SKRIFTLIG FRÅGA P-2242/03

från Uma Aaltonen (Verts/ALE) till kommissionen

(30 juni 2003)

Ämne: Spridning av rabies till länder där sjukdomen är under kontroll

Rabies har konstaterats hos en häst som i maj 2003 importerades till Finland från Estland. I Finland har rabies senast konstaterats år 1989. Sedan dess har man kunnat undvika rabies i vårt land genom att vaccinera hundar och katter samt genom att lägga ut vaccinbeten till vilda djur i sydöstra Finland. Enligt WHO:s klassificering förekommer rabies inte i Finland, men däremot rikligt i hela Östeuropa och i Finlands närområden i de baltiska länderna och i Ryssland. I Estland konstaterades år 2002 sammanlagt 422 fall av rabies, varav 355 hos vilda djur och 67 hos husdjur. Även om rabiesbekämpning egentligen ingår i den nationella lagstiftningens område, så kommer situationen att bli avsevärt krångligare efter EU:s utvidgning. Eftersom det kommer att bli lättare att föra och flytta djur från en medlemsstat till en annan och karantänen avskaffas (inkubationstiden för rabies är upp till 6 månader), kommer det att innebära en avsevärt större utmaning att förebygga rabies på nationell nivå.

1. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta i den kommande kampen mot rabies i Europa då karantän för djur avskaffas?

2. Stöder kommissionen på något sätt de nya medlemsstaterna i deras verksamhet för att minska förekomsten av rabies, bland annat genom utplacering av vaccinbeten i riskområden för att få spridningen av rabies under kontroll?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(25 juli 2003)

Kommissionen känner väl till läget vad gäller rabies i vissa nya medlemsstater. Det är jämförbart med läget i Tyskland eller i Frankrike innan man under det senaste årtiondet med kommissionens finansiella bistånd genomförde omfattande vaccinationsprogram med imponerande resultat. Utrotningen av sjukdomen på mycket stora områden som i mitten av 1990-talet ännu var infekterade kan nu anses vara omedelbart förestående.

Komissionen har snabbt insett att man måste prioritera utvidgningen av dessa program till de nya medlemsstaterna. Inom ramen för rådets beslut 90/424/EEG om utgifter inom veterinärområdet(1) får program som genomförs på andra sidan av den polska och tjeckiska gränsen redan bidrag från gemenskapen sedan flera år tillbaka.

För framtiden har kommissionen tagit initiativet till att betala ut bidrag till dessa kampanjer via Phare-programmet. Inom denna ram kan bidrag anses vara beviljade till de program som lämnats in av Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Polen och Slovenien.

Vad gäller Estland är ett bidrag på 2 miljoner euro tillgängligt sedan undertecknandet av det finansiella memorandumet i november 2002 och programmet kan alltså starta när som helst under det estniska jordbruksministeriets ansvar.

Man kan inte dra slutsatsen att utvidgningen kommer att medföra att karantän upphävs för djur från de nya medlemsstaterna. För närvarande krävs karantän för sådana förflyttningar endast vad gäller köttätande djur som reser till Irland, Sverige och Förenande kungariket. De regler som är tillämpliga för boskap och hästar kommer inte att ändras i och med anslutningen av de nya medlemsstaterna. Vad gäller köttätande husdjur har man i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 998/2003 av den 26 maj 2003 om djurhälsovillkor som skall tillämpas vid transporter av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte(2), vilken antogs nyligen, tagit hänsyn till utvidgningen i bestämmelserna om djur som kommer från de nya medlemsstaterna.

Den enda verkliga lösningen på rabiesproblemet i ett utvidgat EU är därför genomförandet av program för vaccination av vilddjur i de nya medlemsstaterna. Genom att planera för betydande bidrag har kommissionen sett till att alla förutsättningar finns för att underlätta detta genomförande så snart som möjligt.

(1) EGT L 224, 18.8.1990.

(2) EGT L 146, 13.6.2003.