ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1579/03

från Ulla Sandbæk (EDD) till kommissionen

(8 maj 2003)

Ämne: Nickel i mynt

Det hävdas att förekomsten av nickel i mynten motiveras av behovet att skydda mot förfalskningar. Har några initiativ tagits för att utveckla alternativ till nickel? Finns det konkreta planer på att fasa ut användningen av nickel i euromynt, och i så fall inom vilken tidsram? Är det en målsättning att euromynten i framtiden skall omfattas av nickeldirektivet och därmed att säkra nickelfria mynt?

Har det gjorts någon statistisk utredning över hur många allergiker det finns idag, barn medräknade, och därmed hur många allergiker som påverkas?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(21 maj 2003)

Kommissionen anser inte att en normal användning av euromynt utgör någon hälsorisk för EU:s medborgare. Kommissionen känner inte till några enkilda fall av personer som blivit nickelallergiker till följd av hantering eller användning av en- och tvåeuromynt

(övriga sex mynt innehåller över huvud taget inte nickel). Det finns inga vetenskapliga bevis på någon ökning av antalet nickelallergiker EU-medborgarna på senare tid. Därför finns det inga planer på att fasa ut användningen av de begränsade nickelmängderna i euromynten eller att utveckla alternativ till nicklet.

Vad gäller tillämpningen av EU:s nickeldirektiv (Europaparlamentets och rådets direktiv 94/27/EG av den 30 juni 1994 om ändring för tolfte gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)(1)), bör det noteras att direktivet endast gäller föremål som kommer i direkt och långvarig kontakt med huden, såsom smycken och armbandsur. Därför skall den gräns som anges i direktiv 94/27/EG inte tillämpas på mynt.

Kommissionen känner till vissa specialiserade institut som systematiskt och vetenskapligt samlar in data om allergier, inklusive uppgifter om nickel.

(1) EGT L 188, 22.7.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1957/03

från Giacomo Santini (PPE-DE) till rådet

(13 juni 2003)

Ämne: Förbud mot transittrafik på österrikiskt territorium

Det är med häpnad som man tar del av de senaste bestämmelserna från Tyrolens delstatschef Herwing van Staa om ett förbud mot trafik av fordon med en total vikt på över 7,5 ton på Tyrolens motorvägar på sträckan mellan kommunen Kundl och kommunen Ampass enligt följande villkor:

- från den 1 juni träder i synnerhet förbudet mot nattlig trafik i kraft, ett förbud som gällde redan i vintras,

- från den 1 augusti kommer det även att införas ett förbud mot transittrafik under hela dygnet för vissa sektorer: avfall, skrot, spannmål, trä, mineraler, motorfordon, stål och sten,

- förbudet kommer att drabba sektorn för utvinning och transport av den porfyr som i alpområdena utgör den enda och oersättliga inkomstkällan för tusentals familjer och för hundratals små och medelstora företag som skulle lida omätlig skada.

Samtidigt som jag har förståelse för de tyrolska regeringsorganens motiv finns det skäl att påminna dem om att sådana lösningar strider mot EG-fördraget, eftersom de begränsar den fria rörligheten för varor på den inre marknaden. Det kan inte vara acceptabelt att regionala myndigheter kan äventyra mycket av det arbete som redan utförts med självständiga beslut utanför gemenskapens regler.

Man bör för övrigt ta i betraktande att även det ständiga problemet med ekopoängsystemet, som ensidigt tillämpas av Österrike, har påtalats av alla andra medlemsstater och systemet är i färd med att upphävas på Europaparlamentets initiativ. Mot bakgrund av detta kan rådet säga:

1. om det anser att den österrikiska regeringen och Tyrolens delstatsregering ännu en gång överträder EG-fördraget när det gäller reglerna för den fria rörligheten för varor och personer?

2. vad den avser att göra för att sådana ensidiga beslut skall upphävas som inte har någon grund i gemenskapslagstiftningen?

3. om det inte anser att detta upprepade beteende med överträdelse av fördraget kan hänskjutas till EG-domstolen i Luxemburg?

Svar

(7 oktober 2003)

Rådet erinrar om att det är kommissionens uppgift att som fördragens väktare vidta de åtgärder som krävs inklusive om så är fallet talan vid domstolen för att ta reda på om det trafikförbud som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till bryter mot gemenskapslagstiftningen. Rådet är även medvetet om att kommissionen redan har börjat vidta de åtgärder som den bedömer som nödvändiga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2039/03

från Joan Vallvé (ELDR) till rådet

(19 juni 2003)

Ämne: Stödsystem för torkad frukt

Problemet med torkad frukt, och konkret hasselnöt, är allvarligt i vissa regioner i Katalonien.

När Europaparlamentets lagstiftningsresolution (P5_TA-PROV(2003) 256) om förslaget till rådets förordning om upprättande av gemensamma bestämmelser för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av stödsystem för producenter av vissa grödor antogs i Strasbourg den 5 juni 2003, röstade en majoritet i Europaparlamentet för ändringsförslag 133 till betänkandet av ledamoten Arlindo Cunha (A5-0197/2003), där det uppmanades till en höjning av stödet till nötter från 100 till 241,50 euro per hektar och år. Har rådet för avsikt att godkänna reformplanen för den gemensamma jordbrukspolitiken och då ta hänsyn till omröstningen i Europaparlamentet den 5 juni 2003?

Svar

(7 oktober 2003)

Vid mötet i juni nådde rådet (jordbruk och fiske), på grundval av ett kompromissförslag från ordförandeskapet som stöddes av kommissionen, en politisk överenskommelse om de lagstiftningsförslag som rör reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

När det gäller nötsektorn enades man om att gemenskapsstöd skall beviljas för nötter för en maximal garantiareal (MGA) på 800 000 hektar. Gemenskapsstödet skall ligga på 120, 75 euro per hektar och år, beräknat som ett genomsnitt på nationell nivå.

Dessutom får ett nationellt stöd på upp till 120,75 euro per hektar och år beviljas av medlemsstaterna.

Ett sammanlagt stöd på 241,50 euro per hektar blir följaktligen disponibelt för stödberättigande produktion inom denna sektor. Detta motsvarar nivån på det stöd som beviljades enligt tioårsplanerna för förbättring (senast förlängda genom rådets förordning (EG) nr 545/2002), även om stödet är underkastat vissa krav och villkor. I jämförelse med kommissionens förslag innebär kompromissen en högre total nivå på stödet och ett högre bidrag ur gemenskapsmedel.

Denna kompromiss nåddes inom ramen för ett övergripande paket som omfattade många olika sektorer och vars totala budgetmässiga kostnader var underkastade de begränsningar som fastställdes vid mötet i Europeiska rådet i Bryssel i oktober 2002.

Den formella rättsakten kommer att antas tillsammans med resten av reformpaketet så snart de nödvändiga texterna har slutgranskats.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1963/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne: Miljöföroreningar på Mitilini från DEI:s elkraftverk

Enligt en rapport angående en kontroll som genomfördes i Grekland den 8 april 2003 av Lesbos länsstyrelses stadsbyggnads- och miljökontor har man konstaterat att DEI:s (det offentliga elföretaget) elkraftverk i Mitilini stad i 22 fall brutit mot miljöbestämmelserna.

Skulle kommissionen kunna upplysa mig om vilka åtgärder kommissionen avser att vidta för att få DEI att följa gemenskapsrätten?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1856/03 och E-1963/03ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(30 juli 2003)

På grundval av den information som finns tillgänglig verkar inte direktiv 85/337/EEG(1) vara tillämpligt, eftersom den aktuella anläggningen redan var i drift innan tidsfristen för införlivande av nämnda direktiv löpte ut. När det gäller överträdelsen av de miljöbestämmelser som fastställts för anläggningen bör det noteras att frågan om en felaktig tillämpning av ministerbeslutet om godkännande av anläggningens drift omfattas av nationell rätt och inte nödvändigtvis faller inom tillämpningsområdet för gemenskapens miljölagstiftning. Då det saknas upplysningar som tyder på att gemenskapens miljölagstiftning har överträtts är det de grekiska myndigheterna som är behöriga i frågan.

Kommissionen uppmanar dock parlamentsledamöterna att inkomma med alla relevanta uppgifter som de har tillgång till, så att den kan undersöka om gemenskapslagstiftningen har överträtts i detta fall, framför allt bestämmelserna om att bekämpa luftföroreningar från industrianläggningar.

(1) Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, EGT L 175, 5.7.1985.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1233/03

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till rådet

(2 april 2003)

Ämne: Stängning av tidningen Euskaldunon Egunkaria

Torsdagen den 20 februari 2003 stängdes den baskiska tidningen Euskaldunon Egunkaria som en säkerhetsåtgärd, i enlighet med ett beslut av Juan del Olmo, domare i Spaniens Högsta domstol (Audiencia Nacional). Denne domare utarbetade sedan tillsammans med åklagarmyndigheten och inrikesministeriet ett gemensamt pressmeddelande, i vilket de motiverade stängningen av tidningen den enda som utkommer helt på baskiska med dess påstådda förbindelser med terrororganisationen ETA, beroende på vissa dokument som konfiskerades av rikspolisen på 1990-talet. Något sådant har inte inträffat sedan Spanien blev ett demokratiskt land. Det är nu över en månad sedan tidningen stängdes, och fem av de tio personer som anhölls genom ett rättsligt beslut är fortfarande kvar i fängelse utan att det framkommit avgörande och ovedersägliga bevis på deras förbindelser med terrororganisationen. Några av dem har dessutom anmält att de utsatts för tortyr från de spanska polismyndigheternas sida, vilket givetvis inte bidrar till att bana väg för fred i ett plågat Baskien. Eftersom det är fråga om ett kommunikationsmedel får detta agerande mycket negativa konsekvenser såväl för det baskiska språket och den baskiska kulturen som för invånarna i denna region, som med stigande bestörtning åser hur typiska metoder från Francotiden, som ännu ingen glömt, kommer till användning på nytt. De bevis på stöd och solidaritet gentemot tidningens medarbetare som man fått från olika politiska grupper och sammanslutningar, fackföreningar, religiösa samfund och så vidare, i hela Baskien, Katalonien och övriga delar av Europa är ett förhållande som den spanska regeringen varken bör förbigå med tystnad eller undervärdera.

Nedläggning av tidningen Euskaldunon Egunkaria är en mycket viktig händelse och berör helt klart en konstitutionell rättighet, nämligen medborgarnas rätt till information i enlighet med artikel 20 i den spanska konstitutionen och artikel 11 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

Anser rådet att de spanska myndigheterna har brutit mot grundläggande principer i gemenskapens regelverk?

Anser rådet att principen om att ingen person skall dömas i förväg uppenbarligen har kränkts upprepade gånger?

Svar

(2 oktober 2003)

Rådet hänvisar den ärade parlamentsledamoten till det svar som rådet lämnade på skriftlig fråga E-800/03 från Koldo Gorostiago Atxalandabaso i samma ärende.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1502/03

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(5 maj 2003)

Ämne: Nummerportabilitet också för bankkontonummer

Nummerportabiliteten för mobiltelefonnummer kan sägas ha blivit en framgång. I Belgien gör tiotusentals mobiltelefonägare bruk av möjligheten att byta operatör och samtidigt få ha kvar sitt gamla nummer. Alltfler röster höjs nu till förmån för att man i enlighet med detta skall införa nummerportabilitet också för bankkontonummer. Detta innebär alltså att kunderna skall få ha kvar sitt gamla kontonummer vid byte av bank.

Vad är kommissionens åsikt om detta?

Tänker kommissionen ta några initiativ för att införa nummerportabilitet också för bankkontonummer? När i så fall, och kan kommissionen ge närmare upplysningar om detta?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(9 juli 2003)

Kommissionen har vid flera tillfällen studerat frågan om kontonummers portabilitet. För närvarande tycks det inte möjligt att på bankkonton tillämpa det som gäller för telefonnummer. Eventuellt finns det andra sätt att nå samma mål.

Kommissionen avser att inom kort föreslå en ny rättslig ram för betalningar på den inre marknaden. I de olika arbetsdokument som publicerats under arbetet med förslaget har frågan om portabilitet ställts.

Följande slutsatser kan dras av de kommentarer som hittills lämnats:

- För det första är nummerportabilitet för bankkonton till mindre nytta, eftersom kunden bara lämnar ut sitt kontonummer till ett begränsat antal personer, främst de som gör insättningar på kontot. Nummerportabiliteten skulle exempelvis inte lösa frågan om stående överföringar.

- För det andra är portabiliteten mycket svår att genomföra, därför att det inte finns något verkligt internationellt system för kontonummers struktur till skillnad från systemet för telefonnummer. Ett kontonummer i ett land är inte upplagt på samma sätt och innehåller inte samma information som numren i grannlandet.

- För det tredje visar de ingående undersökningar om nationell tillämpning av portabilitetssystemet som gjorts i Nederländerna och Storbritannien att åtgärden är mycket dyrbar.

Tanken bakom portabiliteten förtjänar däremot fortsatt uppmärksamhet, nämligen att underlätta kundens rörlighet för att kunna byta bank och på så sätt verkligen kunna utnyttja den ökade konkurrensen på den inre marknaden. Det är troligen då det gäller rörligheten som initiativ kan tas som underlättar byte av bank. Den gamla banken kan exempelvis till den nya överföra alla uppgifter om uttag i automat eller stående överföringar för att sålunda förhindra avbrott i banktjänsterna.

I princip ska kommissionen inom kort anta ett meddelande om en ny rättslig ram för betalningar. Detta kommer sannolikt att handla om bankkontons portabilitet och kundens rörlighet. Så snart det har antagits kommer det att sändas till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2322/03

från Véronique De Keyser (PSE) till rådet

(8 juli 2003)

Ämne: De nederländska 2-euromynten

På randen till de nederländska 2-euromynten finns det en gudshänvisning (God zij met ons, alltså Gud vare med oss). Trots att denna karaktäristik finns med i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1), kan rådet tala om vilken gud det handlar om (katolicismens, protestantismens, islams, judendomens, buddismens )? I vårt Europa, som kännetecknas både av att ha flera trosbekännelser och av att vara konfessionslöst, anser jag det är viktigt att få veta vem det hänvisas till på dessa mynt.

(1) EGT C 373, 28.12.2001.

Svar

(13 oktober 2003)

Texten på kanten av de nederländska 2-euromynten med hänvisning till Gud har sitt ursprung i en nederländsk tradition och användes tidigare på de nationella mynten som ersattes av euromynten.

Texten är förenlig med rådets beslut om att ha en enhetlig europeisk sida och en nationell sida på euromynten för att öka de europeiska medborgarnas benägenhet att godta mynten (se skäl 10 i rådets förordning 975/98 om valörer och tekniska specifikationer för mynt i euro som skall sättas i omlopp).

Det ankommer därför inte på rådet att svara på den ärade parlamentsledamotens fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2491/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(25 juli 2003)

Ämne: Eurostat

Tror kommissionen att frågetecknen runt integriteten beträffande Eurostats ekonomiska arrangemang kan komma att sprida sig till att omfatta dess statistiks integritet?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(11 september 2003)

Kommissionen anser inte att de undersökningar om Eurostat som för närvarande genomförs påverkar gemenskapsstatistiken.

Gemenskapsstatistiken har alltid utarbetats och den kommer att fortsätta att utarbetas i överensstämmelse med en rad principer som t.ex. opartiskhet, tillförlitlighet, objektivitet och vetenskapligt oberoende. Dessa principer utgör grunden för det existerande samarbetet inom det europeiska statistiska systemet, och alla berörda parter lägger särskilt stor vikt vid att respektera dessa principer.

Kommissionen är medveten om att den höga kvalitetsnivå som gemenskapsstatistiken håller måste bevaras. Kommissionen anser därför att det är särskilt viktigt att vidta åtgärder för att säkra att Eurostats verksamhet kan fortsätta och den håller på att utarbeta en beredskapsplan. Målet med denna plan är att se till att det i rätt tid utarbetas tillförlitliga statistiska uppgifter till stöd för kommissionens viktigaste politikområden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1972/03

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(13 juni 2003)

Ämne: Språkanvändning i pressmeddelanden om Belgien

Den 2 juni visades på Europeiska kommissionens Midday Express en text om Europeiska kommissionens avsikt att kalla medlemsstaten Belgien till ordningen med avseende på dess förordning om nattlig flygtrafik. (Se http://www.europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh? p_action.gettxt=gt&doc=IP/03/781|0|RAPID&lg= EN&display=).

Kan kommissionen förklara varför detta meddelande uteslutande finns tillgängligt på franska, engelska och tyska?

Kan kommissionen förklara varför detta meddelande inte lämnades på det officiella språket för majoriteten av invånarna i Belgien som är nederländska?

Kommer kommissionen fortsättningsvis att offentliggöra alla sina pressmeddelanden även på nederländska, särskilt de som direkt har att göra med Belgien? Om svaret är nej, varför inte?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(10 juli 2003)

Det pressmeddelande som parlamentsledamoten talar om offentliggjordes den 2 juni 2003 på de språkversioner som fanns tillgängliga. Det gick tyvärr inte att skjuta upp offentliggörandet av nyheten, som var av intresse för hela den europeiska pressen. Den nederländska versionen lades ut på Internet den 3 juni 2003. Alla belgiska massmedier, både nederländskspråkiga och franskspråkiga tidningar, redogjorde för pressmeddelandet.

Kommissionen offentliggör sina pressmeddelanden åtminstone på engelska eller franska, och vanligtvis på så många språk som möjligt.

När det är fråga om känsliga ärenden och i synnerhet konkurrens- eller stödärenden som gäller ett enskilt land beställer kommissionen översättningar till de officiella språk i det aktuella landet som är erkända av språkreglerna i EG-fördraget, det vill säga i fråga om Belgien franska och nederländska.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0639/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till rådet

(4 mars 2003)

Ämne: Angola Cabinda Mänskliga rättigheter

I december förra året lades en rapport fram i Luanda, som visade på allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Cabinda-provinsen i Angola. Rapporten är utarbetad av icke-statliga angolanska organisationer. Flera av anklagelserna har bekräftats av andra källor (bland annat Amnesty International) och även tagits upp i internationell press.

Anklagelserna riktas dels mot angolanska militärer, dels mot frihetsfronten FLEC som strider för Cabindaprovinsens självständighet.

Det är inte så länge sedan fred uppnåddes i Angola efter den långa konflikten mellan regeringen och Unita. Nu måste man försöka befästa demokratin och få till stånd den nationella försoning och frihet som är nödvändig för landets återuppbyggnad, så att man kan främja befolkningens välfärd. Men Cabindaproblemen består och den väpnade konflikten fortsätter, och därför är alla initiativ positiva som kan bidra till att vidga och fördjupa arbetet för fred och återuppbyggnad och som ser till att de grundläggande mänskliga rättigheterna verkligen respekteras.

Jag vill därför fråga rådet följande:

- Har rådet tagit del av ovan nämnda rapport?

- Eller har rådet på något annat sätt fått kunskap om dessa kränkningar av de mänskliga rättigheterna?

- Hur ser rådet på anklagelserna?

- Tror sig rådet kunna utveckla åtgärder som bidrar till att liknande angrepp mot de mänskliga rättigheterna inte återupprepas, och kanske även åtgärder som kan främja en politisk dialog som kan få slut på de lokala striderna?

Svar

(29 september 2003)

Rådet har alltid ingående följt utvecklingen i Angola, särskilt i Cabinda-provinsen, och oron kvarstår över rapporterna om de kränkningar av de mänskliga rättigheterna som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till. Rådets ståndpunkt om kränkningar av de mänskliga rättigheterna är välkänd och upprepas gång på gång i lämpliga forum. Rådet försöker göra sitt yttersta för att vidta åtgärder som kan bidra till att brotten mot de mänskliga rättigheterna inte skall upprepas. Rådet har uppmanat Angolas regering att ställa nödvändiga medel till förfogande för att möta de humanitära utmaningarna och genomföra en politik som syftar till att trygga de medborgerliga rättigheterna och inleda verkliga och hållbara ekonomiska och sociala reformer. EU har åtagit sig att också i fortsättningen föra fram frågor om mänskliga rättigheter och bistå de angolanska myndigheterna i deras ansträngningar att lindra befolkningens lidande inom ramen för den pågående politiska dialogen enligt artikel 8 i Cotonouavtalet. EU kommer att följa händelseutvecklingen noga för att underlätta en förhandlingslösning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0663/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(6 mars 2003)

Ämne: Inledning av förfarande vid EG-domstolen med anledning av statligt stöd till Olympic Airways

En företrädare för kommissionen har meddelat att kommissionen snart kommer att dra Grekland inför EG-domstolen med anledning av Olympic Airways vägran att rätta sig efter beslutet om återbetalning av det statliga stödet på 194 miljoner euro. Den grekiska statens lagråd hävdar i ett yttrande att landet endast är skyldigt att återbetala 41 miljoner euro, eftersom domen specifikt endast omnämner detta belopp.

1. Hur kan den här skillnaden på 153 miljoner euro förklaras?

2. Är det sant att samma företrädare för kommissionen har hotat Olympic Airways med att kommissionen kommer att ta upp ärendet med statsstödet för 1994 till ny behandling om bolaget vänder sig till EG-domstolen med anledning av beslutet i fråga? Om så är fallet, är det inte att frånta en medlemsstat dess grundläggande rätt till juridiskt skydd i fall där institutionerna i Bryssel fattar beslut som undergräver medlemsstaternas rättigheter?

3. Ger inte ovanstående intryck av att det pågår en personlig konflikt mellan kommissionsledamoten och Olympic Airways, då den medlemsstat som vill vända sig till domstolen riskerar repressalier från kommissionens sida? I vilken mån dikteras det här uppförandet av nödvändigheten att säkra den fria konkurrensen, vilket bör vara det enda incitamentet och samtidigt utgöra en gräns för kommissionens handlingar?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

I sin egenskap av fördragens väktare skall kommissionen inte bara garantera de mänskliga rättigheterna, utan måste även själv respektera dem. Därför kan det inte vara kommissionens uppgift att kommentera de klagomål som inkommer mot dess beslut. Det är en grundläggande rättstatlig princip att de berörda parterna kan försvara sina rättigheter inför rätta.

Detta överensstämmer i sammandrag med vad kommissionens företrädare har sagt.

Vad gäller ledamotens fråga, huruvida Förstainstansrättens beslut kan leda till att beloppet för det statliga stöd som måste återkrävas ökar genom att stöd som betalats ut sedan 1994 räknas med, har kommissionens företrädare endast påpekat att detta beror på vad Förstainstansrätten kommer fram till i sitt beslut.

I enlighet med EG-fördraget är det beslut som kommissionen fattade i december 2002 emellertid bindande för Grekland och måste efterlevas inom den utsatta tidsfristen. Det överklagande som Olympic Airlines har inlett inför Förstainstansrätten upphäver inte denna tidsfrist. Under dessa förutsättningar bör Grekland snarast möjligt återkräva inte bara de ursprungliga 41 miljoner euro, utan även alla andra olagliga stöd.

Enligt vad kommissionen känner till i dag har Grekland hittills inte vidtagit några åtgärder för att efterleva beslutet av den 11 december 2002.

Kommissionen kommer att garantera att gemenskapslagstiftningen efterlevs i detta liksom i alla övriga fall, och kommer därvid att utnyttja alla instrument som fördraget ställer till dess förfogande.