SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/715

(2004/C 88 E/0735)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0877/04

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(22 mars 2004)

Ämne: Konfliktlösning i Sudan

Kriget i Sudan har kostat miljoner människor livet och lett till att miljoner fördrivits från sina hem. Nu finns det hopp om ett slut på konflikten. Det skulle bidra oerhört till att fredsförhandlingarna lyckades om det fanns en opartisk medlare. En fredlig lösning på konflikten i Sudan förutsätter att alla folkgrupper i landet får medverka, framför allt de stammar som befinner sig långt borta från beslutsfattandet och maktens centrum.

Kunde kommissionen tänka sig att fungera som en sådan opartisk medlare vid fredsförhandlingarna? Kunde kommissionen gå med på att ställa resurser till förfogande för att uppnå en lyckosam och varaktig fred i regionen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(27 april 2004)

Fredssamtalen mellan Sudans regering och SPLM/A (1) har pågått till och från sedan 1993 under ledning av den mellanstatliga myndigheten för utveckling (IGAD). Till en början fick endast företrädare för denna regionala organisation från Afrikas horn ingå i observatörsgruppen, men i mitten av 2002 utökades denna grupp till att omfatta även ”Sudantrojkan” (Norge, Storbritannien och Förenta staterna) och därefter den ”utökade trojkan”, bestående av Italien, Norge, Storbritannien, Förenta staterna, FN och Afrikanska unionen. Först under detta samarbete mellan Sudans grannar och några av de viktigaste internationella aktörerna har det kunnat göras betydande framsteg. Under de senaste två åren har det förhandlats fram en rad dokument som kan betraktas som byggstenar i ett vittomspännande avtal, framför allt Machakos-protokollet (20 juli 2002), ett avtal om säkerhetsordningar (25 september 2003) och ett avtal om fördelning av rikedomar (7 januari 2004). Ett samförståndsavtal om upphörande av fientligheterna undertecknades 2002 och sedan dess har striderna upphört i södra Sudan, med undantag för mindre sammandrabbningar särskilt mellan den regeringsvänliga milisen (SSDF) och SPLM/A.

Det har i samband med andra konflikter visat sig att en gemensam och samordnad insats av de viktigaste externa aktörerna ofta ger bättre resultat än en enda medlares insats. De nuvarande fredsförhandlingarna i Sudan under ledning av IGAD överensstämmer med konceptet om omfattande deltagande från externa aktörer och har gett betydande resultat. Den pågående fredsprocessen är för övrigt uppdelad i två faser. Den första inbegriper de två främsta stridande parterna och kommer att avslutas med ett övergripande avtal, medan den andra kommer att utformas som en process där samtliga berörda politiska och sociala aktörer i Sudan får delta i översynen av författningen och en gradvis demokratisering. Den andra fasen avses äga rum under en sex och ett halvt år lång övergångsperiod.

Externa aktörers deltagande kan aldrig ersätta parternas genuina vilja att nå en fredlig lösning på konflikten. Det faktum att fredsprocessen i Sudan ofta går i stå ger ibland anledning att tvivla på att de två främsta stridande parterna, Sudans regering och SPLM/A, har denna vilja. De berörda externa aktörerna måste vara tålmodiga och utöva ett ständigt och väl avvägt tryck på parterna för att föra förhandlingarna framåt.

Kommissionen ger såväl ekonomiskt som politiskt stöd till den IGAD-ledda fredsprocessen och till kontroll- och övervakningsgruppen, dvs. den mekanism som upprättats för att övervaka upphörandet av fientligheterna (1,5 miljoner euro från mekanismen för akuta ingripanden). Den överväger också att genom denna mekanism stödja förhandlingar om eldupphör mellan de stridande parterna i Darfur i västra Sudan, där en allvarlig väpnad konflikt utbröt i början av 2003. Konflikten utspelade sig till en början i skuggan av den långvariga konflikten i södra Sudan, men har nyligen trappats upp så att den nu har blivit den näst allvarligaste humanitära krisen på Afrikas horn och i östra Afrika.

Utvecklingssamarbetet med Sudan avbröts 1990 efter ”statskuppen” och försämringen av situationen beträffande de politiska och mänskliga rättigheterna. Samarbetet kommer att återupptas om och när det undertecknas ett fredsavtal mellan Sudans regering och SPLM/A. De förberedande åtgärder som påbörjats finansieras emellertid från ett antal olika budgetposter och inom ramen för programmet ”Humanitarian Plus” (18 miljoner euro). Dessutom har två programdokument slutförts, ett om återanpassning och kapacitetsuppbyggnad (52 miljoner euro, sjätte Europeiska utvecklingsfonden) och ett med inriktning på tryggad livsmedelsförsörjning som finansieras genom Stabex (191 miljoner euro). Tillsammans med anslaget från nionde Europeiska utvecklingsfonden (135 miljoner euro från budgetram A, 20 miljoner euro från budgetram B) utgör dessa program den ”fredsåterbäring” som kommer att ställas till Sudans förfogande när ett vittomspännande fredsavtal undertecknas och genomförs.

(1) Sudan Peoples”Liberation Movement and Sudan Peoples” Liberation Army.