SKRIFTLIG FRÅGA E-3616/01

från Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Hur personuppgifter hanteras

Frankrikes Conseil d'État (ett slags högsta förvaltningsdomstol) har nyligen tillåtit bankerna att använda sökandens nationalitet som ett kriterium då det skall avgöras om ett lån eller en bankkredit kan beviljas eller inte. Detta beslut, med sin fullkomligt diskriminerande karaktär, utdömdes i december 1998 av den nationella kommissionen för datafrågor och friheter, varvid kommissionen fastställde att nationaliteten inte kan få spela en roll i samband med att det görs en riskutvärdering av en kund, vilket gäller både i fall det ställs frågor om nationaliteten av typ fransk, medborgare i EEG, övrig och, i ännu högre grad, om själva nationaliteten förtecknas bland personuppgifterna. Det enda som är av relevans i frågor av detta slag är hur länge den lånesökande varit bosatt på franskt territorium.

I och med beslutet från Conseil d'État upphävdes den ovannämnda rekommendationen från den nationella kommissionen för datafrågor och friheter. Tycker inte kommissionen att detta beslut innebär en överträdelse av gemenskapslagstiftningen om skydd för fysiska personer i frågor som har med hanteringen av personuppgifter att göra?

Vilka initiativ avser kommissionen ta för att sätta stopp för en sådan diskriminering?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 februari 2002)

Parlamentsledamoten frågar vad kommissionen anser om skillnaderna mellan Commission Nationale de l'Informatique et des Libertés (CNIL) och Association Française des Sociétés Financières när det gäller deras syn på att använda sökandens nationalitet som ett kriterium vid kreditprövningen i samband med låneansökningar. Kommissionen anser att den inte bör ta ställning till tillämpningen av nationell rätt i det specifika fallet ifråga.

Generellt utesluter inte artikel 12 i EG-fördraget som förbjuder all diskriminering på grund av nationalitet enligt kommissionens uppfattning behandlingen av personuppgifter om nationalitet i syfte att bevilja lån. Om man ser till uppgiftsskyddet finns visst utrymme för att nationalitet skall kunna vara ett relevant kriterium och behandlingen (tillsammans med många andra kriterier) därmed vara adekvat och relevant och inte omfatta mer än vad som är nödvändigt i den mening som avses i artikel 6.1 c i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter(1).

En persons nationalitet kan t.ex. vara relevant för den personens förmåga att sluta ett giltigt avtal under vissa begränsade omständigheter, och nationaliteten kan också vara relevant i frågor som rör övergång av egendom i samband med giftermål eller dödsfall. I dessa begränsade fall när utländsk rätt kan komma att spela in, kan detta vara någonting som kreditgivare behöver ta hänsyn till som en ytterligare kreditrisk och behandlingen av uppgifter om nationalitet därmed vara laglig.

Med tanke på den begränsade betydelse som uppgifter om nationalitet kan ha, anser kommissionen att företag och institut efter bästa förmåga bör undvika att behandla dessa personuppgifter, i synnerhet eftersom en prövning mot bakgrund av nationalitet kan dölja en prövning mot bakgrund av ras eller etniskt ursprung, som är särskilda uppgiftskategorier som direktivreglerna är mycket strängare för.

Kommissionen vill slutligen påminna om att direktiv 95/46/EG ger särskilt skydd för beslut som enbart grundas på automatisk behandling av personuppgifter (jfr artikel 15 och artikel 12 a tredje strecksatsen).

(1) EGT L 281, 23.11.1995.