SKRIFTLIG FRÅGA P-2231/01

från Hans Kronberger (NI) till kommissionen

(18 juli 2001)

Ämne: Liberalisering av butikers öppettider

Europeiska kommissionen har i sina allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken uppmanat Österrike att ytterligare liberalisera öppettiderna. I själva verket ligger Österrike som för närvarande har en öppettid på 66 timmar sist bland alla medlemsstater, vilket inte bara inverkar negativt på köpkraften, turismen och Österrikes attraktionskraft totalt sett när det gäller företagsetableringar, utan även på sysselsättningssituationen i handeln och anställningen av ytterligare arbetskraft inom närliggande områden. Framför allt drabbar detta orter i gränsområden. Vidare utökar också bensinstationer sitt sortiment så att de alltmer liknar livsmedelsbutiker och snedvrider därmed marknaden. En regeringsöverenskommelse som innebär att öppettiderna utökas till 72 timmar har undertecknats av regeringen, men den har ännu inte genomförts.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att förhindra snedvridning av konkurrensen i samband med liberalisering av öppettiderna vid olika tidpunkter?

Kommer kommissionen att försöka påverka de medlemsstater som inte genomför en liberalisering i tid? Om detta är fallet, vad avser kommissionen att göra?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 september 2001)

Kommissionen känner till svårigheterna med att medlemsstaterna har olika regler för affärernas öppethållande. Man måste komma ihåg att även om frågan lyder under medlemsstaterna, måste de hantera den med beaktande av gemenskapsrätten. Frågan om affärernas öppethållande har för övrigt skapat en rättspraxis inom EG-domstolen. Det framgår tydligt av denna rättspraxis att domstolen har vägrat att förklara nationella bestämmelser om affärernas öppethållande oförenliga med artikel 38 (f.d. artikel 30) i EG-fördraget(1), men förhållandet är annorlunda då det gäller sådana åtgärders förenlighet med artikel 49 (f.d. artikel 59) i EG-fördraget om friheten att tillhandahålla tjänster. Dessutom har domstolen medgett att artikel 43 (f.d. artikel 52) i EG-fördraget om den fria etableringsrätten är tillämplig på reglerna om detaljhandelns stängning på sön- och helgdagar,

även om domstolen ansåg att reglernas inskränkande verkan i det fallet på den fria etableringsrätten var alltför oberäknelig och indirekt för att de förpliktelser som domstolen förordar skall kunna anses hindra denna frihet(2).

Kommissionen kommer att undersöka frågan om affärernas öppethållande i samband med uppföljningen av rådets och Europaparlamentets meddelande om en strategi för tjänster på den inre marknaden(3). Kommissionen har ju nyligen antagit en ny strategi för att den inre marknaden för tjänster skall fungera bättre och som är uppdelad i två steg: under det första steget skall man kartlägga de återstående hindren för den gränsöverskridande verksamheten på tjänsteområdet och under den andra förslå åtgärder för att undanröja dessa hinder.

(1) Domstolens dom den 16 december 1992. Council of the City of Stoke-on-Trent och Norwich City Council mot B & Q plc, mål C-169/91, Reg. 1992 s. I-6635; Domstolens dom den 2 juni 1994, Boermans, förenade målen C-401/92 och C-402/92, Reg. 1994 s. I-2199.

(2) Domstolens dom den 20 juin 1996, Semeraro Casa Uno, förenade målen C-418/93 och ff., Reg. 1996 s. I-2975.

(3) KOM(2000) 888 slutlig.