ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0674/98 från Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) till kommissionen (10 mars 1998)

Ämne: Villkor för befordran för personer med den spanska examenstiteln Ingeniero Técnico, jämfört med andra fall

Är det sant att kommissionen har uttryckt sin oro hos de spanska myndigheterna angående spanska tekniska ingenjörer med treårig universitetsutbildning. Problemet är att om dessa blir behöriga att söka tjänster i kategorin A/LA, kan det leda till att andra personer med treårig universitetsutbildning får motsvarande behörighet. Är detta ett relevant skäl till att avslå ansökningarna från spanska personer med titeln Ingeniero Técnico?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0635/98, E-0636/98, E-0637/98, E-0638/98, E-0639/98, E-0640/98, E-0641/98, E-0642/98, E-0643/98, E-0644/98, E-0645/98, E-0669/98, E-0670/98, E-0671/98, E-0672/98, E-0673/98, E-0674/98, E-0675/98, E-0676/98, E-0677/98, E-0678/98, E-0679/98, E-0724/98, E-0725/98, E-0726/98, E-0727/98 och E-0728/98 ingivna av Erkki Liikanen för kommissionen (21 april 1998)

Kommissionen anser att de upplysningar som parlamentsledamoten efterfrågar till största delen framgår av kommissionens svar på skriftliga frågorna E-2749/97 från Ludivina García Arias ((EGT C 82, 17.3.1998. )) och E-4186/97 från Bárbara Dührkop Dührkop ((EGT C 304, 2.10.1998, s. 15. )). Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till dessa svar där kommissionen uttömmande beskrivit sin inställning till examina som ger tillträde till A/LA-tjänster vid gemenskapens institutioner, och i synnerhet vad gäller spanska tekniska ingenjörs-examina.

Den tyska motsvarigheten till diploma universitario är abgeschlossenes Hochschulstudium och detta uttryck används i meddelandet om uttagningsprov KOM/A/1047 (97/C 145 A/02), offentliggjort i EGT. Vad beträffar uttagningsproven KOM/A/720 och KOM/A/721 hänvisas till förstainstansrättens dom av den 3 mars 1994 i mål T-82/92 (Cortes Jiménez mot kommissionen).

Kommissionen vill påpeka att sökanden till uttagningsprov KOM/A/104 har överklagat till förstainstansrätten. Ärendet registrerades vid rättens kansli den 1 december 1997 med målnummer T-299/97. Eftersom ett rättsligt förfarande pågår kan kommissionen kan inte besvara frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0824/98 från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen (11 mars 1998)

Ämne: Avgifter av skattenatur, dubbelbeskattning och fri rörlighet

I sitt svar på min muntliga fråga H-0045/98 ((Europaparlamentets debatter (februari 1998). )) ville kommissionen få ytterligare upplysningar om vilka avgifter av skattenatur (enligt skattejuridisk terminologi i Sverige: egenavgifter) som inte omfattas av dubbelbeskattningsavtalet.

I Finland uppbärs sjukföräkringsavgifterna år 1998 enligt följande: 1,5 % på alla förvärvsinkomster, dessutom 2,7 % på pensionsinkomster samt ytterligare 1,95 % på de förvärvsinkomster som överstiger 80 000 mk. De sammanlagda avgifterna av detta slag kan uppgå till maximalt 6,05 % och de tas inte i betraktande som avdrag på pensioner från Sverige.

Tillsammans med den finländske riksdagsmannen Esko-Juhani Tennilä har jag sänt ett brev till kommissionen där jag fäster uppmärksamhet på att detta problem hindrar den fria rörligheten för personer.

Tänker kommissionen ingripa och vidta några åtgärder för att avhjälpa detta faktiska hinder mot fri rörlighet?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (8 maj 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0864/98 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Konventionen om biologisk mångfald COP4, Bratislava, maj 1998

Med tanke på Kyoto-avtalet om klimatförändring: kommer kommissionen att anstränga sig vid COP4 om konventionen om biologisk mångfald i Bratislava för att framhäva betydelsen av skogsvård eftersom skogarna binder kol och dämpar klimatförändringen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (12 maj 1998)

I artikel 4.2 i Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar föreskrivs att de parter som förtecknas i bilaga 1 skall skydda och öka sänkor och reservoarer av växthusgaser i allmänhet. För att uppnå målen för en begränsning eller minskning av utsläppen av växthusgaser begränsas befintliga kategorier av sänkor enligt artikel 3.3 i Kyotoprotokollet till de direkta effekterna av mänsklig verksamhet vad gäller beskogning, nyplantering och avverkning. I detta sammanhang kan tillämpningen av Kyotoprotokollet ha viktiga följder för den biologiska mångfalden.

I det nyligen antagna meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om Europeiska gemenskapens strategi för biologisk mångfald ((KOM(98) 42 slutlig. )) definieras kommissionens politik i denna fråga. Här ställs bl.a. följande mål för gemenskapen:

¨Att samtidigt som man främjar en nettoökning av skogsutbredningen - som ett medel att maximera skogarnas koldioxidupptagning för att motverka klimatförändringen - bedriver skogsplantering på ett sätt som inte inverkar negativt på ekologiskt intressanta eller värdefulla platser och ekosystem.¨

¨Att främja en hållbar skogsskötsel, där man tar hänsyn till de ekologiska särdragen i de områden som påverkas, samt att främja återställandet och återvinnandet av områden som har drabbats av avskogning. I första hand bör man välja arter som förekommer naturligt i området och arter av lokalt ursprung när så anses lämpligt. Alltid när man använder införda arter för att ersätta lokala ekosystem bör man samtidigt vidta tillräckliga åtgärder för att bevara den flora och fauna som förekommer naturligt i området.¨

¨Att främja internationell forskning om den påverkan möjliga klimatförändringar har på skogsekosystem, om möjlig anpassning av skogsekosystem till klimatförändringar samt om hur man med hjälp av skogsekosystem kan mildra de negativa effekterna av klimatförändringar enligt uttalandet i resolution nr 4 från ministerkonferensen i Helsingfors om skyddet av skogarna i Europa.¨

Kommissionen främjar dessa mål i alla relevanta sammanhang, även i samband med Fjärde konferensen i Bratislava mellan parterna i konventionen om biologisk mångfald.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2120/98 från Antonios Trakatellis (PPE) till kommissionen (30 juni 1998)

Ämne: Överträdelser, försummelser och undermåliga arbeten samt ansvaret för detta vad gäller projekt i Grekland som utförs inom den andra gemenskapsstödramen och Sammanhållningsfonden

Med anledning av den blandade styrkommitténs rapport och de artiklar som publicerats på senaste tiden har det uppstått betydande tvivel om huruvida de projekt som har igångsatts för Greklands del inom ramen för den andra gemenskapsramen och Sammanhållningsfonden genomförs på ett korrekt sätt. Det handlar om överträdelser, försummelser och undermåliga arbeten från konstruktionsföretagens sida vilket innebär att kontrollorgan och ministerier belastas med ansvar för projekt om 2 biljoner drakmer. Man överväger även att eventuellt kräva tillbaka utbetalade pengar.

1. Vilka överträdelser, undermåliga arbeten och försummelser har kommit till kommissionens kännedom eller har kunnat konstateras, och i så fall för vilka projekt?

2. På vilket sätt sker kontrollen av hur projekten genomförs och i hur hög grad är den tillräckligt omfattande och effektiv?

3. Vilken ansvarighet leder överträdelserna till och för vilka parter och vilka sanktioner avser kommissionen att införa som en följd av detta?

4. Vilka konkreta åtgärder föreslår kommissionen för att rätta till försummelserna, men även för att undvika liknande situationer i framtiden?

5. Hur skall kommissionen säkerställa att de medel som gemenskapsbudgeten ställt till projektens förfogande utnyttjas på ett korrekt sätt?

Svar avgivet av Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (8 juli 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2037/98 från Klaus Hänsch (PSE) till kommissionen (7 juli 1998)

Ämne: EU:s stöd till Mettmann (distrikt), Nordrhein-Westfalen

Kommissionen anmodas informera om följande vad gäller tilldelning av EU:s stöd till distriktet Mettmann i Nordrhein-Westfalen:

1. Vilken summa har distriktet Mettmann erhållit sedan 1994 av EU:s strukturstöd och på vilket sätt fördelades medlen ur de olika fonderna respektive gemenskapsprogrammen och -initiativen? Vilka EU-medel har tilldelats pilotprojekt, åtgärder eller - i form av direkta stöd - universitet, forskningsinrättningar, företag och andra mottagare enligt andra budgetposter?

2. Hur många arbetsplatser har skapats eller bibehållts med hjälp av dessa medel?

Svar avgivet av Jacques Santer på kommissionens vägnar (7 juli 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1600/98 från Ana Miranda de Lage (PSE) till rådet (25 maj 1998)

Ämne: Gamla tullstationer i dåligt skick

Avskaffandet av de inre gränserna kan anses vara en av de viktigaste milstolparna i den europeiska integrationen. De fysiska gränsernas försvinnande betraktades i början med misstro, men är i dag något naturligt som stärker känslan för det europeiska medborgarskapet.

Vid vissa tidigare gränsstationer (Puente de Santiago, Behobia, Biriatou m.fl., mellan Frankrike och Spanien) står de gamla gränsstationsbyggnaderna, som tidigare hade hand om gränstjänsterna, fortfarande kvar. Den skada som dessa byggnader lidit på grund av brist på skötsel och på grund av slarv från myndigheternas sida är skamlig och upprörande: trasiga fönster, avfallshögar, avslitna dörrar etc.

Kort sagt skulle landskapet kring de tidigare gränsstationerna inte kunna ge en mer beklaglig och fördärvad bild av det allra synligaste politiska beslutet som fattats inom ramen för den europeiska integrationen.

Vilka initiativ kan kommissionen främja för att slutgiltigt avlägsna de fysiska gränserna?

Vem bör ansvara för skötsel och underhåll av dessa byggnader, ifall ovannämnda avlägsnande inte kan genomföras?

Känner rådet till om det existerar fler gränsstationer i samma skick som de ovan beskrivna?

Svar (20 juli 1998)

Det tillkommer inte rådet att diskutera avlägsnandet eller ombyggnaden av byggnader som tidigare har använts som tullstationer mellan medlemsstaterna, eftersom sådana frågor faller under de nationella tullmyndigheternas behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1484/98 från Andrea Manzella (PSE) till kommissionen (7 maj 1998)

Ämne: Dom mot general Oviedo

Kan kommissionen, mot bakgrund av den rådande situationen i Paraguay, redogöra för de uttalanden som gjorts och hur man vädjat till den moraliska känslan vad gäller det pågående valförfarandet? På grund av gripandet av och de fällande domarna mot general Luis Oviedo råder starka tvivel om huruvida valet i Paraguay genomförs regelrätt. Oviedo var den kandidat som fick flest röster i den första valomgången, som av den behöriga rättsmakten godkänts och ansetts vara legitim, och enligt alla opinionsundersökningar är han den absolut populäraste personen. Domarna mot honom fälldes under förvirrade rättegångsförhållanden och utan några riktiga garantier.

Kan kommissionen i synnerhet, på grundval av officiella dokument utarbetade av Paraguays regering, redogöra för åtalspunkterna, huruvida anklagelserna var välgrundade och om domen mot general Oviedo stod i proportion till brottet?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (25 maj 1998)

Gemenskapen har tagit klar ställning beträffande valförloppet i Paraguay i den förklaring som lämnades vid Europeiska rådets möte den 19 november 1997 och som kommissionen har anslutit sig till.

Rättegången mot Lino Oviedo för hans misslyckade försök till statskupp i april 01996 ägde till en början rum inför militärdomstolen och sedan inför Paraguays högsta domstol, eftersom försvaret hade begärt detta. Högsta domstolen fastställde militärdomstolens dom enligt vilken Lino Oviedo dömdes till tio års fängelse och militär degradering och genom den domen fråntas han sina medborgerliga och politiska rättigheter.

Tolkningen och tillämpningen av Paraguays demokratiska grundlag och av de texter som rör genomförandet av denna faller under de paraguayanska domarnas och domstolarnas exklusiva behörighet, vilka är de enda garanterna för att lagarna tillämpas effektivt och vilkas beslut faller utanför ramen för kommissionens behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1136/98 från José Apolinário (PSE) till kommissionen (24 april 1998)

Ämne: EUGFJ-garantifonden och Azorerna

Azorerna (Portugal) hör till gemenskapens yttersta randområden och har därför tilldelats en speciell ställning i EU-fördraget. Kan kommissionen redogöra för det gemenskapsstöd som området erhöll från EUGFJ-garantifonden under finansieringsperioden 1994-1999 och vilka möjligheter till stöd anser kommissionen att det finns under finansieringsperioden 2000-2006?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (8 maj 1998)

Kommissionen förfogar vanligtvis inte över nationella siffror fördelade på olika regioner.

När det gäller de utgifter som beviljats under perioden 1994-1999 är Portugal inget undantag. Alla utgifter är i själva verket centraliserade till Instituto national de intervenção e garantia agricola (INGA) som är det enda betalningsorgan som godkänts. Därför kan kommissionen inte förse parlamentsledamoten med de uppgifter som begärts för regionen Azorerna.

När det gäller framtiden kan kommissionen endast lämna prognoser över de anslagsbehov som lagts fram för Azorerna för 1999 inom ramen för Poseima - jordbruksdelen, vilka är 20,65 miljoner ecu som fördelar sig på följande sätt: 7,1 miljoner ecu i försörjningsstöd och 13,55 miljoner ecu i andra stöd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0361/98 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Kosmetiska produkter

Direktiv 76/768/EEG ((EGT L 262, 27.9.1976, s. 169. )) anger krav som måste iakttas i medlemsstaterna vid sammansättningen av kosmetiska produkter och också regler för märkning och förpackning av dessa.

Direktiv 96/45/EEG ((EGT L 213, 22.8.1996, s. 8. )) anger de analysmetoder som är nödvändiga för att kontrollera sammansättningen av kosmetiska produkter.

Jag vill fråga kommissionen hur många och vilka medlemsstater som bryter mot direktiv 76/768/EEG och dess ändringar, samt mot direktiv 96/45/EEG? Jag vill också fråga vilka åtgärder kommissionen ämnar vidta för att få medlemsstaterna att införliva gemenskapslagstiftningen om kosmetiska produkter i sin nationella lagstiftning, och därefter tillämpa den på ett korrekt sätt?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (6 maj 1998)

Lagstiftningen för kosmetiska produkter består av en rad olika rättsakter, nämligen grunddirektivet (rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter ((EGT L 262, 27.9.1976. ))), de sex ändringar av detta som rådet företagit (den senaste genom rådets direktiv 93/35/EEG av den 14 juni 1993 ((EGT L 151, 23.6.1993. ))), samt de tjugotre preciseringar av direktivet som kommissionen företagit (bland annat kommissionens direktiv 96/45/EEG av den 2 juli 1996 om analysmetoder för kontroll av kosmetiska produkters sammansättning ((EGT L 213, 22.8.1996. ))).

Kommissionen ser till att denna lagstiftning tillämpas korrekt och i överensstämmelse med tidsschemat i de olika medlemsstaterna. I detta syfte företar man regelbundet besök hos de nationella myndigheterna för att se över införlivandet. Dessa bilaterala möten är oftast mycket givande och gör det möjligt att undvika inledandet av en mängd omfångsrika förfaranden. Trots detta pågår för närvarande en rad olika överträdelseförfaranden, främst rörande fall av bristande införlivande av direktiven, men också rörande några fall av felaktig tillämpning av bestämmelserna. I samtliga sådana fall har det förfarande som avses i artikel 169 i EG-fördraget inletts.

Beträffande direktiv 96/45/EG, som skulle ha införlivats den 30 september 1997, pågår för närvarande ett överträdelseförfarande mot sex medlemsstater.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0987/98 från Cristiana Muscardini (NI), Amedeo Amadeo (NI), Roberta Angelilli (NI), Spalato Belleré (NI), Marco Cellai (NI), Sebastiano Musumeci (NI), Gastone Parigi (NI), Salvatore Tatarella (NI) och Antonio Trizza (NI) till rådet (31 mars 1998)

Ämne: Föranslutningsförhandlingar med Slovenien

Femtio år efter andra världskrigets slut har Sloveniens ambassadör i Italien förklarat att tiden ännu inte är mogen för en försoning mellan Italien och Slovenien. Det återstår ju fortfarande en del olösta frågor när det gäller de bilaterala förbindelserna mellan Italien och Slovenien (återlämnande av konfiskerad egendom till dem som 1947 tvingades lämna sin mark och fly från landet, och erkännande av de grymma massakrerna och massgravarna i gränsområdet). De två länderna har inom ramen för sina diplomatiska förbindelser försökt komma fram till en tillfredsställande lösning. Men ambassadörens uttalande tyder på en ovilja till försoning, och det rimmar illa med landets önskan att ansluta sig till EU, som är en symbol för fred och jämvikt i internationella förbindelser.

Mot bakgrund av ovanstående vill vi ställa följande frågor till rådet:

1. Hur ser rådet på ambassadörens uttalande, sett mot bakgrund av föranslutningsförhandlingarna med Slovenien?

2. Problemet hör i och för sig till de bilaterala förbindelserna mellan de båda länderna, men anser inte rådet att en sådan fientlig inställning strider mot de vänskapliga förbindelserna mellan EU:s medlemsstater, som bygger på ömsesidig respekt?

3. Anser inte rådet att detta oförsiktiga och oacceptabla uppträdande, som med tanke på de två ovannämnda och fortfarande olösta frågorna utgör en kränkning av de mänskliga rättigheterna, kan göra det svårare att genomföra lugna och objektiva förhandlingar?

4. Borde man inte begära ett förtydligande från Slovenien beträffande försoningen med Italien, innan man börjar förhandla om en framtida anslutning till EU?

Svar (6 juli 1998)

Det uttalande som publicerats i pressen och som de ärade parlamentsledamöterna syftar på har dementerats både av Sloveniens ambassadör i Italien och av utrikesministern i Ljubljana.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0668/98 från Sir Jack Stewart-Clark (PPE) till kommissionen (10 mars 1998)

Ämne: Kommissionens förslag om pålagor på oinspelade band

Jag har förstått att det finns ett kommissionsförslag om att kompensera upphovsrättsinnehavare för ljudreproduktion av deras material genom att införa en pålaga på kostnaden för oinspelade band och utrustning för inspelning och kopiering.

Ett sådant förslag skulle få allvarliga ekonomiska konsekvenser för lokala föreningar för taltidningar i Förenade kungariket. Taltidningsföreningarna förser blinda och synskadade med värdefulla tjänster genom att hålla dem informerade om nyheter och evenemang. Inspelningar av taltidningarna görs på tomma kassettband och distribueras gratis till lyssnarna.

Har kommissionen för avsikt att tillåta undantag till detta förslag för att man när det gäller icke-kommersiella tjänster, välgörenhet och taltidningsföreningar skall slippa betala pålagor för inspelning på tomma kassettband?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (8 maj 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0297/98 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (17 februari 1998)

Ämne: Stopp för terroristaktiviteter som planeras London

1. Kan rådets ordförande ange hur grupper som har sitt ursprung Algeriet, Bahrein och Egypten använde London som bas för att planera terroristattacker som skulle utföras i deras respektive hemländer?

2. Är rådets ordförande beredd att ange hur man skall kunna sätta stopp för denna situation?

Svar (6 juli 1998)

Den fråga som tas upp av den ärade parlamentsledamoten har inte väckts inom rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0417/98 från Freddy Blak (PSE) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Kampen mot arbetslöshet

Kan kommissionen uppge vilka gemenskapsmedel som används för att bekämpa arbetslösheten inom handelssektorn, fördelat på olika områden?

Vilka generaldirektorat administrerar medlen, och vilka kriterier har tillämpats för att bedöma prioriteringen av de projekt som ingivits?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (6 maj 1998)

Europeiska socialfonden (ESF) är det viktigaste gemenskapsmedlet för att utveckla mänskliga resurser och förbättra arbetsmarknadens funktion i hela gemenskapen. Tillvägagångssättet är inte sektorinriktat utan omfattar en bred skala av olika insatser som syftar till att förbättra personers möjlighet att få arbete på den lokala arbetsmarknaden genom att utbilda dem för befintliga arbetstillfällen eller genom att tillhandahålla dem nya sysselsättningsmöjligheter. Lokala myndigheter kan emellertid inom den gällande ramen för gemenskapsstöd och i enlighet med ESF-förordningen föreslå särskilda program som gynnar lokal sysselsättningsutveckling inom en specifik sektor. Mer än hälften av de belopp som beviljats av ESF till utveckling av mänskliga resurser under 1994*1999 används för åtgärder som är allmänt inriktade på personer som slagits ut eller hotas att slås ut på arbetsmarknaden. Det är emellertid inte möjligt att ange dessa totalbelopp sektorvis.

Medan ESF hjälper personer med olika anknytning till arbetsmarknaden att bibehålla eller förbättra sin anställbarhet, stöder och utvecklar andra strukturfonder såsom Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), Fonden för fiskets utveckling (FFU) och Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) sysselsättningsmöjligheterna genom att investera i infrastruktur och uppbyggande av kapacitet samt i jordbruksområden och lantbruk. Kriterierna som används för att fastställa vilka projekt som är berättigade att få stöd av strukturfonderna har angivits i de kompletterande riktlinjerna (senast inom ramen för granskningen efter halva tiden ((Gemenskapens strukturinsatser och sysselsättningen, KOM(96) 109 slutlig. Vägledande not om verksamheter i industriområden på tillbakagång (mål 2) för andra programperioden 1997*1999 av den 29 april 1996. Prioriteringar för anpassningen av strukturfondsprogrammen fram till slutet av 1999 * Kommissionens riktlinjer av den 30 maj 1997. ))).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1415/98 från Riitta Myller (PSE) till kommissionen (11 maj 1998)

Ämne: Unionsmedborgarnas rätt att rösta vid lokala val i Europeiska unionens medlemsstater

Alla unionsmedborgare borde ha samma rätt att utnyttja sina medborgerliga rättigheter, såsom rätt att rösta i kommunalval, i den medlemsstat där han är bosatt, men vars medborgare han inte är, som denna medlemsstats egna medborgare. Denna rättighet är åtminstone på det principiella planet ett betydande steg för stärkandet av medborgarnas Europa. I medlemsstaterna har det dock förekommit vissa brister beträffande garanterandet av denna rättighet.

Jag vill därför fråga den behöriga ledamoten av kommissionen vad det beror på att de i Frankrike bosatta unionsmedborgarna inte har kunnat rösta i lokala val? Gäller uttrycket ¨rösträtt vid kommunala val¨ som används i fördraget endast kommunalval? Borde inte alla unionsmedborgare inneha en principiell rättighet att även rösta vid andra lokala val, t.ex. vid region- och departementsvalen i Frankrike? Är det inte viktigt att åtminstone dessa rättigheter för att stödja genomförandet av principerna för en rättsstat i Europeiska unionen tolkas i enlighet med sitt syfte, så att unionsmedborgarna ges möjlighet att delta i det lokala representativa beslutsfattandet i en vidare gemenskap än de nationella staterna.

Dessutom vill jag fråga hur man i praktiken tryggar unionsmedborgarnas rätt att rösta vid kommunala val? I praktiken har det visat sig att den kommunala rösträtten t.ex. i Frankrike inte garanterats alla unionsmedborgare.

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (10 juni 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-316/98 ställd av Jan White under frågetiden vid parlamentets möte i april 1998 ((Parlamentsdebatter (April 1998). )).