SKRIFTLIG FRÅGA E-3338/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(26 november 2002)

Ämne: Penningillusion

Sedan euron infördes har antalet skuldsaneringar i Nederländerna gått upp med 7 procent. Som viktigaste orsak till detta har anförts, inte prisstegringar utan ett slags penningillusion. Konsumenterna har inte några riktmärken att hålla sig till. Under det år som snart gått köpte de inte bara mera varor utan också de dyraste sorterna av dessa varor. Synbarligen har många människor inför ett förestående köp svårt att avgöra om ett visst pris i euro är högt eller lågt.

Har det kommit något till kommissionens kännedom om att antalet skuldsaneringar i EU håller på att öka?

Om så är fallet: har kommissionen tillgång till några sifferuppgifter?

Om så är fallet: vad anser kommissionen som orsak till att antalet skuldsaneringar håller på att öka?

Vilken andel anser kommissionen att penningillusionen har i att antalet skuldsaneringar ökar?

Ett stort antal europeiska konsumenter har fortfarande svårt att använda euron. Planerar kommissionen några åtgärder för att hjälpa konsumenterna att bättra lära känna euron? Om så är fallet: kan kommissionen ge besked om de viktigaste initiativen i denna riktning?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 februari 2003)

Man måste skilja mellan det allmänna problemet med de europeiska hushållens höga skuldsättning och den särskilda frågan som gäller om man kan koppla hög skuldsättning till införandet av euron via begreppet penningsillusion.

Vad gäller den allmänna frågan om alltför hög skuldsättning beställde kommissionen år 2001 en statistisk undersökning som utfördes av företaget Opinion Research Corporation Orc Macro och som finns tillgänglig på Internet(1).

Vad gäller det särskilda fallet med penningillusion har kommissionen inga belägg för att införandet av euron skulle allmänt sett vållat sådana problem.

Det är dock möjligt att svårigheten för befolkningen i somliga länder att anpassa sig till eurons värde kan ha orsakat viss förvirring när det gäller priser, särskilt i länder där omräkningsnivån kan leda till feltolkningar bland konsumenterna. I Nederländerna har det nationella institutet för budgetinformation (NIBUD) utfört en undersökning varav det framgår att 8 % hushåll (dvs. cirka 185 000 personer) är eller kommer snart att bli alltför skuldsatta på grund av så kallad penningillusion. Enligt undersökningen har dessa personer inte beaktat skillnaden i värde mellan euro och nederländska gulden (cirka 1:2). Utgiftsmönster där man bortser från detta och t.ex. betraktar värdet som mer eller mindre 1:1 kan naturligtvis leda till problem. NIBUD:s undersökning med titeln Financiële problemen door de invoering van de Euro finns på webbplatsen med adressen www.nibud.nl.

Kommissionen följer utvecklingen av denna fråga och för närvarande är det svårt att göra några bestämda prognoser. Kommissionen känner inte till andra utredningar i stil med NIBUD:s om andra länder än Nederländerna. Man uppmärksammar dock prisförvirringen på grund av omräkningskursen och den allmänna frågan om att tänka i euro i kommissionens nyligen offentliggjorda meddelande om Införandet av sedlar och mynt i euro: ett år efteråt av den 19 december 2002(2), (se punkterna 4.2 och 4.3).

Till följd av ovannämnda meddelande och för att hjälpa konsumenterna att vänja sig vid att tänka i euro kommer detaljhandeln att fortsätta med dubbla prisangivelser senast fram till den 30 juni 2003 och informera kunderna väl i förväg om denna förändring.

Det praktiska införandet av eurosedlar och euromynt har varit allmänt lyckat. Lämpliga åtgärder för att hjälpa konsumenterna att bli förtrogna med euron infördes under tiden fram till övergången år 2002 och de har varit rätt så framgångsrika.

(1) http://europa.eu.int/comm/consumers/policy/developments/fina_serv/fina_serv06_en.pdf.

(2) KOM(2002) 747 slutlig, 19.12.2002.