SKRIFTLIG FRÅGA P-0706/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(3 mars 2000)

Ämne: Ändring av AWBZ-lagstiftningen i Nederländerna

I Nederländerna omfattas alla av rätten till ersättning genom den allmänna lagen om särskilda kostnader vid sjukdom (AWBZ). Från den 1 januari 2000 utesluts nederländska medborgare bosatta i utlandet som inte är anslutna till en allmän försäkringskassa från att omfattas av AWBZ-skyddet. Nederländska medborgare i Belgien får dock inte ansluta sig till försäkringskassan eftersom den belgiska lagstiftningen anser att detta är oförenligt med AWBZ-lagstiftningen i Nederländerna.

Detta utgör uppenbarligen en moment 22-situation. Nederländska medborgare bosatta i Belgien måste ansluta sig till försäkringskassan för att vara berättigade till ersättning genom AWBZ-lagstiftningen, men försäkringskassan i Belgien nekar dem att ansluta sig med hänvisning till att de har rätt till ersättning genom AWBZ-lagstiftningen.

1. Strider den nederländska regeringens beslut om att utesluta nederländska medborgare bosatta i utlandet som inte är anslutna till en allmän försäkringskassa från att omfattas av AWBZ-skyddet mot gemenskapslagstiftningen, bl.a. rätten för medborgare att fritt bosätta sig var de vill och rätten för patienter att söka vård i unionen (EG-domstolen den 28 april 1998 mål C-158/96)? a) Om det förhåller sig på detta sätt, vilka åtgärder avser kommissionen då att vidta för att se till att denna situation inte kvarstår? b) Om inte, anser kommissionen då att den nederländska åtgärden inte innebär något hinder för tillämpningen av gemenskapslagstiftningen, bl.a. rätten för medborgare att fritt bosätta sig var de vill, och rätten för patienter att fritt söka vård i unionen (EG-domstolen den 28 april 1998 mål C-158/96)?

2. Strider de nederländska myndigheternas beslut mot principen om berättigade förväntningar, eftersom de berörda bosatt sig i utlandet i god tro medvetna om att de skulle fortsätta att åtnjuta ett heltäckande sjukförsäkringsskydd genom AWBZ? Om detta inte är fallet anser kommissionen då att den nederländska åtgärden inte innebär något hinder för tillämpningen av principen om berättigade förväntningar?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(3 april 2000)

Enligt de uppgifter som kommissionen fått gäller följande: Personer som under lång tid fått socialförsäkringsförmåner från Nederländerna (WAO, AOW) och som är bosatta i en annan medlemsstat och inte omfattas av den obligatoriska sjukförsäkringen utan har privat försäkring, omfattas sedan 1 januari 2000 inte längre av lagen om extraordinära hälso- och sjukvårdskostnader (AWBZ) och behöver inte längre betala motsvarande socialavgifter. Införandet av detta bosättningsvillkor har åtföljts av en temporär insats som gör att personer som omfattades av den frivilliga försäkringen före den 1 januari 2000 får behålla rätten till ekonomisk ersättning för kostnader för vissa typer av löpande sjukhusbehandling, förutsatt att vården är nödvändig.

Kommissionen har mottagit ett stort antal klagomål från personer som påverkas av denna ändring i nederländsk lagstiftning.

Kommissionen vill göra parlamentsledamoten uppmärksam på att det finns gemenskapsbestämmelser för samordning av de nationella sociala trygghetssystemen, särskilt förordning (EEG) nr 1408/71 och 574/72 som syftar till samordning av de lagstadgade trygghetssystemen i medlemsstaterna (senaste konsoliderade versionen: förordning (EG) nr 118/97)(1).

Eftersom de berörda personerna privat omfattas av lagstiftningen om extraordinära hälso- och sjukvårdskostnader, kan det skydd som ges genom ovannämnda förordning (EEG) nr 1408/71 inte åberopas i detta fall.

Gemenskapslagstiftningen hindrar inte medlemsstaterna från att själva utforma sina sociala trygghetssystem. Eftersom trygghetssystemen inte har tillnärmats på gemenskapsnivå, skall villkoren för rätten eller skyldigheten att omfattas av försäkring inom ett socialt trygghetssystem och villkoren för förmånsberättigande därför fastställas i varje medlemsstats lagstiftning. Dessa principer härrör från domstolens rättspraxis och hänvisas till i punkterna 17 och 18 i dom av den 28 april 1998 (C-158/96).

Av detta följer att gemenskapslagstiftningen inte kan hindra Nederländerna vars sociala trygghetssystem grundar sig på ett bosättningskrav från att göra bosättning i Nederländerna till ett villkor för tillgång till landets lagstiftning om extraordinära hälso- och sjukvårdskostnader (AWBZ).

Principen om berättigade förväntningar kan inte tolkas på så sätt att man utesluter en ändring av lagen som är förenlig med gemenskapslagstiftningen.

(1) EGT L 28, 30.1.1997.