SKRIFTLIG FRÅGA E-3977/98

från W.G. van Velzen (PPE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Telekommunikationer, politiskt oberoende för nationella tillsynsmyndigheter

Tysklands ekonomiminister Müller har nyligen "rekommenderat" att Deutsche Telekom AG skall ta tillbaka sitt förslag om taxor för tredje part för tillträde till den så kallade sista milen (jfr. bl.a. Financial Times av den 28-29 november 1998), något som Deutsche Telekom AG därefter också gjort. Till följd av detta kunde den tyska tillsynsmyndigheten inte, såsom det planerats, måndagen den 30 november uttala sig om de taxor som Deutsche Telekom AG får uppbära av konkurrenter för tillträde till abonnentanslutningar.

1. Anser kommissionen att den tyska ministerns ingripande strider mot den i europeisk rätt fastslagna principen om politiskt oberoende för nationella tillsynsmyndigheter (se direktiv 97/51/EG(1) av de 6 oktober 1997, ett direktiv som kompletterar rådets direktiv 90/387/EG(2)?

2. Om kommissionen inte anser detta, var någonstans anser kommissionen då att gränsen går mellan politiskt oberoende för nationella tillsynsmyndigheter, sådant detta avsetts i det ovannämnda direktivet och de nationella myndigheternas befogenheter?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(24 februari 1999)

1. I gemenskapens direktiv om teletjänster avses med oberoende för de nationella tillsynsmyndigheterna att man måste skilja mellan regleringsverksamheten och operatörens verksamhet. De viktigaste kraven fastställs i direktiven om teletjänster och i ramdirektivet(3). Bland annat krävs att den nationella regleringsmyndigheten skall vara juridiskt åtskild från och verksamhetsmässigt oberoende av alla organisationer som tillhandahåller telenät, teleutrustning eller teletjänster. I samma direktiv krävs att det görs åtskillnad mellan reglerings- och kontrollverksamheten, när medlemsstater behåller äganderätten eller kontrollen i väsentlig utsträckning över operatörer som tidigare innehaft monopolställning.

I Tyskland är det post- och telekommunikationsmyndigheten ("Regulierungsbehörde für Post und Telekommunikation") som ansvarar för regleringsverksamheten, medan ekonomiministeriet har det politiska ansvaret. Åtskillnaden mellan regleringsverksamheten och den före detta statliga operatörens verksamhet säkerställs genom att ansvaret för den statliga andelen i Deutsche Telekom ligger hos tyska finansministeriet.

I föreliggande fall är det därför de tyska myndigheternas uppgift att bedöma hur ministrarna utövar sina politiska befogenheter, under förutsättning att det inte finns några möjligheter för finansministeriet att påverka tillsynsmyndighetens beslut.

2. Mot bakgrund av de ovan förklarade bestämmelserna om de nationella tillsynsmyndigheternas oberoende vill kommissionen inte försöka begränsa politiska befogenheter. I Tysklands fall vill kommissionen göra uppmärksam på att den tyska post- och telekommunikationsmyndigheten redan har antagit en rad beslut om samtrafik, förval, flyttbarhet och tariffer för lokala nät som mer än nog visar att kravet på oberoende enligt direktiven är uppfyllt.

(1) EGT L 295, 29.10.1997, s. 23.

(2) EGT L 192, 24.7.1990, s. 1.

(3) Framför allt i artikel 5b i rådets direktiv 90/387/EEG av den 28 juni 1990 om upprättandet av den inre marknaden för teletjänster genom att tillhandahålla öppna nät (EGT L 192, 24.7.1990), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/51/EG av den 6 oktober 1997 om ändring av rådets direktiv 90/387/EEG och 92/44/EEG för anpassning till en konkurrensutsatt miljö på telekommunikationsområdet (EGT L 117, 7.5.1997).