ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0172/00

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: 1999 års institutionella betydelse i Europeiska unionens historia

Förra året var, i institutionellt hänseende, det mest svindlande och betydelsefulla året i gemenskapens historia sedan den skapades 1957.

Både med tanke på den allvarliga institutionella krisen som tvingade kommissionen att avgå, och med tanke på Europeiska unionens nya huvudroll i den internationella politiken, har Europeiska unionen genomgått en omvälvning som teoretiker och forskare inom statsvetenskapen bör studera för att dra slutsatser och göra uttalanden om den framtida utvecklingen, vilka man kan ta hänsyn till i institutionella sammanhang.

Tänker kommissionen mot denna bakgrund främja forskning och debatt mellan experter och akademiker som intresserar sig för gemenskapsinstitutionerna, så att man kan erhålla uttalanden och slutsatser om hur den institutionella kris skall tolkas, som EU gick igenom förra året?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(20 mars 2000)

Kommissionen uppmuntrar till och leder undersökningar och diskussioner mellan experter och forskare som studerar unionens politiska och institutionella utveckling. Den stödjer exempelvis forskning och undervisning i frågor med anknytning till unionen inom Jean Monnet-programmet, inbegripet frågor som rör unionens institutionella och politiska system.

Inom ramen för arbetet med att utarbeta underlag till regeringskonferensen 2000 om institutionella reformer har kommissionen uppdragit åt Universitetsinstitutet för Europastudier i Florens att undersöka förutsättningarna och villkoren för en omorganisering av fördragen. Resultatet av undersökningen kommer att presenteras för stats- och regeringscheferna vid Europeiska rådets möte i juni.

På det internationella planet stödjer och bidrar kommissionen aktivt till åsiktsutbyten och diskussioner mellan forskare med särskild inriktning på EU och Europapolitik inom nätverket ECSA (European Community Studies Association).

Kommissionen driver vidare i samarbete med utomstående organisationer ett viktigt projekt om unionens styrning. Den lämnar också bidrag till debatter och undersökningar inom forskningsinstitut och offentliga och privata tankesmedjor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0169/00

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Ackordarbete

Den tyska koncernen Volkswagen har återinfört ackordarbete i den europeiska bilindustrin. 5000-för-5000-planen innebär ett brott mot tidigare praxis inom bilindustrin, i det att arbetstagaren själv får huvudansvaret för arbetstidens längd.

Vad anser kommissionen om denna nya arbetsmetod som innebär att en fast lön betalas ut för en varierande arbetstid? Anser kommissionen att denna metod skulle kunna tillämpas för att bekämpa arbetslösheten och för att skapa arbetstillfällen inom gemenskapen?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(3 mars 2000)

Kommissionen anser att nya former av arbetsorganisation förmodligen lyckas bäst när de införs i överenskommelse med arbetsmarknadens parter. Det är också viktigt att skapa en lämplig balans mellan flexibilitet och säkerhet. Nya former av arbetsorganisation kan leda till fler arbetstillfällen, men det beror till stor del på de specifika omständigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0081/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(24 januari 2000)

Ämne: Förslag till ändring av direktiv 85/374/EEG om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister

Kommissionen har för avsikt att förbättra direktiv 85/374/EEG(1) om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister och har uppmanat intresserade parter att kommentera frågor som rör Grönboken om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister före utgången av den fyramånadersperiod som följer på grönbokens offentliggörande. I grönboken anges att tillkännagivandet av detta initiativ (mldr) väckte naturligtvis de ekonomiska aktörernas, konsumenternas och de offentliga myndigheternas intresse.

1. Anser kommissionen att kommentarerna från aktörer och medlemsstaternas offentliga myndigheter till frågorna i grönboken har varit tillfredsställande?

2. Från vilka grekiska konsumentorganisationer har den mottagit kommentarer? Har konsumenternas generalsekretariat kommenterat frågan?

(1) EGT L 210, 7.8.1985, s. 29.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 mars 2000)

1. Kommissionen kan informera parlamentsledamoten om att den har erhållit nära 100 svar rörande grönboken(1).

Svar har inkommit från nationella och europeiska konsumentorganisationer, berörda branscher (t.ex. läkemedelsindustrin, bilindustrin, försäkringsbranschen, kemiindustrin, industrin för jordbruksprodukter och industrin för elektrisk utrustning), offentlig förvaltning i medlemsstaterna (Danmark, Tyskland, Grekland, Frankrike, Österrike, Portugal, Finland, Storbritannien) och i tredje land (Island, Norge, Slovenien, Schweiz) och olika organ som arbetar med produktsäkerhet (t.ex. Pan-European organisation of personal injury lawyers, United States Defense research institute och Special committee on European product liability law).

Kommissionen har lagt ut dessa svar på Internet http://europa.eu.int/internal_market/en/goods/liability/replies.htm

Det är ännu för tidigt att ta ställning till innehållet i dessa svar.

2. Hittills har det inte inkommit några kommentarer från någon av de grekiska konsumentorganisationerna.

(1) KOM(1999) 396 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0291/00

från Jan Wiersma (PSE) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Phareprogrammet för Kroatien

Är kommissionen beredd att med hänsyn till resultatet av valen i Kroatien den 3 januari 2000 ompröva nedfrysningen av Phareprogrammet för Kroatien?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 mars 2000)

Kommissionen har efter den senaste tidens politiska utveckling i Kroatien vidtagit en rad åtgärder för att ge eftertryck åt sin uppmuntran av och sitt stöd till processen för en fullständig demokratisering av Kroatien som kommer att markera inledningen av en ny period i förbindelserna mellan Kroatien och unionen.

Besök har ägt rum på hög nivå mellan kommissionens ordförande och de personer inom kommissionen som har ansvar för de yttre förbindelserna och de nya kroatiska ledarna. Det första mötet i den rådgivande arbetsgrupp för EU och Kroatien som inrättades den 24 januari 2000 av rådet (allmänna frågor) hölls den 15 februari 2000. Kommissionen anmodades den 14 februari 2000 av rådet (allmänna frågor)att utarbeta en genomförbarhetsstudie i sikte på att inleda förhandlingar om ett stabiliserings- och associeringsavtal.

En delegation från kommissionen kommer i början av mars 2000 att besöka Kroatien och göra en första bedömning av behoven och prioriteringarna för att kunna planera gemenskapsbiståndet till Kroatien under år 2000.

När det öppnandet av Phare-biståndet till Kroatien bör det påpekas att kommissionen kommer att lägga fram ett nytt program för hela västra Balkan under våren. Phare-programmet kommer därför att helt och hållet inriktas på kandidatländerna medan det nya programmet helt kommer att ersätta Phare- och Obnova-programmen när det gäller Balkan, inbegripet Kroatien. Kroatien kommer omfattas av detta program så snart det träder i kraft.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0012/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(19 januari 2000)

Ämne: Genomförandet av direktivet Television utan gränser

Direktiv 97/36/EG(1) Television utan gränser, som trädde i kraft den 30 juli 1997, innehåller bl.a. regler för tv-marknaden samt om skydd av minderåriga och reklam. Detta direktiv har ännu inte införlivats i grekisk lagstiftning, vilket gör att regler för tv-marknaden saknas, att konsumenterna inte skyddas mot alla möjliga sorters reklaminslag och att direktivets bestämmelser om skydd av minderåriga inte tillämpas.

Vad tänker kommissionen göra för att se till att direktivet införlivas i den grekiska lagstiftningen så att tv-tittarna, och särskilt barnen, skyddas mot olämpliga program?

(1) EGT L 202, 30.7.1997, s. 60.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(28 februari 2000)

Kommissionen har nyligen beslutat att hänskjuta ärendet till domstolen på grund av att införlivandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997 om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television ännu inte har utförts fullständigt i Grekland.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0228/00

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(4 februari 2000)

Ämne: Brott mot konkurrensregler inom handeln med husdjursfoder i Spanien

I Spanien förekommer det för närvarande illojal konkurrens och brott mot konsumenträttigheterna när det gäller marknadsföring och försäljning av djurfoder. Foderproducenterna

distribuerar produkterna längs två separata kanaler. Å ena sidan betjänar de stormarknaderna och å andra sidan småbutikerna. Resultatet av denna distribution längs två kanaler är att småföretagarna i branschen berörs negativt, eftersom såväl reklam som specialerbjudanden angående husdjursfoder planeras uteslutande med utgångspunkt i stormarknadernas intressen. Närbutikerna har sålunda inte möjlighet att erbjuda sina kunder dessa förmåner.

Till denna diskriminerande situation bör man tillägga att stormarknaderna i allmänhet erbjuds husdjursfoderprodukter till lägre anskaffningspriser än de priser som producenterna erbjuder närbutikerna. Detta faktum beror på att småföretagarna inte i tillräcklig utsträckning informeras om specialerbjudanden, vilket gör att den produkt de erbjuder sina kunder är dyrare i jämförelse med den som stormarknaderna bjuder ut. Slutresultatet blir att kunderna styr kosan mot stormarknaderna i stället för att utnyttja butiken nära hemmet med den påföljden att många småbutiker tvingas lägga ner sin verksamhet.

Denna form av illojal konkurrens har vederbörligen uppmärksammats inför de spanska myndigheterna med hänvisning till att den nationella lagstiftningen inte tillåter den försäljning under självkostnadspris som pågår inom sektorn för husdjursfoder.

Skulle kommissionen, inom ramen för sina befogenheter, vara beredd att utreda om det i nämnda fall även förekommer brott mot gemenskapslagstiftningen i fråga om handels- och konkurrenslagar?

Anser inte kommissionen att denna problematiska situation i Spanien står i strid med skyddet av konsumenträttigheterna, eftersom den tvingar konsumenterna att inhandla sina varor på stormarknaderna?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(15 mars 2000)

För närvarande har kommissionen ingen information som berättigar att ett förfarande inleds mot tillverkare av djurfoder i Spanien. För övrigt har kommissionen inte heller mottagit några klagomål rörande den fråga parlamentsledamoten tar upp.

Det bör noteras att prisskillnaderna mellan djurfoder på stormarknader och i närbutiker i sig inte är en överträdelse av gemenskapens konkurrenslagstiftning. Priserna kan helt enkelt sett ur marknadsekonomiskt perspektiv vara en återspegling av de berörda parternas förhandlingsmakt.

De spanska konkurrensmyndigheterna, särskilt Servicio de Defensa de la Competencia, torde vara mest lämpade att undersöka denna fråga, eftersom den eventuella snedvridningen av marknaden sker i Spanien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0182/00

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Undantag beträffande mervärdesskatt för personbilar i Österrike

I Österrike ges ingen möjlighet till avdrag av mervärdesskatt för personbilar och bilar med kombinerad användning vilket leder till en påtaglig snedvridning av konkurrensen för österrikiska företag jämfört med företag i övriga medlemsstater.

Det skulle alltså vara nödvändigt att omedelbart genomföra den del av kommissionens förslag till direktiv KOM(1998) 377(1) som gäller harmoniseringen av bestämmelserna om de utgifter som inte berättigar till fullständigt avdrag i den av parlamentet ändrade lydelsen.

Dessutom välkomnas förfarandet för återbetalning av mervärdesskatt som bortfaller genom detta förslag till direktiv, eftersom dessa förfaranden är mycket tungrodda i nästan samtliga medlemsstater och dessutom tidskrävande, upp till fem år, och kostnaderna för detta är till nackdel för unionens ekonomi.

Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att möjliggöra ett snabbt genomförande av de i KOM(1998) 377 framlagda ändringarna av direktiv 77/388/EEG(2) respektive i förslaget till förordning?

Avser kommissionen att prioritera den andra delen av förslaget till KOM(1998) 377 vad gäller undantag från mervärdesskatt eftersom det i detta fall endast rör sig om en modernisering och mera enhetlig tillämpning av det nuvarande systemet för mervärdesskatt, vilket även detta skulle minska snedvridningen av konkurrensen på den inre marknaden?

(1) EGT C 219, 15.7.1998, s. 16.

(2) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(14 mars 2000)

Det förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 77/388/EEF vad gäller reglerna om avdragsrätt för mervärdesskatt som frågeställaren hänvisar till överlämnades av kommissionen till rådet den 17 juni 1998 för antagande. Svar på problemen i fråga torde finnas i detta förslag.

Enligt artikel 93 (tidigare artikel 99) i EG-fördraget skall detta förslag antas med enhällighet av rådet. För närvarande är detta förslag under behandling i rådets tekniska grupp och man har ännu inte kunnat enas om att anta förslaget.

Kommissionen gör sitt yttersta för att hjälpa rådet att finna en kompromisslösning, samtidigt som den vakar över att en sådan kompromiss uppfyller förslagets mål.

Detta förslag innehåller såsom frågeställaren så riktig framhåller två delar. Den ena delen avser tillnärmning av de nationella lagstiftningarna i fråga om utgifter som inte berättigar till fullt avdrag och den andra delen avser ersättning av det återbetalningförfarande som anges i rådets åttonde direktiv 79/1072/EEG av den 6 december 1979 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Regler för återbetalning av mervärdesskatter till skattskyldiga som inte är etablerade inom landets territorium(1), med en gränsöverskridande avdragsrätt.

Kommissionen anser att båda delarna av förslaget är lika viktiga. För övrigt har det hittills inte framkommit i diskussionerna i rådet att det skulle vara nödvändigt att skilja förslagets bägge delar åt.

(1) EGT L 331, 27.12.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0031/00

från Anna Karamanou (PSE) till rådet

(20 januari 2000)

Ämne: Faran med ett kärnkraftverk i Akköy

Till följd av tidigare frågor och med anledning av Turkiets slutgiltiga beslut att uppföra ett kärnkraftverk i det jordbävningsdrabbade området Akköy, har kanadensiska parlamentsledamöter som motsätter sig Kanadas avsikter att förse Turkiet med kärnkraftsreaktorer offentliggjort nya uppgifter där följande skäl anges för deras agerande:

- Ett lån på 1,5 miljarder dollar till Turkiet skulle innebära en ekonomisk börda för Kanada.

- Det föreligger risk för att Akköy utvecklas till ett andra Tjernobyl, vilket skulle vara livshotande för 144 miljoner människor i östra Medelhavet.

- Det finns en välgrundad rädsla för att Turkiet genom den relaterade kunskapen skall ha möjlighet att framställa kärnvapen, vilket var fallet med Indien och Pakistan.

Vidare har nya studier av välkända seismologer såsom Karl Buckthought vid Earthquake Forecasts Incorporation givit vid handen att det föreligger en 50-procentig risk för jordskalv med en styrka om sju grader på Richter-skalan inom de närmaste 40 åren. Ett sådant jordskalv skulle förstöra reaktorn och orsaka miljoner människors död.

På vilket sätt har rådet för avsikt att, mot bakgrund av dessa senaste uppgifter men också av de nya omständigheter som de nyligen inträffade katastrofala jordbävningarna skapat, avstyra uppförandet av kärnkraftverket och agera för att Turkiet skall ges ekonomiska möjligheter att utveckla förnyelsebara energikällor?

Svar

(16 mars 2000)

Rådet är väl medvetet om betydelsen av kärnsäkerhet i tredje länder och har inlett en rad åtgärder särskilt genom biståndsprogram. Den 7 december 1998 antog rådet slutsatser om kärnsäkerhet i samband med utvidgningen av Europeiska unionen(1) vilket gav ett tydligt budskap till kandidatländerna om den vikt som bör läggas vid kärnsäkerhet.

Rådet delar den ärade parlamentsledamotens synpunkter på behovet av att främja utvecklingen av förnybara energikällor. I detta sammanhang betonar rådet att främjande av förnybara energikällor i länderna i Medelhavsregionerna, inbegripet Turkiet, huvudsakligen säkerställs genom samarbete inom Europa-Medelhavs-partnerskapet och dess främsta finansieringsorgan Meda-programmet och genom Synergi-programmet som är ett av de särskilda programmen på det internationella området inom det fleråriga ramprogrammet för åtgärder inom energisektorn(2).

Båda programmen innebär insatser som bidrar till att målen för energipolitiken uppnås, nämligen försörjningstrygghet, konkurrenskraft och miljöskydd, och innehåller särskilda delar för utveckling av förnybara energikällor. Kommissionen har ansvaret för genomförandet av dessa program.

(1) Dok. 13677/98 (Presse 431-G).

(2) EGT L 7, 13.1.1999, s. 16.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0158/00

från Vincenzo Lavarra (PSE) till kommissionen

(26 januari 2000)

Ämne: Uppblandning av matolja Otillåtna blandningar av hasselnötsolja och olivolja

Tillverkare av olivolja i Italien är oroliga på grund av att otillåtna blandningar av olivolja med hasselnötsolja förekommer i allt större utsträckning.

Denna speciella olja har en kemisk och sensorisk sammansättning som liknar olivoljans. Detta tillsammans med det låga priset, ungefär 50 procent lägre än priset på olivolja, gör att denna produkt som erbjuds konsumenterna är särskilt lämpad för uppblandning.

I den kombinerade nomenklaturen anges ingen särskild definition av hasselnötsoljan, vilket gör att den omfattas av beteckningen andra (15 15 9059) och att importörerna tillåts saluföra produkten genom att i tullhandlingarna markera oraffinerad olja, crude seed oil eller crude vegetable oil.

Kan kommissionen vidta följande åtgärder för att begränsa uppblandningen av olivolja:

1. Se till att hasselnötsoljan får en exakt identifiering med en särskild kombinerad nomenklaturkod, vilket är fallet bland annat för kokosnötsolja och palmkärnsolja.

2. Förbjuda att saluföring av dessa produkter sker med de allmänna hänvisningar som hittills använts, såsom crude vegetable oil eller crude seed oil.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 februari 2000)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för den skriftliga frågan om blandningar av olivolja och hasselnötsolja. Det rör sig här om ett viktigt problem som till följd av hasselnötsoljans kemiska sammansättning är mycket svårlöst. Hasselnötsoljans sammansättning gör det svårt att spåra den med nuvarande kemiska metoder. Blandningar av olivolja och hasselnötsolja är inte farliga för konsumenternas hälsa men medför allvarliga konsekvenser både för olivoljans goda rykte och för olivoljemarknaden.

Kemiexperter håller för närvarande på att experimentera fram nya analysmetoder som skulle kunna göra det lättare att fastställa om olivoljan uppblandats med hasselnötsolja. Kommissionen är samtidigt villig att undersöka parlamentsledamotens förslag om att skapa ett särskilt nummer för hasselnötsolja i Kombinerade nomenklaturen. Detta förslag skulle kanske inte lösa problemet helt och hållet men skulle i alla fall bidra till att minska risken för bedrägerier.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0929/00

från Christoph Konrad (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2000)

Ämne: Stöd för uttag av areal till de tyska företagen RWE och Rheinbraun

1. Stämmer det att de tyska företagen RWE och Rheinbraun har fått stöd från EU för uttag av areal för att avveckla brunkol?

2. Om så är fallet, vilken är den rättsliga grunden för detta stöd, för vilken tidsperiod har stödet betalats ut och vilka belopp har betalats ut?

3. Om så är fallet, rör det sig om engångsutbetalningar eller fortlöpande utbetalningar?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(31 mars 2000)

Kommissionen konstaterar att denna fråga är densamma som skriftlig fråga E-0667/00 som ställts av ledamoten.

Kommissionen hänvisar således ledamoten till det svar som redan lämnats(1) på denna fråga.

(1) Se s. 218.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0032/00

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(19 januari 2000)

Ämne: Faran med ett kärnkraftverk i Akköy

Till följd av tidigare frågor och med anledning av Turkiets slutgiltiga beslut att uppföra ett kärnkraftverk i det jordbävningsdrabbade området Akköy, har kanadensiska parlamentsledamöter som motsätter sig Kanadas avsikter att förse Turkiet med kärnkraftsreaktorer offentliggjort nya uppgifter där följande skäl anges för deras agerande:

- Ett lån på 1,5 miljarder dollar till Turkiet skulle innebära en ekonomisk börda för Kanada.

- Det föreligger risk för att Akköy utvecklas till ett andra Tjernobyl, vilket skulle vara livshotande för 144 miljoner människor i östra Medelhavet.

- Det finns en välgrundad rädsla för att Turkiet genom den relaterade kunskapen skall ha möjlighet att framställa kärnvapen, vilket var fallet med Indien och Pakistan.

Vidare har nya studier av välkända seismologer såsom Karl Buckthought vid Earthquake Forecasts Incorporation givit vid handen att det föreligger en 50-procentig risk för jordskalv med en styrka om sju grader på Richter-skalan inom de närmaste 40 åren. Ett sådant jordskalv skulle förstöra reaktorn och orsaka miljoner människors död.

På vilket sätt har kommissionen för avsikt att, mot bakgrund av dessa senaste uppgifter men också av de nya omständigheter som de nyligen inträffade katastrofala jordbävningarna skapat, avstyra uppförandet av kärnkraftverket och agera för att Turkiet skall ges ekonomiska möjligheter att utveckla förnyelsebara energikällor?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Günter Verheugen

(15 februari 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-781/99 ställd av Ioannis Souladakis under frågetiden vid parlamentets möte den januari 2000(1).

(1) Europarlamentets debatter (januari 2000).