SKRIFTLIG FRÅGA P-3345/02

från Vitaliano Gemelli (PPE-DE) till kommissionen

(19 november 2002)

Ämne: Kriterier för val av generaldirektörer och andra personer i ledande ställning vid Europeiska kommissionen

Kommissionens svar på de skriftliga frågorna E-1268/02(1) och E-0286/02(2) kräver ytterligare kommentarer. Om saker och ting förhåller sig så som kommissionen uppger, bör man notera att den kritik som fackföreningen R & D upprepade gånger framfört varit ogrundad. Men det är häpnadsväckande att kommissionen inte ansett det nödvändigt att ingripa för att försvara de personers heder som figurerar i R & D:s skrivelser och meddelanden. De detaljer som anges i skrivelserna är å andra sidan tillräckligt tydliga för att man skall kunna se de olika fallen av svågerpolitik. Det handlar alltså inte om att förstå hur R & D burit sig åt för att på förhand kunna veta vilken kandidat som skulle avgå med segern, utan snarare är det frågan om att övertyga den allmänna opinionen om att chefsutnämningarna inte grundats på en viss önskad fördelning mellan de olika länderna, vilket förstainstansrätten nyligen konstaterade då den sanktionerade utnämningen av en biträdande generaldirektör, bland annat med motiveringen att utnämningarna av ledande personer vid GD Jordbruk sedan 1973 fördelats mellan fem stora länder. Ett annat exempel kan man få från det förfarande som inletts för utnämningen av en direktör för säkerhetstjänsten, där valet sannolikt kommer att falla på en kandidat som för närvarande är anställd på tidsbestämt kontrakt och som mellan åren 1980 och 1996 arbetat inom underrättelsetjänsten i en av EU:s medlemsstater.

Mot bakgrund av ovanstående undrar jag om kommissionen inte anser att de urvalsförfaranden som nu används inte gör det möjligt att undanröja alla rimliga tvivel gällande insynen i utnämningarna av personer i ledande ställning inom kommissionen?

Anser inte kommissionen dessutom att de domslut som förstainstansrätten och EG-domstolen avgett i detta ämne utgör ett totalt förnekande av trovärdigheten i dessa förfaranden, när det gäller den så kallade objektiva bedömningen av kandidaternas chefsförmåga och yrkeskvalifikationer? Skulle man kunna få veta hur många utnämningar av tjänstemän i kategori A1, A2 och A3 som upphävts till följd av förstainstansrättens och EG-domstolens domslut under de senaste tre åren?

(1) EGT C 277 E, 14.11.2002, s. 173.

(2) EGT C 205 E, 29.8.2002, s. 107.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(6 januari 2003)

I de angivna skrifterna från fackföreningen namnges faktiskt inga enskilda personer vilket gör det svårt om inte omöjligt för kommissionen att agera under sådana omständigheter.

Enligt artikel 24 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen samt övriga anställda inom gemenskapen får kommissionen biträda tjänstemän om dessa begär hjälp i förfaranden mot en person som påstås ha gjort sig skyldig till förolämpande eller nedsättande handlingar eller uttalanden.

Vad beträffar påståendet om önskad fördelning mellan de olika länderna bör parlamentsledamoten notera att den nuvarande kommissionen på det första mötet den 18 september 1999 betonade att Den avgående tjänstemannens nationalitet inte skall ha betydelse vid utnämningen av den nye innehavaren av tjänsten och på så sätt bekräfta de bestämmelserna i artikel 27 i tjänsteföreskrifterna

att ingen tjänst skall reserveras för medborgare från en viss bestämd medlemsstat. Allt sedan den nuvarande kommissionen tillträdde har ett antal personalrotationer skett bland A1 (generaldirektörer eller motsvarande) och A2 (direktörer eller motsvarande) kategorier varav den senaste var i november 2002. De senaste tre åren har ca 60 utnämningar till A1-nivå (inklusive omplaceringar) gjorts. Dessa befordringar skedde inom ramen för kommissionens totala antal A1 tjänster som utgår till 62 stycket. På liknande sätt har 117 av 223 A2-tjänster (inklusive förflyttningar) tillsatts. Inom ramen för sådana omfattande förändringar har efterträdarna haft samma nationalitet som sina föregångare. De olika besluten om tillsättning (även inom ramen för personalrotationen) visar tydligt att kommissionen verkligen genomför sin politiska åtaganden och att villkoren i artikel 27 i tjänsteföreskrifterna efterlevs. Även om kommissionen strävar efter att beakta meriter vid utnämningar och samtidigt behålla en resonabel geografisk balans vid utnämningar använder inte kommissionen ett kvotsystem baserat på de olika länderna.

Parlamentsledamoten nämner två enskilda fall. När det gäller det första fallet har han ur faktasynpunkt fel när han hävdar att förstainstansen avslog utnämningen av vice generaldirektör då den sanktionerade utnämningen av en biträdande generaldirektör, bland annat med motiveringen att utnämningarna av ledande personer vid GD Jordbruk sedan 1973 fördelats mellan fem stora länder. Förstainstansen gjorde ingen som helst bedömning gällande giltigheten eller målsägandes krav på denna punkt. Parlamentsledamoten bör också notera att tjänsten i fråga utannonserades ca åtta månader innan kommissionens nya regler om bedömning, urval och utnämning av ledande tjänstemän inom kommissionen trädde i kraft. Förstainstansens beslut bestrider inte de nya åtgärder som verkställdes av kommissionen i december 2000. Kommissionen är dock inte alls nöjd gällande detta eller andra områden. Rekryteringsmetoderna är ständigt föremål för granskning och förbättras hela tiden. I synnerhet vid utnämning av den ständiga rapporteraren till Rådgivande kommittén i nomineringsfrågor (av högre tjänstemän) har återkoppling till kandidater förbättrats, vilket inte bara ökar tydligheten men även hjälper kandidaterna att på ett bättre sätt förbereda eventuella framtida karriärmöjligheter.

Vad beträffar det andra fallet i fråga känner inte kommissionen till vad parlamentsledamoten grundar sitt påstående på med tanke på att rekryteringsprocessen som det hänvisas till knappt har påbörjats.

För att besvara parlamentsledamotens sista fråga, frånsett det fall han hänvisar till, har endast ett utnämningsbeslut annulerats av förstainstansen de senaste tre åren. Det bör framhållas att i det andra fallet genomfördes rekryteringsprocessen under den förra kommissionens mandatperiod. Annuleringen av två utnämningsbeslut de senaste tre åren bör ses mot bakgrund av att mer än 360 utnämningsbeslut gällande högre tjänstemän har tagits under samma period.