SKRIFTLIG FRÅGA E-2165/01

från Elisabeth Schroedter (Verts/ALE) till kommissionen

(19 juli 2001)

Ämne: Konflikt mellan stöd till gränsområden och europeiskt naturskydd i området Hohenwutzen-Süd-Güstebieser Loose (Brandenburg).

I det område där nybyggnaden av den tysk-polska gränsövergången Hohenwutzen-Süd planeras ligger områden som skyddas enligt direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (92/43/EEG)(1) och direktivet om bevarande av vilda fåglar (79/409/EEG)(2). Dessa är Sonnenburger Wald und Ahrenskehle (nr 392) och Oderwiesen Neurüdnitz (nr 387) som enligt habitatdirektivet anmälts av Tyskland och fastställts av delstaten Brandenburg samt det särskilda skyddsområdet Odervorland Gieshof (nr 111).

1a. Anser kommissionen att områden som enligt europeiska regler är naturskyddsområden och närliggande områden är lämpliga för gränsöverskridande vägförbindelser?

1b. Hur motiverar i så fall kommissionen detta och på vilka villkor kan europeiskt stöd användas i detta syfte?

1c. Vilken betydelse har det för EU-stödet att naturvårdsmyndigheten (Untere Naturschutzbehörde), när den fattade beslut om att undersöka området för den nya gränsövergången i Hohenwutzen-Süd, hade avsevärda betänkligheter eftersom vägbygget inkräktar på det europeiska skyddsområdet?

2. Anser kommissionen att europeiska skyddsområden kan minskas eller delas för göra den nya gränsövergången möjlig, och att detta sår kan läkas genom kompensation på andra platser?

3a. Anser kommissionen att en gemensam skötselplan är en förutsättning för EU-stöd till gränsöverskridande infrastrukturåtgärder vid den tysk-polska gränsen?

3b. Har i så fall europeiska naturskyddsområden företräde i en sådan plan?

3c. Vilken betydelse har en gränsöverskridande miljökonsekvensanalys, bevis för behovet av en gränsövergång, studier av alternativ och nollvarianter (det senare innebär en utbyggnad av befintliga övergångar)?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(3 december 2001)

1a. I enlighet med subsidiaritetsprincipen vill kommissionen påminna parlamentsledamoten om att alla beslut om byggande av gränsöverskridande vägförbindelser skall fattas på regional eller överregional nivå. Kommissionen kontrollerar att medlemsstaten i alla förslag till regional eller strukturell utveckling respekterar gemenskapsrätten, särskilt på miljöområdet, och mer specifikt i detta fall, artikel 6 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1).

1b. Enligt rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(2), skall alla förslag oavsett vilket område man genomkorsar som samfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden stämma överens med gemenskapsrätten, inklusive skydd för miljön. I det område som parlamentsledamoten nämner har inget förslag till gränsöverskridande vägförbindelser för ett belopp som överstiger 50 000 euro för närvarande lämnats till kommissionen för begäran om samfinansiering.

1c. I enlighet med subsidiaritetsprincipen som återfinns i de ovan nämnda bestämmelserna, lyder inte urvalet av projekt under kommissionen utan det är medlemsstaternas ansvar genom en övervakningskommitée som består av representanter för de regionala och lokala myndigheterna, arbetsmarknadens parter och icke-statliga organisationer, inklusive miljöskyddsorganisationer. Om ett förslag till gränsöverskridande vägförbindelser för ett belopp som överstiger 50 000 euro skulle lämnas in till kommissionen för samfinansiering, kommer resultaten från studien om effekterna på miljön som skall medfölja varje begäran att utvärderas.

2. I enlighet med artikel 6 i direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, är medlemsstaten är skyldig att, innan ett förslag godkänns och oavsett vilket program som skulle samfinansiera det, vidta lämpliga åtgärder för att bevara berörda områden och att kräva en konsekvensbeskrivning för projektets inverkan på området efter att, i förekommande fall, ha hört allmänhetens åsikt. Om ett projekt, på grund av att alternativa lösningar saknas, trots en negativ bedömning av konsekvenserna för området måste genomföras av tvingande orsaker som har ett väsentligt allmänintresse, inbegripet sociala eller ekonomiska skäl, skall medlemsstaten vidta alla nödvändiga kompensationsåtgärder för att säkerställa att Natura 2000 totalt sett förblir sammanhängande och den skall meddela detta till underrätta kommissionen som bara kan ingripa om dessa villkor inte har respekterats.

3a. För det område som parlamentsledamoten nämner, sägs det i Gemenskapsdokument om program Interreg IIIA Phare CBC II Utveckling i den tysk-polska gränsregionen i delstaten Brandenburg och i Lubuskie vojvodskap att de prioriteringar och de utvecklingsåtgärder som enhetligt fastställts av de tyska och de polska myndigheterna även göra det möjligt att betrakta detta område som en enda socio-ekonomisk helhet.

3b. Det huvudsakliga målet med gemenskapsinitiativet Interreg är att säkerställa att nationsgränserna inte utgör hinder för den balanserade utvecklingen och integrationen av det europeiska området. Detta förutsätter även en enhetlig hantering av ekosystemen och en förmåga att främja miljöskyddet liksom att utvidga det europeiska nätet Natura 2000 som förbinder skyddsområden av regional, nationell, transnationell och europeisk vikt.

3c. Inom ramen för den gemensamma planeringen som nämns i 3a, tillkommer det myndigheterna i delstaten Brandenburg och i Lubuskie vojvodskap att kräva gränsöverskridande utvärderingar om miljöeffekterna som skall innehålla de delar som parlamentsledamoten nämnt, i enlighet med nämnda förordning 1260/1999.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) EGT L 161, 26.6.1999.