SKRIFTLIG FRÅGA E-1323/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Ändring av artikel 296.1 b) i EG-fördraget

Belgiska federationen har den 15 december 2000 fattat beslut om att anskaffningar till försvarsmakten inte längre skall vara anknutna till ekonomisk kompensation till företag i Flandern och Vallonien. I en kungörelse från Belgiens ministerråd i samband med en beställning av nattkikare bekräftade Belgiens regering att ingen klausul om ekonomisk kompensation längre skall ingå i beställningar av detta slag. Dittills hade regeringen strävat efter att varje miljardorder på materiel till försvarsmakten skulle gå till belgiska företag. Kompensationerna var ständigt inhöljda i en dimridå av protektionism och skumraskaffärer eftersom besluten fattades utanför marknadens mekanismer. Belgiens beställning av jaktplan av typ F 16 och helikoptrar av typ Agusta är två praktexempel på detta.

Det beslut som Belgiens regering fattat förtjänar att följas upp på europeisk nivå. För att det skall bli slut på de olika formerna för nationell ekonomisk kompensation kan anskaffningarna av militär materiel i fortsättningen göras på ett sätt som överensstämmer med marknadens villkor och medger insyn och är något helt annat än protektionism och skumraskaffärer. En ytterligare anledning till att beställningar till försvarsmakten måste börja handläggas på ett nytt sätt står att finna i målen för den europeiska truppstyrkan för snabba ingripanden, om vilka det fattades beslut i Helsingfors.

Enligt artikel 296.2 i EG-fördraget kan rådet på förslag från kommissionen genom enhälligt beslut ändra den lista som rådet den 15 april 1958 fastställde över varor på vilka bestämmelserna i punkt 1b skall tillämpas. I artikel 296.1 b) beviljas medlemsstaternas möjlighet att i fråga om handel med vapen, ammunition och krigsmateriel avvika från de allmängiltiga konkurrensbestämmelserna (avdelning VI i EG-fördraget). Genom en ändring av tillämpningsområdet för artikel 296.1 b) kan i fortsättning också anskaffning av materiel av nämnda slag komma att ske på marknadens villkor. Detta innebär rent konkret att kommissionen måste ingå med förslag till rådet om att alla militära produkter skall avföras från den lista över varor på vilka bestämmelserna i punkt 1b skall tillämpas och som fastställts av rådet den 15 april 1958.

Ämnar kommissionen enligt artikel 296.2 i EG-fördraget lägga fram ett förslag till rådet om att alla militära produkter skall avföras från den lista över varor på vilka bestämmelserna i punkt 1b skall tillämpas och som fastställts av rådet den 15 april 1958? Om inte: varför vägrar kommissionen att utarbeta ett sådant förslag med tanke på det stora behovet av ett sådant till följd av de ambitiösa målen för den europeiska truppstyrkan för snabba ingripanden, om vilka det fattades beslut i Helsingfors?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(20 juni 2001)

Även om kommissionen välkomnar de belgiska myndigheternas beslut om att anskaffningar till försvarsmakten inte längre skall vara knutna till ekonomisk kompensation till företag i Flandern och Vallonien, vill kommissionen påminna parlamentsledamoten om att offentlig upphandling av militärt materiel enligt lag inte utgör något undantag till marknadsmekanismerna. I artikel 296.1 b (f.d. artikel 223) i EG-fördraget fastställs uttryckligen att en sådan avvikelse endast är möjlig i syfte att skydda en medlemsstats väsentliga säkerhetsintressen. Enligt artikel 298 (f.d. artikel 225) i EG-fördraget har dessutom domstolen rätt att kontrollera ett eventuellt missbruk av denna bestämmelse. Enligt artikel 296 får denna avvikelse från gemenskapsrätten inte förändra konkurrensvillkoren vad gäller varor som inte är avsedda speciellt för militärändamål. Den utesluter sålunda inte tillämpningen av gemenskapsrätten, eftersom den, i likhet med alla undantag, måste tolkas strikt och vara berättigad genom att den medlemsstat som tillämpar den anser det nödvändigt för att skydda sina säkerhetsintressen.

Icke desto mindre är frågan om anskaffningar av materiel avsett för militärändamål nära förbunden med utvecklingen av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) samt försvarspolitiken och förutsätter en stor politisk känslighet, samtidigt som den har en erkänt specifik karaktär. Kommissionen och medlemsstaterna har faktiskt inom ramen för ad hoc-gruppen för en europeisk försvarsmaterielpolitik (Polarm) utarbetat ett dokument i syfte att definiera denna specifika karaktär. Dokumentet, som antogs av Ständiga representanternas kommitté (Coreper) (december 1996), återges i sin helhet i kommissionens meddelande från december 1997 om försvarsindustrin(1).

Av denna anledning kommer kommissionen inte att, som parlamentsledamoten föreslår, lägga fram ett förslag till rådet om att allt militärt materiel skall avföras från den lista över varor på vilka bestämmelserna i punkt 1 b skall tillämpas och som fastställdes av rådet den 15 april 1958. Den lista från 1958 som åsyftas i artikel 296.1 b omfattar varor avsedda för militärändamål. Att stryka militärt materiel från denna lista är liktydigt med att göra den innehållslös, vilket i sin tur skulle innebära att materiel till försvarsmakten inte längre anses vara specifikt.

Kommissionens ståndpunkt är att främja inrättandet av särskilda instrument inom försvarssektorn för att på så sätt skapa de nödvändiga förutsättningarna för en enhetlig europeisk marknad för dessa varor och göra artikel 296 överflödig.

(1) KOM(1997) 583 slutlig.