SKRIFTLIG FRÅGA E-2585/00

från Willi Görlach (PSE), Heinz Kindermann (PSE), Albert Maat (PPE-DE), Xaver Mayer (PPE-DE), Agnes Schierhuber (PPE-DE), Joseph Daul (PPE-DE) och Niels Busk (ELDR) till kommissionen

(1 augusti 2000)

Ämne: Ersättning vid export av renrasiga avelsdjur av nötkreatur till tredje länder

Efter de tidigare nedskärningarna i december 1999 och mars 2000 sänktes ersättningarna för nötkött inom EU och därmed också för avelsdjur av nötkreatur ytterligare en gång den 13 maj i år. För avelsdjur av nötkreatur sänktes ersättningarna med 5 procent, 5 procent respektive 20 procent, uttryckt i pengar från 63 euro per 100 kg levande vikt 1999 till 46 euro i maj 2000.

Argumenten för dessa sänkningar var den relativt höga dollarkursen i förhållande till euron och relativt höga nötköttspriser på EU:s inre marknad. Exporten av avelsdjur av nötkreatur till Central- och Östeuropa, Nordafrika och Mellanöstern sker dock i hög grad i euro. En hög dollarkurs utgör därför ingen fördel vid export av dessa avelsdjur.

De relativt höga nötköttspriserna på den inre marknaden är till och med ofördelaktiga för exporten av avelsdjur. Mjölkkouppfödarna inom EU stimuleras till att använda kalvarna för nötköttsproduktion istället för att uppföda dem till exportkvigor. Det är möjligt att mjölkkouppfödarna till och med går över till att befrukta en större del av sitt bestånd med sperma från köttrasdjur.

1. Erkänner kommissionen den betydelse som avelsdjurexporten från EU har för jämvikten på den europeiska nötköttsmarknaden och även för mjölkkobeståndet i importländerna i Central- och Östeuropa, Nordafrika och Mellanöstern?

2. Kan kommissionen ange vilka följderna blir av att ersättningarna sänks för exporten av avelsdjur av nötkreatur och för avelsdjuruppfödarna med hänsyn till de nyligen införda slaktpremierna, som också beviljas vid export av avelsdjur till tredje länder?

3. Till vilken grad är kommissionen beredd att ta hänsyn till den speciella situationen för uppfödare av avelsdjur av nötkreatur vid bedömningen av exportersättningarna?

4. Är det tänkbart att i hög grad återställa ersättningarna vid export av avelsdjur av nötkreatur till den nivå som gällde 1999 (63 euro per 100 kg levande vikt) minus de slaktpremier som infördes från och med år 2000 och den beslutade höjningen av denna premie?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 oktober 2000)

Uppfödning av avelsdjur är en viktig verksamhet inom nötkreaturssektorn. Trots vissa särdrag följer uppfödningen med i den allmänna ekonomiska utvecklingen för nötköttssektorn och mjölkproduktionen. Uppfödarnas produktionsbeslut påverkas därför i stor utsträckning av mjölkbranschens och köttproduktionens marknadsutsikter. Genom kopplingen till nämnda sektorer blir en annan konsekvens att uppfödningen påverkas av de beslut som fattas eller åtgärder som vidtas med avseende på dessa jordbrukssektorer. Följaktligen kan uppfödare av avelsdjur få gemenskapsbidrag (bl.a. am- och dikobidrag och slaktbidrag) och omfattas av eventuella beslut om exportbidrag.

1. På exportområdet är det så att avelsdjursexporten bidrar till att utveckla mjölkproduktionen i många länder i Europa, Nordafrika och Mellanöstern. Detta konstaterande har gjort att kommissionen vid flera tillfällen organiserat eller deltagit i leveransprogrammen för vissa länder av dessa djur. Exporten av sådana nötkreatur bidrar alltså främst till en hållbar kvalitetsutveckling inom bestämmelselandets jordbrukssektor. Marknadsläget för nötkött i EU påverkas dock inte i samma utsträckning. I praktiken är den internationella handeln med avelsdjur främst beroende av mjölkproduktionens villkor i köparländerna och är alltså inte direkt relaterad till läget i EU.

2. I år ingår nötkreaturssektorn i den första fasen när besluten inom ramen för Agenda 2000 skall genomföras. Syftet är betydande prissänkningar, som skall kompenseras med producentbidrag. Dessutom kännetecknas marknaden i år av mycket höga produktionspriser. Prisnivån är resultatet av minskad produktion och ökad konsumtion, vilket lett till att de kvantiteter som är tillgängliga för export har minskat. Den totala effekten av dessa faktorer har tvingat kommissionen till att vid flera tillfällen vidta åtgärder beträffande exportbidragen.

3. Det bör dock understrykas att det vid beslut om bidragsnivån tas hänsyn till den särskilda exportsituationen för avelsdjur av nötkreatur. Vid de successiva bidragsminskningarna för avelsboskap har den fastställda minskningen således varit mycket mindre än den beslutade minskningen för slaktboskap. I samband med den senaste bidragsjusteringen (den 2 september 2000) har dessutom har ingen ändring skett för avelsdjur.

I fråga om exportbidrag kommer kommissionen att följa samma försiktighetsprincip även i framtiden.

Kommissionen vidhåller också sin uppfattning om avelsboskap att priset inte är den enda avgörande handelsfaktorn, utan att även andra motiv spelar in (inköpspolitik i tredje länder, budgetresurser, djurens genetiska eller annan kvalitet osv.).

4. Kommissionen anser att det mot bakgrund av den beslutade reformen inte skulle gå att motivera ett beslut att återställa bidraget till 1999 års nivå, efter justering till slaktbidraget.