SKRIFTLIG FRÅGA P-3419/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(30 oktober 2000)

Ämne: Färjetrafiken över kanalen

Är kommissionen medveten om att både Eurotunneln och färjetrafiken tog ut en avgift på 350 GBP för en tvåveckors returbiljett förra sommaren? Tycker kommissionen att denna prissättning återspeglar marknadskrafternas fria spel?

Skulle kommissionen kunna tala om vilka respektive marknadsandelar de nuvarande operatörerna på denna rutt har och uppge om den anser att antalet konkurrerande operatörer och deras olika marknadsandelar sannolikt leder till konkurrenskraftiga priser och service för konsumenterna, såsom kommissionen väntade sig när den gick med på att P&O och Stena Line skulle överföra sina respektive färjeverksamheter i det franska Short Sea-området till ett samriskföretag (beslut 1999/421/EG)(1)? Kan kommissionen bekräfta att den för närvarande undersöker effekterna av detta samriskföretag på marknaden för färjetrafik över kanalen?

Vilka mått har man vidtagit för att försäkra sig om att det inte finns några överenskommelser som styr prissättningen på denna centrala transportled mellan medlemsländerna?

(1) EGT L 163, 29.6.1999, s. 61.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(29 november 2000)

Kommissionen kontrollerar inte systematiskt de priser som tas ut av företag som bedriver trafik över Engelska kanalen. Mediernas granskningar av priser i början av 2000 pekar dock mot att högtrafikpriserna för en bil med förare och passagerare tur-och-retur låg någonstans mellan 318 och 390 pund. De tre största transportörerna tog ut mellan 340 och 360 pund, vilket stämmer med den siffra på 350 pund som parlamentsledamoten nämner.

Det är viktigt att komma ihåg att kunderna betalade mindre om de bokade tidigt eller reste under lågtrafiktid. En kund som bokade i april för en resa under lågtrafiktid på sommaren betalade någonstans mellan 165 och 189 pund, beroende på transportör.

Kommissionen saknar visserligen uppgifter som tyder på att priserna inte återspeglar marknadskrafternas fria spel, men är naturligtvis angelägen om att det skall råda full konkurrens mellan transportörerna på sträckan. En bedömning av konkurrensen mellan transportörerna kommer att vara avgörande för kommissionens beslut om huruvida det gällande undantaget för samriskföretaget P&O Stena Line(1) skall förnyas. Undantaget löper ut i mars 2001 och kommissionen väntas inom kort motta en ansökan om förnyelse. Kommissionen har ännu inte inlett sin undersökning och saknar aktuella uppgifter om transportörernas marknadsandelar. Kommissionen kan därför ännu inte svara på parlamentsledamotens fråga om sannolikheten för fortsatta konkurrenskraftiga priser och service.

Vad beträffar åtgärder för att se till att det inte finns några överenskommelser om prissättningen på denna viktiga transportsträcka kommer kommissionen att vidta åtgärder om den erhåller uppgifter om kartellbildning. Transportörerna känner med säkerhet till kommissionens praxis för priskarteller mellan konkurrenter och riktlinjer för beräkning av böter(2).

Om parlamentsledamoten har uppgifter om avtal om prissättning, uppmanar kommissionen honom att lämna över dem.

(1) Kommissionens beslut 1999/421/EG av den 26 januari 1999 om ett förfarande enligt artikel 85 i EG-fördraget (ärende IV/36 253 P&O Stena Line), EGT L 163, 29.6.1999.

(2) EGT C 9, 14.1.1998.