SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/710

(2004/C 88 E/0731)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0756/04

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2004)

Ämne: Konsekvenser av integrationen av de europeiska finansmarknaderna på det nationella och regionala planet

Har kommissionen låtit utföra några undersökningar för att utvärdera konsekvenserna för de nationella och regionala marknaderna av de strukturändringar som den nya gemenskapslagstiftningen fört med sig för sektorn finansiella tjänster, framför allt i form av att regionala finanscentrum försvagats jämfört med nationella sådana?

Föreligger det inte en risk för att de finansiella transaktionerna på lång sikt skall koncentreras till ett begränsat antal orter (3 eller 4) i Europa?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 april 2004)

Även om kommissionen inte har genomfört några systematiska studier för att besvara frågan om konsekvenserna av den nya lagstiftningen om finansiella tjänster på de nationella och regionala finansmarknaderna, har vissa lagförslag åtföljts av studier (t.ex. studier om tilläggspensioner som finns tillgängliga på hemsidan för Generaldirektoratet för den inre marknaden, bedömningar av konsekvenserna av det kommande försäkringsdirektivet och kapitalkravsdirektivet, som kommer att offentliggöras i samband med att kommissionen lägger fram sitt förslag, osv.) eller bedömningar av ett specifikt marknadssegment utifrån situationen i hela EU (t.ex. studien ”Creating an internal market for the Banking industry: an estimate on the structural changes induced by the deregulation and the single currency”).

Utöver dessa specifika studier- och konsekvensbedömningar är den allmänna strategin att man i samband med förslag till lagstiftning om finansiella tjänster har omfattande samråd med berörda parter innan lagstiftningsförslagen slutgiltigt fastställts. Tack vare ett sådant förfarande kan man avgöra huruvida en specifik lagstiftningsåtgärd kan ha en negativ inverkan på ett specifikt regionalt eller nationellt marknadssegment. Dessutom avser kommissionen att i framtiden lägga större vikt vid bedömningen av vilka konsekvenser enkilda lagstiftningsförslag får på specifika marknadssegment.

I en studie som beställts av Generaldirektoratet för ekonomi och finans (1) dras slutsatsen att alla medlemsstater skulle få del av fördelarna med mer integrerade finansmarknader i EU, även om dessa fördelar inte skulle fördela sig jämnt. Medan industrisektorerna i vissa medlemsstater skulle tjäna mer på att få tillträde till de finansiella marknaderna i utlandet, skulle finanssektorn i relativa termer gynnas i andra medlemsstater till följd av en ökad efterfrågan.

Under våren 2004 kommer kommissionen att lägga fram en första årsrapport om integrationsnivån i EU:s finanssystem. Av denna rapport framgår tydligt att allteftersom integrationen fortsätter, växer naturliga regionala kluster fram (också över gränserna), medan andra marknader som en följd därav kan bli mindre viktiga. Det kan inte på förhand uteslutas att den fördjupde integrationen leder till större marknads-koncentration, men man kan vänta sig att de regionala och nationella marknaderna slutligen omorganiseras på ett sådant sätt att de kan skörda frukterna av mer integrerade och rörliga marknader.

(1) Financial Market Integration, Corporate Financing and Economic Growth, av Mariassunta Giannetti, Luigi Guiso, Tullio Jappelli, Mario Padula och Marco Pagano (2002).