SKRIFTLIG FRÅGA E-0810/01

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(19 mars 2001)

Ämne: Olämplig hantering i Spanien av djurkroppar till följd av BSE-krisen

I Spanien råder allvarliga problem med hanteringen av djurkroppar till följd av BSE-krisen, trots den kungliga kungörelse som nyligen utfärdats av regeringen om bränning av djur i värmekraftverk och på begravningsplatser.

Konkreta exempel:

- Soptippar: på soptipparna i l'Alcora (Castellón) och i Alpuente (Valencia) till exempel sker å ena sidan inte en korrekt förvaring av djurkropparna eftersom de inte särskiljs från övriga sopor och avfall; å andra sidan täcks de inte över med det obligatoriska lagret lera sedan de grävts ned, etc. Följden av denna olämpliga förvaring och nedgrävning av djurkropparna kan leda till att de hamnar i den mänskliga näringskedjan (genom att djurmjölet intas av gnagare som i sin tur äts upp av andra djur och så vidare, tills det når människan).

- Övergivna djurkroppar: spanska civilgardets naturskyddsavdelning (Servicio de Protección de la Naturaleza Seprona) fann redan i första fasen av sin undersökning mer än 300 nötkreatur. Problemet med destruktionen av djurkroppar utgör utan undantag, när det sker på fel sätt, en dubbel riskfaktor, både för människan - om prioner via djuren överförs och tar sig in i människans näringskedja -, och för vissa skyddade arter - i synnerhet asätare - som då nötkreatur som drabbats av BSE liksom nötkreatur som dött av andra orsaker avlägsnas mister den föda som alltid har funnits inom räckhåll.

- Krematorier och begravningsplatser: Spanien har utsett krematorierna i Ourense, Castellón, Valencia och Gerona y León för destruktion av riskmaterial. Anläggningen i Cebreros del Río som den regionala regeringen i Castilla y León har utsett drivs utan det särskilda tillstånd som krävs från kommunen för denna typ av utsläpp och ingen registrering sker av införsel och utförsel av riskmaterial. Seprona har dessutom upptäckt att anläggningen illegalt släpper ut smittat blod i floden Valdearacos. När det gäller samtliga anläggningar som har utsetts i Spanien bör även beaktas miljöutsläpp av en hög procent tungmetaller, frigörandet av sexton gånger mer dioxin än normalt och negativa konsekvenser i form av stank och hälsoproblem i de intilliggande orterna.

Utan att ifrågasätta behovet av att destruera det särskilda riskmaterialet:

- Vet kommissionen hur hanteringen av denna typ av avfall går till i Spanien?

- Har en plan fastställts för uppföljning och kontroll av avfallet ända från dess ursprung, transport, hantering och destruktion med de nödvändiga miljö- och hälsogarantierna?

- Skulle kommissionen vara beredd att kräva att medlemsstaterna antar mekanismer för medverkan av arbetsmarknadens parter och statlig kontroll inom de nationella BSE-programmen?

- Hur kan kommissionen garantera att destruktionen i samtliga medlemsstater sker i enlighet med gemenskapslagstiftningens bestämmelser för miljö och hälsoskydd?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(4 maj 2001)

I samband med de inspektioner som kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor (FVO) nyligen genomfört, gjordes också en inspektion i Spanien från den 11 till den 15 december 2000 för att bland annat granska de åtgärder som vidtagits för att garantera en säker hantering och destruktion av animaliskt avfall, inklusive det material med störst risk att innehålla smittämnen av transmissibel spongiform encefalopati (TSE), d.v.s. specificerat riskmaterial. I enlighet med FVO:s förfaranden har en preliminär rapport med de viktigaste resultaten skickats till de spanska myndigheterna. Så snart deras svar har kommit tillbaka, kommer en slutrapport att utarbetas och skickas till parlamentet.

När det gäller olika organs deltagande i de nationella planerna för TSE, krävs det i kommissionens beslut av den 23 april 1998 om epidemiologisk övervakning av transmissibel spongiform encefalopati och om ändring av beslut 94/474/EG(1), att medlemsstaterna ska säkerställa att en rad berörda grupper, bland annat personalen på den behöriga myndigheten och på diagnostiska laboratorier, praktiserande veterinärer samt djuruppfödare, djurhållare och personer som hanterar djur har den kunskap som krävs om TSE.

(1) EGT L 122, 24.4.1998.