SKRIFTLIG FRÅGA E-0849/00

från Antonio Tajani (PPE-DE), Pier Casini (PPE-DE), Giorgio Lisi (PPE-DE), Amalia Sartori (PPE-DE), Renato Brunetta (PPE-DE) och Vittorio Sgarbi (PPE-DE) till kommissionen

(21 mars 2000)

Ämne: Skydd av de etniska minoriteterna i Slovenien och Kroatien

Känner kommissionen till de allvarliga, kontinuerliga kränkningarna av individens grundläggande rättigheter och äganderätt som italienska medborgare bosatta i Slovenien och Kroatien har utsatts för och alltjämt utsätts för? Dessa personer är lagliga ägare till den egendom som den jugoslaviska kommunistregimen exproprierade och som inte har återställts till dem. Hur ämnar kommissionen försäkra sig om att regeringarna i dessa länder vidtar åtgärder för att skydda de 350 000 exilitalienare som har berövats rättssäkerheten och som på grund av sitt medborgarskap och sitt etniska ursprung verkligen har tvingats i permanent landsflykt?

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att stater som Slovenien, som står i begrepp att bli medlem av Europeiska unionen, och Kroatien genom sin lagstiftning efterlever de grundläggande principerna för rättsstaten och bekämpar all slags diskriminering på grund av medborgarskap?

På vilket sätt ämnar kommissionen främja respekten för:

1. Förklaringen om de mänskliga rättigheterna,

2. Amsterdamfördraget (artikel 6),

3. FN:s konvention om förebyggande och bestraffning av folkmord,

4. FN:s Vancouverkonvention om livsmiljöer av den 31 maj 1976?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

Fullständig respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, också när det gäller minoriteter, har alltid varit en fråga som prioriterats i kommissionens yttre förbindelser.

Särskilt i fråga om Kroatien bör påpekas att kommissionen alltid varit mycket kritisk i de rapporter som den regelbundet upprättar om detta land samt i alla kontakter som den på den punkten haft med det tidigare kroatiska ledarskapet, varvid fullständig respekt för de mänskliga rättigheterna och minoriteternas rättigheter ställs som ett politiskt villkor för varje förbättring av relationerna mellan gemenskapen och Kroatien.

Samma budskap har framförts till den nya kroatiska regeringen, varvid tonvikten har lagts på betydelsen av att verkligen genomföra de internationella regelverket på detta område. Att respekten av de mänskliga rättigheterna, med en särskild hänvisning till minoriteternas rättigheter, är en prioriterad fråga har också fastställts i de första rekommendationerna från

den rådgivande gemensamma arbetsgruppen för unionen och Kroatien, i vilka den kroatiska regeringen uppmanas att genomföra de ändringar i konstitutionen som är nödvändiga för att fullt ut erkänna respekten för alla minoriteter. I rekommendationerna uppges dessutom att den kroatiska regeringen åtagit sig att börja förbereda antagandet av en lag om minoriteternas rätt till utbildning och rätt att använda sitt språk i enlighet med de normer som fastställts av Europarådet.

Med hänsyn till de åtaganden som gjorts av den kroatiska regeringen och dess första handlingsplan räknar kommissionen med att de första resultaten kommer att visa sig i april.

När det gäller Slovenien inleddes anslutningsförhandlingarna mot bakgrund av kommissionens yttrande av juli 1997, enligt vilket Slovenien uppfyller de politiska kriterier som fastställdes av Europeiska rådet i Köpenhamn. Slovenien uppvisar kännetecknen för en demokrati med stabila institutioner som garanterar rättssäkerhet, de mänskliga rättigheterna samt respekten för och skyddet av minoriteterna.

Kommissionen har i synnerhet konstaterat att de italienska medborgarna erkänns som minoritet i Slovenien och åtnjuter de grundlagsfästa rättigheter som är förenade med ett sådant erkännande.

Kommissionen är medveten om att processen med återställande av egendom förlöper mycket långsamt i Slovenien. Kommissionen följer noggrant processen inom ramen för sina bilaterala förbindelser och har närmare granskat den med anledning av den senaste mötet i anslutningskommittén den 23 mars 2000. Kommissionen har dock ingen behörighet att agera direkt i denna fråga. I artikel 295 (f.d. artikel 222) i EG-fördraget föreskrivs nämligen uttryckligen att fördraget inte i något hänseende skall ingripa i medlemsstaternas egendomsordning.