SKRIFTLIG FRÅGA E-0814/00

från Agnes Schierhuber (PPE-DE) och Xaver Mayer (PPE-DE) till kommissionen

(21 mars 2000)

Ämne: Fjällbete

Identifiering och registrering av nötkreatur är en nödvändig förutsättning för att man inom ramen för den obligatoriska märkningen av nötkött skall kunna garantera spårning utan luckor. Detta leder på grund av fjällbetet till en speciell situation i medlemsstater med bergstrakter och alpområden. På våren varje år drivs bara i Österrike ungefär 300 000 nötkreatur och i Bayern ungefär 54 000 nötkreatur till fjällbete där de förblir i ungefär 3 månader. Vanligtvis är dessa fjällbeten gemensamma betesmarker där man för ihop djur från olika företag och sköter dem gemensamt. Man kan identifiera från vilket företag varje djur härstammar med hjälp av befintliga betesförteckningar.

Rådets förordning nr 820/97(1) om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur stipulerar inte att någon hänsyn behöver tas till dessa särskilda behov eller att förenklingar borde införas för registrering av nötkreatur som drivs på fjällbete.

1. Hur bedömer kommissionen detta särskilda fall där djuren drivs på fjällbete och stannar på betet med hänsyn till registrering och de betesförteckningar som redan finns?

2. Den registreringsförpliktelse som för närvarande gäller då djur drivs på fjällbete tvingar till en oproportionerligt kostsam och omfattande administration. Är kommissionen beredd att inleda överläggningar om en förenkling som skulle vara inriktad på ändamålsenligheten?

3. Kan kommissionen föreslå en mer praktiskt genomförbar tillämpning som bättre skulle motsvara praxis?

4. Är kommissionen beredd att ge medlemsstaterna ansvaret för att bedöma kraven för en praktiskt inriktad registrering?

(1) EGT L 117, 7.5.1997, s. 1.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(25 april 2000)

1. Kommissionen har informerats av de österrikiska myndigheterna om problemen rörande registrering av nötkreatur som förflyttas under sommaren mellan olika fjällbeten i den databas som föreskrivs i artikel 5 i rådets förordning (EG) nr 820/97 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter(1). Gemenskapslagstiftningen föreskriver klart och tydligt att alla förflyttningar av nötkreatur skall registreras i den elektroniska databasen för att säkerställa att den skall fungera optimalt. Rådets förordning innehåller, med rätta enligt kommissionen, inga undantag från denna grundläggande bestämmelse. Mot denna bakgrund räcker det inte med att föra löpande förteckningar över ankommande djur.

2. Kommissionen skulle inte ställa sig negativt till möjligheten att särskilda bestämmelser fastställs för registrering i nationella databaser av de förflyttningar som omnämns i punkt 1. Sådana bestämmelser skulle inte gå ut på att bevilja undantag från principen att alla förflyttningar skall registreras, utan skulle handla om de metoder som kan komma i fråga för att genomföra registreringen. För att kommissionen skall kunna anta dessa särskilda bestämmelser krävs ett tillägg till artikel 7.1 andra strecksatsen i rådets förordning (EG) nr 820/97. Frågan diskuteras för närvarande inom Europaparlamentets och rådets instanser inom ramen för granskningen av kommissionens förslag om Europaparlamentets och rådets förordning om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter och upphävande av förordning (EG) nr 820/97(2).

3. Om Europaparlamentet och rådet enas om att ge kommissionen möjligheten att fastställa särskilda bestämmelser för de frågor som avses i punkt 2, kommer kommissionen att genomföra en grundlig granskning av de tekniska lösningar som skall kunna tillämpas.

4. Nej. Kommissionen anser att denna fråga skall regleras genom gemenskapsbestämmelser. I annat fall finns risk för att lösningarna kommer att gå åt olika håll, vilket skulle kunna äventyra uppgifternas pålitlighet och hela ordningen för obligatorisk märkning av nötkött.

(1) EGT L 117, 7.5.1997.

(2) KOM(1999) 487 slutlig.