ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1722/98

från Eolo Parodi (PPE) och Guido Viceconte (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Nya åtgärder rörande bilspedition

Den italienska regeringen förbereder sig för att i enlighet med lag nr 454/97 och lagförslag nr 85 av den 14 mars 1998 utfärda bestämmelser som gör det möjligt för många bilspeditionsfirmor att fördubbla sin kapacitet.

1. Anser kommissionen inte att den italienska regeringen i stället för att fördubbla bilspeditionskapaciteten bör söka åstadkomma en större intressegemenskap mellan firmorna, med tanke på den nuvarande splittringen av den italienska marknaden?

2. Anser den inte att liknande bestämmelser strider mot en fungerande fri marknad, framför allt när det gäller liberaliseringen av den 1 juli?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(17 juli 1998)

Den 24 april 1997 anmälde Italien till kommissionen ett lagförslag rörande omstrukturering av vägsektorn och utveckling av intermodalitet. Den 23 december 1997 antogs detta förslag som lag nr 454 i enlighet med Italiens lagstiftningsförfarande. Texten till den slutliga lagen sändes sedan till kommissionen i ett brev av den 30 januari 1998.

Kommissionen hyste tvivel rörande de föreslagna bestämmelsernas förenlighet med den inre marknaden och beslöt därför den 25 mars 1998 att inleda en formell utredning i enlighet med artikel 93.2 i EG-fördraget (kommissionens beslut C/21/98).

Mot bakgrund av att ledamotens frågor gäller ett pågående förfarande är det i dagsläget omöjligt för kommissionen att ge ett fullständigt och uttömmande svar på dem.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1451/98

från Peter Skinner (PSE) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: Serpentinasbest

Kommer kommissionen, med hänsyn till det brådskande behovet av att förbjuda serpentinasbest och av att på ett effektivt sätt erkänna ersättningsmedel enligt direktivet om kemiska agenser (som nyligen antogs av rådet), nu att agera och lägga fram ett lämpligt förslag om detta förbud inom den nuvarande ordförandeskapsperioden?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

I rådets direktiv 98/24/EG om skydd för arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet(1) föreskrivs som parlamentsledamoten angivit att arbetsgivaren skall säkerställa att risker från farliga kemiska agenser, för arbetstagares hälsa och säkerhet i arbetet, elimineras eller minimeras och att dessa företrädesvis skall ersättas med mindre farliga kemiska agenser. Vad gäller asbest, som är ett känt cancerframkallande ämne, fastställs dock strängare bestämmelser i rådets direktiv 90/394/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet(2) och i rådets direktiv 83/477/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet(3), ändrat genom rådets direktiv 91/382/EEG(4). Enligt all denna lagstiftning skall farliga kemikalier således ersättas med andra kemikalier eller processer som är mindre hälsofarliga.

Kommissionen förstår mycket väl önskemålet hos många medlemsstater och berörda parter att införa förbud mot användning av krysotilasbest så snart som möjligt. Den förstår dock även den stora oro som framförts av motståndare till ett förbud, vad gäller vetenskapliga data och de sociala och ekonomiska konsekvenser av ett förbud.

Medlemsstaterna och kommissionen är överens om att det finns en vetenskaplig fråga som fortfarande måste utredas. Denna gäller en bedömning av de relativa riskerna med ersättningsprodukter i jämförelse med riskerna med krysotilasbest. Kommissionen har anmodat den vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö att undersöka denna fråga och avge ett yttrande så snart som möjligt. Eftersom frågan är komplicerad och det finns få uppgifter om vissa av ersättningsprodukterna, har den vetenskapliga kommittén påpekat att den eventuellt inte kan komma fram till en slutgiltig ståndpunkt före september 1998. Kommissionen väntar även på en slutlig konsultrapport om en undersökning av de ekonomiska konsekvenserna av ett ersättningsförfarande. Denna rapport förväntas vara klar nästa månad.

Under dessa förhållanden har kommissionen inte ännu fattat något beslut om att lägga fram ett förslag till ny lagstiftning om marknadsföring och användning av asbest. Kommissionen utvecklar dock även en rad initiativ i samarbete med den europeiska arbetsmiljöbyrån för att säkerställa att arbetstagares exponering för asbest och ersättningsprodukter minimeras och att arbetstagare erhåller korrekt information och utbildning om alla kemiska ämnen som de utsätts för i arbetet.

(1) EGT L 131, 5.5.1998.

(2) EGT L 196, 26.7.1990.

(3) EGT L 263, 24.9.1983.

(4) EGT L 206, 29.7.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1418/98

från Riccardo Nencini (PSE) till rådet

(11 maj 1998)

Ämne: Massuppsägningar

Företaget Replay i Scarperia i provinsen Florens, som tillverkar plastprodukter, är föremål för massuppsägningar som innefattar ca 40 anställda. Ägaren S.P. Metal, som har säte i Paris, sålde företaget till A.C.P. Plastic, som har säte i England, medan omplaceringen av anställda fortfarande pågick. Företagsledningen har underlåtit att beakta såväl rådets direktiv av den 17 februari 1975 och senare ändringar som rådets direktiv av den 14 februari 1977 och senare ändringar, i synnerhet artiklarna 3, 4 och 6.

Ämnar rådet undersöka om företagsledningen för Replay eventuellt har underlåtit att beakta de direktiv som nämns ovan?

Svar

(24 september 1998)

Rådet har inte befogenhet att uttala sig om brott mot gemenskapslagstiftningen. Det åligger kommissionen att se till att gemenskapsrätten tillämpas, med eventuell kontroll av domstolen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1742/98

från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen

(5 juni 1998)

Ämne: Asbest

Behandlar kommissionen för närvarande de hälso- och säkerhetsrisker som är förenade med vit asbest på ett uttömmande sätt?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(17 juli 1998)

Ja. Kommissionens politik om skydd av hälsa och säkerhet när det gäller risker som är förenade med vit asbest eller krysotilasbest omfattar folkhälsa, arbetsplatser, den inre marknaden och miljön, och den tar full hänsyn till hälso- och säkerhetsaspekterna beträffande krysotilasbest. I detta sammanhang hänvisas parlamentsledamoten till kommissionens svar på Peter William Skinners skriftliga fråga P-1451/98 i samma ämne(1).

I sitt arbete för att skydda arbetstagare mot exponering för asbest ägnar kommissionen också stor uppmärksamhet åt de senast tillgängliga vetenskapliga uppgifterna om krysotilasbest och åt rådets slutsatser av den 7 april 1998(2) om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest, som grundas på kommissionens meddelande(3) om resultaten av den bedömning som föreskrivs i rådets direktiv 83/477/EEG(4).

(1) Se s. 34.

(2) EGT C 142, 7.5.1998.

(3) KOM(96) 426 slutlig.

(4) EGT L 263, 24.9.1983.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1858/98

från Carmen Díez de Rivera Icaza (PSE) till kommissionen

(8 juni 1998)

Ämne: Blå flaggor och Kantabrien

Kommissionens svar på min skriftliga fråga P-1421/98(1) klargjorde inte det jag undrade över angående de klagomål som lagts fram mot beviljandet av blå flaggor till 1) Arena-stranden, 2) Tregandin-stranden, 3) Berria-stranden, 4) Magdalena-stranden, 5) Concha-stranden med flera. Jag upprepar därför min fråga. Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta med avseende på tilldelningen av blå flaggor under 1998 för att undvika ett upprepande av det missbruk som givit upphov till de klagomål som lagts fram av ARCA och Mortera Verde, och som jag stöder?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(13 juli 1998)

Kommissionens enda roll i förfarandet för tilldelning av blåa flaggor är att bekräfta att kandiderande stränder överensstämmer med de kriterier för vattenkvalitet som fastställs i direktiv 76/160/EEG(2) om kvaliteten på badvatten. Detta kontrolleras utgående från uppgifter som medlemsstaterna lämnar in i enlighet med gällande rapporteringsbestämmelser i direktivet. Dessa uppgifter ligger också till grund för kommissionens årsrapport om kvaliteten på gemenskapens badvatten.

De klagomål som frågeställaren hänvisar till granskas för närvarande av kommissionen mot bakgrund av direktiv 76/160/EEG. De klagande kommer att informeras om resultatet av denna granskning så snart detta föreligger.

(1) EGT C 402, 22.12.1998, s. 130.

(2) EGT L 31, 5.2.1976.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 013 , 18/01/1999 s. 0140



SKRIFTLIG FRÅGA E-2048/98 från Jean-Claude Pasty (UPE) till kommissionen (7 juli 1998) Ämne: Skatteharmonisering bland Europeiska unionens länder Ett representationskontor beläget i Frankrike, juridiskt betraktat som icke stadigvarande rörelse, deklarerat, godkänt och beskattat som sådant av den franska skattemyndigheten (enbart yrkesskatt till en närmast symbolisk summa av cirka 150 FRF per år), kan detta enligt kommissionen rättsligt betraktas som fast anknytning enligt artikel 15 i skattekonventionen mellan Frankrike och Luxemburg av den 1 april 1958? Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (7 september 1998) Kommissionen har inte befogenhet att tolka en konvention som slutits mellan två medlemsstater; tolkningsrätten tillkommer endast de båda medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1142/98

från José Apolinário (PSE) till kommissionen

(24 april 1998)

Ämne: Gemenskapsinitiativ och Azorerna

Azorerna (Portugal) hör till gemenskapens yttersta randområden och har därför tilldelats en speciell ställning i EU-fördraget. Kan kommissionen redogöra för det gemenskapsstöd som området erhöll från olika gemenskapsinitiativ (alla gemenskapsinitiativ och inte enbart Regis-initiativet) under perioden 1994-1999? Hur stort stöd tror kommissionen att Azorerna kommer att få under finansieringsperioden 2000-2006?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1135/98 och E-1142/98 avgivet av Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(29 maj 1998)

De belopp som beviljats genom strukturfonderna till den portugisiska regionen Azorerna, inom gemenskapsstödramen 1994-1999 för Portugal, uppgår till totalt omkring 697 miljoner ecu.

Under samma period och enligt gemenskapsinitiativet Regis II som ger de yttersta randområdena möjlighet att till fullo delta i åtgärder inom andra gemenskapsinitiativ anslog kommissionen ett belopp som uppgick till ungefär 63 miljoner ecu (1996 års priser) till det portugisiska underprogrammet i Regis II till förmån för Azorerna vid 1994 års fördelning av anslagen mellan initiativen.

Till dessa belopp tillkommer 6,6 miljoner ecu inom gemenskapsinitiativet Leader II och 1,84 miljoner ecu inom PESCA där Azorerna mottar stöd via de nationella programmen för Portugal.

En sammanfattande tabell över de belopp som beviljats och fördelningen per fond och finansierade program översänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

I de berörda beloppen ingår en förstärkning med totalt 26 miljoner ecu som beviljats till följd av de svåra stormar som drabbade Azorerna i december 1996 och januari 1997.

När det gäller framtidsutsikterna vill kommissionen betona att den är fullt medveten om den roll som den ekonomiska och sociala sammanhållningspolitiken spelar för utvecklingen i gemenskapens yttersta randområden.

Därför har kommissionen i sitt förslag till ny förordning för strukturfonderna för nästa programperiod(1), automatiskt likställt dessa regioner med mål 1 - områdena, för vilka omkring två tredjedelar av det totala anslaget för strukturfonderna har reserverats.

När det gäller de kriterier som ligger till grund för fördelningen av detta anslag mellan medlemsstaterna har kommissionen dessutom behållit följande punkter: stödberättigad befolkning, nationellt och regionalt välstånd och strukturproblemens svårighetsgrad, inklusive arbetslöshet. Dessa kriterier gör det möjligt att koncentrera gemenskapsstödet till de regioner som brottas med de största svårigheterna, bland annat de yttersta random-rådena.

Fördelning mellan de olika nationella regionerna av de belopp som beviljats till varje medlemsstat för ett bestämt mål faller dock under de nationella myndigheternas behörighet i respektive medlemsstat.

(1) KOM(98) 131.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 013 , 18/01/1999 s. 0155



SKRIFTLIG FRÅGA E-2280/98 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (22 juli 1998) Ämne: Talassemi Har kommissionen någon information om utbredningen av den blodkroppsupplösande sjukdomen talassemi i de olika medlemsstaterna? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Pádraig Flynn (5 augusti 1998) Kommissionen har inte tillgång till de önskade upplysningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2225/98

från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen

(16 juli 1998)

Ämne: Situationen i Tibet och EU:s Tibetpolitik

I samband med att Tibets politiske och andlige ledare Dalai Lama besökte Finland den 19 juni förekom bedömningar av EU:s möjligheter och avsikter att förenhetliga sin Tibetpolitik. Detta vore i själva verket önskvärt så att det skulle gå att kraftfullt ingripa i situationen för de mänskliga rättigheterna i Tibet och för att det skulle kunna utövas påtryckningar också från EU:s sida på förhandlingarna mellan Kina och Tibet.

Därför frågar jag kommissionen om det finns några planer på göra EU:s politik gentemot Tibet mera enhetlig och, ifall sådana planer finns, vilka riktlinjerna för dem i så fall är.

Svar från sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(4 augusti 1998)

Kommissionen erinrar om att frågan om Tibet regelbundet har tagits upp inom ramen för både den politiska dialogen EU-Kina och den särskilda bilaterala dialogen EU-Kina om de mänskliga rättigheterna. "Trojkans" beskickningschefer i Beijing besökte Tibet den 1-10 maj 1998.

Unionens politik har sedan länge varit att uppmana de kinesiska myndigheterna att respektera det tibetanska folkets grundläggande mänskliga rättigheter och bidra till att bevara dess särpräglade kultur och levnadssätt. Ett av unionens främsta mål har varit att uppmuntra till en dialog mellan den kinesiska regeringen och Dalai Lama för att garantera en hållbar lösning på de spänningar som finns mellan de båda parterna.

Mot bakgrund av de observationer som gjordes av "trojkans" beskickningschefer har ytterligare överväganden inletts för att avgöra hur denna politik bäst kan anpassas till dagsläget för att så effektivt som möjligt skapa de rätta förutsättningarna för en dialog och en uppgörelse och att främja den tibetanska befolkningens intressen.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 402 , 22/12/1998 s. 0117



SKRIFTLIG FRÅGA E-1354/98 från Allan Macartney (ARE) till kommissionen (7 maj 1998) Ämne: Jordbruksstöd för korn Kan kommissionen bekräfta om det finns några gemensamma normer inom EU när det gäller stöd för korn? Om detta inte är fallet anser kommissionen att det föreligger ett behov av dylika normer med hänsyn till de olikheter som föreligger mellan medlemsstaterna, där vissa av dessa kräver att korn skall torkas till 15 % vattenhalt medan andra kräver 14 % vattenhalt? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (25 maj 1998) Det finns gemensamma normer för spannmål, inklusive korn, för interventionsändamål. Dessa fastställs i kommissionens förordning (EEG) 689/92 av den 19 mars 1992 om fastställande av förfarandet och villkoren för interventionsorganens övertagande av spannmål(1). Vad gäller vattenhalten tillåts högst 14,5 % i förordningen. Under de senaste tio åren har rådet dock anmodat kommissionen att genom en undantagsbestämmelse, som fastställs årligen, tillåta högst 15 % för de medlemsstater som ansöker om detta. (1) EGT L 74, 20.3.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1945/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(18 juni 1998)

Ämne: Tillnärmning av grekisk lagstiftning till direktiv 77/187/EEG

Den grekiska regeringen har i ett meddelande från finansministeriet kungjort sitt beslut att sälja Ioniki Trapeza ("Joniska banken") som ägs av Emboriki Trapeza ("Handelsbanken"). Ägaren till Ioniki Trapeza och den grekiska regeringen har trots arbetstagarnas uppmaningar därom inte tillämpat direktiv 77/187/EEG(1) om "skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter". Regeringens vägran hittills att förhandla med arbetstagarna strider mot detta direktiv, särskilt mot artikel 6 som föreskriver omedelbara förhandlingar med arbetstagarna om åtgärder som berör dem.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att den grekiska regeringen och Emboriki Trapeza skall anpassa sig till de krav som ställs i direktiv 77/187/EEG?

Svar avgivet av Pádraig Flynn På kommissionens vägnar

(3 augusti 1998)

Rådets direktiv 77/187/EEG av den 14 februari 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter(2), tillämpas på överlåtelser till en annan företagschef av alla typer av företag, verksamheter eller delar av verksamheter, offentliga eller privata, som bedriver en ekonomisk verksamhet.

I artikel 6.1 i direktiv 77/187/EEG fastställs den typ av information överlåtaren och förvärvaren skall ge till de arbetstagarrepresentanter som berörs av denna överlåtelse. Denna information skall ges i god tid före överlåtelsen och i vart fall innan arbetstagarna hos förvärvaren påverkas direkt av överlåtelsen i sina arbets- och anställningsvillkor.

I artikel 6.2 ovan föreskrivs även en skyldighet för arbetsgivaren att samråda i det fall överlåtaren eller förvärvaren avser att vidta åtgärder när det gäller arbetstagarna. Samrådet sker "i syfte att söka nå en överenskommelse", och det skall absolut ske i god tid med arbetstagarnas representanter.

Medlemsstaterna får dessutom begränsa ovanstående skyldigheter till företag eller verksamheter som, när det gäller antal anställda, uppfyller villkoren för val av eller inrättande av ett arbetstagarorgan som företräder arbetstagarna (artikel 6.4).

Eftersom direktiv 77/187/EEG har införlivats på ett tillfredsställande sätt i den grekiska lagstiftningen, skall alla tvistiga frågor på detta område regleras enligt nationell rätt.

(1) EGT L 61, 5.3.1977, s. 26.

(2) EGT L 61, 5.3.1977.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1348/98

från Eolo Parodi (PPE) och Guido Viceconte (PPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Utbildning och godkännande av teknisk markpersonal

Trots att det sedan flera år förekommer en successiv avreglering inom den europeiska luftfarten, finns det fortfarande inte några gemenskapsbestämmelser - och i vissa fall inte några nationella bestämmelser - om licenser för och allmängiltigt godkännande av teknisk markpersonal.

I enlighet med det som redan gäller för annan personal inom denna sektor, såsom besättningar och meteorologer, verkar det även av säkerhetsskäl mer nödvändigt än någonsin att införa europeiska bestämmelser för att reglera och harmonisera den berörda sektorn.

Kan kommissionen uppge om och när den ämnar införa gemenskapsbestämmelser avseende detta?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Kommissionen håller med om att en grundläggande förutsättning för den globala flygsäkerheten är att det finns ett tillräckligt utbud av välutbildade flygledare.

Det finns flera sätt att se till att den nödvändiga nivån uppnås. Medlemsstaterna kan, med hänsyn till egna traditioner, tillämpa olika metoder som sträcker sig från interna krav som ingår i det interna ledningsansvaret för dem som tillhandahåller flygtrafikledning till licensordningar som handhas av myndigheter som ansvar för säkerheten.

Detta differentierade tillvägagångssätt har inte lett till att man kunnat påvisa några negativa effekter när det gäller säkerhet eller driftskompatibilitet mellan nationella lufttrafiksystem inom gemenskapen.

Kommissionen betraktar därför inte ett harmoniserat gemenskapssystem för anställning och utbildning av flygledare som en prioritet, trots de fördelar i form av övergripande enhetlighet och kostnadseffektivitet som ett sådant system skulle kunna medföra.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1423/98

från Honório Novo (GUE/NGL) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Omstrukturering och finansiell sanering av det statliga livsmedels- och spannmålsföretaget EPAC SA

I december 1997 informerade den portugisiska regeringen Europeiska kommissionen om de åtgärder som planerades i samband med projektet för omstrukturering och finansiell sanering av det statliga livsmedels- och spannmålsföretaget EPAC SA.

Efter det att Europeiska kommissionen mottagit denna information begärde den 11 (elva) kompletterande uppgifter som den ansåg nödvändiga för att kunna analysera projektet för omstrukturering av EPAC SA och därmed kunna garantera att det överensstämmer med bestämmelserna i EU-fördraget.

Den 1 april 1998 beslutade EPAC:s styrelse att gå vidare med uppdelningen av detta företag i två delar (EPAC COMERCIAL och EPAC SA, varav det senare skulle läggas ned inom kort) samtidigt som den försökt avskeda anställda vid det nuvarande EPAC SA, vilka på grund av sin ålder säkerligen skulle bli långtidsarbetslösa.

Jag medger att de beslut som fattats av EPAC:s styrelse är en del av det projekt för omstrukturering och finansiell sanering av livsmedels- och spannmålsföretaget EPAC SA som skickades till Europeiska kommissionen i december 1997. Men så vitt jag vet har kommissionen fortfarande inte uttalat sig om projektet. Därför skulle jag vilja be kommissionen att informera mig om följande:

1. Ingår ovan nämnda beslut från EPAC:s styrelse i de planerade åtgärderna i det projekt för omstrukturering och finansiell sanering av EPAC SA som den portugisiska regeringen överlämnade i december 1997?

2. Om så är fallet, och med hänsyn till att kommissionen inte slutgiltigt har uttalat sig om detta omstruk-tureringsprojekt, anser kommissionen att det är acceptabelt att EPAC:s styrelse redan har fattat beslut som eventuellt ingår i ett projekt som kommissionen fortfarande inte har godkänt, framför allt vad gäller avskedandet av nästan 120 anställda?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 juni 1998)

Kommissionen kan bekräfta att den portugisiska regeringen i december 1997 anmälde ett program för omstrukturering och finansiell anpassning av det offentligt ägda spannmålsföretaget "Entreprise publique d'approvisionnement des céréales (EPAC)". Eftersom de anmälda åtgärderna bland annat gäller beviljande av statligt stöd enligt artikel 92.1 i EG-fördraget håller kommissionen för närvarande på med en bedömning av dessa statliga stöd enligt EG-fördragets konkurrensbestämmelser.

På grund av ärendets komplexitet och dess kopplingar till andra anmälda fall av statligt stöd (Silopor) har kommissionen hittills inte kunnat formellt uttrycka sina åsikter om det anmälda programmet. Följaktligen kan kommissionen på detta stadium inte avslöja innehållet i nämnda program.

Kommissionen vill emellertid påpeka att frågor om delningen av två företag och avskedandet av ett visst antal av företagets anställda inte inbegriper beviljandet av olagligt statligt stöd, och kommissionen har inte ens befogenhet att yttra sig om detta, även om det gäller ett offentligt ägt företag.