SKRIFTLIG FRÅGA E-2701/97 från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Dubbel uppbörd av avgifter på tilläggspensioner

I sitt kompletterande meddelande av den 10 december 1996 om framställningarna 734/93 och 1080/94 fastslår kommissionen att avgiften av typ Contribution Sociale Generalisee (CSG) i Frankrike måste betraktas som en social avgift enligt förordning 1408/71 ((EGT L 149, 5.7.1971, s. 2. )). Därför kan denna avgift inte påföras nederländare som är bosatta i Frankrike och på vilkas pensioner nederländsk lagstiftning skall tillämpas. Kommissionen hänvisar emellertid på denna punkt till domstolens rättspraxis enligt vilken förordning 1408/71 inte gäller för tilläggspensioner.

1. Kan kommissionen ge besked om av vilken orsak en dubbel uppbörd av sociala avgifter på tilläggspensioner inte omfattas av förordning 1408/71?

2. Är det tillåtet att som Frankrike uppbära en extra social avgift i de fall som behandlas i de ovannämnda framställningarna, i ett läge där de ifrågavarande nederländarna har avkrävts en skriftlig förklaring att de inte kan göra anspråk på några franska socialförmåner men samtidigt dock åläggas att betala avgifter för sådana?

3. Om det inte är tillåtet, skall Frankrikes tillvägagångssätt att uppbära sådana avgifter uppfattas såsom diskriminering på grund av nationalitet, något som är förbjudet enligt artikel 6 i EG-fördraget?

4. Kan kommissionen ge besked om hur många pensionsberättigade europeiska medborgare som efter att de gått i pension bosatt sig i någon annan medlemsstat och därvid ställts inför en dubbel uppbörd av avgift på sin tilläggspension?

5. Innebär den dubbla uppbörden av sociala avgifter på tilläggspensioner ett hinder för den fria rörligheten för personer?

6. Om så är fallet, har kommissionen för avsikt att utarbeta ny lagstiftning eller ändra förordning 1408/71 i syfte att förebygga att medborgare som bosätter sig i en annan medlemsstat måste betala dubbla sociala avgifter på sin tilläggspension?

Svar avgivet av Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (29 september 1997)

1. - 3., 5. - 6. Kommissionen skulle vilja erinra parlementsledamoten om att EG-domstolen har bedömt att, bl.a i sina domar av den 16 januari 1992 (mål C-57/90, kommissionen mot Frankrike) och av den 6 februari 1992 (mål C-253/90 kommissionen mot Belgien) och i motsats till den ställning kommissionen har tagit i dessa mål, systemen för tilläggspension som grundas på avtal inte faller under förordning (EEG) nr 1408/71. Domstolen var av den uppfattningen att artikel 1j utesluter tillämpningen av denna förordning på dessa system.

Följaktligen tillämpas inte bestämmelserna på dessa system. Detta förefaller även vara fallet med principen om enhetlighet i gällande lag enligt artikel 13.1 i denna förordning som hindrar att två medlemsstater uppbär avgifter.

I dessa mål har domstolen inte heller godkänt kommissionens tes enligt vilken denna princip om enhetlighet i gällande lag skulle härröra direkt från bestämmelserna i EG-fördraget (se punkt 9 i domen av den 16 januari 1992 och punkt 7 i domen av den 6 februari 1992).

För tillfället avser kommissionen inte att föreslå några nya bestämmelser eller ändringar i förordning (EEG) nr 1408/71 när det gäller detta.

4. Kommissionen har inga statistiska uppgifter om europeiska pensionärer som efter att ha gått i pension har bosatt sig i en annan medlemsstat och som skulle ha stött på problemet med dubbla avgifter på sina tilläggspensioner.