissionen med beaktande av att BSE-smittade kor på nytt upptäckts i Frankrike och Nederländerna att de nuvarande åtgärderna skall leda till att man definitivt får slut på galna ko-sjukan?

2. Förekommer det i dag i EU:s medlemsstater att beståndsdelar från slaktdjur på något sätt antingen lagligen eller olagligen används som foder för de ursprungligen växtätande nötkreaturen?

3. Är tillsynen över att inte det relativt billiga slaktavfallet används som foder i dag tillräckligt effektiv för att man aldrig någonsin mer skall behöva räkna med att foder av animaliskt ursprung används på detta sätt?

4. Genom vilka kompletterande åtgärder både inom djurfodersektorn och i fråga om import av nötkreatur från länder utanför EU tänker kommissionen nu ordna så att Europa så snabbt som möjligt blir fullständigt fritt från upprepade fall av BSE-smitta och från risken att nya konsumentgrupper längre fram blir offer för Creutzfeldt-Jacob-sjukdomen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 mars 2001)

Eftersom den genomsnittliga inkubationsperioden för bovin spongiform encefalopati (BSE) är fem år förväntar sig kommissionen en minskning av den kliniska förekomsten av BSE omkring fem år efter införandet av effektiva bekämpningsåtgärder.

Foder för idisslare innehållande protein från däggdjur har varit förbjudet sedan augusti 1994. Från och med den 1 januari 2001 gäller förbudet temporärt även foder som innehåller någon form av bearbetat animaliskt protein och är avsett för djur av alla slag inom animalieproduktionen. Utsmält animaliskt fett tillåts fortfarande som ingrediens i foder för idisslare, förutsatt att det har bearbetats på angivet sätt. Den vetenskapliga styrkommittén har nyligen utvärderat huruvida talg kan användas på ett säkert sätt i sådant foder, och en extra värmebehandling rekommenderas för att höja säkerheten.

Det är medlemsstaterna som ansvarar för genomförandet av gemenskapens bestämmelser om innehållet i djurfoder och för testning med avseende på förekomsten av förbjudna ämnen. Genomförandet övervakas av kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor, vars inspektionsprogram nyligen har intensifierats. Rapporter om dessa inspektioner vidarebefordras till parlamentet och läggs ut på Internet.

Den temporära utvidgningen av förteckningen över animaliska proteiner som inte är tillåtna i foder till att omfatta även ämnen som till exempel fjäderfämjöl gör det betydligt lättare att använda mikroskopisk testning för att upptäcka lagöverträdelser. Det finns dock för närvarande inget test som kan upptäcka alla förbjudna animaliska proteiner. Därför har mycket stränga kontrollbestämmelser införts på gemenskapsnivå när det gäller märkning, separering och behandling i samband med framställning, transport, förvaring och användning på jordbruket av animaliskt protein i foder.

Enligt rådets beslut 2000/766/EG av den 4 december 2000 om vissa skyddsåtgärder vad gäller transmissibel spongiform encefalopati och utfodring med animaliskt protein har det sedan den 1 januari 2001 varit förbjudet att från länder utanför EU importera bearbetat animaliskt protein avsett för utfodring av djur inom animalieproduktionen(1). Detta beslut kommer att gälla fram till den 30 juni 2001. Från den 1 april gäller gemenskapens bestämmelser om att det inte får finnas specificerat riskmaterial i produkter som importeras från länder utanför EU som inte är fria från BSE. Fram till dess gäller jämförbara nationella bestämmelser. Förhoppningsvis kommer förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av bestämmelser för förebyggande och kontroll av viss transmissibel spongiform encefalopati(2), med ändringar(3), som rör förebyggande och bekämpning av denna sjukdomsgrupp, att träda i kraft den 1 juli 2001. Denna förordning innehåller en rad olika bestämmelser, bland annat om import av nötkreatur och produkter från länder utanför EU.

(1) EGT L 306, 7.12.2000.

(2) EGT C 45, 19.2.1999.

(3) KOM(2000) 824 slutlig.