SKRIFTLIG FRÅGA E-0444/02

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: Ytterligare ett uppskjutande av en behövlig översyn av batteridirektivet från 1991

Översynen av batteridirektivet (91/157/EEG(1) och 93/86/EEG(2)) har förberetts sedan 1997. Det har skjutits upp flera gånger, bl.a. på grund av att det saknades riskutvärderingar av exempelvis kadmium. Detta trots att Danmark och Holland sedan åttiotalet har haft generella förbud mot användning av kadmium, trots rådets resolution av den 25 januari 1988(3), i vilken kommissionen uppmanas att snarast utarbeta särskilda åtgärder angående ett handlingsprogram för gemenskapen för bekämpning av miljöföroreningar med kadmium, och trots rådets slutsatser från juni 2001 om att ny elektrisk och elektronisk utrustning inte får innehålla kadmium. I samband härmed undrar jag om kommissionen känner till företag som tillverkar batterier som inte innehåller kadmium, och i så fall vilka dessa är, samt deras produkter?

Kommissionsledamot Wallström sade nyligen vid ett informellt möte i december med flera ledamöter av PSE i Europaparlamentets miljöutskott att ett initiativ från kommissionen var att vänta i januari 2002, men ändå ryktas det om att detta har skjutits upp än en gång. Vilken anledning har kommissionen till uppskjutandet? Grundar sig den nuvarande motiveringen på förhållanden som man inte har kunnat undersöka under de gångna fem åren? Kan kommissionen redogöra för vilka större relevanta industrier

eller företag som har vänt sig till kommissionen? Kan kommissionen slutligen ange när man kan förvänta sig ett initiativ? Det sägs att tidsplanen för de riskanalyser, som är anledningen till att översynen har uppskjutits även om de i själva verket har genomförts tidigare har skjutits upp ytterligare. Kan kommissionen upplysa om när den planerar att lägga fram ett initiativ för en översyn av batteridirektivet?

(1) EGT L 78, 26.3.1991, s. 38.

(2) EGT L 264, 23.10.1993, s. 51.

(3) EGT C 30, 4.2.1988, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 april 2002)

Huvudsyftet med den kommande översynen av rådets direktiv 91/157/EEG av den 18 mars 1991 om batterier och ackumulatorer som innehåller vissa farliga ämnen(1) är att sörja för en miljövänlig hantering av alla batterier och ackumulatorer. Detta mål, om vilket det råder bred enighet, återspeglar det tillvägagångssätt som valts i en rad medlemsstater, där det fastställts krav på insamling och materialåtervinning av alla slags batterier.

Den viktigaste tvistefrågan i samband med direktivets översyn handlar om hur man lämpligast undviker de risker för människors hälsa och miljön som nickelkadmiumbatterier (NiCd-batterier) medför. Inom ramen för sitt nya förslag analyserar kommissionen för närvarande de potentiella riskerna och en rad tänkbara riskbegränsningsåtgärder. Bland dessa kan nämnas obligatoriska återtagningssystem, deponeringssystem samt begränsning av försäljning och användning. I detta sammanhang undersöks också de eventuella alternativ som ledamoten tar upp i första delen av sin fråga. Självfallet tillverkar många företag en mängd olika typer av batterier utan kadmium. Det finns olika slags laddningsbara batterier på marknaden med olika tekniska egenskaper och miljöegenskaper. Kommissionens beslut kommer att bygga på en analys av huruvida ett kadmiumförbud är relativt sett fördelaktigare än andra ekonomiska instrument, främst deponeringssystem.

Denna analys kommer att bilda grundvalen för kommissionens stundande förslag.

Kommissionen för dessutom en öppen och konstruktiv dialog med alla berörda parter, däribland företrädare för det civila samhället, nationella myndigheter och näringslivet. Från näringslivet deltar europeiska förbundet för batteriåtervinning (European Battery Recycling Association, EBRA), CollectNiCad, europeiska förbundet för bärbara batterier (European Portable Battery Association, EPBA) och sammanslutningen av de europeiska tillverkarna av laddningsbara batterier (European Storage Battery Manufactures, Eurobat).

(1) EGT L 78, 26.3.1991.