SKRIFTLIG FRÅGA E-1139/01

från Edward McMillan-Scott (PPE-DE) till kommissionen

(10 april 2001)

Ämne: Bedrägerier inom kommissionens enhet för turism

Har kommissionen erhållit de pengar som Tzoanos och Chatillon är skyldiga att återbetala till kommissionen enligt de domar om bedrägerier inom kommissionens avdelning för turism som avkunnades av franska domstolar förra hösten?

Om inte, vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att säkerställa att pengarna återbetalas?

Vilka disciplinära åtgärder har kommissionen vidtagit för att ta itu med de kommissionstjänstemän som avsiktligt eller oavsiktligt medverkat till de bedrägerier inom kommissionens avdelning för turism som Tzoanos och Chatillon av de franska domstolarna förklarades skyldiga till förra året? Hur många av dem har blivit befordrade eller fått sänkta lönegrader?

Vilken information har kommissionen om varför det tar sådan tid för det mål som skall tas upp av de belgiska domstolarna angående anklagelserna om bedrägeri mot Tzoanos och Chatillon vid kommissionens avdelning för turism kommer till domstol?

Varför täckte inte det mål om bedrägerier inom kommissionens avdelning för turism som nyss avslutades i de franska domstolarna det europeiska året för turism och de åtgärder som vidtagits av de personer inom och utanför kommissionen som har anklagats för att ha varit inblandade?

Har kommissionen vidtagit några åtgärder för att dra in Tzoanos pensionsrättigheter till följd av att han av de franska domstolarna dömts för bedrägeri inom kommissionens avdelning för turism?

Vilka disciplinära åtgärder ämnar kommissionen vidta i fråga om tidigare anställd och nuvarande personal som varit inblandade i de händelser rörande Tzoanos som gav upphov till domen mot kommissionen i IPK-ärendet som nyligen togs upp i EG-domstolen?

Nu när det i en fransk domstol bevisats att det förekom bedrägerier inom kommissionen under tidigt nittiotal, kommer kommissionen att godta att kommissionärer i uttalanden inför Europaparlamentet har förnekat att bedrägerier ägt rum, uttalanden som alltså var helt felaktiga; och kommer den på lämpligt sätt att visa sin tacksamhet mot de personer som, i vissa fall med risk för sina karriärer, såg till att allmänheten fick vetskap om Tzoanos och Chatillons bedrägliga förfaranden och försöken av överordnade tjänstemän inom kommissionen att förneka vad som hade hänt?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(12 september 2001)

Ett överklagandemål som rör bedrägeri på kommissionens turistenhet väntar på beslut av Tribunal de première instance i Paris. Enligt fransk lag kan utgången av målet påverka domen mot de bägge berörda tjänstemännen, trots att en av dem inte har överklagat. Domen kan därför ännu inte betraktas som slutgiltig och definitiv. Parlamentsledamotens påstående i sin sista fråga att det i en fransk domstol bevisats att det förekom bedrägerier inom kommissionen under tidigt nittiotal väntar alltså fortfarande på att bekräftas av domstolen som behandlar överklagandet.

Beträffande åtgärder för att säkerställa att utestående skuld betalas tillbaka när domen är slutgiltig och definitiv: som civil part i detta mål begärde kommissionen hos de belgiska rättsliga myndigheterna att få frysa pensionen för den tjänsteman som anses vara den huvudansvarige. Syftet är att driva in skulden senare men detta beror av domen i Tribunal de première instance i Paris. På så sätt skulle pengarna delvis kunna drivas in. Den 28 juni 2001 beviljade förstainstansrätten i Bryssel att 1 150 000euro skulle frysas. I överklagandemålet i Paris ägde den förberedande domstolsförhandlingen rum i januari 2001 och dom väntas inte förrän i slutet av året. En uppföljning för att driva in hela beloppet kan kommissionen först överväga när domen är slutgiltig och definitiv. Kommissionen kommer då att överväga olika relevanta frågor och kommer här särskilt att uppmärksamma frågan om huruvida artikel 22 i tjänsteföreskrifterna skall åberopas.

Beträffande domen i Tribunal de première instance i Paris kan kommissionen bekräfta att det här inte ingår någon rättslig undersökning av projekt i samband med Europeiska turiståret, utan att den avser de efterföljande konkreta projekten inom turistprogrammets ram. Franska administrativa myndigheter och Frankrikes revisionsrätt fick dock 1996 detaljerade uppgifter om projekt som finansierats av Europeiska turiståret och mottog även Europeiska revisionsrättens dokument och iakttagelser. Hittills har dessa projekt inte föranlett någon formell erinran från de franska rättsliga myndigheterna. Så fort Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) fick kännedom om att dessa myndigheter hade uppgifter om turistårsprojekten, begärde den att de rättsliga myndigheterna skulle beakta dessa i samband med sina undersökningar. Detta gjorde de emellertid inte, med motivet att uppgifterna i fråga föll under preskriptionsförordningen och inte kunde beaktas i det pågående målet (som avser handlingsplanen för turism).

I enlighet med kommissionens åtaganden i sin rapport till parlamentet och revisionsrätten i juli 1998 håller kommissionen på att fastställa de exakta belopp som stödmottagarna i samband med Europeiska turiståret är skyldiga kommissionen. Den kommer i sinom tid även att ge åklagaren i Paris all viktig information i ärendet.

Vid sin handläggning av detta fall har kommissionen inlett flera disciplinära förfaranden. Anklagelserna mot den huvudansvarige tjänstemannen är föremål för en rättslig prövning som inletts i Frankrike (se ovan). I enlighet med tjänsteföreskrifterna har kommissionens förfaranden uppskjutits i väntan på att en slutgiltig och definitiv dom har fallit i behörig domstol. Beträffande anklagelser som inte omfattas av denna rättsliga prövning har kommissionen avslutat sina disciplinära förfaranden och har avskedat bägge tjänstemännen. Den huvudansvarige tjänstemannens överklagande av detta beslut har avvisats av förstainstansrätten och sedan av EG-domstolen.

Beträffande parlamentsledamotens fråga om handläggningstiden i belgiska domstolar och vad den tidigare domen i Frankrike täckte, vill kommissionen påpeka det faktum att den måste respektera medlemsstaternas suveränitet och att det är de rättsliga myndigheterna i dessa som beslutar om de rättsliga undersökningarnas inriktning och omfattning.

Det aktuella IPK-ärendet som parlamentsledamoten nämner behandlas fortfarande vid EG-domstolen.

Kommissionen anser att skyldigheten att rapportera oegentligheter ingår i den lojalitetsplikt gentemot arbetsgivaren som åligger dess personal. Kommissionen håller också med parlamentsledamoten om att tjänstemän som avslöjar sådana oegentligheter genom de i tjänsteföreskrifterna föreskrivna kanalerna inte skall riskera några efterräkningar på grund av sitt ansvarskännande handlande. Under 1999 förbättrade kommissionen därför sitt system för säkra och effektiva kanaler för rapportering av allvarliga förseelser och för att skydda rapporterande tjänstemän. I förslagen om reformen av kommissionen som för närvarande behandlas av behöriga organ ingår kommissionens förslag om att detta system skall stärkas och utvidgas.