SKRIFTLIG FRÅGA P-0831/00

från Claude Desama (PSE) till kommissionen

(10 mars 2000)

Ämne: Förordning om undantag för grupper av vertikala avtal

Förordning nr 2790/1999 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden(1) kan visa sig få negativa effekter för tiotusentals små och medelstora företag som är anslutna till distributionsnät, främst på bilmarknaden.

Den nya förordningen innehåller i själva verket inga klausuler som gör det möjligt att bestraffa eventuella överträdelser från leverantörernas sida gentemot deras distributörer och återförsäljare.

Om man inte vill skapa nya hot mot ett stort antal små och medelstora företag, som ju utgör motorn i den europeiska ekonomin, borde man då inte komplettera förordningen genom att införa en strikt tilläggsklausul (hard core) som förbjuder koncessionsgivarna att utnyttja de små och medelstora företagens alltför stora ekonomiska beroende av distribution och service?

(1) EGT L 336, 29.12.1999, s. 21.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(12 april 2000)

Enligt artikel 2.5 i kommissionens förordning (EG) 2790/1999 om tillämpningen av artikel 81.3 (f.d. artikel 85.3) i fördraget på grupper av vertikala avtal, är inte förordningen tillämplig på avtal som omfattas av kommissionens förordning (EG) 1475/95 om tillämpning av fördragets artikel 81.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon(1). Därav följer att små och medelstora företag som är verksamma inom bilindustrin för närvarande inte berörs av de nya bestämmelserna om vertikala begränsningar.

Förordning (EG) 1475/95 gäller fram till och med den 30 september 2002. Med tanke på att fördraget då upphör att gälla, håller kommissionen på att utarbeta den utvärderingsrapport som anges i artikel 11 i förordningen. På grundval av denna rapport skall kommissionen därefter utforma sina förslag om det system som skall tillämpas på bilindustrin. De parter som berörs samt medlemsstaterna kommer, som sig bör, att rådfrågas angående dessa förslag.

Vad beträffar parlamentsledamotens mer allmänna fråga om att det inte finns några klausuler i förordning (EG) 2790/1999 som gör det möjligt att bestraffa eventuella överträdelser från leverantörernas sida gentemot deras distributörer och återförsäljare, bör följande punkter nämnas:

- Syftet med den reform som kommissionen genomförde genom den nya förordningen (EG) 2790/1999 är att upprätta en konkurrenspolitik på området vertikala begränsningar som grundas på en faktisk ekonomisk strategi och som centreras kring en analys av de vertikala avtalens effekter på marknaden. Gemenskapens konkurrensregler avser inte att reglera avtalsförbindelser mellan parterna i syfte att balansera deras kraftmätningar. Målet med reglerna är endast att skydda konkurrensen och att förhindra att konkurrensbegränsande metoder införs, särskilt av leverantörer med ett visst marknadsinflytande.

- Faktum kvarstår dock att kommissionens nya strategi på området erbjuder små och medelstora företag inom distributionssektorn betydande garantier. I första hand omfattar inte den nya förordningen (EG) 2790/1999 företag vars marknadsandel överstiger 30 %, vilket går stick i stäv med de tidigare bestämmelserna om gruppundantag som var tillämpliga på vissa former av distribution. Detta är ett sätt att avskräcka leverantörer med ett stort marknadsinflytande från att begå eventuella överträdelser gentemot deras distributörer och återförsäljare.

- I andra hand innehåller förordningen en förteckning över särskilt allvarliga begränsningar som innebär att man förlorar förmånen av ett gruppundantag och vars innehåll till stor del återspeglar gemenskapens lagstiftning, framför allt vad avser de begränsningar som rör försäljningsverksamheten.

- I tredje hand omfattar förordningen för första gången de vertikala avtal som ingås av detaljistsammanslutningar vilkas medlemmar utgörs av små och medelstora företag, vilket borde göra det möjligt för dessa företag att stärka sin marknadsposition såväl gentemot sina leverantörer som de stora helägda distributionskedjorna.

- I fjärde hand ges i den nya rättsliga ramen särskilda mekanismer som gör det möjligt för konkurrensmyndigheterna att ingripa mot konkurrensbegränsande metoder även i de fall då företagets marknadsandel är mindre än 30 %. Dessa inbegriper återkallande av gruppundantagsförmån, som endera kan genomföras av kommissionen (artikel 6) eller, under vissa omständigheter, av en medlemsstats behöriga myndighet (artikel 7), samt det förfarande som ger kommissionen möjlighet att genom en förordning begränsa undantagets tillämpningsområde när mer än 50 % av marknaden i fråga täcks av parallella nät med liknande vertikala begränsningar (artikel 8).

- Slutligen omfattar, enligt den nya förordningen (EG) 2790/1999, inte gruppundantaget de konkurrensklausuler som åläggs distributörerna med en varaktighet på mer än 5 år, medan sådana skyldigheter under tidigare system kunde tillämpas på återförsäljarna i upp till 10 år och i vissa fall även under en obestämd period. De nya konkurrensreglerna ger sålumda distributörerna en konkret möjlighet att välja alternativa leverantörer och därmed utöva en direkt påtryckning på dessa, vilket är mer effektivt än att i detalj reglera de avtalsenliga parternas rättigheter och skyldigheter.

(1) EGT L 145, 29.6.1995.