SKRIFTLIG FRÅGA E-2852/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Spårtrafiktunnlar som lämnas oanvända på grund av ekonomiska svårigheter och konkurrensbestämmelser

1. Är kommissionen medveten om att många europeiska städer lade ned sina spårvagnsnät mellan 1930-talet och 1960-talet för att lämna plats åt bilarna och att ansträngningar har gjorts under de senaste årtiondena för att återställa tidigare, utöka existerande och bygga nya spårnät för vanliga spårvagnar, snabbspårvagnar, tunnelbana och regionala spårvägar så att städerna skall kunna förbli relativt beboeliga i miljöhänseende och när det gäller landutnyttjande och nåbarhet och är kommissionen också medveten om att stora investeringar har gjorts och görs fortfarande inom detta område?

2. Är kommissionen också medveten om att man i ett antal europeiska städer, bland annat i Sevilla i Spanien och Charleroi i Belgien har färdigställt spårtrafiktunnlar för en tid sedan, men att dessa inte har kommit att användas på grund av att pengarna till utläggning av spår, inköp av vagnar och lön till personalen tog slut vilket medfört att de allmänna färdmedlen fortfarande utgörs av långsamma bussar med låg kapacitet som måste dela vägarna med tung privatbiltrafik?

3. Är kommissionen oroad över att dyr och storskalig stadsspårvägsinfrastruktur som redan används riskerar att överges, vilket har skett i Ludwigshafen i Tyskland där den viktigaste spårvagnslinjen, nr 12 (f.d. 48), mellan förorterna Rheingönheim och Oppau som går genom en specialbyggd t-baneliknande tunnel genom den norra delen av stadens centrum och stannar vid hållplatserna Hauptbahnhof, Danzigerplatz och Rathaus sedan den 10 juni 2001 har begränsats till att bli en linje som endast går under högtrafik?

4. Kan kommissionen bekräfta att skälet till att denna spårvagnslinje, som tidigare var en av Ludwigshafens viktigaste nu står stilla under större delen av dagen är nedskärningar som görs som för att förbereda den konkurrensutsättning som väntar i samband med genomförandet av bestämmelserna om anbudsinfordran för allmänna färdmedel i Europeiska unionen?

5. Om ekonomiska problem och EU-bestämmelser påverkar byggandet, tillkomsten, ibruktagandet och den fortsatta driften av spårvägsförbindelser i städerna, vad föreslår kommissionen då att man skall göra för att åstadkomma en framgångsrik utveckling av spårvägstrafiken i städerna och förbättra dess konkurrenskraft gentemot den busstrafik som i allt lägre grad räcker till?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(29 november 2001)

Kommissionen känner inte till några fall där man drar ned på spårinfrastrukturen i städerna för att minska sina utgifter mot bakgrund av de europeiska lagstiftningskraven, eller några bestämmelser i förslag till lagstiftning som kräver detta.

Kommissionen håller med om att spårnät i städerna, bland annat spårvägar och tunnelbanenät, spelar en central roll för att man i någon större utsträckning skall kunna minska användningen av bilar och öka användningen av kollektiva transporter. Detta är något som belyses av situationen i städer som har infört eller moderniserat sådana spårnät.

För att främja konkurrenskraften hos spårnät i städerna föreslår kommissionen en förordning(1) om slutande av avtal om allmänna tjänster avseende kollektiva passagerartransporter. Bestämmelserna innebär att behöriga myndigheter som vill bevilja exklusiva rättigheter eller ekonomisk ersättning för operatörer av kollektiva transporter skall sluta kontrakt, och i de flesta fall tilldela sådana kontrakt efter anbudsinfordran. Detta system för kontrollerad konkurrens har visat sig leda till ett större antal passagerare och förbättrad effektivitet, vilket förbättrar konkurrenskraften.

I vitboken om den gemensamma transportpolitiken(2) föreslår kommissionen att en generell förbättring av stadstrafiken skall stödjas. I vitboken anges framför allt att kommissionen kommer att ge stöd till innovativa städer (t.ex. håller ett antal deltagare i initiativet Civitas på att förbättra sina spårvägar), och fastställa och sprida god praxis (många deltagare i citizen's network benchmarking programme har upprättat eller håller på att upprätta spårnät i städerna).

(1) EGT C 365 E, 19.12.2000.

(2) KOM(2001) 370 slutlig.