SKRIFTLIG FRÅGA P-2824/98

från Hedy d'Ancona (PSE) till kommissionen

(11 september 1998)

Angående: Att EU-medborgare åläggs att uppvisa ett uppehållsdokument

I Nederländerna trädde den s.k. kopplingslagen i kraft den 1 juli 1998. Utländska medborgare som inte har uppehållstillstånd förvägras tillgång till nederländska administrativa organ.

Den princip som tillämpas genom "kopplingslagen" innebär att vistelsens karaktär är avgörande för den utländske medborgarens rätt till sociala förmåner, bidrag, dispenser och tillstånd. Varje förvaltningsorgan måste kunna avgöra om en person uppehåller sig legalt i landet. I detta syfte kan de rådfråga databasen GBA (Gemeentelijke Basis Administratie) som erhåller informationen från VAS (Vreemdelingen Administratie Systeem).

Enligt artikel 10.1 i den nederländska utlänningslagen erhåller EU-medborgare sin rätt till uppehåll direkt genom EG- rätten. EU-medborgare kan i princip vara registrerade enbart i GBA utan att förekomma i VAS. Trots detta har chefen för den nederländska myndigheten för invandring och naturalisering den 28 april i ett brev till avdelningscheferna skrivit att:

"'Även EU-medborgare skall för att komma ifråga vad gäller sociala förmåner och bidrag kunna uppvisa ett besked varigenom framgår att deras uppehåll är legalt. Detta gäller sedan kopplingslagen trätt i kraft även för registrering i GBA.'"

Att inte inneha ett dylikt besked kan få allvarliga följder. I synnerhet för arbetssökande från EU-länder har man skapat ett extra hinder. De måste explicit klarlägga syftet med sitt uppehåll och i detta syfte genomgå en separat administrativ procedur.

Anser kommissionen att denna skyldighet att uppvisa dokument som införts genom "kopplingslagen" innebär en diskriminering jämfört med nederländska medborgare som endast behöver kunna legitimera sig? Anser kommissionen att EU-medborgare genom dessa bestämmelser förvägras sociala förmåner som härigenom förbehålls nederländska medborgare (EG-förordning 1612/68(1))? Leder inte dessa bestämmelser till att ett hinder uppställs vad gäller arbetstagares fria rörlighet inom Europeiska unionen?

(1) EGT L 257, 19.10.1968, s. 2.

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2744/98 och P-2824/98 ingivna av Pádraig Flynn för kommissionen

(20 oktober 1998)

Kommissionen önskar påpeka att enligt gemenskapsrätten såsom den tolkas av domstolen härleds den rätt som ges till arbetstagare inom gemenskapen att bedriva ekonomisk verksamhet eller att söka arbete på en annan medlemsstats territorium direkt från gemenskapens rättsordning(1). Rätten till likabehandling av arbetstagare inom gemenskapen, inklusive sociala förmåner eller tillgång till offentliga tjänster, härleds direkt från gemenskapsrätten.

Följaktligen kan en sådan rätt inte bero på att arbetstagare inom gemenskapen får ett uppehållstillstånd eller att de skrivs in de kommunala registren för utlänningar. De byråkratiska skyldigheter som medlemsstaterna ålägger arbetstagare inom gemenskapen enligt gemenskapsrätten, utgör inget grundläggande drag i rätten till likabehandling.

På grundval av de ovan framlagda synpunkterna och de upplysningar som parlamentsledamöterna har gett kommer kommissionen att vända sig till de nederländska myndigheterna för att få information om lagens räckvidd och om det aktuella cirkuläret (koppelingswet).

(1) Se dom av den 8 april 1976, mål C-48/75, (Royer), Rec. s. 497.