SKRIFTLIG FRÅGA E-1468/98

från Rosemarie Wemheuer (PSE) till kommissionen

(13 maj 1998)

Angående: EU-tjänstemäns ansvar

Enligt artikel 73 i EG:s budgetförordning kan disciplinära åtgärder och vid behov krav på ekonomisk kompensation riktas mot utanordnare som fastställer fordran eller betalningskrav, gör utgiftsåtaganden eller undertecknar betalningsorder utan att iaktta budgetförordningen och dess genomförandebestämmelser. Det-samma gäller om han försummar att utfärda betalningskrav eller utan giltig orsak utfärdar dessa dokument för sent. Samma ansvar föreskrivs enligt artiklarna 74 och 75 för styrekonomer och räkenskapsförare. Enligt artikel 22 i tjänsteföreskrifterna kan tjänstemän åläggas att ersätta, helt eller delvis, skada som gemenskaperna lidit till följd av ett allvarligt fel i tjänsten från hans sida under eller i samband med tjänsteutövningen.

1. Hur många gånger - uppdelat på rättslig grund - under de senaste tio åren har kommissionen utnyttjat denna rättsliga befogenhet?

2. Vilka belopp har på detta sätt tillförts gemenskapsbudgeten?

3. Hur många gånger har man förutom penningansvar även utkrävt disciplinärt ansvar?

4. Vilka principer styr kommissionens handlande, och vilken vikt läggs vid de olika graderna av skuld (uppsåt respektive olika grader av vårdslöshet)?

5. Hur får de enheter som ansvarar för dessa åtgärder kännedom om sådana omständigheter som kan ge upphov till ansvarsskyldighet för tjänstemän? Vilken roll spelar styrekonomen och revisionsrätten i detta sammanhang?

6. Vilka bestämmelser finns för tillämpning av ovannämnda bestämmelser och för lika tillämpning på alla anställda oberoende av tjänstegrad och befattning?

7. Stämmer mitt antagande att den ansvariga enheten utfärdar dessa ersättningsanspråk helt självständigt och utan att se till person?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(7 juli 1998)

Artikel 22 i tjänsteföreskrifterna och artiklarna 73, 74 och 75 i budgetförordningen(1) har inte under de senaste tio åren använts som rättslig grund för att kräva ersättning från tjänstemän och andra anställda inom institutionen för belopp som skall återföras till gemenskapsbudgeten. Kommissionen har däremot använt sig av de lagliga sätt som finns inom ramen för det belgiska rättssystemet att anhängiggöra skadeståndsärenden vid domstol i egenskap av part i tvistemål.

Av bland annat artiklarna 87, 88 och 89 i tjänsteföreskrifterna framgår att disciplinöverträdelser kan innebära olika grader av skuld, men det fastställs inga kriterier för att bedöma skuldgraden. Det finns alltså i detta sammanhang ett visst utrymme för fri bedömning från tillsättningsmyndighetens sida.

Styrekonomen har inte tilldelats någon särskild roll för dessa fall. Följaktligen skall styrekonomen ingripa med stöd av budgetförordningen, särskilt artiklarna 28, 29, 36, 37, 38, 39 och 47 i denna.

Omständigheterna kommer till tillsättningsmyndighetens kännedom på olika sätt: tjänstevägen eller genom utredningar som utförs av Allmänna tjänsteinspektionen, enheten för samordning av bedrägeribekämpningen (UCLAF) eller rättsvårdande myndigheter samt varje annat lagligt sätt som kan användas med hänsyn till rätten till försvar. Här är det lämpligt att uppmärksamma det nya andra stycket i artikel 76 som det ser ut efter "7:e omgången" ändringar av budgetförordningen(2), vari föreskrivs att "den myndighet som har befogenhet att inleda förfarandet för disciplinära åtgärder och krav på ekonomisk kompensation skall inhämta alla relevanta fakta och upplysningar härom, inbegripet eventuella rapporter och vägran att godkänna en transaktion från styrekonomens sida".

Styrekonomen och räkenskapsföraren är skyldiga att delge den ansvarige generaldirektören och/eller tillsättningsmyndigheten alla upplysningar som kan rättfärdiga tillämpning av artiklarna 73-75 i budgetförordningen och artiklarna 22, 87, 88 och 89 i tjänsteföreskrifterna.

De bestämmelser som reglerar disciplinära förfaranden finns i avdelning VI "Disciplinåtgärder" (artiklarna 86-89) och bilaga IX "Disciplinära förfaranden" i tjänsteföreskrifterna samt artiklarna 49, 50 och 50a i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna när det gäller tillfälligt anställda och artiklarna 76 och 77 i samma villkor när det gäller extrapersonal.

Svaret på ledamotens sista fråga är ja.

(1) EGT L 356, 31.12.1977.

(2) KOM(97) 542 slutlig.