SKRIFTLIG FRÅGA E-1195/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(26 april 2002)

Ämne: Följder av att euron införts: ökad konsumtion och flera fall där enskilda kontoinnehavare inte haft tillräcklig behållning på sina konton

1. Känner kommissionen till att det i Nederländerna förefallit som om många konsumenter kraftigt ökat sina utgifter efter det att euron införts och på det sättet kommit att löpa större risk för att ha för stora utgifter i förhållande till sina inkomster och inte ha tillräckligt med pengar på sina bankkonton, vilket blivit följden, inte bara av att priserna höjts sedan euron kom, utan också av att priserna, till följd av att euron är mera värd än den gamla valutan, ger ett intryck av att ha blivit åtskilligt lägre än vad de nyligen varit?

2. Kommer den här skillnaden till synes i lika hög grad inom konsumenternas beteende i alla de tolv EMU-staterna eller kan det iakttas påfallande skillnader, framför allt mellan den kategori av stater där den gamla valutan var värd mindre än tio eurocent eller rentav mindre än en eurocent (Österrike, Belgien, Luxemburg, Spanien, Portugal, Grekland, Italien), den kategori där euron är värd mellan sju och två gånger så mycket som den gamla valutan (Frankrike, Finland, Nederländerna, Tyskland) respektive Irland, där den gamla valutan hade ett avsevärt högre värde än euron i dag?

3. Vilka åtgärder har hittills vidtagits för att upplysa konsumenterna om de nya faror för alltför stora utgifter som de hotas av? Är det bara medlemsstaterna som utarbetar och genomför dessa åtgärder eller har också kommissionen eller Europeiska centralbanken förberett sådana åtgärder?

4. Vilka ytterligare åtgärder anser kommissionen behövs för att folk under återstoden av 2002 skall få en verklighetstrogen bild av vilken köpkraft de har efter att euron införts?

5. Diskuterar kommissionen denna fråga med sådana medlemsstater vilkas regeringar överväger att i framtiden införa euron och eventuellt med kandidatländer som ålägger sig att göra det samma? Vilka lärdomar har man då tagit av de problem som uppträtt i samband med att euron införts i tolv medlemsstater?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(19 juni 2002)

1., 2., 3. och 4. Kommissionen har ännu ingen statistik som visar på en ökning av skuldsättningen på grund av övergången till mynt och sedlar i euro. Vi konstaterar emellertid att de dubbla prisangivelserna, som fanns nästan överallt under de första månaderna 2002, har minskat risken för att svaga grupper skall missbedöma prisnivån. I vår rekommendation av den 11 oktober 2000(1) förespråkade vi också dubbla prisangivelser redan från tredje kvartalet 2001 för att konsumenterna undan för undan skulle kunna vänja sig vid den nya valutan.

Eurostats uppgifter om utvecklingen av det harmoniserade konsumentprisindexet i länderna i euroområdet som för konsumenten är en viktig faktor för bedömningen av köpkraftens förändring talar för övrigt emot att det skulle ha skett en allmän prishöjning vid införandet av mynt och sedlar i euro. Euroeffekten beräknas nämligen till bara mellan 0 och 0,16 procentenheter (från kvartal till kvartal).

5. Informationen till konsumenterna i länder som i framtiden kan komma att införa euron kommer att diskuteras med dem när de har fattat det politiska beslutet att delta i valutasamarbetet.

(1) Kommissionens rekommendation av den 11 oktober 2000 om hur de ekonomiska aktörernas förberedelser inför övergången till euron kan underlättas, EGT C 303, 24.10.2000.