SKRIFTLIG FRÅGA E-0433/02

från Rijk van Dam (EDD) och Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: Ekonomisk anknytning ett villkor för fiskare som för belgisk flagg

Belgiens regering har med kungligt beslut av den 3 februari 1999 fastställt att fiskefartyg som för belgisk flagg genomgående måste ha en faktisk ekonomisk anknytning till de belgiska kustområdena. Konkret innebär detta att antingen 50 procent av besättningen måste komma från de belgiska kustområdena eller också att en ansenlig del av fångsten skall landas i belgiska hamnar eller saluföras på belgiska auktioner.

Belgiens regering anmälde detta förslag till beslut hos kommissionen som godkände det, med hänsyn tagen till att det som stadgas i beslutet stod i överensstämmelse med en av domstolens domar, där medlemsstaterna erkändes rätten att kräva att fartyg som för medlemsstaternas flagg också skall ha en faktisk ekonomisk anknytning till ifrågavarande medlemsstater.

Europeiska gemenskapernas domstol har däremot motsatt sig både skyldigheten att saluföra på auktioner i ett visst land och skyldigheten att mönstra på lokal besättning. Samtidigt har kommissionen ingripit mot en föreskrift från de nederländska grupperna för kvothantering där medlemmarna ålades att sälja sina fångster på fiskauktioner i Nederländerna.

I sina svar på tidigare frågor (E-2205/00 och P-2236/00)(1) framhöll kommissionen sin avsikt att hålla parlamentet underrättat om behandlingen av klagomålet från nederländska fartygsägare mot ovanstående skyldighet. Hittills (efter att ett och ett halvt år gått) har kommissionen inte kommit med någon som helst information till Europaparlamentet om behandlingen av detta klagomål.

1. Varför har kommissionen visat sådan underlåtenhet på denna punkt? Kan kommissionen ange på vilket stadium förfarandena befinner sig och hur kommissionen tänker följa upp detta förfarande?

2. Vilken är kommissionens politik med avseende på att det åläggs nationella auktionsskyldigheter? Gör kommissionen en skillnad mellan auktionsskyldigheter som ålagts av nationella myndigheter och sådana som ålagts av privata instanser? Om så är fallet: varför det? Om så inte är fallet: hur kan det då komma sig att de nederländska grupperna för kvothantering fick ett annat bemötande än de belgiska myndigheterna?

(1) EGT C 89 E, 20.3.2001, s. 160.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 april 2002)

Detta ärende gäller en anmälan hos kommissionen från en grupp ägare av fiskefartyg som för belgisk flagg. Kommissionens behandling av ärendet pågår fortfarande.

Ärendet gäller Belgiens tillämpning av villkoret att fartygen skall ha faktisk ekonomisk anknytning till de belgiska kustområdena, ett villkor som medlemsstaterna kan kräva uppfylls av fiskefartyg som för deras flagg. En fartygsägare kan välja mellan flera olika möjligheter för att uppfylla villkoret, och möjligheterna går också att kombinera med varandra: en stor del av fartygets besättning kan vara bosatt i medlemsstatens kustområden, en bestämd andel av fångsten kan lossas eller säljas i medlemsstatens hamnar, en avsevärd procentandel av fiskeresorna kan inledas från hamnarna i medlemsstaten, där förråden också fylls på, etcetera. Domstolen fastställde genom sin rättspraxis gränserna för tillämpningen av dessa kriterier för att de inte skulle komma att stå i strid med gemenskapens lagstiftning.

Komissionen ansåg vid sin första bedömning att detta villkor av Belgien tillämpades på ett sätt som innebar en överträdelse av gemenskapslagstiftningen. Kommissionen meddelade detta i en formell underrättelse till Belgien den 11 april 2001.

De belgiska myndigheterna anförde sina synpunkter i en skrivelse av den 15 juni 2001. Kommissionen borde normalt ta ställning till vidare åtgärder i ärendet under granskningen av den andra halvårsrapporten om överträdelser för 2001. Emellertid mottog kommissionen den 5 oktober 2001 en skrivelse från Belgien med ytterligare anmärkningar till vilka fogats nyligen fastställda belgiska domar i samma ärende. Kommissionens bedömning var att det var viktig att analysera de ytterligare uppgifter som hade inkommit, vilket gjorde att den tvingades skjuta upp ett eventuellt beslut under granskningen av denna andra rapport för 2001.

Därför har behandlingen av detta ärende skjutits upp till den första halvårsrapporten för år 2002, det vill säga juli 2002.

Vidare kan anföras att kommissionen inte gör någon åtskillnad mellan skyldigheter som ålagts av nationella myndigheter och sådana som är ålagda av privata instanser. Kommissionens uppgift är att övervaka respekten för gemenskapslagstiftningen och att stoppa sådana överträdelser som avslöjas, oavsett vilken ställning de skyldiga har. I arbetet med att sköta det uppdraget är kommissionen underställd de förfaranderegler som fastställs i EG-fördraget och sekundärlagstiftningen.

Detta är i därför två olika förfaranden har inletts, och de initierades faktiskt av två olika generaldirektorat inom kommissionen, där det ena behandlar frågan om faktisk ekonomisk anknytning som nämns ovan, och den andra gäller den förpliktelse som de nederländska yrkesfiskarna blivit ålagda av sina förvaltningsorgan att bara sälja sina fiskeprodukter på auktioner i Nederländerna. Ärendena behandlas enligt de bestämmelser som är tillämpliga. Det första gäller bestämmelserna i artikel 226.2 i EG-fördraget. När det gäller det andra så behandlas det med hänsyn till de särskilda bestämmelserna i artikel 81 i samma EG-fördrag, och den artikeln behandlar samordnade förfaranden och avtal mellan företag. Det andra ärendet har lagts åt sidan eftersom förvaltningsorganen har dragit in förpliktelsen att sälja vid nederländska auktioner. Det första ärendet, det som gäller faktisk ekonomisk anknytning behandlas fortfarande enligt gängse handläggningsregler.

Kommissionen kommer att informera parlamentsledamöterna om sitt ställningstagande efter denna granskning.

Kommissionen offentliggör nyligen fattade beslut om överträdelser på webbplatsen Europa: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_fr.htm

infractions. Uppgifterna där uppdateras regelbundet, i synnerhet efter varje periodisk rapport om bekräftade eller förmodade överträdelser.