SKRIFTLIG FRÅGA E-1063/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet

(5 april 2001)

Ämne: Det montenegrinska folkets beslut för eller mot självständighet skall inte längre bero av om en jugoslavisk regering skall belönas eller straffas

1. Kan Ni bekräfta att det gjorts ett besök i Montenegros huvudstad Podgorica på Europeiska unionens trojkas vägnar den 9 februari 2001 och att man därvid gentemot Montenegros president och premiärminister intagit den ståndpunkten att Montenegro måste nå en överenskommelse med Serbien om att vidmakthålla en förnyad jugoslavisk förbundsrepublik?

2. Erinrar Ni att rådet kring årsskiftet 199192 på Europeiska unionens vägnar intagit den ståndpunkten att alla sex delrepublikerna i den förutvarande socialistiska förbundsrepubliken Jugoslavien i lika måtto hade rätt att erkännas som oberoende stater och att Montenegro såsom enda delrepublik frivilligt avstått från att göra bruk av denna rättighet, eftersom en politisk majoritet då beslutade att ha kvar beslutet av 1918, enligt vilket den dittills självständiga staten Montenegro slopades till förmån för en gemensam framtid med Serbien?

3. Kan Ni föreställa Er att den beredvillighet att erkänna staten Montenegro, som till synes rått från Europeiska unionens sida, utövat ett inflytande på Montenegros inrikespolitik och bidragit till att det uppstått partier som förespråkar att Montenegro på nytt skall bli självständigt, att Jugoslaviens parlaments- och presidentval officiellt skall bojkottas och till att regeringen förbereder en folkomröstning där väljarna i Montenegro skall kunna säga ja eller nej till självständigheten?

4. Hur ser Ni på att invånarna i Montenegro själva skall kunna välja mellan:

a) ett anbud från den nye jugoslaviske presidenten Kostunica, som valts endast av serberna, om att det skall bildas en ny (kon)federation under namnet Srbija-Crnagora (Serbien-Montenegro) eller

b) att den självständighet som Montenegro de facto uppnått under den period regimen Milosevic varit isolerad skall bevaras, och Montenegro ändock få samma status som dessemellan erkänts också för de övriga jugoslaviska delrepublikerna?

5. Är Ni beredda att i fortsättningen inte verka vare sig för eller emot en separation och inte heller hantera frågan om separation eller återförening som ett straff eller en belöning för Jugoslavien, oavsett vilken regim där än må råda, utan i stället erkänna att demokrati, fred och stabilitet fungerar bäst om inte utomstående bestämmer om ett områdes framtid i statsrättsligt hänseende, utan invånarna själva?

Svar

(20 november 2001)

Rådet bekräftar att EU:s trojka besökte Podgorica den 9 februari för att bland annat förklara EU:s ståndpunkt om det framtida förhållandet mellan Serbien och Montenegro. Trojkan underströk behovet av en dialog och av att ensidiga åtgärder undviks, eftersom dessa skulle kunna få negativa följder för stabiliteten i västra Balkanområdet. Trojkan uttryckte också EU:s prioritering av en omdefinierad ram för förbundsrepubliken. Ett meddelande med samma innebörd lämnades av EU-trojkan efter parlamentsvalet i Montenegro den 22 april.

Rådet har aldrig uppmuntrat Montenegro att eftersträva självständighet. Till och med under regimen Milosevics sista skede, när EU stödde Montenegro politiskt och ekonomiskt mot allt starkare påtryckningar från Belgrad, fortsatte EU att avråda president Milo Djukanovic från att bryta sig ur federationen.

Montenegros självständighet, i synnerhet men inte enbart om förklaringen är ensidig, skulle troligen få en dominoeffekt på andra delar i området, exempelvis Kosovo, Sandjak eller de albansktalande delarna i den f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, vilket skulle utgöra ett allvarligt hot mot stabiliteten på Balkan. Det internationella samfundet betalar för närvarande ett högt pris för instabiliteten på Balkan, vilket befolkningen i området också gör, och har därför all rätt att ha synpunkter på utgången. Av detta skäl vidmakthåller rådet sin prioritering av en förhandlingslösning som är tillfredsställande för båda parter och som grundar sig på en demokratisk öppen process och på att dialogen omedelbart återupptas mellan Belgrad och Podgorica i syfte att omdefiniera de konstitutionella bestämmelserna som reglerar förbindelserna inom en ny federal ram, med iakttagande av demokratiska principer och under förhållanden som kan främja den regionala stabiliteten. De nyligen hållna valen i Montenegro är också hoppingivande ur denna synpunkt. Den radikalt förändrade situationen i Förbundsrepubliken Jugoslavien och inrättandet av en demokratisk regering i Belgrad på både förbundsrepublik- och delrepubliknivå torde främja en sådan lösning.