SKRIFTLIG FRÅGA E-0708/03

från Gianfranco Dell'Alba (NI) till kommissionen

(10 mars 2003)

Ämne: Asylrätt för kvinnor som hotas av könsstympning

Under de senaste dagarna har ett hundratal flickor och unga kvinnor i Kenya gömt sig i en kyrka för att undgå risken att bli föremål för könsstympning. Könsstympning är en urgammal tradition som fortfarande tillämpas i minst 28 afrikanska länder, och varje år drabbas över 2 miljoner flickor eller unga kvinnor. Är kommissionen medveten om denna situation?

Europaparlamentet antog den 20 september 2001(1) en resolution i denna fråga, och ett internationellt upprop, STOP FGM, har undertecknats av tusentals kändisar och medborgare över hela världen, som bl.a. kräver att de kvinnor som hotas av könsstympning skall beviljas asyl. Dessutom kräver de att könsstympning skall betraktas som ett mycket allvarligt brott mot de mänskliga rättigheterna.

- Anser inte kommissionen, med tanke på situationen för de 100 kenyanska kvinnorna, att det är nödvändigt och på tiden att EU betraktar risken för könsstympning som ett särskilt skäl för att beviljas asyl på medlemsstaternas territorium?

- Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit, och vilka planerar den att vidta i denna fråga?

(1) EGT C 77 E, 28.3.2002, s. 126.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(28 april 2003)

Det finns inga EG-rättsliga bestämmelser om asyl enligt artikel 63 i EG-fördraget som är tillämpliga på den aktuella situationen. Förslaget till ett direktiv om miniminormer för när medborgare i tredje land och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd(1) behandlas fortfarande i rådet. För närvarande finns därför inga EG-rättsliga bestämmelser som ger kommissionen möjlighet att ställa frågor i enskilda asyl- och immigrationsärenden, och kommissionen har därför ingen behörighet att ingripa på denna grund i medlemsstaterna.

I artikel 7 d i kommissionens förslag sägs att När den som söker internationellt skydd är en kvinna, skall hänsyn tas till att förföljelse, i Genèvekonventionens mening, kan ta sig uttryck i sexuellt våld eller andra könsrelaterade former. Om förföljelsen är könsrelaterad, så bör detta inte skymma orsakerna till varför förföljelsehandlingen förekom. Sexuellt våld kan drabba flyktingkvinnor till exempel på grund av deras religion, politiska åskådning eller nationalitet. I dessa fall är det sexuella våldet en ren form av förföljelse och vilken som helst av de konventionsgrunder som anges i artikel 12 kan åberopas. Sexuellt våld mot flyktingkvinnor, till exempel könsstympning, kan emellertid även åsamkas dem enbart på grund av att de är kvinnor. I sådana situationer skulle förföljelsegrunden tillhörighet till viss samhällsgrupp kunna tillämpas.

Tolkningsbestämmelser till denna särskilda grund fastställs i artikel 12 d i förslaget. Tillämpligheten är beroende av särskilda omständigheter och sammanhang i ursprungsländerna och av egenskaper i förföljelsen och hos de förföljda. Tolkningen bör även medge en inkludering av grupper av individer som betraktas som mindervärdiga eller andra klassens medborgare, antingen i lagstiftningen, vilket lämnar vägen fri för förföljelse från enskilda eller grupper som inte företräder staten, eller genom att staten tillämpar lagen på ett diskriminerande sätt och vägrar att använda lagen för att skydda den gruppen. Detta kan vara fallet i situationer där kvinnor är offer för våld inom familjen, inklusive sexuellt våld och stympningar, i stater där de inte kan erhålla ett fungerande skydd mot sådana övergrepp på grund av sitt kön eller sociala status som gifta kvinnor, döttrar, änkor eller systrar i det samhället.

Parlamentsledamoten informeras dock om att rådet ännu inte antagit direktivet. I Kenya blev könsstympning på flickor under 17 år formellt förbjudet sedan

parlamentet antagit barnlagen (2001). Kommissionen tror dock att de komplexa och kulturellt rotade föreställningar som ligger till grund för könsstympningen inte kan lösas bara genom offentligt fördömande utan att det också krävs utbildning och ökad medvetenhet i landet.

Kommissionen har redan diskuterat kvinnors rättigheter och könsstympning med Kenyas regering. Kommissionen främjar också initiativ från det civila samhället avseende kvinnors rättigheter och deltagande i politiska beslut, samt stödjer ett särskilt projekt för att förebygga könsstympning i Kisiidistriktet.

Kommissionen kommer i framtiden att fortsätta stödja lämpliga insatser för att utöka kvinnors rättigheter och utrota könsstympningen. EU vill framför allt stärka den politiska dialogen med den nyvalda regeringen i Kenya om bland annat mänskliga rättigheter och jämställdhetsfrågor. Kommissionen kommer att fortsätta ta upp mänskliga rättigheter och jämställdhet i lämpliga forum, bl.a. i gemenskapens dialog med icke-statliga organisationer som övervakar och arbetar för kvinnors rättigheter.

Fler detaljer finns i kommissionens svar på Miet Smets skriftliga fråga E-0519/03(2) om kvinnors rättigheter i Kenya.

(1) EGT C 51 E, 26.2.2002.

(2) EUT C 33 E, 6.2.2004, s. 47.