SKRIFTLIG FRÅGA E-0889/02

från Antonio Mussa (UEN) till kommissionen

(3 april 2002)

Ämne: Den framtida situationen för folkhälsan i medlemsstaterna efter Europeiska unionens utvidgning

Skyddet för folkhälsan är ett av de främsta målen för all utvecklingspolitik i EU-länderna. I Amsterdamfördraget fastslås att en hög hälsoskyddsnivå för människor skall säkerställas vid utformning och genomförande av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder.

Skyddet för medborgarnas hälsa säkerställs framför allt genom ett gemensamt effektivt sjukvårdssystem med höga kvalitetsstandarder, såsom föreslås i programmet för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet 20012006.

För att uppnå dessa mål är det nödvändigt att utveckla specifika politiska åtgärder för att säkerställa att yrkesskickligheten gradvis förbättras och att forskningen inom hälsovården i unionens medlemsstater befinner sig på en ledande nivå. Den rådande situationen inom hälsovården och hälsovårdspolitiken i kandidatländerna ligger klart efter i förhållande till Europeiska unionen. Med hänsyn till detta ombeds kommissionen besvara följande frågor:

- Finns det studier eller simulationer avseende de faktiska konsekvenserna för folkhälsan inom medlemsstaterna efter unionens utvidgning?

- Gör kommissionen en periodisk uppföljning av att gemenskapens regelverk på folkhälsoområdet faktiskt införlivas i länderna i Central- och Östeuropa?

- Föreligger åtgärder som syftar till att undvika att kandidatländernas anslutning leder till en sänkning av de kvalitativa standarderna för sjukvården i unionens nuvarande medlemsstater och, om så är fallet, inom hur lång tid skall de genomföras?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(29 april 2002)

Som parlamentsledamoten mycket riktigt påpekar fastslås det i Amsterdamfördraget att en hög hälsoskyddsnivå skall säkerställas vid utformning och genomförande av all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder.

Kommissionen vidtar åtgärder för att tillämpa dessa bestämmelser när den utformar och genomför gemenskapspolitiken. Till stöd för dessa åtgärder finns den hälsovårdsstrategi som beskrivs i meddelandet(1) från maj 2000 och det föreslagna programmet för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet. I fördraget fastställs dock även att gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet till fullo skall respektera medlemsstaternas ansvar för att organisera och tillhandahålla hälso- och sjukvård. Därför är det inte tal om att i detta program fastställa ett gemensamt hälso- och sjukvårdssystem för EU.

När det gäller system och politik för hälso- och sjukvård i kandidatländerna gör kommissionen vad den kan, inom ramen för fördraget, för att hjälpa dem att förbereda sig inför anslutningen. De får också tekniskt bistånd finansierat av Phare.

Vad gäller studier avseende utvidgningens konsekvenser för folkhälsan i medlemsstaterna, samarbetar kommissionen med andra organ som är verksamma på detta område, bland annat Världshälsoorganisationen (WHO) och det europeiska centrumet för hälso- och sjukvårdssystem. Kommissionen har exempelvis bidragit till att finansiera utarbetande och publicering av en serie informationsskrifter om hälso- och sjukvårdssituationen i tio central- och östeuropeiska kandidatländer (Highlights on Health).

EU-lagstiftningen på folkhälsoområdet är för närvarande begränsad till tobakskontroll och övervakning och kontroll av överförbara sjukdomar. Kommissionen kontrollerar regelbundet att lagstiftningen genomförs och tillämpas effektivt genom sina årliga lägesrapporter och genom återkommande övervakningsrapporter. I år har kommissionen också en förstärkt övervakning som omfattar sakkunniggranskningar (peer reviews) som skall utföras i kandidatländerna tillsammans med experter från medlemsstaterna med hjälp av ingående enkäter om läget i varje land. Vidare samråder kommissionen med kandidatländerna när det gäller framtida hälso- och sjukvårdslagstiftning på området kvalitet och säkerhet för blod och för vävnader och celler.

Som nämns ovan är det medlemsstaternas ansvar att tillhandahålla hälso- och sjukvård. EU har dock gjort ansträngningar för att engagera kandidatländerna i utbyte av information och kunskap om frågor som gäller hälso- och sjukvård. EU bidrar även med visst ekonomiskt stöd i detta sammanhang genom föranslutningsfonderna för hälso- och sjukvård. När det gäller den specifika frågan om kvalitativa standarder pågår det en diskussion inom EU om EU-lagstiftningens inverkan på hur systemen fungerar, särskilt när det gäller patienter som förflyttar sig mellan medlemsstater. Särskild uppmärksamhet ägnas bland annat den viktiga frågan om hälso- och sjukvårdens kvalitet och huruvida ytterligare åtgärder behöver vidtas på detta område.

(1) KOM(2000) 285 slutlig.