ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3372/98

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(17 november 1998)

Angående: Kris för svinproducenterna i EU

Den ekonomiska instabiliteten i Ryssland har skapat åtskilliga problem för de industrier för bearbetning av svinprodukter (såväl köttfabrikanter som garvare) som har handelsförbindelser med Ryssland. Under de senaste fem åren har de ryska inköpen av livsmedelsprodukter från EU-företag fyrdubblats från att 1992 ha motsvarat 218 000 miljoner pesetas av gemenskapens export till att 1997 uppgå till 880 000 pesetas.

Devalveringen av rubeln till följd av finanskrisen har medfört att de företag som hittills gjort stora investeringar för att möta efterfrågan på den ryska marknaden inte längre kan bibehålla samma höga nivå på exporten till Ryssland med svåra ekonomiska förluster som följd.

Den situation som råder i dag kan leda till att företag tvingas upphöra med sin verksamhet och att arbetslösheten stiger. Planerar kommissionen att införa något interventionssystem för att mildra de tillfälliga effekterna som för företagen innebär att gränserna mot Ryssland stängs till följd av krisen?

Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att vidta åtgärder för att möjliggöra en omförhandling av bidragen till de drabbade företagen eller att bevilja särskilda bidrag för att hjälpa dem att övervinna dessa ekonomiska svårigheter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 januari 1999)

Exporten av griskött från gemenskapen till Ryssland har ökat kraftigt under de senaste åren och uppgick år 1997 till 359 000 ton (produktvikt). Under första halvåret 1998 ökade exporten fortfarande, men minskade kraftigt i augusti efter den finanskris som drabbade den ryska ekonomin. Sedan dess tycks det som om exporten sakta återhämtar sig.

Den kraftiga minskningen i exporten till Ryssland ökade belastningen på gemenskapens grisköttsmarknad, där det redan rådde låga priser.

Kommissionen har vidtagit ett flertal åtgärder för att hjälpa den europeiska grisköttsindustrin att klara den svåra situationen. Den 28 september 1998 införde kommissionen ett stöd för ett system med privat lagring (över 60 000 ton har integrerats i systemet under de första två månaderna). I oktober höjdes exportbidragen för färska och frysta produkter. I november införde kommissionen ytterligare en ökning för bidrag för export till Ryssland (från 40 till 70 ecu per 100 kg för slaktkroppar och vissa styckningsdelar).

I november godkände kommissionen också ett program för livsmedelsleverans till Ryssland, som omfattar 100 000 ton griskött.

Dessa åtgärder torde hjälpa den europeiska grisköttsindustrin att på nytt komma in på den ryska marknaden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3188/98

från Arthur Newens (PSE) till kommissionen

(27 oktober 1998)

Angående: Humanitärt bistånd till Sudan

Kan kommissionen redogöra för omfattningen av det humanitära biståndet och annat stöd från EU som årligen beviljats till Sudan under de senaste fem åren samt ge en uppskattning av biståndet för innevarande år?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(8 december 1998)

Det humanitära biståndet till Sudan de senaste fem åren uppgår sammanlagt till 115,64 miljoner ecu. Uppdelat per år uppgick biståndet till 26,11 miljoner ecu 1994, 21,40 miljoner ecu 1995, 17,38 miljoner ecu 1996, 18,95 miljoner ecu 1997 och 31,80 miljoner ecu 1998 (fram till oktober). Dessa siffror inbegriper inte kostnaderna för den regionala flygverksamheten "ECHO-flight", vilken utför biståndstransporter med flyg till Sudan och Somalia. Den årliga kostnaden för denna verksamhet i Sudan är omkring 2,5 miljoner ecu.

Utöver det humanitära biståndet har kommissionen varje år samfinansierat icke-statliga organisationers verksamhet med 441 824 ecu 1994, 550 835 ecu 1995, 619 208 ecu 1996, 978 809 ecu 1997 och (uppskattningsvis) 651 589 ecu 1998. Kommissionen har även givit bistånd till förmån för mänskliga rättigheter och demokratisering på 74 500 ecu 1996 och (uppskattningsvis) 663 990 ecu 1998 samt livsmedelsbistånd eller bistånd för säkerställande av livsmedelsförsörjningen på 12,07 miljoner ecu 1994, 7,53 miljoner ecu 1995, 3,80 miljoner ecu 1996, 2,00 miljoner ecu 1997 och (uppskattningsvis) 39,00 miljoner ecu 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2552/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Arbetsplatsolyckor inom EU

Är kommissionen i stånd att ange hur många allvarliga och dödliga arbetsplatsolyckor som inträffat i var och en av medlemsstaterna sedan 1996? Hur många har orsakats av att gemenskapens lagstiftning inom social- och arbetslivsområdet inte tillämpats eller inte införlivats i den nationella lagstiftningen?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(23 november 1998)

På grundval av rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(1) och rådets resolution av den 21 december 1987(2) genomför kommissionen sedan 1990 ett projekt för harmonisering av statistik om olycksfall i arbetet inom hela gemenskapen. Det handlar om projektet SEAT (europeisk statistik om olycksfall i arbetet). Rådet har genom sin resolution av den 27 mars 1995(3) bekräftat betydelsen av denna åtgärd.

De första resultaten av detta projekt hänför sig till olyckor under åren 1993 och 1994 som är de senaste tillgängliga siffrorna. År 1993(4) rapporterades för totalt 122,4 miljoner anställda sammanlagt 4,8 miljoner olycksfall i arbetet som orsakat en frånvaro från arbetet på mer än tre dagar. Av dessa hade 5 977 dödlig utgång. År 1994(5), för en population på 131,9 miljoner anställda, uppskattas antalet olycksfall i arbetet med minst tre dagars frånvaro till 4,9 miljoner, varav 6 423 olycksfall med dödlig utgång. Om man analyserar den totala olycksfallsfrekvensen per 100 000 anställda i EU, uppgår den till 4 505 olycksfall som medfört en frånvaro från arbetet på mer än tre dagar när det gäller 1993 och till 4 539 för 1994, således en mycket liten ökning. Frekvensen när det gäller olycksfall med dödlig utgång oberoende av typ av verksamhet har dock förbättrats, eftersom den 1993 låg på 5,3 för olycksfall med dödlig utgång jämfört med 4,9 1994.

Resultaten för varje medlemsstat för dessa båda år 1993 och 1994 anges i detalj i de båda publikationer som getts ut av Eurostat. Ett exemplar av vardera kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat. Däremot har samma harmoniserade uppgifter ännu inte fastställts för åren 1995 och följande, och de finns hittills inte tillgängliga för olycksfall som inträffade 1996.

Medlemsstaterna har meddelat kommissionen de åtgärder som de har vidtagit för att genomföra direktiven om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen i nationell lagstiftning.

Kommissionen informerar regelbundet Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor om resultaten av det praktiska genomförandet av dessa bestämmelser på grundval av de rapporter som medlemsstaterna har lämnat.

(1) EGT L 183, 29.6.1989.

(2) EGT C 28, 3.2.1988.

(3) EGT C 168, 4.7.1995.

(4) Källa: Eurostats Statistics in focus, population and social conditions 1997/2.

(5) Källa: Eurostats Statistics in focus, population and social conditions 1998/2.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3370/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(16 november 1998)

Angående: Karenerna i Burma

Har kommissionen studerat den nyligen utgivna ILO-rapporten om Burma? Vilka åtgärder har den för avsikt att vidta?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(4 december 1998)

Av nyligen avgivna rapporter från beskickningscheferna i Rangoon och från andra källor, t.ex. Internationella arbetsorganisationen, framgår tydligt att situationen i Myanmar håller på att försämras. Det finns klara indikationer på att det förekommer omfattande tvångsarbete och skärpta trakasserier mot den valda oppositionen och ledaren för National League for Democracy (NLD), Aung Sang Suu Kyi. Kränkningar av de medborgerliga rättigheterna, avrättningar utanför rättsordningen och omfattande tvångsförflyttningsprogram är kännetecknande för den verksamhet som bedrivs av Statens råd för fred och utveckling (SPDC).

Vid rådets möte (allmänna frågor) i Luxemburg den 26 oktober 1998 behandlades återigen den försämrade inrikespolitiska situationen i Myanmar, och rådet vidhöll sin stora oro för att myndigheterna i Myanmar inte reagerat positivt på de upprepade uppmaningarna till åtgärder för att främja demokrati och de mänskliga rättigheterna samt till nationell försoning.

Rådet beslutade i enlighet med detta om en förstärkning av unionens gemensamma ståndpunkt(1), vilken skulle upphöra att gälla den 28 oktober 1998, och förlängde dess giltighet med sex månader fram till den 28 april 1999. I rådets nya gemensamma ståndpunkt(2) föreskrivs om en utvidgning av visumförbudet genom att transitvisum uttryckligen inkluderas i det nuvarande förbudet och genom att förbudet även omfattar myndigheter i Myanmar med ansvar för turism, samtidigt som det sörjs för att förbudet tillämpas strikt på alla enskilda medlemmar i SPDC och av militären samt deras familjer. Vidare tillstyrks uttalandet från Daw Aung Suu Kyi om att det i nuvarande läge inte är lämpligt att turister besöker Myanmar.

(1) EGT L 287, 8.11.1996.

(2) 98/303/GUSP.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4031/98

från Honório Novo (GUE/NGL) till kommissionen

(8 januari 1999)

Angående: Import av nötkött och foder som tillverkats i tredje land

Till följd av den nyligen införda handelsblockaden mot export av portugisiskt nötkött beslutade den portugisiska regeringen att förbudet mot att tillverka djurfoder som innehåller något slag av material eller biprodukter från nötkreatur skulle träda i kraft tidigare än som var avsett.

Så som angivits kommer förbudet att gälla i hela EU från och med den 1 januari 1999.

Jag uppmanar därför kommissionen att ge mig svar på följande frågor:

1. Kommer importen av nötkött eller levande djur från tredje land att vara tillåtet från och med den 1 januari 1999? I tredje land kommer nötkreatur även i fortsättningen att utfordras med foder som tillverkats av material och biprodukter från nötkreatur. Hur kommer kommissionen att kontrollera det foder som djuren utfordras med i tredje land?

2. Kommer det att från och med den 1 januari 1999 att vara tillåtet att importera djurfoder som tillverkats av material och biprodukter från djurriket? Hur ämnar kommissionen kontrollera tillverkningen av allt det djurfoder som importeras?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-4030/98 och E-4031/98 ingivna av Franz Fischler för kommissionen

(24 februari 1999)

Enligt kommissionens beslut 94/381/EG av den 27 juni 1994 om vissa skyddsåtgärder vad avser bovin spongiform encefalopati och utfodring med däggdjursprotein(1) är det inom gemenskapen förbjudet att använda processat däggdjursprotein som foder till idisslare. Förbudet gäller både foder som producerats i gemenskapen och foder som importerats från tredje land.

De bestämmelser i gemenskapens nu gällande lagstiftning som avser förbud mot eller kontroll av utfodring med foder som innehåller ingredienser från nötkreatur gäller bara idisslare. Kommissionen har inte lagt fram något förslag om att man skall införa sådana bestämmelser på andra områden än de som medför störst risk beträffande spridning av transmissibel spongiform encefalopati (TSE).

Vissa medlemsstater, t.ex. Portugal och Förenade kungariket, har förbjudit användningen i det egna landet av däggdjursprotein (inklusive protein från nötkreatur) i sådant foder som används till djuren inom jordbruket. Enligt nu gällande skyddsbestämmelser får foder som är tillverkat av nötkreatur inte exporteras från dessa båda medlemsstater till övriga medlemsstater.

Kommissionen vill att liknande bestämmelser införs inom de områden där TSE-riskerna är som störst, se Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av bestämmelser för förebyggande och kontroll av viss transmissibel spongiform encefalopati(2).

(1) EGT L 172, 7.7.1994.

(2) KOM(98) 623 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3891/98

från Odile Leperre-Verrier (ARE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Utbyte med länderna i Latinamerika inom ramen för Ungdom för Europa-programmet

Skulle kommissionen kunna sammanfatta läget vad gäller utbytesverksamheten med länderna i Latinamerika inom ramen för Ungdom för Europa-programmet genom att precisera vilka typer av verksamheter som har subventionerats och i vilka länder det har skett?

Skulle kommissionen också kunna uppge hur denna verksamhet kommer att se ut i framtiden inom det nya Ungdom för Europa-programmet? Kommer verksamheter till förmån för Latinamerika vid en sammanslagning med programmet Europeisk volontärtjänst fortsatt att stödjas?

Svar från Édith Cresson på kommissionens vägnar

(23 februari 1999)

Sedan 1992 ger kommissionen stöd till ungdomsutbyte samt till verksamhet för att stödja ungdomsutbyte med länderna i Latinamerika. Till 1994 ingick denna verksamhet i "Prioriterade insatser för ungdomar". Från och med 1995 omfattar Ungdom för Europa-programmet ungdomsutbyten med länder utanför unionen.

Sedan 1993 har man stött det intresse och den solidaritetsanda som europeiska icke-statliga organisationer visat för arbetet med ungdomar i dessa länder. Även om i början ansökningar från den iberiska halvön övervägde så har det successivt skett en utvidgning till alla medlemsstater, däribland Tyskland och de nordiska länderna. Kravet att minst två länder i Latinamerika skall delta har lett till utbyte och överföring av erfarenhet samt till givande relationer mellan icke-statliga organisationer i Latinamerika. I vissa latinamerikanska länder har Ungdomsutbytena i betydande omfattning bidragit till demokratiseringen av samhället, till "pacificerings"-processen och till att man infört politik och strukturer till förmån för ungdomar.

År 1998 fick kommissionen 78 ansökningar om finansiering av utbildning av ungdomsledare eller av ungdomsutbyte med Latin- och Centralamerika, vara 31 bifölls. Dessutom har genomförandet av pilotprojektet 1996 och Europeiska volontärtjänstprogrammet från och med 1998 lett till att 55 unga europeiska volontärer placerats i projekt i Latin- och Centralamerika.

Eftersom samarbetsavtalen mellan gemenskapen och dessa länder numera omfattar ett avsnitt om "samarbete inom utbildning och ungdomsfrågor" undersöker kommissionen möjligheterna att utöka samarbetet inom ungdomsfrågor, bland annat till förmån för lokala ansvariga för arbete med ungdomar och utvecklingen av föreningssektorn inom ramen för regionala samarbetsavtal mellan länderna i Mercosur, i Andinska pakten och i Centralamerika.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3623/98

från Hilde Hawlicek (PSE) till kommissionen

(24 november 1998)

Angående: Förfarande vid tilldelning av uppdraget att genomföra en undersökning om gränsöverskridande fasta bokpriser

Den 1 juli 1998 lade jag fram en skriftlig fråga till kommissionen (P-2184/98)(1) om till vilken institution kommissionen givit uppdraget att genomföra undersökningen om gränsöverskridande fasta bokpriser inom europeiska språkområden. Den 11 september svarade kommissionsledamot Oreja att ett selektivt anbudsförfarande hade inletts på grundval av ett publicerat meddelande om upphandling(2) och att konsultföretaget European Consultancy hade valts till uppdraget som en följd av förfarandets olika etapper.

Det ställe i Europeiska gemenskapernas officiella tidning kommissionledamot Oreja hänvisade till (se ovan) har inte stått att finna trots ett flertal efterforskningar, och därför ställer jag nu följande frågor:

Varför valde man endast ett selektivt anbudsförfarande? Hur selektivt var anbudsförfarandet egentligen och varför står inte hänvisningen att finna i EGT?

Kan kommissionen vänligen bifoga ifrågavarande anbudsinfordran till svaret på denna fråga?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(5 februari 1999)

Uppdragstagaren valdes ut efter ett urvals- och tilldelningsförfarande. Kommissionen måste göra en anbudsinfordran innan den kan sluta ett avtal. Då kontraktet handlade om ett mycket specifikt ämne, nämligen genomförandet av en undersökning om de olika ekonomiska och kulturella aspekterna för böcker och läsning valde kommissionen att använda sig av en selektiv anbudsinfordran där man vänder sig till fysiska och juridiska personer på grundval av deras särskilda kvalifikationer som framkommit av deras svar på den uppmaning till intresseanmälan som offentliggjorts i Europeiska gemenskapens tidning(3). Detta förfarande som ofta tillgrips när avtalets värde är under en viss gräns har också den fördelen att det är snabbare. Kommissionen hade för avsikt att verkställa rådets förfrågan så snabbt som möjligt. En anbudsinfordran verkställdes därför i detta syfte i november 1997 varav ett exemplar överlämnas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

(1) EGT C 118, 29.4.1999, s. 40.

(2) EGT S 153, 8.8.1997.

(3) EGT S 153, 8.8.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3701/98

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Framtida brist på arbetskraft

Anita Gradin citerade vid rådets informella sammanträde (rättsliga och inrikes frågor) i Wien en undersökning enligt vilken det framgår att även om EU nu har 18 miljoner arbetslösa är det möjligt att det om 20 år kommer att vara brist på arbetskraft.

1. Är detta ett korrekt citat av kommissionsledamot Gradin, och kan hon bekräfta innehållet i detta uttalande?

2. Om det förhåller sig på detta vis, skulle kommissionen då kunna tillhandahålla närmare uppgifter om denna undersökning, dess exakta titel, författarens namn, utgivningsort?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar

(25 januari 1999)

Kommissionen bekräftar uttalandet som gjordes under rådets informella sammanträde (rättsliga och inrikes frågor) i Wien 29-30 oktober 1998 angående befolkningstrenden de närmaste 15-20 åren inom unionen och de länder som ansökt om medlemsskap. Detta uttalande grundade sig på "Befolkningsrapport 1997"(1), en studie som genomförts av kommissionen och som publicerades 1998(2).

Rapporten är inriktad på det inflytande som befolkningstrenderna har på gemenskapens och ansökarländernas arbetsmarknader. Den visar på basis av analyser av tidigare och samtida befolkningstrender att det är mycket troligt att takten på gemenskapens befolkningstillväxt inom 15-20 års tid kommer att sänkas avsevärt och framför allt att vi särskilt mellan åren 2005 och 2015 kommer att få se en markant minskning av antalet personer i den så kallade arbetsföra befolkningen (i åldrarna mellan 24 och 64 år). En sådan sänkning av den arbetsföra befolkningens tillväxttakt skulle kunna minska den nuvarande obalansen mellan tillgång och efterfrågan på arbetskraft.

Kommissionen sänder ovannämnda rapport direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

(1) KOM(97) 361 slutlig.

(2) ISDN-92-8280873-4.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3841/98

från Luigi Moretti (NI) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Publikationen om extremister i Europa

Boken om extremister i Europa har publicerats med finansiellt stöd från kommissionen.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Hur många exemplar av publikationen har tryckts upp?

2. På hur många språk har den kommit ut?

3. Hur stort är kommissionens finansiella bidrag?

4. Vem har bedömt om publikationen är berättigad till gemenskapsbidrag, och på vilka grunder?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(25 februari 1999)

1. Publikationen om extremister i Europa som framförallt behandlar den islamiska fundamentalismen och hur den är organiserad i Europa har tryckts i 2000 exemplar.

2. Den har kommit ut på engelska och på franska (1000 exemplar för vart och ett av dessa språk).

3. Kommissionens bidrog med 39 160 euro.

4. Ansökan om stöd till denna publikation lämnades in 1997 inom ramen för anslag under budgetrubriken B3-4114 för "Åtgärder för kamp mot rasismen". Det är på parlamentets initiativ som det sedan 1993 finns en särskild summa avsatt i budgetkommentarerna. Denna summa är avsedd för antirasistisk verksamhet vid Centrumet för forskning om och åtgärder mot rasism och antisemitism, den organisation som tagit fram publikationen i fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3417/98

från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen

(24 november 1998)

Angående: Sällsynta sjukdomar

Äntligen har en dialog om sällsynta sjukdomar och läkemedel inletts på gemenskapsnivå. Få personer vet att sällsynta sjukdomar är sjukdomar som är välkända men som drabbar en mycket liten del av befolkningen (t.ex. reumatoid artrit och vissa dermatologiska sjukdomar).

Anser kommissionen att man bör göra en jämförande undersökning i de olika medlemsstaterna för att få en överblick över situationen och sedan utarbeta en rad gemenskapsinitiativ för att gemensamt angripa dessa vetenskapliga och samhälleliga problem?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(11 februari 1999)

Kommissionens meddelande om och förslag till program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 för sällsynta sjukdomar(1), är ämnat att öka kunskaperna om sällsynta sjukdomar bland patienter, yrkesverksamma inom vården och forskare, att upprätta, gynna och stärka frivilligorganisationer som ger stöd åt personer som är direkt eller indirekt drabbade av sällsynta sjukdomar samt att säkerställa en effektiv hantering av problemet med kluster, vilket är mycket viktigt i samband med dessa sjukdomar.

Förslaget är fortfarande under behandling inom ramen för medbeslutandeförfarandet (förlikning). Det skall godkännas av rådet och parlamentet. Därefter kan kommissionen börja genomföra programmet under 1999, i enlighet med förslaget.

Under 1998 kunde kommissionen inte utföra någon jämförande studie av situationen i medlemsstaterna vad beträffar sällsynta sjukdomar, eftersom budgetpost B3-4303 (hälsa och välbefinnande) blockerades av budgetmyndigheten i fråga om förberedande insatser för sällsynta sjukdomar.

(1) KOM(97) 225 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3647/98

från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: Bedrägerier inom gemenskapen och politiskt vanstyre

Den italienska veckotidningen Panorama uppmärksammar i sitt nummer av den 5 november i år fallet med stölder av bistånd till flyktingar som är registrerade vid ECHO, Europeiska gemenskapernas kontor för humanitärt bistånd.

ECHO bör övervaka hur effektiv denna gemenskapsåtgärd är och de har under ett fåtal månader koncentrerat sig på Bosnien, Området kring de stora de sjöarna i Afrika och Kurdistan. Det är ett viktigt arbete som tredubblat kontorets budget, och kontoret måste nu kontrollera och verifiera ytterligare 1 400 projekt. För att kunna genomföra detta vänder man sig till en byrå som redan hamnat i fokus i samband med affären kring kommissionären Cressons tandläkare Bertholet och företaget Perry-Lux. Cresson granskas nu av luxemburgsk domstol.

UCLAF, gemenskapsenheten mot bedrägerier, utreder idag ECHO:s direktör för en rad kontrakt som tilldelats just Perry-Lux. Ett kontrakt från 1993 är idag försvunnet, ett annat motsvarar 500 miljoner ecu och är dessutom falskt; andra kontrakt uppgår till 2,3 miljoner ecu och är fortfarande under utredning.

Anser inte kommissionen att det är lämpligt att göra en utredning av dessa avslöjanden för att få klarhet?