ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2594/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Cementdammsförorening i Euboia

Invånarna i Chalkis på ön Euboia är upprörda över de föroreningar som släpps ut av cementbruket som ägs av Tsimenta Khalkidos.

Bolaget vägrar att göra något för att skydda miljön och detta leder till skador både på hälsan hos dem som bor i Chalkis och i regionen överlag och på den känsliga miljön där.

Tsimenta Khalkidos såldes för några år sedan. Två av de huvudsakliga ändamålen med försäljningen var att öka sysselsättningen och skydda miljön och folkhälsan. Medan antalet anställda hos bolaget uppgick till 1150 år 1991, är antalet i dag hälften av detta, samtidigt som filtren på cementbruket inte har moderniserats och anläggningen ur miljösynvinkel inte motsvarar internationella normer.

Vad tänker kommissionen göra för att tvinga bolaget att efterleva de utfästelser bolaget gjort om att rätta sig efter kriterierna för miljön?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(30 september 1998)

Anläggningar för cementproduktion omfattas av rådets direktiv 84/360/EEG om bekämpning av luftförorening från industrianläggningar(1). I enlighet med det direktivet måste medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att det för driften av sådana anläggningar krävs förhandsgodkännande från myndigheterna. Ett godkännande får ges först när myndigheterna är övertygade om att samtliga lämpliga förebyggande åtgärder mot luftföroreningar vidtagits, vilket omfattar användning av bästa tillgängliga teknik, under förutsättning att dessa åtgärder inte medför orimliga kostnader och att användningen av anläggningen inte innebär betydande luftföroreningar. Medlemsstaterna skall även införa strategier, t.ex. lämpliga åtgärder, för att anpassa befintliga anläggningar till bästa tillgängliga teknik. I direktivet fastställs dock inte några fasta gränsvärden för utsläpp av föroreningar.

Anläggningar för produktion av cement i roterande ugnar med en produktionskapacitet som överstiger 500 ton per dag eller kalksten i roterande ugnar med en produktionskapacitet som överstiger 50 ton per dag eller i andra ugnar med en produktionskapacitet som överstiger 50 ton per dag omfattas av rådets direktiv 96/61/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar(2). Detta direktiv kommer att träda i kraft i slutet av oktober 1999. Godkännandet som skall ges för sådana installationer skall omfatta gränsvärden för utsläpp av föroreningar på basis av bästa tillgängliga teknik. Befintliga anläggningar måste överensstämma med kraven i direktivet senast åtta år efter det datum då direktivet trädde i kraft.

Den information som parlamentsledamoten lämnat är inte tillräcklig för att kommissionen skall kunna avgöra om det rör sig om ett brott mot gemenskapslagstiftningen. Kommissionen kommer därför att skicka ett brev till de grekiska myndigheterna med begäran om kompletterande information.

(1) EGT L 188, 16.7.1984.

(2) EGT L 257, 10.10.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2834/98

från Niall Andrews (UPE) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Europeiska ungdomsparlamentet

Kan kommissionen upplysa mig om hur framtiden för Europeiska ungdomsparlamentet kommer att se ut efter det beslut (c/106/98 av den 12 maj 1998) som nyligen fattades av EG-domstolen? Detta beslut har lett till att Europeiska kommissionen har frusit omkring 100 budgetposter. Europeiska ungdomsparlamentet är en av de organisationer vars finansiering nu tillfälligt dragits in.

Svar från Édith Cresson på kommissionens vägnar

(20 oktober 1998)

Som parlamentsledamoten säger har Europeiska ungdomsparlamentet under de senaste åren erhållit ett bidrag ur budgetpost B3-1000, vilken inte har någon rättslig grund.

Kommissionen, som är den instans som skall övervaka att EG-lagstiftningen genomförs på rätt sätt, fattade till följd av domstolens dom av den 12 maj 1998 beslut den 10 juni 1998 om att ingående granska situationen med budgetposter utan rättslig grund. Denna granskning åtföljdes av säkerhetsskäl av att man tillfälligt stoppade alla åtaganden under dessa poster. Efter denna analys kunde kommissionen åtminstone delvis släppa de flesta av dessa poster, dock inte B3-1000.

Kommissionen har emellertid beslutat undersöka från fall till fall om vissa enskilda insatser ännu kan få stöd under 1998 ur de poster som inte kunnat släppas. Ansökan från Europeiska ungdomsparlamentet ingår i de ärenden som undersöks i detta sammanhang.

För framtiden bör man notera ståndpunkten i ett nyligen offentliggjort yttrande från Europaparlamentets utskott för kultur, ungdomsfrågor, utbildning och media. Vid den första behandlingen i parlamentet av budgetförslaget för 1999 rekommenderade utskottet budgetkommissionen att skiva in, under en ny post som skapas i A-delen i budgeten, bidrag för finansiering av sådan verksamhet som Europeiska ungdomsparlamentet. Om den budgetansvariga myndigheten godtar denna ståndpunkt kommer problemet med avsaknad av rättslig grund, som uppkom under 1998, inte längre att finnas under nästa år.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2726/98

från Mary Banotti (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Tvål med kvicksilver i

Kan kommissionen tala om för mig om det fortfarande produceras för export från EU kvicksilverhaltiga tvålar av det slag som gör hyn vitare? Kan kommissionen tala om för mig i vilka medlemsstater man fortsätter tillverka denna förbjudna produkt?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(30 september 1998)

Säkerheten hos kosmetiska produkter som marknadsförs i gemenskapen garanteras genom bestämmelserna i rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter(1) (kosmetikadirektivet). Användningen av kvicksilver och kvicksilverföreningar i kosmetiska produkter som marknadsförs i gemenskapen förbjuds genom bestämmelserna i bilaga II, "Lista över ämnen som kosmetiska produkter inte får innehålla".

I kosmetikadirektivet hänvisas till utsläppande på marknaden av kosmetiska produkter i gemenskapen. Det finns inga bestämmelser som omfattar tillverkning av kosmetiska produkter för export till tredje land. Marknadsföring av produkter i tredje land anses snarare vara en lagstiftningsfråga för den myndighet som utövar rättskipning i det berörda landet.

I kosmetikadirektivet krävs inte heller att tillverkningsanläggningar som framställer produkter som endast är avsedda för export till tredje land anmäls. Kommissionen har därför inte någon möjlighet att ta sig an frågan om huruvida kvicksilverhaltiga tvålar som gör huden vitare fortfarande tillverkas för export från gemenskapen.

(1) EGT L 262, 27.9.1976.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2734/98

från Christine Oddy (PSE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Burhöns

Kommer kommissionen att utarbeta förslag till ett stegvis avskaffande av uppfödning av värphöns i burar och införa ett system för obligatorisk märkning av ägg för att ge konsumenterna möjlighet att få information om de förhållanden under vilka värphönsen fötts upp?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 september 1998)

Kommissionen har för rådet nyligen framlagt ett förslag om minimistandarder för skydd av värphöns i olika uppfödningssystem, inbegripet burar(1). Förslaget diskuteras för närvarande i rådet och har tillställts parlamentet för yttrande.

De nya kraven skulle, om förslaget antas som det är, avse efter den 1 januari 1999 byggda eller ombyggda system och från och med den 1 januari 2009 alla uppfödningssystem. Den allmänna principen i förslaget är att hönor skall hållas i system som medger reden, ströbad och sittpinnar. Medlemsstaterna får dock medge undantag för ströbad och reden för att tillåta burar, förutsatt att dessa medger en minimiyta per höna på 800 cm2.

Kommissionen avser att ändra den nuvarande gemenskapslagstiftningen om äggmärkning (rådets förordning (EEG) 1907/90 av den 26 juni 1990 om vissa handelsnormer för ägg(2), kommissionens förordning (EEG) 1274/91 av den 15 maj 1991 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg) för att tillse att samtliga i gemenskapen producerade bordsägg är märkta. Dessa bestämmelser skall vara frivilliga för tredje land. Med detta märkningssystem kommer konsumenterna att kunna skilja mellan bordsägg som producerats i gemenskapen och i tredje land och känna till under vilka villkor dessa hönor hållits. Med detta märkningssystem faller det sedan på de europeiska konsumenterna att besluta vilka bordsägg de vill ha.

(1) EGT C 123, 22.4.1998.

(2) EGT L 173, 6.7.1990.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2898/98

från Ursula Schleicher (PPE) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Tillträde till universitet i Portugal

Är det riktigt att elever med examen från Europaskolorna erhåller förmåner vad gäller antagningskrav vid universiteten i Portugal om någon av föräldrarna är anställd inom EU:s institutioner och att dessa privilegier inte gäller för portugisiska elever med examen från Europaskolorna vars föräldrar inte är anställda inom EU:s institutioner, och hur ser kommissionen på detta med hänsyn till principen om lika villkor, och det även för ett allmänt erkännande av en examen från Europaskolorna giltiga stadgandet angående lika möjligheter?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar

(30 november 1998)

Enligt portugisisk lag (Decreto-loi (lag) nr 28 - B/96 av den 4 april 1996 följd av Portaria (förordning) nr 317 - A/96 av den 9 juni 1996) har särskilda bestämmelser för tillträde till portugisiska universitet tillämpats när det gäller familjemedlemmar till personer som ingår i den portugisiska diplomatkåren eller liknande tjänster. Detta särskilda system omfattade även familjemedlemmar till EU-tjänstemän, eftersom gemenskapens institutioner klassificerades som liknande tjänster.

En ny lag har dock införts nyligen (Decreto-loi nr 296 - A/98 av den 25 september 1998) som upphäver den tidigare lagen. Idag finns det inget särskilt system för tillträde till portugisiska universitet, utan endast ett allmänt system.

Det är medlemsstaternas uppgift att organisera sitt utbildningssystem, och även att fastställa inträdeskrav till universitetet. Enligt gällande EU-lagstiftning ingriper kommissionen endast när man inte tillämpar samma inträdeskrav för landets egna studerande som för studerande som är medborgare i andra medlemsstater och som vill bedriva högskolestudier i en annan medlemsstat

Kommissionen har ingen befogenhet att ingripa om en medlemsstat behandlar olika grupper inom den egna befolkningen på olika sätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2457/98

från Leonie van Bladel (UPE) och James Janssen van Raay (UPE) till rådet

(30 juli 1998)

Angående: Bilateralt utlämningsavtal mellan Nederländerna och Trinidad/Tobago

1. Känner rådet till de uttalanden som gjorts av Trinidad/Tobagos justitieminister Maraj, som angående Trinidads vägran att anhålla Surinams före detta diktator och nuvarande statsrådgivare, Desi Bouterse, som misstänks för internationell narkotikahandel i stor skala att "Nederländerna kan skylla sig själv för att det gick som det gick på det diplomatiska planet, eftersom Trinidad/Tobago redan i två års tid har yrkat på ett bilateralt utlämningsavtal mellan Nederländerna och Trinidad/Tobago".

2. Anser inte rådet att det faktum att det inte ingåtts något bilateralt utlämningsavtal mellan Nederländerna och Trinidad/Tobago innebär en allvarlig brist i den politik som förts av Nederländernas justitie- och utrikesminister, så mycket mera som Trinidad/Tobago redan för två år sedan föreslagit för Nederländerna att ett sådant avtal skulle ingås och med beaktande av att ett liknande avtal mellan Förenta Staterna och Trinidad/Tobago åstadkommits inom två månader?

Svar

(27 november 1998)

Frågan om en medlemsstat bör sluta ett utlämningsavtal med tredje land är en fråga endast för denna medlemsstat och berör inte rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2973/98

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Massmediernas roll i den sexuella exploateringen av kvinnor

Enligt ett färskt meddelande från Europarådet är det främst kvinnor som blir offer för sexuell exploatering via nätverk, något som i allra högsta grad innebär en kränkning av de mänskliga rättigheterna. Den bild av kvinnan som presenteras i massmedierna bidrar till den allt tilltagande sexuella exploateringen av kvinnor i Europa, eftersom de som ägnar sig åt handel med kvinnor i allt högre grad använder sig av massmedierna och utnyttjar ny teknik. På vilket sätt ämnar Europeiska kommissionen ingripa, och vilka åtgärder tänker den vidta för att tackla detta allvarliga problem?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar

(10 november 1998)

Kommissionen har uppfattat frågan som att den gäller två separata spörsmål. Det första spörsmålet är den bild av kvinnor som förmedlas av medierna. Kvinnor framställs ofta på ett stereotypt sätt med användande av traditionella könsrollsmönster där kvinnor och män inte är jämställda. Ibland kan dessa framställning tänkas uppmuntra till sexuellt utnyttjande av kvinnor. Kvinnobilden i medierna är en av de viktigaste beståndsdelarna i gemenskapens jämställdhetspolitik. Kommissionen har gett stöd till en rad projekt för att främja mindre stereotypa framställningar av kvinnor i tv och radio inom ramen för gemenskapens tredje (1991-1995)(1) och fjärde (1996-2000)(2) handlingsprogram för jämställdhet mellan kvinnor och män. Dessutom har kommissionen låtit göra en Europatäckande inventering av forskningen om kvinnor och medier. Inventeringen kommer att publiceras.

Det andra spörsmålet som parlamentsledamoten tar upp gäller den organiserade brottslighetens användning av ny teknik, särskilt Internet, för handel med kvinnor i sexuella syften. Man måste göra en distinktion mellan enskilda eller företag som gör "sexreklam" på Internet och vissa kriminella organisationers användning av Internet för sin brottsliga verksamhet, som inte nödvändigtvis begränsar sig till eller ens omfattar kvinnohandel. Kommissionen har lagt fram ett förslag till handlingsplan(3) om olagligt och skadligt material på Internet som är inriktad på förebyggande arbete och information till allmänheten. När det gäller den organiserade brottslighetens användning av Internet är Europol i färd med att utveckla en strategi för underrättelse- och informationsverksamhet om högteknologisk brottslighet, som omfattar mer än enbart databrottslighet.

(1) KOM(90) 449 slutlig.

(2) KOM(95) 381 slutlig.

(3) KOM(97) 582 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3108/98

från Hilde Hawlicek (PSE) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Turismen i utvecklingsländer - att säkra en viktig inkomstkälla

Turismen utgör den huvudsakliga inkomstkällan för många utvecklingsländer. Samtidigt får dåligt planerade turismprojekt ofta negativa konsekvenser för utvecklingsländerna på det sociala området och för miljön.

Förekommer det överväganden inom ramen för Europeiska unionen att bidra till turism i tredje världen som vore ändamålsenlig både på det sociala planet och för miljön?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(13 november 1998)

I kommissionens meddelande om en strategi för Europeiska gemenskapen för att stödja en hållbar utveckling av turismen i utvecklingsländerna(1) föreslås en strategisk ram för gemenskapens stöd till turistnäringen i samtliga utvecklingsländer. Med utgångspunkt från konstaterandet att turismen innebär verkliga möjligheter till ekonomisk utveckling för många utvecklingsländer men att en okontrollerad utveckling av turismen kan medföra skador på miljön och på samhället, bör enligt meddelandet gemenskapens uppgift bestå i att underlätta införandet av sådana förutsättningar som gör det möjligt att optimera turistnäringens bidrag till den ekonomiska och sociala utvecklingen i det mottagande landet och att minimera dess befintliga eller potentiella negativa inverkan. Enligt den föreslagna strategin är det särskilt viktigt att stödja de offentliga myndigheterna i deras planerings- och uppföljningsarbete och att verka för att principerna för en hållbar utveckling integreras i detta arbete. Det föreslås också att det civila samhället, och i synnerhet de lokala myndigheterna, i så hög grad som möjligt skall engageras i utvecklingen av turismen, vilket skall ske genom att dialogen med dessa aktörer främjas och deras deltagande utökas.

Det österrikiska ordförandeskapet hyser ett stort intresse för dessa frågor och planerar för att en resolution skall antas vid rådets nästa möte (biståndsfrågor) i vilken skyddet av miljön och kampen mot de negativa sociala konsekvenserna av turism (i synnerhet problemet med sexturism och turism med sexuellt utnyttjande av barn) tas upp.

Dessutom uppmuntrar gemenskapen inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) utvecklingsländerna att i anslutning till tjänstehandelsavtalet göra åtaganden om öppnande av marknader, vilket skulle främja utvecklingen av turistväsendet och samtidigt ge de enskilda ländernas rätt att själva reglera den sociala och miljömässiga ramen för denna sektor.

(1) KOM(98) 563 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2640/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: De grekiska lantbrukskooperativens skuldreglering

Enligt information i grekisk press är kommissionen i färd med att undersöka om de åtgärder som den grekiska regeringen beslutat genomföra i enlighet med lag 2538/97 rörande lantbrukskooperativens skulder är förenlig med gemenskapsbestämmelserna om statligt stöd.

Eftersom lagens bestämmelser är av stor vikt för kooperationens verksamhet i Grekland och eftersom det är nödvändigt att snarast möjligt få klarhet i detta ombeds kommissionen upplysa om följande: Finns det problem i samband med bestämmelserna i och genomförandet av lag 2538/97 om kooperativens skuldreglering och, om så är fallet, vari består dessa problem och vilka förfaranden finns för att lösa dem och möjliggöra en tillämpning av lagen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 september 1998)

Kommissionen har uttryckt tvivel på att de olika åtgärder som föreskrivs i den grekiska lagen nr 2538/97 är förenliga med den gemensamma marknaden. Eftersom det rör sig om statligt stöd beslutade kommissionen, genom sitt beslut den 31 mars 1998, att inleda det förfarande som avses i artikel 93.2 i EG-fördraget. Beslutet kommer inom kort att offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Det förfarande som anges i den bestämmelsen i fördraget kommer således att fullföljas och detta kommer att göra det möjligt för kommissionen att anta ett slutligt beslut rörande stödens förenlighet med konkurrensbestämmelserna.

Kommissionens invändningar mot bestämmelserna i lag nr 2538/97 gäller att stödåtgärderna uppfyller kriterierna i artikel 92.1 i fördraget utan att något av undantagen i artikel 92.2 och 92.3 kan åberopas. I synnerhet när det gäller stöd för kooperativens skuldreglering anser kommissionen att de åtgärder den grekiska regeringen föreslår inte uppfyller villkoren i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(1).

(1) EGT C 283, 19.9.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2895/98

från Susan Waddington (PSE) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Användning av EG:s livsmedelsöverskott till katastrofhjälp utomlands

Hur stor del av EG:s totala interventionslager 1997 användes till katastrofhjälp utomlands? Vilka livsmedel rörde det sig om och vilka länder fick ta emot dessa? Vilka planer har kommissionen för liknande bistånd 1998 med tanke på den nuvarande situationen i Sudan och andra liknande krisområden?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(13 november 1998)

Sedan 1986 genomförs gemenskapens politik för livsmedelsbistånd inom ramen för gemenskapens utvecklingspolitik. Dess syfte är att förbättra livsmedelsförsörjningen i de avsedda mottagarländerna, oberoende av om det finns ett överskott av jordbruksprodukter eller ej. Inom dessa övergripande politiska ramar finansieras detta bistånd ur gemenskapens budget för livsmedelsbistånd, som förvaltas av kommissionen. I krissituationer kan kommissionen även lämna livsmedelsbistånd genom Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd (ECHO).

År 1997 lämnades inget livsmedelsbistånd ur interventionslager. Hittills i år har en tilldelning av 10 000 ton ris gjorts ur interventionslager. Riset var avsett att användas i Nordkorea. I år har kommissionen hittills ur gemenskapens budget för livsmedelsbistånd lämnat nära 38 000 ton livsmedel till Sudan. Biståndet, som är värt över 35 miljoner ecu, kanaliserades genom Förenta nationernas världslivsmedelsprogram och internationella icke-statliga organisationer. Dessutom håller kommissionen på att utverka slutligt godkännande av ett beslut om att tilldela Världslivsmedelsprogrammet ytterligare 10 miljoner ecu. Detta belopp tillkommer utöver de 21,8 miljoner ecu som redan beviljats i år för andra program för hälsovård samt vatten- och livsmedelsförsörjning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2968/98

från Riccardo Garosci (PPE) till rådet

(19 oktober 1998)

Angående: Inskränkande av EU-medborgarnas fria rörlighet i enlighet med Schengenöverenskommelserna vid den italiensk-franska gränsen

Undertecknad har personligen varit med om och den italienska pressen har på sista tiden bekräftat att franska tulltjänstemän utför kontroller av motorfordon som korsar den fransk-italienska gränsen vid Ventimiglia, på italienskt territorium, vilket innebär en kränkning av Schengenöverenskommelserna om avskaffande av personkontroller vid de gemensamma gränserna (i enlighet med artikel 7a i EG-fördraget).

Följande fråga ställs med hänvisning till kommissionsledamot Montis inlägg i diskussionen om Schengenkonventionens funktion och framtid under Europaparlamentets sammanträdesperiod i mars 1997 och den rapport (från mars 1997) i vilken högnivågruppen för fri rörlighet för personer önskade ett närmare samarbete mellan medlemsstaterna, i synnerhet i gränstrakterna, och underströk vikten av en verklig utbildningspolitik för tjänstemännen. Kan rådet vidta åtgärder för att skydda EU-medborgarnas rättigheter, i synnerhet vad gäller detta gränsområde mellan Ligurien och Frankrike?

Svar

(7 december 1998)

Den fråga som den ärade parlamentsledamoten ställer hör samman med tillämpningen av Schengenavtalet och ligger alltså inte inom rådets kompetensområde.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 096 , 08/04/1999 s. 0023



SKRIFTLIG FRÅGA P-2000/98 från Irini Lambraki (PSE) till kommissionen (16 juni 1998) Angående: Informationskampanj om Amsterdamfördraget Amsterdamfördraget håller på att ratificeras i medlemsstaterna. Avser kommissionen att genomföra någon informationskampanj om hur betydelsefullt fördraget är, och i så fall, hur mycket pengar planerar den att fördela till varje medlemsstat och på vilket sätt skall dessa medel administreras i medlemsstaterna? Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (31 juli 1998) Inom ramen för programmet för information till medborgarna i Europa (Prince) fortsätter kommissionen under 1998 med satsningen "Europa - vårt gemensamma ansvar", vars syfte är bl.a. att sprida kunskap om Amsterdamfördraget bland Europas medborgare. Under 1998 har 12 miljoner ecu anslagits till satsningen. En förslagsinfordran har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1). Vidare har de medlemsstater som så önskar givits möjligheten att sluta avtal med gemenskapen om medfinansiering av den gemensamma informationsplanen om Amsterdamfördraget. (1) EGT C 164, 29.5.1998.