SKRIFTLIG FRÅGA E-1038/00

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: Golfbana i Is Arenas, Sardinien, Italien

På den sardiska orten Is Arenas (kommunerna Narbolia och San Vero Milis) har man anlagt två golfbanor, en träningsbana med 9 hål och en med 18 hål. Orten finns upptagen i förteckningen över områden av gemenskapsintresse i direktiv 92/43/EEG(1) om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, kod ITB 0002228, eftersom det är ett område med kustnära skog på sanddyner innefattande prioriterade livsmiljöer. Den är också en del av det regionala naturreservat, Sinis-Montiferru, som håller på att inrättas. För projekten har det varken genomförts någon miljökonsekvensbedömning(2) eller bedömning av behovet av en sådan. För att anlägga golfbanorna har man fällt 10 000 pinje- och terpentintallar (enligt uppgifter som bolaget Is Arenas själv offentliggjort) och i grunden tillfört modifikationer till terrängen genom att flytta och jämna ut mark med grävmaskiner och andra tunga maskiner. För underhållet av anläggningarna har man dessutom anlagt 18 brunnar varav 11 är i bruk vilka är anslutna till det lokala vattennätet (Consorzio di Bonifica). Det finns inga uppgifter om den totala vattenmängd som golfbanorna kommer att förbruka, vilket är oroväckande med tanke på att förbrukningen för en standardbana med 18 hål är stor(3) och att området är bland de regnfattigaste i regionen Sardinien. Till följd av projektet riskerar man en saltanrikning i hela livsmiljön och en uttorkning av de omgivande vattenförande skikten, vilket kommer att drabba jordbrukare och boende. Dessutom kommer det faktum att området består av sandmark medföra att det vattenbärande skiktet förorenas till följd av användningen av ogräs- och insektsdödande medel.

Golfbanorna ingår i ett fastighetsprojekt som samma bolag (Is Arenas AB) ansvarar för och syftar till att öka värdet på fastigheterna. Den skogsfällning som föregick anläggandet av golfbanorna strider bland annat mot italienska bestämmelser om skogsförvaltning(4).

Har kommissionen inlett något fördragsbrottsförfarande mot den italienska staten för att inte ha respekterat gemenskapsbestämmelserna om miljökonsekvensbedömning (direktiv 85/337/EEG och 97/11/EG(5)? Har kommissionen för avsikt att kräva att åtgärder vidtas för att återställa miljön till dess ursprungliga skick?

Hur kommer miljökostnaderna för anläggandet av golfbanorna att betraktas inom ramen för Vitboken om ersättningsansvar för miljöskador (KOM(2000) 66) i vilken det föreskrivs att ordningen bör täcka skador på sådan biologisk mångfald som (mldr) skyddas i Natura 2000områden och att sådana skador skulle kunna utgöras av skador på livsmiljöer, djur eller växtarter, enligt vad som fastställs i direktivens bilagor?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2) Jfr godkännande från byrån om landskapsskydd (Ufficio Tutela del Paesaggio), protokoll 3365 av den 18 november 1997; byggnadstillstånd från Narbolia kommun, protokoll 4838 av den 24 september 1997; påföljande tillstånd är från 1998.

(3) Uppskattningarna varierar från 10 000 m3/ha per år (Forestale di Oristano) till 29 200 m3/ha per år (tidskriften Acer nr 1/89). Enligt Federgolf uppgår vattenförbrukningen för en golfbana i Italien på sommaren till 70-80 m3/ha per dag. (Jfr La Nuova Ecologia, november 1993). Eftersom golfbanan Is Arenas med 18 hål är 134 ha skulle detta kunna innebära 10 000 m3 per dag! Det bör understrykas att Is Arenas har begärt av den vattenansvariga myndigheten (Consorzio di Bonifica) att få förbruka 300 000 m3 vatten per år.

(4) Jfr RDI. 3267 och cirkulär 6 av den 25 januari 1971 från jordbruks- och skogsministeriet. I cirkuläret sägs det att inga undantag bör beviljas till förbudet mot bebyggelse på skogsmark i de fall då det handlar om kustnära skogsmark där vattenrestriktioner föreligger liksom mark som planterats med skog på statens bekostnad. Is Arenas faller under båda kategorier.

(5) EGT L 175, 5.7.1985 och EGT L 73, 14.3.1997. Bilaga II i dessa direktiv omfattar sådana projekt som innefattar avskogning i syfte att ändra markanvändningen.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 juni 2000)

Kommissionen har i samband med artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget, och med hänseende på de förhållanden frågeställaren tar upp, sänt en formell underrättelse till Italien för misstanke om bristande tillämpning av rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1), rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(2) samt rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(3).

Enligt den ovannämnda artikeln i EG-fördraget är kommissionens avsikt att bedöma om den berörda medlemsstaten bryter mot gemenskapslagstiftningen. Om överträdelse konstateras måste medlemsstaten följa relevant gemenskapslagstiftning. Detta kan innebära åtgärder för att reparera skador.

Ett framtida gemenskapssystem för ersättningsansvar för miljöskador, i den form det föreslagits i vitboken om ersättningsansvar för miljöskador(4) är avsett att omfatta ersättningsansvaret för skador på den biologiska mångfalden, dvs. naturresurser som skyddas genom Natura 2000-nätet. Undantag för sådana skador skulle bara kunna gälla om alla krav i artikel 6.3 och 6.4 i direktiv 92/43/EEG har uppfyllts för ett projekt.

Gemenskapssystemet kommer emellertid inte att gälla retroaktivt utan enbart för skador som orsakas efter det att systemet träder i kraft.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 206, 22.7.1992.

(3) EGT L 103, 25.4.1979.

(4) KOM(2000) 66 slutlig.