SKRIFTLIG FRÅGA E-3219/01

från Pere Esteve (ELDR) till kommissionen

(22 november 2001)

Ämne: Inrättandet av en europeisk civil fredskår

Mot bakgrund av det våld som håller på att trappas upp i världen och behovet av att stärka icke-militära instrument för krishantering ställs följande frågor:

1. Kan kommissionen meddela varför den i sitt meddelande om konfliktförebyggande(1) av den 11 april 2001 inte beaktat det förslag som parlamentet lagt fram vid

upprepade tillfällen, den första gången i resolutionen av den 17 maj 1995 (Resolution om hur Fördraget om Europeiska unionen fungerar inför regeringskonferensen 1996(2)), och som syftar till att inrätta en europeisk civil fredskår vars uppgift skulle vara att utföra konkreta fredsskapande åtgärder?

2. Hur bedömer kommissionen detta förslag som parlamentet upprepat ett flertal gånger? Dessa dokument är:

- Förslag till rekommendation till rådet B4-0791/1998 av Tom Spencer och 38 andra ledamöter om inrättandet av en europeisk civil fredskår.

- Betänkande A4-0047/1999 av den 28 januari 1999 av Per Gahrton om ett förslag till Europaparlamentets rekommendation till rådet om inrättandet av en europeisk civil fredskår.

- Förslag till resolution B5-0361/1999 av Salvador Garriga om inrättandet av en europeisk civil fredskår.

- Betänkande A5-0339/2000 av den 21 november 2000 av Catherine Lalumière om utveckling av Europeiska unionens gemensamma europeiska säkerhets- och försvarspolitik efter Köln och Helsingfors.

- Betänkande av Joost Lagendijk om meddelandet från kommissionen om konfliktförebyggande(3), antaget i utskott den 6 november 2001.

3. Har kommissionen genomfört någon genomförbarhetsstudie om en sådan europeisk civil fredskår?

4. Avser kommissionen att vidta några effektiva åtgärder i detta ärende?

(1) KOM(2001) 211 slutlig.

(2) EGT C 151, 19.6.1995, s. 56.

(3) KOM(2001) 211.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 januari 2002)

En av de största utmaningarna vid utformningen av en trovärdig och effektiv utrikespolitik är att förbättra personalkapaciteten i unionen för att lösa konfliktsituationer eller potentiella konflikter. Vid Europeiska rådets möte i Feira (den 19 och 20 juni 2000) beslutades att unionen bör förstärka sin externa verksamhet genom att bygga upp en civil krishanteringskapacitet, och det fastställdes också vilka områden som skall prioriteras vid utarbetandet av konkreta mål för den personal som skall ansvara för de civila aspekterna av krishanteringen, och inom vilka arbetet bör fortsätta.

I meddelandet från kommissionen om konfliktförebyggande(1) underströks att det var nödvändigt att förstärka unionens externa verksamhet för att åstadkomma en fredlig lösning på konflikter och för en effektiv krishantering. En viktig aspekt av detta arbete är att utveckla personalkapaciteten och förmågan att skicka civila experter från unionen på olika fredsuppdrag. De första stegen har i nära samordning med medlemsstaterna och rådet tagits mot att upprätta reserver av civil personal från unionen för olika fredsuppdrag.

Europaparlamentets rekommendationer om en europeisk civil fredskår innebär stora möjligheter och skulle kunna utvecklas i framtiden. Flera problem kvarstår emellertid; problem som rör de känsliga frågorna om en övergripande kontroll och ledning samt om tillsynen över personregister/databaser. Medlemsstaterna bör med rätta få behålla befogenheten att utse personal för fredsuppdrag. Kommissionen har därför, i nära samarbete med rådets sekretariat och medlemsstaterna, valt att anta en pragmatisk och decentraliserad strategi när det gäller att bygga upp personalkapacitet så att unionen effektivt kan genomföra sina uppgifter i fråga om konfliktförebyggande och krishantering.

Kommissionen har själv stor erfarenhet på detta område. Den har under de senaste åren skickat ett stort antal experter inom ramen för sina externa biståndsprogram rörande en stor mängd områden, från tekniskt bistånd till mänskliga rättigheter och valövervakning; t.ex. projekt för demokrati eller rättsstaten i Rwanda, projekt i syfte att förstärka rättsväsendet i Colombia, utbildningsprogram om mänskliga rättigheter för poliskåren i Algeriet och Sydafrika; en hel del av verksamheten har utförts av personal från unionens icke-statliga organisationer. Unionen har också utvecklat en sammanhängande politik när

det gäller valövervakning, där kommissionen i samarbete med medlemsstaterna har placerat ut valövervakningsteam från unionen i tredjeland.

Kommissionen antar också genom nya initiativ flera av de utmaningar som unionen ställs inför. Unionen måste reagera snabbare i krissituationer och placera ut lämplig personal i tillräcklig omfattning.

Det är anledningen till att kommissionen nu håller på att vidareutveckla mekanismen för akuta ingripanden, som kommer att göra det möjligt för den att på ett snabbt, effektivt och flexibelt sätt möta akuta situationer eller kriser eller uppkomsten av kriser. Genom mekanismen för akuta ingripanden har kommissionen rätt att ingå ramavtal med relevanta statliga organ, internationella organisationer och icke-statliga organisationer för att utföra snabba krishanteringsinsatser. Kommissionen är just nu i färd med att upprätta en förteckning över personalkategorier och att utarbeta ett första ramavtal som skall ingås med medlemsstaterna beträffande tillhandahållande av nationella experter i samband med civila aspekter av krishanteringen. En rad personalkategorier ingår, däribland personal till bedömningsteam, övervakningsuppdrag (allmänna/politiska/säkerhetsmässiga/mänskliga rättigheter/val), experter i fråga om säkerhet för befolkningarna (rådgivning i traumafrågor, demobilisering, nedrustning och återförening (DDR), minröjning, miljöspecialister, livsmedelssäkerhet), rehabilitering, utbildning, rättsstaten, civilförvaltning, experter på utveckling av det civila samhället. De första åtgärderna inom ramen för mekanismen för akuta ingripanden har redan vidtagits när det gäller F.d. republiken Makedonien och Centralafrika.

Detta är också skälet till att kommissionen har tagit initiativet till ett utbildningsprojekt i syfte att bygga upp utbildnings- och personalkapacitet i unionen; projektet rör både de offentliganställda och personalen vid icke-statliga organisationer och särskild tonvikt läggs vid förstärkning av rättsstaten och civilförvaltningen. Ett nätverk av nationella organ ansvariga för utbildning av civil personal håller på att skapas i syfte att främja utbildningssamarbete och ta fram förslag till gemensamma utbildningsmoduler för unionen och framtida förvaltning av pilotutbildningskurser. En kärngrupp bestående av berörda utbildningsinstitutioner träffades i Bryssel den 20 november 2001 i syfte att lansera projektet och ange en tidsplan för utarbetandet av de första förslag som skall läggas fram i mitten av 2002.

(1) KOM(2001) 211 slutlig.