SKRIFTLIG FRÅGA E-3090/02

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(28 oktober 2002)

Ämne: En ökning av den nuvarande garanterade maximikvantiteten för hampa och lin i Nederländerna

Odlingen av hampa och lin ökar mycket kraftigt i vissa av Europeiska unionens länder, bland dem Nederländerna. Fibrerna från dessa spånadsväxter bildar en utomordentligt användbar och miljöanpassad råvara för industrin. Förutom att de traditionellt funnit avsättning inom pappersindustrin används de alltmer vid tillverkningen av bildelar, såsom instrumentbräden, hatthyllor och så vidare. Det rör sig om en odling som öppnar perspektiv för jordbrukarna. För närvarande omfattas den emellertid inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaderna för lin och hampa (förordning (EG) nr 1673/2000(1)) av en begränsning av de stödberättigade kvantiteterna. Detta innebär att Nederländerna i dagens läge med en areal på 4 000 ha för lin och drygt 2 000 ha för hampa fullständigt utnyttjar sin garanterade kvantitet av både långa linfibrer och korta linfibrer och hampa. Nästa år väntas det uppstå problem, eftersom odlingen av lin och hampa ytterligare kommer att öka. Detta innebär att produktionen redan nu kommer att bromsas upp, eftersom odlingsarealen måste utökas för att nya marknader skall kunna byggas upp och köparna erbjudas säkerhet för att utbudet på hamp- och linfibrer skall vara tillräckligt stort. Kommissionen kommer inte att utvärdera denna marknadsordning före utgången av 2003.

1. Känner Europeiska kommissionen till vilka intressanta och miljöanpassade användningsområden det finns för hamp- och linfibrer inom bilindustrin och vilken stor efterfrågan på dessa jordbruksprodukter det råder inom denna industri (bland annat därför, att de tyska myndigheterna enligt lag är skyldiga att främja bruket av sådana råvaror)? Är Europeiska kommissionen beredd att införa sådana åtgärder till förmån för lin och hampa inom hela Europeiska unionen?

2. Kan Europeiska kommissionen hålla med om att den nuvarande garanterade maximikvantiteten för odlingen av fiberhampa och fiberlin i Nederländerna är alltför knappt tilltagen och att den måste utökas, för att jordbrukarna oinskränkt skall få möjlighet att tillgodose efterfrågan från bilindustrin? Om så är fallet: är kommissionen då beredd att tidigarelägga utvärderingen av sin förordning (EG) nr 245/2001(2)?

3. Anser sig kommissionen från och med början av skördeåret 2003 kunna visa större flexibilitet i fråga om begränsningarna av de garanterade kvantiteterna, till exempel genom att tillåta att de delar av de garanterade kvantiteterna som någon medlemsstat inte utnyttjat i stället används av någon annan medlemsstat som redan överskridit sina egna garanterade kvantiteter?

(1) EGT L 193, 29.7.2000, s. 16.

(2) EGT L 35, 6.2.2001, s. 18.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 december 2002)

1. Kommissionen är väl medveten om de möjliga användningsområdena för fibrer av lin och hampa inom bilindustrin och nämnde detta redan i motiveringen till det förslag till reform av den gemensamma organisationen av marknaderna inom sektorn som presenterades 1999.

För att uppmuntra avsättningsområden inom jordbruket som på sikt skulle kunna finna en lönsam marknad inom industrin beviljas stöd till beredning av strån av lin och hampa till fibrer i syfte att få fram fibrer som rensats i tillräcklig omfattning för sådan användning.

Dessutom omfattas lim och hampa av det stöd som beviljas jordbrukare inom ramen för stödsystemet för producenter av vissa jordbruksgrödor.

2. Stödsystemet för beredning av lin- och halmstrån för fiberframställning började tillämpas från och med regleringsåret 2001/2002. En kommissionsrapport, som skall utarbetas före utgången av 2003, kommer bland annat att ta upp produktionsutveckling och fördelningen av de garanterade nationella kvantiteterna. Eftersom den period under vilken stråna får beredas omfattar 22 månader för att möjliggöra en god förvaltning med hänsyn till de särskilda förhållandena på marknaderna inom sektorn, förfogar kommissionen i dagsläget endast över preliminära uppgifter om produktionen för ett regleringsår och de första uppskattningarna för kommande regleringsår. Det vore därför förhastat att dra slutsatser om nivån för de garanterade nationella kvantiteterna och en tidigareläggning av ovannämnda rapport kan inte ske utan att dess tillförlitlighet riskeras.

3. För att kunna överföra garanterade nationella kvantiteter mellan medlemsstater krävs en ändring av rådets förordning (EG) nr 1673/2000 av den 27 juli 2000 om den gemensamma organisationen av marknaderna för lin och hampa som odlas för fiberproduktion(1).

(1) EGT L 193, 29.7.2000.