ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0369/01

från Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) till rådet

(14 februari 2001)

Ämne: Företagslättnader

Skulle ordförandelandet i grova drag kunna ge klara exempel från varje medlemsstat på vilka särskilda framsteg som gjorts angående punkt 14 i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon om att minska kostnaderna för affärsverksamhet och att få bort onödig byråkrati?

Svar

(31 maj 2001)

1. Den ärade parlamentsledamoten syftar i sin fråga på vissa av ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i Lissabon den 2324 mars 2000 och närmare bestämt verkar följande text åsyftas:

Företagens konkurrenskraft och dynamik är direkt avhängiga av bestämmelser som uppmuntrar till investeringar, innovation och entreprenörskap. Ytterligare insatser krävs för att sänka kostnaderna för affärsverksamhet och få bort onödig byråkrati, som båda är särskilt betungande för små och medelstora företag. De europeiska institutionerna, de nationella regeringarna samt de regionala och lokala myndigheterna måste fortsätta att särskilt uppmärksamma vilka effekter förslaget till bestämmelser får samt vilka kostnader anpassningen till bestämmelserna kan medföra, och bör fortsätta sin dialog med företag och medborgare med detta mål i sikte. Särskilda åtgärder behövs också för att uppmuntra de viktigaste formerna av samspel i innovationsnäten, dvs. samspel mellan företag och finansiella marknader, forskning och utveckling, utbildningsanstalter, rådgivningsenheter och teknikmarknader.

2. Detta mål uttrycks i en hel rad åtgärder, som räknas upp i slutsatserna, nämligen följande:

- En utvärdering, vars första resultat lades fram i december 2000.

- Ett meddelande om ett företagsvänligt, innovativt och öppet Europa.

- Det fleråriga programmet för företag och entreprenörskap.

- Europeiska stadgan för småföretag.

- Översynen av finansieringsorganen EIB och EIF.

Alla dessa åtgärder har genomförts inom de tidsfrister som fastställdes av Europeiska rådet i Lissabon med vederbörligt deltagande av Europaparlamentet, bland annat i antagandet av det fleråriga programmet för företag och företagaranda, särskilt för små och medelstora företag (SMF) (20012005).

3. När det gäller resultaten av dessa initiativ på medlemsstatsnivå, finns det anledning att erinra den ärade parlamentsledamoten om att kommissionen kommer att utvärdera genomförandet av det fleråriga programmet och för Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén lägga fram

- en utvärderingsrapport vartannat år över de framsteg som gjorts för ett samordnat beaktande av företagspolitiken i gemenskapens samtliga politikområden och program och genomförandet av den europeiska stadgan för småföretagen,

- en extern utvärderingsrapport före utgången av december 2004.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1631/01

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(12 juni 2001)

Ämne: Vitboken om EU:s styrelseformer

Kan kommissionen ange vilka åtgärder den vidtagit för att tillse att civilsamhället fullt ut hörs om förberedelsen av vitboken om EU:s styrelseformer?

Kan kommissionen i detta sammanhang tydliggöra den roll som arbetsgruppen om civilsamhällets medverkan har?

Hur avser kommissionen att garantera att tidigare rekommendationer från civilsamhället om hur förbindelserna mellan EU och frivilligorganisationer skall förbättras kommer att beaktas vid diskussionerna om vitboken om EU:s styrelseformer?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(26 juli 2001)

Externa samråd, däribland med företrädare för det civila samhället, har varit en viktig del av beredningen av vitboken om styrelseformerna i EU. En rapport om de samråd som ägt rum i samband med vitbokens utarbetande av samtliga arbetsgrupper kommer mycket snart att göras tillgänglig på webbplatsen Europa (http://europa.eu.int/comm/governance/index_en.htm), vilket ligger i linje med vitbokens rekommendationer för goda styrelseformer.

Medlemmarna i den arbetsgrupp som behandlat frågan om samråd med och deltagande av det civila samhället samt lokala och regionala aktörer i beslutsfattandet har tillsammans hållit utfrågningar och individuellt deltagit i arrangemang som anordnats av företrädare för det civila samhället i samband med beredningen av vitboken.

De viktigaste budskapen som mottagits från icke-statliga organisationer återges i rapporten om samråd. De har beaktats vid utarbetandet av rekommendationerna i vitboken.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1202/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Anläggningars konsekvenser för kulturminnesmärken

Inom ramen för de olympiska spelen år 2004 planerar man att anlägga en bordtennishall med en total yta om 32 000 kvadratmeter och denna skall ligga på gränsen mellan kommunerna Galatsi och Nea Ionia. Detta är mycket nära den s.k. Vackra kyrkan, en kyrka från 1100-talet som är ett unikt kulturminnesmärke och har utsökta väggmålningar.

Första tillsynsmyndigheten för bysantinska monument har protesterat och kallar ingreppet för barbariskt. Den är dessutom orolig över de katastrofala konsekvenserna för minnesmärkets säkerhet och statiska balans samt över föroreningarna av det, förutom den estetiska skada som användningen av byggnaden kommer att leda till på grund av de runt 6 000 åskådarna och de tusentals bilarna.

1. På vilket sätt tänker kommissionen ingripa för att rädda minnesmärket och området, som bedömts som lämpligt för återplantering av skog?

2. Har man i miljökonsekvensstudien tagit hänsyn till de ogynnsamma effekter som projektet får för detta kulturminnesmärke? Har man beaktat alternativa förslag?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(31 juli 2001)

Gemenskapens insatser skall enligt artikel 151 (f.d. artikel 128) i EG-fördraget syfta till att främja det kulturella samarbetet mellan medlemsstaterna, och stödja och komplettera (vid behov genom ekonomiskt stöd) medlemsstaternas verksamhet när det gäller:

- att förbättra kunskaperna om och att sprida de europeiska folkens kultur och historia,

- att bevara och skydda det kulturarv som har europeisk betydelse,

- icke-kommersiellt kulturutbyte,

- konstnärligt och litterärt skapande, även inom den audiovisuella sektorn.

Den fråga som parlamentsledamoten tar upp omfattas alltså inte av gemenskapens kompetensområde, utan tillhör uteslutande medlemsstatens kompetensområde.

När det gäller de miljömässiga aspekterna innehåller inte direktiv 85/337/EEG, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG(1), någon direkt referens till den här typen av anläggningar. Kommissionen menar emellertid att genomförandet av det här projektet skulle kunna omfattas av Projekt för tätortsbebyggelse (bilaga II punkt 10b i direktivet) och har därför i en skrivelse av den 15 februari 2001 till de grekiska myndigheterna begärt närmare upplysningar om den pågående miljökonsekvensbedömningen av projektet i fråga.

De grekiska myndigheterna har ännu inte inkommit med något svar på denna skrivelse.

(1) Rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1548/01

från Emilia Müller (PPE-DE) till kommissionen

(28 maj 2001)

Ämne: Byggande av hamnar för segeljakter i Grekland

1. Är det möjligt att få regionalstöd eller stöd från någon annan EU-fond för att bygga hamnar för segeljakter (vilket inbegriper stöd till den infrastruktur och utveckling av turismen som är nödvändig) i gynnade - men samtidigt i turistiskt avseende outvecklade - seglingsområden i Grekland?

2. Om det skulle vara möjligt att få stöd till en sådan investering, vilka villkor är förenade med stödet? Vilka är de konkreta villkoren för en tysk investerare?

3. Vart vänder man sig för att få information och var skall ansökan lämnas in?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(23 juli 2001)

En samfinansiering av infrastrukturer för fritidshamnar (marinor) kan vara berättigad till stöd för det operativa konkurrenskraftsprogrammet inom ramarna för gemenskapsstöd till Grekland under programperioden 20002006.

Investeringsstöden beviljas på basis av grekisk lag nr 2601/98 (stödsystem) som fastställer formerna och villkoren för beviljandet. Byggandet av berörda infrastrukturer kan endast samfinansieras i form av privata investeringar, eftersom den europeiska fonden för regional utveckling endast samfinansierar en del av de offentliga utgifter som beviljas inom ramen för ovannämnda lag. Förslag från privata investerare kan, efter utvärdering, tas under övervägande för en eventuell samfinansiering. Att välja ut enskilda projekt ingår inte i kommissionens utan i behöriga nationella myndigheters ansvar.

Mer detaljerad information kan fås från förvaltningsmyndigheten för operativa konkurrenskraftsprogram i Aten (Semitelou Street 6).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1137/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(10 april 2001)

Ämne: Europeisk sysselsättningspolitik

I och med de nyligen genomförda ändringarna i systemet för transferavgifter inom fotbollen fastställs att professionella fotbollsspelare nu har olika rättigheter beroende på vilken ålder de har och att fotbollsklubbarna skall få större kompensation för transfer av spelare upp till 23 år.

Hur kan ett system där anställda värderas med utgångspunkt från sin ålder vara förenligt med annan europeisk sysselsättningslagstiftning? Kommer detta att bli prejudicerande för andra sektorer på arbetsmarknaden?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(21 juni 2001)

Kommissionen erinrar först om att EG-domstolen erkände i Bosman-domen att syftet med att främja rekrytering och utbildning av unga spelare är berättigat och kan motivera ett hinder för den fria rörligheten.

Enligt de allmänna principer som framkom i resultatet av diskussionen mellan kommissionen och Internationella Fotbollförbundet (UEFA) om UEAF:s övergångsregler inom internationell fotboll om spelarna är under 23 år, bör ett ersättningssystem för utbildning införas för att främja och belöna klubbarnas utbildningsinsatser, särskilt i små klubbar.

Det belopp som utbetalas skall specifikt ersätta den utbildning som ges till unga spelare. Eftersom denna ersättning utbetalas i ett annat sammanhang, kan det inte anses vara diskriminerande.

Med beaktande av att detta system syftar till att uppfylla idrottens specifika behov, kan det inte överföras till andra områden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0698/01

från Eurig Wyn (Verts/ALE) till kommissionen

(8 mars 2001)

Ämne: Direktivet om fysikaliska agenser

Kan kommissionen ge besked om kommissionen faktiskt tänker införa direktivet om fysikaliska agenser?

Kan kommissionen hålla med om att detta direktiv, ifall det införs, skulle innebära orimliga krav på jordbruksarbetare, om det av hälso- eller säkerhetsskäl skulle uppställas nya begränsningar för fordonsanvändningen på lantgårdarna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0698/01 och E-0968/01 ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(8 maj 2001)

Kommissionen antog i december 1992 ett förslag till direktiv om minimikrav för arbetstagares hälsa och säkerhet vid exponering för risker orsakade av fysikaliska agens(1). Efter att yttranden från parlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén inkommit lade kommissionen fram ett ändrat förslag i juli 1994(2).

Huvudsyftet med förslaget var att fastställa en allmän ram för alla kategorier av fysikaliska agens för att kunna utarbeta en klar och sammanhängande preventionsstrategi till skydd för hälsa och säkerhet för de arbetstagare som exponeras för dessa agens.

Förslaget behandlar de fysikaliska agens för vilka det finns tillräckligt med vetenskapligt underlag för gemenskapsåtgärder - buller (risk för hörselskador), vibrationer (risk för skador på hand, arm och hela kroppen), elektromagnetiska fält och optisk strålning (risk för hälsoskador till följd av inducerad ström i kroppen, risk för stöt- och brännskador samt absorption av termisk energi).

Kommissionens förslag begränsar inte användningen av fordon på lantgårdar och inte heller fastställs några utsläppsgränsvärden för maskiner.

Den socioekonomiska konsekvensanalys som kommissionen gjorde när förslaget utarbetades visar inte heller att jordbrukare skulle åläggas någon orimlig börda vid tillämpningen av dessa förebyggande åtgärder.

(1) EGT C 77, 18.3.1993.

(2) KOM(1994) 284 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0638/01

från Theresa Villiers (PPE-DE) till rådet

(8 mars 2001)

Ämne: Anslag till läroböcker

1. Kunde rådet vänligen ge besked om EU givit några anslag till följande läroböcker:

- Our Arabic Language, tredje årskursen-femte årskursen del 2

- Islamic Education, årskurserna 3-9

- Reader and Literary Texts, årskurserna 4-8

- Modern Arab History & Contemporary Problems

- Palestinian National Education, tredje årskursen

- Islamic Culture, årskurserna 5-8

- Geography of the Arab?

2. Om sådana anslag beviljats, vilken budgetpost har därvid kommit till användning?

3. Kan rådet se till att inga anslag från EU används till att bekosta läroböcker som innehåller antisemitiska yttranden?

Bland exemplen på sådana yttranden i de ovannämnda läroböckerna märks:

I många fall handlade dessa judar med sådan förslagenhet och sådant svek som de är kända för och de hetsar till krig Islamic Education, nionde årskursen, s. 78.

Vad kan vi göra för att rädda Jerusalem och befria staden från den tjuvaktiga fienden? Reader and Literary Texts, åttonde årskursen, s. 99.

Av den här lektionen har jag lärt mig följande: Jag tror på att judarna är fiender till profeterna och de rättrogna, Islamic Education, fjärde årskursen, del 1, s. 67.

Svar

(30 maj 2001)

Rådet beklagar av princip att utbildningssystem används för att underblåsa intolerans och fördomar. Det vill dock påpeka att projekten till stöd för den palestinska myndigheten finansieras av kommissionen, som redan lämnat ett gemensamt svar daterat den 12 december 2000 (på frågorna P-3612/00, P-3643/00 och E-3652/00) där man behandlar finansieringen av produktion och distribution av skolböcker på den palestinska myndighetens territorium.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0766/01

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(13 mars 2001)

Ämne: Stadgan om de grundläggande rättigheterna (innehållande befintliga eller nya rättigheter)

I kommissionsledamot Vitorinos svar på min skriftliga fråga P-3997/00(1) menade han att stadgan tydliggör de grundläggande rättigheter som medborgarna redan har men som i vissa fall hamnar i det dolda på grund av en mängd olika instrument som inte är lättillgängliga för vanliga medborgare. Betyder det att kommissionen anser att detta gäller samtliga rättigheter i stadgan om de grundläggande rättigheterna, och kan kommissionen i så fall ange den befintliga rättsliga grunden i de konsoliderade fördragen för var och en av de följande rättigheterna:

- Rätten att inte diskrimineras på grund av språk(kunskaper) (artikel 21),

- barns rätt till att deras åsikter skall beaktas i frågor som rör barnen i förhållande till deras ålder och mognad (artikel 24),

- arbetstagares rätt att ingå kollektivavtal (artikel 28),

- rätten till kostnadsfri arbetsförmedling (artikel 29),

- rätten till betald mödraledighet (artikel 33), samt

- rätten att inte bli dömd eller straffad två gånger för en lagöverträdelse för vilken han eller hon redan har blivit frikänd eller dömd i unionen genom en lagakraftvunnen brottmålsdom i enlighet med lagen (artikel 50) - i synnerhet mot bakgrund av artikel 4.2 i protokollet som bifogas konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, ändrad genom protokoll nr 11 som uttryckligen tillåter detta i vissa fall.

(1) EGT C 174 E, 19.6.2001, s. 212.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(19 april 2001)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till förklaringarna till stadgan om de grundläggande rättigheterna i rådets dokument Charte 4473/00 (Convent 49) av den 11 oktober 2000.

Dokumentet finns tillgängligt för alla under den rubrik på rådets hemsida som ägnas åt arbetet i den grupp som utarbetat stadgan.(1) Kommissionen sänder ett exemplar till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.

Dokumentet, som har utarbetats under ansvar av konventets presidium, syftar till att förtydliga bestämmelserna i stadgan genom att för varje rättighet ange de källor som ligger till grund för den: författningstraditioner och internationella förpliktelser som är gemensamma för medlemsstaterna, Fördraget om Europeiska unionen och gemenskapsfördragen, Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, gemenskapens och Europarådets gemensamma sociala stadgor samt rättspraxis vid EG-domstolen och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna.

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till detta dokument som ger tydliga svar i fråga om alla de rättigheter som han tar upp.

(1) http://ue.eu.int/df/default.asp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1156/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(10 april 2001)

Ämne: Tonfiskfileer

Europeiska unionen har kommit överens med Mexiko, inom ramen för avtalet om ett frihandelsområde, om att utreda möjligheten att öppna en kvot med förmånstull för tonfiskfileer (tuna loins) före den 1 september i år.

1. Anser kommissionen att det är nödvändigt att öppna en ny kvot med förmånstull för tonfiskfileer från Mexiko?

2. I vilket läge befinner sig förhandlingarna?

3. Har kommissionen gjort en utredning av effekterna på EU:s tonfiskeflotta och tonfiskförädlingsindustri av en eventuell ny kvot med förmånstull för tonfiskfileer från Mexiko?

4. Har kommissionen utvärderat effekterna på den europeiska tonfiskkonservindustrin och tonfiskeflottan av ny kvot med förmånstull för tonfiskfileer från Mexiko?

5. Anser inte kommissionen att en eventuell ny kvot med förmånstull för tonfiskfileer från Mexiko allvarligt kan skada den europeiska industrin med tanke på möjligheten att starta nya förädlingsindustrier baserade på tonfisk i olika medlemsstater i Europa?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 maj 2001)

Enligt åtagandena i artikel 10.5 i beslut av Gemensamma rådet EG-Mexiko nr 2/2000(1), skall kommissionen inleda diskussioner med de mexikanska myndigheterna före den 1 september 2001. Med tanke på den nuvarande importordningen för tonfiskfiléer till gemenskapen, som bl.a. innehåller en autonom kvot erga omnes, anser kommissionen inte att det är nödvändigt att öppna en ny kvot för tonfiskfiléer med ursprung i Mexiko.

Kommissionen är medveten om tidsfristerna i avtalet, men för närvarande pågår inga förhandlingar. Kommissionen har emellertid för avsikt att leva upp till de åtaganden som gjorts i såväl avtalet som i det beslut som nämns ovan.

Kommissionen vill hänvisa parlamentsledamoten till den studie som gjorts av försörjningsbalansen för gemenskapens marknad beträffande tonfiskfiléer. Ledamoten fick en kopia av studien den 7 januari 2000. I punkt 3.6.3 behandlas Mexiko. Kommissionen anser att det för närvarande inte finns något behov av nya studier.

I den ovan nämnda studien gjordes en utvärdering av vilka effekter en öppning av en tullkvot för tonfiskfiléer leder till. I denna utvärdering inkluderade man alla tänkbara försörjningskällor, inklusive Mexiko.

Med tanke på den nuvarande importordning som nämns i punkt 1 bör det inte bli några konsekvenser för industrin i gemenskapen.

(1) EGT L 157, 30.6.2000, och EGT L 245, 29.9.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0720/01

från Frédérique Ries (ELDR) till kommissionen

(9 mars 2001)

Ämne: Barn som bortförts över nationsgränser och fallet med barnen Limet/de Brouwer i Kenya

Maria de Brouwer, som då var belgisk medborgare, lämnade Belgien 1994 för att börja ett nytt liv i Kenya och separerade därvid från sin make och sina tre barn.

Barnens far, Olivier Limet, fick vårdnaden om barnen, vilket stadfästes av appellationsdomstolen i Bryssel 1997.

Alltsedan den 9 augusti 1998 har fru de Brouwer, som däremellan blivit kenyansk medborgare, vägrat att låta barnen återvända till sin far och hindrat dem att ha några som helst kontakter med fadern och nära släktingar i Belgien.

Det belgiska rättsväsendet har utfärdat en internationell arresteringsorder mot fru de Brouwer och en utlämningsorder mot henne för tagande av gisslan. Hon har också ådömts ett fängelsestraff.

De kenyanska myndigheterna har via landets justitiekansler (attorney general) ur juridisk synvinkel protesterat mot det belgiska beslutet och ställt barnen under kenyansk domstols beskydd.

Alltsedan sommaren 1998 har de tre barnen inte träffat sin far.

Kunde detta fall föras på tal vid sammanträffanden med kenyanska tjänstemän på alla nivåer och kunde Kenyas myndigheter uppmanas göra sitt yttersta för att fallet skall få en utgång som tillfredsställer alla parter, i enlighet med konventionen om barnets rättigheter, där det står att varje barn har rätt att ha kvar den direkta kontakten med båda föräldrarna, i det fall att barnet skilts åt från endera eller vardera av dem?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(7 maj 2001)

Parlamentsledamoten hänvisar till rätten för barn som skilts från en eller båda föräldrarna att regelbundet upprätthålla ett personligt förhållande till och direkta kontakter med båda föräldrarna, utom då detta strider mot barnets bästa. Denna rättighet finns i artikel 24.3 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna(1) som bygger på artikel 9 i FN:s konvention om barnets rättigheter från 1989.

Den är ett uttryck för den allmänna principen om att först och främst tänka på barnets bästa vid alla beslut som rör honom eller henne. Ett system för samarbete mellan myndigheterna för återlämnandet av barn som olovligen bortförts har också inrättats inom ramen för konventionen om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn från 1980. Kenya deltar dock inte i konventionen.

Kommissionens ordförande tog upp fallet med barnen Limet-de Brouwer under president Mois besök i Bryssel i oktober 1999. Kommissionen har dock ingen grund i gemenskapsrätten för att driva ärendet och kan bara hoppas att de ansvariga myndigheterna i Belgien och Kenya når en tillfredsställande lösning.

(1) EGT C 364, 18.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1313/01

från Gunilla Carlsson (PPE-DE) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Vinskatterna i Sverige

Kommissionen har tidigare uppmanat Sverige att sänka skatten på vin. Den svenska regeringen har haft ambitionen att följa denna uppmaning, men efter en överenskommelse mellan regeringen och dess stödpartier i den svenska riksdagen står det klart att skatten inte kommer att sänkas.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att förmå Sverige att följa dess uppmaning om att sänka skatten på vin?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(1 augusti 2001)

Kommissionen underrättar parlamentsledamoten om att den nyligen har skickat ett motiverat yttrande till Sverige beträffande vissa aspekter av det svenska skattesystemet rörande vin och öl som den anser vara oförenliga med fördraget. Kommissionen anser att det svenska skattesystemet utgör en diskriminering som strider mot fördraget genom att skatten på vin är högre än skatten på öl, vilket indirekt skyddar öl (en inhemsk produkt) från konkurrens med vin (en produkt från övriga medlemsstater).

Det åligger nu Sverige att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa kommissionens motiverade yttrande. Kommissionen förbehåller sig möjligheten att använda alla de medel den förfogar över genom fördraget, inbegripet att överlämna ärendet till EG-domstolen, för att säkerställa att gemenskapslagstiftningen tillämpas på ett korrekt sätt.