ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1226/01

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(26 april 2001)

Ämne: Konstruktion av ett reningsverk i ett Natura 2000-område i Ferrol

För att uppfylla EU:s krav för avloppsrening avser Ferrols kommunledning, tillsammans med Departementet för områdesplanering och Conferación Hidrográfica del Norte (ung. Norra Spaniens Vattenförbund), att konstruera en anläggning för avloppsrening på sex hektar i ett område som ligger inom Natura 2000-nätverket (Artabrakusten Ensenada mellan Cabo Prioriño Grande och Cabo Prioriño Chico i Ferrols kommun).

Anser kommissionen att det är lämpligt att lösa ett allvarligt miljöproblem (Ferrol släpper dagligen ut 60 000 m3 avloppsvatten i havsviken) genom att placera ett reningsverk i ett Natura 2000-område? Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att söka alternativa lösningar som inte drabbar ett Natura 2000-område?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(29 juni 2001)

Enligt artikel 4 i rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse(1) skall tätorter med en personekvivalent (pe) på över 15 000 (personekvivalent är en mätenhet för organiska föroreningar som anger den genomsnittliga förorening som en person producerar per dag) ha uppsamlingssystem och sekundär rening (dvs. biologisk) senast den 31 december 2000. Tätorten Ferrol omfattas av detta krav.

Det faktum att det projekt som parlamentsledamoten tagit upp ligger i ett område av gemenskapsintresse, ES1110002 Costa Artaba, utsett av spanska myndigheter inom ramen för rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(2), är i sig inte något hinder för projektet, så länge detta inte har någon betydande inverkan på området.

Kommissionen kan inte på grundval av uppgifterna i frågan avgöra om projektet strider mot direktiv 92/43/EEG.

Kommissionen utesluter inte möjligheten att utreda det problem som parlamentsledamoten tar upp, om denne kan tillhandahålla kommissionen uppgifter som visar att projektet får betydande inverkan på området.

(1) EGT L 135, 30.5.1991.

(2) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0070/01

från Joost Lagendijk (Verts/ALE) till kommissionen

(18 januari 2001)

Ämne: Användning av ammunition som innehåller utarmat uran på Balkan

Informerades kommissionen, precis som NATO:s medlemsstater och de hjälporganisationer som är verksamma på Balkan, i juli 1999 av NATO om möjlig toxisk fara i samband med användningen av ammunition som innehåller utarmat uran(1)?

Om så är fallet: Vad har kommissionen gjort för att skydda de anställda som finns på Balkan mot de möjliga skadliga effekterna?

Om så inte är fallet: Är kommissionen på grundval av den information som nyligen blivit känd beredd att ändå vidta åtgärder för att skydda sina medarbetare på Balkan?

Anser kommissionen som jag att den mot bakgrund av sin verksamhet på Balkan bör spela en roll i den internationella undersökning som aviserats?

Delar kommissionen åsikten att man i den internationella undersökningen inte enbart bör granska det utarmade uranets tänkbara följder för NATO-personalens hälsa, utan att man på ett likvärdigt sätt bör beakta hälsoeffekterna för befolkningen i de kontaminerade områdena, som besökts av FN:s miljöprogram UNEP(2)?

(1) Se NRC Handelsblad av den 8 januari 2001 och Berliner Morgenpost av den 7 och 8 januari 2001.

(2) Se Le Monde av den 6 januari 2001.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(20 februari 2001)

NATO har nyligen bekräftat användningen av ammunition som innehåller utarmat uran. Kommissionen kände redan till den toxiska fara som detta skulle kunna innebära, bl. a. på grundval av Förenta Nationernas (UNEP) preliminära rapport från oktober 1999 som huvudsakligen är baserad på extrapoleringar av de uppgifter som var kända efter användningen av sådana vapen i Gulfkriget.

Kommissionen är medveten om den oro som detta kan orsaka hos den personal som har skickats på uppdrag till Balkan samt andra biståndsarbetare i området och den har vidtagit nödvändiga åtgärder för att informera de berörda personerna om riskens art samt för att analysera och undersöka risken om den skulle bekräftas.

Den grupp med experter som inrättats i enlighet med artikel 31 i Euratomfördraget kommer snart att uttala sig om den eventuella strålningsrisken. Kommissionen har dessutom nära kontakt med alla internationella organisationer som har inlett undersökningar och studier inom detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1321/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Allmän folkräkning i Grekland

Den 18 mars 2001 genomfördes en allmän folkräkning i Grekland. I frågeformuläret från den nationella statistikbyrån ingick frågor som alldeles uppenbart härstammade från svunna decennier (till exempel om huset är försett med toalett etc.). Samtidigt förekom många anmärkningsvärda brister eftersom aktuella frågor inte ställdes, till exempel om innehav av bil eller användning av ny teknik i Grekland (till exempel antal datorer per hushåll, tillgång till Internet m m). Från många håll har man uttryckt farhågor över organiseringen av folkräkningen i sin helhet och som en konsekvens av detta även om exaktheten i de uppgifter som slutligen kommer att presenteras.

Är kommissionen nöjd med standarden på den folkräkning som organiserats? Är den nöjd med frågeformuläret som den nationella statistikbyrån använde sig av för att samla in uppgifter om befolkningen i samband med folkräkningen?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(31 juli 2001)

Innehållet i en allmän folk- och bostadsräkning avspeglar vanligen en kombination av nationella informationsbehov, internationella rekommendationer och i EU-länderna även gemenskapens informationsbehov, som anges i gemenskapens folkräkningsprogram. Europeiska gemenskapernas statistikkontor (Eurostat) kan inte bedöma i vilken mån den grekiska folkräkningen 2001 uppfyller Greklands nationella informationsbehov. Det bör dock påpekas att en allmän folkräkning är en enorm och oerhört dyr operation. Därför brukar folkräkningar endast omfatta de allra mest grundläggande strukturvariablerna för befolkning och bostadsförhållanden, eftersom de uppgifterna behövs antingen på en mycket detaljerad regional nivå eller detaljerat uppdelade med avseende på klassifikation. För att få fram andra variabler används vanligen urvalsundersökningar, vilka gör det möjligt att samla in många olika slags uppgifter till rimlig kostnad.

Det frågeformulär som användes under den grekiska folkräkningen överensstämmer fullständigt med rekommendationerna från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) och Eurostat för folk- och bostadsräkningar 2000 i ECE-regionen, och med gemenskapens program

för folk- och bostadsräkningar 2001. Det programmet har godkänts av Kommittén för det statistiska programmet och offentliggjorts av Eurostat i publikationen Guidelines and Table programme for the Community programme of population and housing censuses in 2001.

Det finns ännu ingen information om hur heltäckande den grekiska folkräkningen är. Det är dock känt att Greklands nationella statistikkontor planerat att genomföra en undersökning efter folkräkningen för att kontrollera dess täckning. Resultaten från denna kvalitetskontroll torde bli tillgängliga om några månader.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1608/01

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(1 juni 2001)

Ämne: Effekterna av Berlusconis valprogram på stabiliteten i euroområdet

Det förefaller som om partiet Forza Italia (centerhögern) vann valen i Italien som hölls på söndagen. Partiets ordförande och eventuella blivande premiärminister, ledamoten av Europaparlamentet, Silvio Berlusconi, lovade i sitt valprogram bland annat avsevärda skattelättnader och till exempel en ökning av de offentliga investeringarna. Det blev emellertid oklart hur dessa löften skulle finansieras.

1. Ämnar kommissionen vidta åtgärder ifall Italien genomför en expansiv ekonomisk politik då inflationstrycket fortfarande är högt inom euroområdet?

2. Ämnar kommissionen tillämpa samma förfarande som i fråga om Irland, det vill säga, ämnar kommissionen föreslå att Italien skall få en varning om de lösningar som berör Italiens skattepolitik och offentliga politik står i strid med landets tillväxt- och stabilitetspolitik och påverkar den allmänna stabiliteten i euroområdet på ett negativt sätt? Eller är det så att dessa varningar bara ges åt de små medlemsstaterna i euroområdet?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(25 juli 2001)

Kommissionen övervakar aktivt den ekonomiska utvecklingen och utvecklingen för de offentliga finanserna i alla medlemsstater. Medlemsstaternas politik bedöms på grundval av de ekonomisk-politiska målsättningarna och hur dessa genomförs.

Ekofinrådet utfärdade nyligen ett antal allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken vilka grundas på den italienska regeringens finanspolitiska strategi och dess genomförande och vilka innehåller en rekommendation om att den italienska regeringen skall uppfylla sina finanspolitiska mål. Valprogram räknas inte som regeringspolitik.

Den rekommendation som Ekofinrådet gav Irland motiverades av att den irländska budgetplanen var oförenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för 2000.

Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka utvecklingen för de offentliga finanserna i Italien, bland annat för att kontrollera att den är förenlig med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0682/01

från Emilia Müller (PPE-DE) till kommissionen

(8 mars 2001)

Ämne: Inbegripandet av militära ytor i områdesrapporteringen från medlemsstaterna i enlighet med EU:s habitat- och fågelskyddsdirektiv

1. Vilka medlemsstater har låtit ytor som används av militären ingå i områdesrapporteringen i enlighet med EU:s habitat- och fågelskyddsdirektiv i samband med det europeiska nätverket Natura 2000?

2. Hur stor är dessa militära ytors andel i förhållande till den totala yta som respektive medlemsstat rapporterat till kommissionen i enlighet med habitat- och fågelskyddsdirektiven?

3. Om en eller annan medlemsstat inte skulle ha låtit militära ytor ingå i sin områdesrapportering, ber jag om svar på följande frågor:

a) Varför har detta ej skett?

b) Vilken ståndpunkt intar kommissionen i frågan?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(10 maj 2001)

En eventuell militär användning av de områden som har anmälts till kommissionen för Natura 2000 i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) och rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(2) finns med bland de icke-obligatoriska uppgifter som medlemsstaterna skickar. Det är följaktligen frivilligt att ange verksamhetskategorin militär verksamhet, som skulle kunna vara kopplad till parlamentsledamotens fråga. Av de 14 medlemsstater som har skickat uppgifter avseende livsmiljödirektivet i elektroniskt format till kommissionen (samtliga förutom Tyskland), har tio (Belgien, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Nederländerna, Österrike, Portugal, Finland, Sverige,) angett denna verksamhetskategori. Vad gäller fågeldirektivet har åtta medlemsstater (Belgien, Grekland, Italien, Nederländerna, Österrike, Portugal, Finland, Sverige,) angett denna verksamhetskategori.

Kommissionen har ingen möjlighet att tillhandahålla de begärda uppgifterna eftersom det är frivilligt att ange den ovannämnda verksamhetskategorin och det således är omöjligt att mäta ytan.

Medlemsstaterna är skyldiga att anmäla områden för Natura 2000 som svarar mot de vetenskapliga kriterierna för de två ovannämnda direktiven. Det är medlemsstaternas myndigheter som ansvarar för detta och kommissionen har ingen möjlighet att ange om eller varför områden för militär användning undantas. Kommissionen anser att områden med militär användning skall anmälas för Natura 2000 om de ekologiska egenskaperna motiverar detta.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) EGT L 103, 25.4.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0764/01

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(13 mars 2001)

Ämne: Silkesodling inom EU

Mullbärsträdet är ett nödvändigt villkor för uppfödning av silkesmaskar och därigenom för silkesodlingen, och i EU växer det i länderna vid Medelhavet. I Frankrike, Italien, Grekland, Spanien och Portugal finns det en omfattande produktion av kokonger, en verksamhet som är en betydelsefull inkomstkälla för odlarna och andra sysselsatta inom silkesindustrin. EU:s årsproduktion totalt beräknas till 60 ton torra kokonger, vilket ger runt 20 ton silkestråd.

EU:s totalbehov av silkesprodukter motsvaras av 100 000 hektar mullbärsträd, vilket skulle kunna sysselsätta runt 100 000 hushåll. En sådan utveckling skulle leda till minskad arbetslöshet och öka jordbrukarnas ständigt minskande inkomster i vår världsdel. Det bör understrykas att det sannerligen råder brist på produktion av silketråd inom EU, och unionen tvingas därför till råvaruimport från Asien (t.ex. Vietnam) och Afrika (t.ex. Zambia), även om man mycket väl skulle kunna producera silke inom EU.

Har någon av kommissionens enheter nyligen gjort någon studie av problemen med silkesodlingen och silkesindustrin inom EU? Vilka resultat har den i så fall kommit fram till? Finns det några planer på produktion av europeiska silkesmasksägg, så att unionen blir självförsörjande, löser problemen med beroende av tredje land och ger utvecklingsmöjligheter till avlägset belägna områden där produktionen ständigt dalar, t.ex. Thrakien, något som leder till ytterligare arbetslöshet och sjunkande inkomster för producenterna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(26 april 2001)

Kommissionen har inte på senare tid genomfört någon undersökning av problemen inom sektorn för silkesframställning i gemenskapen.

Silkesodling, som bedrivs i Grekland, Italien och i liten utsträckning i Spanien och Frankrike, utgör en mycket liten del av gemenskapens jordbruk, liksom av den totala silkesodlingen i världen. I vissa traditionella jordbruksområden är det dock en viktig jordbruksnäring och den kunskap som finns är värd att bevara, i synnerhet i Trakien, Venetien och Marche.

Av dessa orsaker och för att göra det möjligt för de berörda aktörerna att planera sin verksamhet på längre sikt har kommissionen föreslagit och rådet beslutat att inom ramen för det senaste prispaketet 2000/2001 fortsätta med det gemenskapsstöd som beviljas för lådor med silkesfjärilsägg.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1191/01

från Robert Goebbels (PSE) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Användning av industrimark som återställts med hjälp av EU-medel

Till att börja med vill jag framhålla att kommissionen dröjde mer än fyra månader innan den gav ett - ofullständigt - svar på min fråga E-2807/00(1) om användning av industrimark som återställts med hjälp av EU-medel. Frågan gäller om ett internationellt industriområde, vars infrastruktur till stor del har bekostats av gemenskapsmedel, får användas för att bygga en kommunal skola, hur nyttig den än kan vara ur luxemburgsk synvinkel?

Med andra ord, får gemenskapsmedel användas för att återställa mark som sedan används för andra ändamål än de som föranledde kommissionens insats?

(1) EGT C 187 E, 3.7.2001, s. 3.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(27 juli 2001)

Den tid det tog att besvara parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2807/00(1) krävdes för efterforskningar hos behöriga myndigheter, vilket kommissionen informerade om i september 2000.

Man måste absolut hålla fast vid ändamålet med en investering, som kommissionen bidrar till, under hela programmets livslängd och, om möjligt, så länge målen som fastställs i programmet inte har uppnåtts.

Enligt artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordningen av deras verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamhet, ändrad genom förordning (EEG) nr 2082/93,(2) kan kommission bara minska eller dra in stödet för berörd åtgärd om en granskning bekräftar existensen av en väsentlig oegentlighet eller ändring som påverkar karaktären på eller villkoren för genomförandet av åtgärden och för vilka kommissionens godkännande inte har begärts.

I detta enskilda fall bör det framhållas att de mål som fastställs i programmet har uppfyllts. (I slutet av 1997 hade omkring 1561 arbetstillfällen skapats för den luxemburgska delen av det europeiska utvecklingsområdet, medan målet bara var 1000.) Under dessa omständigheter - då målet för gemenskapens ekonomiska stöd uppnåtts - kan vi inte hindra att användning av den infrastruktur som fått stödet utvecklas med tiden i förhållande till medlemsstatens behov och prioriteringar.

(1) EGT C 187 E, 3.7.2001, s. 3.

(2) EGT L 193, 31.7.1993, s. 20.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0345/01

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2001)

Ämne: Inblandning i den politiska utvecklingen av företag inom livsmedelsdistribution

Den uppseendeväckande inblandningen av den schweiziska livsmedelskedjan Migros i den samhällsutveckling som grönsaks- och fruktregionen Almería i Spanien genomgår, har framkallat en kraftig motreaktion från företag i den nämnda jordbruksregionen. Dessa har mottagit brev från det kända schweiziska företaget med hot om att man skulle avbryta de kommersiella förbindelserna om företagen inte förbättrar villkoren för invandrarna.

En sådan uppseendeväckande reaktion från ett affärsföretag efter en redan överstånden debatt som uppstod till följd av vissa händelser i samband med anpassningsproblem för en grupp invandrare i den nämnda jordbruksregionen Almería, hotar att utgöra ett mycket farligt prejudikat när det gäller inblandning av affärsföretag i vissa samhällspolitiska konflikter, vilka skulle kunna uppstå i vilket jordbruksområde som helst inom gemenskapen.

Anser kommissionen att den måste säga ifrån för att förhindra inblandning från exempelvis Migros sida, som låtit sig påverkas av en grupp, som Europeiskt medborgarforum, vilken önskar främja jordbruksintressena i länderna i Östeuropa?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(13 mars 2001)

Kommissionen har inte rätt att blanda sig i privata företags affärsbeslut.

Det står självfallet privata företag fritt att ta sociala, miljömässiga eller andra etiska hänsyn i samband med sina affärsbeslut, inbegripet deras inköpspolitik. God affärssed är något som uttryckligen uppmuntras i OECD:s riktlinjer för multinationella företag. Dessa riktlinjer sågs över förra året och samtliga OECD-medlemmar gav därefter dem sitt stöd på ministernivå. Kommissionen ger sitt fulla stöd till att dessa riktlinjer används som ett medel för att främja en god medborgaranda hos företag.

Frågeställaren erinras om att gemenskapens institutioner arbetar för att alla medborgare från tredje land som lagligen uppehåller sig på en medlemsstats territorium skall ges en rättvis behandling både ekonomiskt, socialt och kulturellt, vilket även anges i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Tampere (oktober 1999).
SKRIFTLIG FRÅGA P-1741/01

från Anne Jensen (ELDR) till kommissionen

(12 juni 2001)

Ämne: Genomförande av direktiv 97/81 EG om deltidsarbete

Kan kommissionen ge besked om något fall då genomförandet av rådets direktiv 97/81/EG(1) av den 15 december 1997 om deltidsarbete har lett till en minskning av timgränsen för när särskilda anställningsvilkor gäller för deltidsarbete?

(1) EGT L 14, 20.1.1998, s. 9.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(13 juli 2001)

Rådets direktiv 97/81/EG av den 15 december 1997 om ramavtalet om deltidsarbete undertecknat av UNICE, CEEP och EFS(1) har till syfte att garantera att deltidsarbetare inte diskrimineras och förbättra kvaliteten på deltidsarbetet samt underlätta utvecklingen av deltidsarbetet på frivillig basis och bidra till en flexibel organisation av deltidsarbetet så att arbetsgivarnas och arbetstagarnas behov beaktas.

I direktivet fastställs inte det antal timmar som skall uppnås för att man skall falla in under definitionen deltidsarbetande. Direktivet överlämnar denna definition till den nationella lagstiftningen och nöjer sig med att anse som deltidsarbetande varje anställd vars normala arbetstid, beräknad på veckobasis eller i genomsnitt över en anställningsperiod som kan uppgå till ett år, är lägre än för en jämförbar heltidsarbetande.

(1) EGT L 14, 20.1.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1188/01

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Metod för att upptäcka kött från nötkreatur som utfodrats med olagligt foder

Med hjälp av en metod som har uppfunnits av spanska forskare i Spaniens högsta forskningsråd CSIC (Consejo Superior de Investigaciones Científicas) är det möjligt att fastställa om en nötköttsprodukt (kött, hår, horn, klövar) kommer från ett nötkreatur som har utfodrats med det kött- och benmjöl som sedan 1994 är förbjudet för idisslare.

Metoden har visat sig vara mycket positiv i preliminära tester som utförts på ett urval av 350 nötkreatur och kött som säljs i spanska livsmedelsaffärer, och metoden har redan presenterats för landets regering.

Anser kommissionen att den bör medverka till att stärka de första så hoppingivande resultaten av denna metod genom att godkänna denna och i avsevärd utsträckning bidra till finansieringen av forskningsinsatser på området?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(26 juni 2001)

Kommissionen känner till den nya testmetod som utvecklats i Spanien för att upptäcka kött- och benmjöl i foder och genom vilken det kan fastställas om nötkreatur har utfodrats med sådant mjöl. Kommissionen undersöker noggrant metodens vetenskapliga värde och kommer att överväga att tillåta att metoden används, om det skulle visa sig att försök som gjorts med metoden varit tillfredsställande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2050/01

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Vitbok om ungdomspolitik i EU

Efter ett omfattande samråd mellan det civila samhället, ungdomsorganisationerna och experterna hindrade Europeiska kommissionen tydligen under en tid beredningen av vitboken om

ungdomspolitik. Under ministerrådets förra sammanträde om ungdomspolitik, vilket ägde rum den 28 maj i Bryssel, röstade medlemsstaterna för en framåtsträvande och väl utarbetad vitbok. Emellertid betonade kommissionär Reding risken för att slutprodukten skulle komma att bli ett innehållslöst dokument, även om hon valde alternativet att inte avbryta arbetet med vitboken.

Skulle kommissionen i detta sammanhang kunna besvara följande: Vad finns det för svårigheter och vilka skäl ligger till grund för omdömet att slutprodukten skulle komma att bli innehållslös?

Vilka åtgärder planerar den för att uppnå det ursprungliga målet att presentera vitboken i november 2001?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1694/01, E-1733/01, E-1903/01, E-1904/01 och E-2050/01 ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(2 augusti 2001)

Kommissionen anser att politiken för samarbete i ungdomsfrågor på den europeiska nivån bör förstärkas. Därför inledde kommissionen i slutet av 1999, på initiativ av kommissionsledamoten med ansvar för utbildning och kultur, förberedelserna för en vitbok om detta ämne.

Kommissionen ville att vitboken skulle föregås av ett omfattande samråd, utan tidigare motstycke: samråd med ungdomar i alla medlemsstater under 2000, avslutat med ett europeiskt möte i Paris i oktober 2000, samråd med det civila samhället och forskare samt diskussioner med medlemsstaterna. Detta samråd avslutades i mars 2001 i Umeå i Sverige.

Sedan dess håller kommissionen, med stöd av ungdomarna och av medlemsstaterna, på att utarbeta vitboken, som bör publiceras före slutet av året.