ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1862/00

från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till rådet

(13 juni 2000)

Ämne: Fiske efter röd tonfisk i Dènia och Gandía

I fiskehamnarna Dènia och Gandía har man i flera års tid kunnat observera hur de franska fiskarna använder sig av nät som är flera sjömil långa för att fånga röd tonfisk.

Fångsten av denna arten uppfyller inte bestämmelserna om minsta tillåtna storlek (60 kg) och det förekommer inte heller någon form av kontroll.

Denna typ av fiske sliter hårt på fiskbestånden i Medelhavet eftersom man på detta sätt även fångar skyddade arter. Hur avser rådet att gå tillväga för att få regeringarna i berörda medlemsstater att vidta åtgärder för att se till att gemenskapens bestämmelser på fiskeområdet uppfylls?

Avser rådet att straffa de länder som inte uppfyller bestämmelserna?

Svar

(28 september 2000)

Den ärade parlamentsledamoten skall uppmärksamma att det enligt artikel 2 i förordning (EEG) nr 2847/93 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken, ändrad genom förordning (EG) nr 2846/98, är medlemsstaterna som skall vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa kontroll av fisket inom sitt territorium och sina marina farvatten. Enligt artikel 29 i samma förordning är det kommissionen som skall kontrollera att medlemsstaterna tillämpar förordningen. Den kan göra besök på platsen och företa granskningar utan förvarning.

Frågan bör alltså ställas till kommissionen.

I enlighet med förordning (EG) nr 1626/94 är minimimått för tonfisk 70 cm eller 6,4 kg. Dessa mått har behållits för 2000 i förordningen om TAC:er och kvoter (förordning (EG) nr 2742/1999).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1863/00

från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen

(9 juni 2000)

Ämne: Överexploatering i jordbruket och citrusodlingen i den autonoma regionen Valencia

Omvandlingen av obevattnad mark och skogsområden till odlingsmark leder till en överexploatering av produktionen. Ofta tar de nya odlingarna inte hänsyn till den vattenbrist som råder i området, varvid den redan besvärliga vattensituationen förvärras.

I många fall ger de autonoma och centrala regeringarna sitt tysta medgivande till en ökning av denna typ av odling och till överproduktion, vilket strider mot den gemensamma jordbrukspolitiken. Detta ifrågasätter jordbrukarnas yrkesmässighet och leder till att priserna och jordbrukarnas inkomster sjunker märkbart.

Hur avser kommissionen att gå tillväga för att komma till rätta med detta missförhållande i citrusfruktsektorn i Valencia och Katalonien? Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att tvinga den autonoma regionen Valencia (mål 1) att tillämpa åtgärder för modernisering och fysisk planering av jordbruksarealen, i första hand den areal som används för citrusodling, inom ramen för det stöd som regionen kommer att erhålla?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Fischler

(14 juli 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1458/00

från Reinhold Messner (Verts/ALE) till kommissionen

(10 maj 2000)

Ämne: Förlängning av koncessionstiden för motorvägsbyggen i Italien

Som svar på en tidigare fråga om förlängning av koncessionstiden för motorvägsbyggen i Italien (E-2292/99(1)) förklarade kommissionen att den inlett två nya förfaranden och kontaktat de italienska myndigheterna för att få klarhet i alla olika aspekter i fråga om en förlängning av koncessionstiden utan ett offentligt upphandlingsförfarande på gemenskapsnivå, vilket föreskrivs i direktiv 92/50/EEG(2), 93/37/EEG(3) och 89/440/EEG(4). Kommissionen bekräftade dessutom i sitt skriftliga svar att den planerat ett sammanträde med ansvariga italienska myndigheter och att den frågat alla medlemsstater om vilka förhållanden som föreligger ifråga om motorvägskoncessioner. Enligt våra informationsorgan kommer det inom kort att definitivt vara fritt fram för de 19 motorvägskoncessionerna i Italien.

Kan kommissionen mot bakgrund av dessa bekräftelser svara på följande frågor:

- Vilka förlängningar av motorvägskoncessioner i Italien är förmål för de förfaranden som inletts enligt ovan och har kommissionen sedan dess inlett några fler?

- Vilka resultat nåddes vid sammanträdet med de italienska myndigheterna?

- Vilka resultat har nåtts i fråga om undersökningen av alla medlemsstaterna?

- Kan kommissionen en gång för alla uttala sig om legitimiteten i dessa förlängningar mot bakgrund av gemenskapslagstiftningen i allmänhet och direktiv 92/50/EEG, 93/37/EEG och 89/440/EEG i synnerhet?

(1) EGT C 225 E, 8.8.2000, s. 88.

(2) EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

(3) EGT L 199, 9.8.1993, s. 54.

(4) EGT L 210, 21.7.1989, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 juni 2000)

De pågående förfarandena rörande Italien som gäller motorvägskoncessioner avser byggandet av sträckan Venedig-Mestre, Tibern-sträckan och sträckan Asti-Cuneo.

Vid mötet som hölls i december 1999 bad kommissionen återigen de italienska myndigheterna om information om de pågående förfarandena. De uppgifter som då lämnades granskas nu av kommissionen som ett led i den övergripande undersökning som görs av alla medlemsstater.

Kommissionen har ännu inte all information som behövs för att göra en slutgiltig bedömning av problemen i samband med upphandlingsförfarandena för motorvägskoncessioner i medlemsstaterna och kommissionen genomför för närvarande en allmän granskning av situationen så att den kan göra en korrekt juridisk bedömning.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2671/00

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(25 juli 2000)

Ämne: Makedonien

Makedoniens regering och parlament håller för närvarande på att slutföra arbetet med en högskolelag som kommer att möjliggöra inrättandet av privata universitet som är godkända av den makedoniska staten. Denna lag, som borde antagas före sommarsemestern, lär i synnerhet kunna lösa problemet om tillgången till en förstklassig högskoleutbildning för den albanska språkgruppen i och med att den skapar förutsättningar för att grunda ett godkänt universitet i Tetovo.

Denna nya politiska händelse, som har kommit till stånd tack vare dels premiärminister Georgevski och Xhaferi, ordföranden för albanernas demokratiska parti i Makedonien, dels OSSE:s särskilda sändebud Van der Stoel, skapar också möjligheter för cirka 7 000 albanska studenter i Makedonien att reintegreras i ett normal utbildningssystem. Dessa studenter skulle annars sakna framtidsutsikter och kunna bli ett enkelt byte för demagoger och anhängare av en våldslinje när det gäller relationerna mellan de olika befolkningsgrupperna i Makedonien.

Känner kommissionen till denna positiva utveckling? Är kommissionen också medveten om att de möjligheter som skapas genom denna nya lag inte kommer att kunna förverkligas utan finansiering? Är kommissionen beredd att förse detta universitet med en direkt och betydande finansiering?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Christopher Patten

(7 september 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans muntliga fråga nr H-0702/00 ställd under frågetiden vid parlamentets möte den Septembre I 00(1).

(1) Europarlamentets debatter (september 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0957/00

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2000)

Ämne: Främjande av programmet Latinamerika akademisk utbildning (ALFA)

ALFA-programmet stödjer utbytet av erfarenheter mellan universitet i EU och i 18 länder i Latinamerika för en period av sex år.

För att få tillgång till de stöd som beviljas enligt programmet måste de universitet som är intresserade av att delta bilda ALFA-nät bestående av minst sex universitet, tre europeiska och tre latinamerikanska, i olika länder.

Vad föreskrev kommissionen då den utformade sagda program för att göra det lättare för de universitet som eventuellt är intresserade av att delta att komma i kontakt med varandra genom möten och förhandskontakter, och därigenom lära känna varandra och klargöra ramen för samarbetet inom de prioriterade områden som anges i kallelsen till ALFA-programmet?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(28 april 2000)

Alfas första etapp har jämte dess specifika målsättningar givit värdefulla erfarenheter. Under denna etapp har institutioner för högre utbildning från båda kontinenterna utvecklat ömsesidig kunskap och 2 918 gemensamma projektförslag har lagts fram för kommissionen. Förslagen kommer från universitetsnätverk som representerar 511 latinamerikanska och 704 europeiska institutioner. Vad beträffar de projekt som godkändes under den första etappen har 808 institutionsnätverk utvecklat eller håller fortfarande på att utveckla gemensamma projekt (totalt 373 latinamerikanska och 530 europeiska).

Under den nuvarande Alfa-etappen bistår kontoret för tekniskt bistånd till programmet de institutioner som eventuellt är intresserade av att delta i programmet med att söka partner och samtidigt offentliggörs alla förfrågningar rörande detta sökande på Internetsidan

<(http://alfa-program.com).

Vidare kan Alfa-nätverk som inte har någon erfarenhet av att anordna rörlighet för studenter ansöka om finansiering av utarbetandet av gemensamma rörlighetsprojekt (inom underprogram B, projektförberedelse).

Dessutom kan noteras att för närvarande mottar kommissionen i genomsnitt 40 förfrågningar per dag beträffande information rörande programmet, varav mer än hälften avser förfrågningar från institutioner som redan har kartlagt sina nätverk.

Följaktligen har kommissionen inte planerat finansiering av möten mellan godkända institutioner före framläggandet av projektförslag inom ramen för Alfa-programmet, vilket inleddes den 15 februari 2000(1).

(1) EGT C 42, 15.2.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1646/00

från Ward Beysen (ELDR) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Deutsche Post AG (DPAG) missbrukar sin monopolställning

I juni 1994 inlämnades ett klagomål mot DGAP, dels på grund av att bolaget missbrukat sin monopolställning genom att överföra inkomster från monopoltjänster till pakettjänsten som inte är föremål för monopol, vilket innebär otillåten korssubventionering och dels på grund av att bolaget fått otillåtet statligt stöd. Med de vinster som DPAG håvat in har bolaget självt börjat bygga upp ett europaomfattande nätverk. Detta strider naturligtvis mot de europeiska konkurrensreglerna. Emellertid har resultatet av undersökningen låtit vänta på sig. När kan man se fram emot ett beslut och kommer kommissionen i sitt beslut att redligt och i full utsträckning tillämpa de europeiska konkurrensreglerna och ge tydliga direktiv i fråga om statligt stöd för att å ena sidan garantera att företagen kan klara sig i konkurrensen och å andra sidan garantera konsumenterna deras fria val? Om korssubventionering förekommit: kommer kommissionen då att vidta effektiva åtgärder för att beivra detta, alltså närmare bestämt: kommer kommissionen att återindriva medlen från DGAP? Vilka åtgärder avser kommissionen till sist vidta för att i framtiden förhindra korssubventioner och snedvridningar av konkurrensen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1621/00 och E-1646/00 ingivet av Mario Monti för kommissionen

(30 juni 2000)

Den 20 juli 1999 beslutade kommissionen att inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 (f.d. artikel 93) i EG-fördraget om ett eventuellt statligt stöd till Deutsche Post AG.

Förfarandet omfattar alla former av eventuellt statligt stöd till Deutsche Post AG.

Kommissionen utreder för närvarande den tyska regeringens och berörda parters yttranden. Eftersom utredning fortfarande pågår kan inga upplysningar ännu lämnas om den eventuella utgången i ärendet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1838/00

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Företrädare för länderna i Central- och Östeuropa bör få närvara vid sammanträden som hålls av de vetenskapliga kommittéer och förvaltningskommittéer som handlägger veterinärmedicinska och fytosanitära frågor

Ett av problemen vid de kommande anslutningsförhandlingarna med länderna i Central- och Östeuropa kommer att bli frågan om huruvida och på vilket sätt dessa länder kan uppfylla gällande bestämmelser i den europeiska lagstiftningen.

Anser kommissionen inte därför att det vore önskvärt att företrädare för länderna i Central- och Östeuropa kunde få närvara såsom permanenta observatörer vid sammanträden som hålls av kommittéer på hithörande områden? Är kommissionen beredd att vidta åtgärder med tanke på detta?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(17 juli 2000)

Endast kommitténs ledamöter och kommissionens tjänstemän kan närvara vid de vetenskapliga kommittéernas möten. Representanter från medlemsstaternas regeringar och intressegrupper är aldrig närvarande vid kommittémöten för att man skall vara säker på att kommittéerna är oberoende.

Av samma skäl, kommittéernas oberoende, är det alltså inte möjligt för representanter från de central- och östeuropeiska ländernas regeringar att närvara vid dessa möten.

Deltagande i de vetenskapliga kommittéernas arbete är dock inte begränsat till unionens medborgare. Vetenskapsmän från tredje land kan alltså ansöka om medlemskap och därefter bli invalda.

Representanter från de 13 kandidatländerna kan delta som observatörer och på de punkter som berör dem i de förvaltningskommittéer som är ansvariga för övervakning av de gemenskapsprogram i vilka dessa länder deltar och till vilka de har bidragit finansiellt.

I andra frågor, särskilt vad gäller genomförandet av gemenskapslagstiftningen, måste associeringsrådet (som består dels av representanter från gemenskapen och dess medlemsstater, dels av representanter från varje kandidatland) fastställa inte bara i vilken grad gemenskapens regelverk har införts i den nationella lagstiftningen utan också i vilken grad det har tillämpats av kandidatländerna i fråga. Deras deltagande är beroende av dessa uppgifter och kommissionen kommer att besluta om detta från fall till fall.

Under tiden kommer kommissionen att informera kandidatländerna om de viktigaste punkterna som tas upp i de regelbundna möten som hålls inom ramen för anslutningsstrategin.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2097/00

från François Zimeray (PSE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Förbindelserna mellan EU och Iran

Den 16 september 1999 godkände Europaparlamentet enhälligt förslaget till resolution om situationen för fängslade som anklagats för spioneri i Iran (R5-0029/1999). I den femte slutsatsen understryker Europaparlamentet att man vidhåller att alla diskussioner mellan Europeiska unionen och den islamiska republiken Iran skall ske i enlighet med respekten för grundläggande mänskliga rättigheter.

Nio månader efter antagandet av denna resolution sitter 13 iranska judar fortfarande fängslade. De har inte haft möjlighet att försvara sig och blivit offer för en skenrättegång.

Kan kommissionen i detalj ange vilka överläggningar, politiskt och/eller ekonomiskt samarbete och i allmänna drag ange eventuella förbindelser som finns eller har funnits mellan EU och Iran sedan september 1999?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 juli 2000)

Kommissionen delar till fullo den oro över bristen på respekt för de mänskliga rättigheterna i Iran för vilket det givits uttryck i parlamentets utkast till resolution B5-0079/1999. Inom ramen för den omfattande dialog som förs mellan EU och Iran tar EU ständigt upp frågor om de mänskliga rättigheterna.

När det gäller de 13 iranska judar och 8 muslimer som anklagades för spionage gjorde såväl EU som enskilda medlemsstater ett antal demarscher under förra året. EU poängterade vikten av en oberoende och rättvis rättegång och var besviken över att rättegången inte var öppen för allmänheten. När domen avkunnades den 1 juli 2000 uttryckte EU sin oro och önskan om att appellationsdomstolen skulle mildra straffen.

Den omfattande dialog mellan EU:s trojka och Iran som inleddes 1998 fortsätter med ministermöten var sjätte månad. Ett möte hölls i Helsingfors i december 1999 och det senaste hölls i Teheran i juni 2000. Under dessa möten tas alla viktiga frågor regelbundet upp, t.ex. frågor gällande mänskliga rättigheter och den nämnda rättegången.

Kommissionen har under några års tid gett bistånd till Iran i form av flyktingbistånd genom FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) och genom internationella icke-statliga organisationer. Tidigare i år påbörjades ett vård- och underhållsprojekt som genomförs av organisationen Läkare utan gränser (MSF-France). Förutom ett humanitärt projekt (ett sjukhus) som inleddes efter en jordbävning för några år sedan är detta för närvarande det enda samarbetet med Iran.

Trots att den politiska situationen i Iran fortfarande är bekymmersam tyder det nyligen hållna parlamentsvalet och Irans ökande mottaglighet för internationella påtryckningar på en positiv utveckling och nya möjligheter att utveckla en konstruktiv dialog med den iranska regeringen om frågor gällande de mänskliga rättigheterna. Kommissionen kommer även fortsättningsvis att följa situationen på nära håll för att kunna stödja denna positiva förändring.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1682/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(7 juni 2000)

Ämne: Höghastighetsbanan Lissabon-El Ferrol mellan Portugal och Galicien

Ordföranden för den regionala regeringen i Galicien, Manuel Fraga, har förklarat att en höghastighetsbana kommer att nå Galicien först 2006. Ordföranden för stadsfullmäktige i Porto, Nuno Cardoso, däremot har efterlyst en höghastighetsbana som skulle förena Lissabon, Coimbra och Porto i Portugal med Vigo, Pontevedra, Santiago, La Coruña och El Ferrol i Galicien, en sträcka som tar fyra timmar. Ordföranden för stadsfullmäktige i Porto anser att järnvägssträckan också skulle kunna utgöra en öppning för norra Portugal till Centraleuropa genom den linje som kommer att förena Galicien med Valladolid och gå via gränsstaden Irún till Frankrike.

Portugals transportminister och tjänstgörande ordförande i rådet, Jorge Coelho, besökte nyligen Europaparlamentets utskott för regionalpolitik, transport och turism. Som svar på en fråga som jag ställde påpekade han att också Portugal ville förena Lissabon med La Coruña. Han ansåg att detta eventuellt borde ske då ett gemensamt beslut fattas om att förena den iberiska halvön med Centraleuropa genom en höghastighetsbana, något som de spanska och portugisiska regeringarna borde förverkliga omedelbart.

I vilket skede befinner sig frågan? Vilka är de eventuella politiska och ekonomiska hindren som man skall övervinna för att kunna sätta i gång med projektet som är absolut nödvändigt för den ekonomiska och sociala utvecklingen i Portugal och Galicien, ett område längs Atlantkusten som omfattar 11 miljoner människor och som för övrigt spelar en mycket avgörande roll för EU?

Svar

(29 september 2000)

I gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996,(1) planeras ett nät för höghastighetståg. Den sträcka som den ärade parlamentsledamoten nämner i sin fråga ingår emellertid inte i ett sådant nät.

Kommissionen håller på att utarbeta nya riktlinjer för det transeuropeiska transportnätet och rådet förväntar sig att ett förslag läggs fram i frågan. När det sker kommer rådet att uppmanas att ta ställning och det är således inte för närvarande möjligt att säga vilken ståndpunkt rådet kommer att anta i denna fråga.

Rådet kommer emellertid att ha frågan, som den ärade parlamentsledamoten tar upp, i minnet och låta den ingå i en helhetssyn av ärendets alla aspekter.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0659/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(9 mars 2000)

Ämne: Handelsfartyget Zafirs förlisning

För några dagar sedan blev handelsfartyget Zafir som seglar under portugisiskt flagg och ägs av en redare med säte i Schweiz påseglat av det italienska fartyget Expresso Catania söder om Italien. Sjöolyckan var allvarlig och förorsakade tretton döda, de flesta sjömän från Galicien.

Har kommissionen vidtagit någon åtgärder för att reda ut orsakerna till att fartyget sjönk, för att söka efter de döda männens kroppar och stödja sjömännens familjer, både i fråga om de akuta problem som uppstår och de ersättningar som familjerna har rätt till?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 april 2000)

I likhet med frågeställaren fick kommissionen kännedom via media om att handelsfartyget Zafir sjunkit utanför Kalabriens kust (Italien). Kommissionen beklagar de fruktansvärda konsekvenserna av olyckan och den oersättliga förlusten av människoliv. Kommissionen delar de kvarlevande familjernas sorg.

Beträffande orsakerna till olyckan bör man avvakta resultatet av den undersökning som görs av de italienska myndigheterna. Kommissionen måste understryka att den inte är kompetent instans vad gäller sjöräddning, vilket förklarar varför de myndigheter som är inblandade i sjöolyckan inte har bett kommissionen om hjälp beträffande uppföljningen av olyckan.

Kommissionen å sin sida fäster mycket stor vikt vid sjösäkerheten inom ramen för sin transportpolitik. Den anser att man måste göra insatser på gemenskapsnivå för att förstärka sjösäkerheten. Den har förelagt rådet specifika förslag i denna riktning, särskilt för oljetankfartyg(1).

Ytterligare särskilda förslag för att öka sjösäkerheten kommer att presenteras under innevarande år.

(1) KOM(2000) 142 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0528/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(28 februari 2000)

Ämne: Minskad mervärdeskattesats för pressprodukter som distribueras på elektronisk väg

Medlemsstaterna får i enlighet med sjätte direktivet om mervärdeskatt använda sig av en minskad skattesats för vissa tjänster och leveranser. Exempelvis tar många stater upp tidningar och tidskrifter i bilaga H till nämnda direktiv och tar därmed ut minskad mervärdeskatt på dessa produkter. Det är emellertid också ett faktum att allt fler pressprodukter distribueras på elektronisk väg och att det därigenom föreligger en snedvridning av konkurrensen mellan materialbundna och immateriella publikationer.

Kommissionen ombes därför att meddela om medlemsstaterna i framtiden kommer att ha möjlighet att utvidga den minskade mervärdeskattesatsen till att även omfatta pressprodukter som distribueras på elektronisk väg, särskilt cd-romskivor och onlinepublikationer.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 april 2000)

Enligt gällande gemenskapslagstiftning om mervärdeskattesatser, särskilt artikel 12 i det sjätte mervärdesskattedirektivet 77/388/CEE(1), skall i princip den normala skattesatsen tillämpas på tidningar och andra informationsbärare.

Medlemsstater som så önskar kan dock använda sig av en minskad skattesats för böcker, tidningar och tidskrifter.

Beträffande immateriella tillgångar godkände Ekofinrådet i juni 1998 principen att tillhandahållandet av en produkt i numerisk form genom ett elektroniskt nät är en handling som i fråga om mervärdesskatt skall betraktas som en tjänst.

Frågan huruvida vissa av dessa tjänster skall tas med på förteckningen över varor och tjänster för vilka en lägre skattesats kan gälla kommer att granskas i ett vidare sammanhang vid nästa översyn av tillämpningsområdet för minskade mervärdesskattesatser. Det är för tidigt att redan nu försöka föregripa kommissionens slutsatser och att uttala sig om hur pressprodukter som distribueras på elektronisk väg skall behandlas i framtiden.

(1) EGT L 145, 13.6.1977. Direktivet senast ändrat genom direktiv 1999/85/EG (EGT L 277, 28.10.1999).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1668/00

från Christoph Konrad (PPE-DE) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Diskriminerande införselskatt för grekiska farvatten

1. Känner kommissionen till att den grekiska regeringen sedan januari 2000 genom ett beslut kräver införselskatt för fritidsbåtar som är längre än sju meter och som inte alltid ligger för ankar i grekiska farvatten?

2. Hur ser kommissionen på det faktum att denna införselskatt är mer än sju gånger högre (15 000 drakmer) den normala avgiften för införsel av turistbåtar (2 000 drakmer)?

3. Vad tänker kommissionen göra åt diskrimineringen av icke-grekiska båtägare som är de som främst drabbats av detta beslut?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Frederik Bolkestein

(16 juni 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-1062/00 från Karl von Wogau(1).

(1) Se s. 150.