SKRIFTLIG FRÅGA E-2837/02

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(9 oktober 2002)

Ämne: Tillämpningsgrad för direktiv 2000/35/EG

EG-direktivet 2000/35/EG(1) från juni 2000 har ansetts otillräckligt inom företagskretsar men det utgör ett avsevärt framsteg inom byggsektorn, även om Europaparlamentets rekommendationer gick mycket längre och det är att beklaga att det inte uttryckligen behandlar betalningsfrister.

För ett underleverantörsföretag inom byggbranschen skulle det vara logiskt att kräva betalning inom 30 dagar efter att beställningen effektuerats. Man bör betänka att det i dag i allmänhet förflyter 180 dagar mellan den tidpunkt då företaget genomför sin leverans och den tidpunkt då betalning erhålles.

Kan kommissionen ange i vilken omfattning det nämnda direktivet införlivats i de respektive nationella lagstiftningarna från juni 2000 till dags dato? Kan kommissionen vidare ange i vilken grad den skulle kunna överväga underleverantörernas ständiga önskan om att det i regelverket anges konkreta betalningsfrister?

(1) EGT L 200, 8.8.2000, s. 35.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(4 november 2002)

Företag som inte har tillräckligt marknadsinflytande för att förhandla fram korta betalningsfrister kan bestrida de sedvanliga betalningsvillkoren inför domstol eller behörigt administrativt organ.

Enligt artikel 3.3 i direktiv 2000/35/EC(1) ska kontraktsvillkor som överskrider den i direktivet angivna 30-dagarsperioden antingen inte vara verkställbara eller ge upphov till skadeståndskrav om de bedöms vara grovt oskäliga.

Medlemsstaterna ska se till att det finns adekvata och effektiva medel för att förhindra fortsatt användning av sådana villkor, att det finns snabba förfaranden för att erhålla betalning för oomtvistade fordringar inom 90 kalenderdagar och att det finns mekanismer för organisationer som företräder mindre företag att vidta rättsliga åtgärder.

Enligt artikel 3 punkterna 3-5 kan en branschorganisation inleda en process på vissa av sina medlem mars vägnar. En av de faktorer som måste beaktas i detta sammanhang är frågan om huruvida huvudentreprenören drar fördel av förhållandevis korta betalningsperioder, men betalar sina underleverantörer i enlighet med mycket längre betalningsperioder. Denna omständighet har beaktats i direktiv 2000/35/EG, där det nämns i skäl 19 och behandlas i artikel 3 punkterna 3-5.

Dessutom kan en medlemsstat använda artikel 3.2 för att begränsa den maximala betalningsperioden inom ett visst område, som byggsektorn, till högst 60 dagar, under förutsättning att man

- antingen samtidigt tillkännager att betalningsperioder som överstiger 60 dagar är ogiltiga eller

- fastställer en obligatorisk räntesats som väsentligt överstiger den lagstadgade räntan, t.ex. 20 % per år.

I enlighet med artikel 6.2 kan en medlemsstat kombinera dessa två åtgärder, dvs. kan fastställa både en tidsgräns och hög ränta.

Sedan tidsfristen för att införliva direktiv 2000/35/EG i nationell rätt löpte ut den 2 augusti 2002 har mer än hälften av medlemsstaterna meddelat kommissionen vilka bestämmelser de antagit för att följa direktivet. Den 1 oktober 2002 hade det ännu inte kommit något meddelande från Grekland, Spanien, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Österrike och Portugal. Aktuell information om genomförandet finns på kommissionens webbplats http://europa.eu.int/comm/enterprise/regulation/late_payments/index.htm.

Kommissionen har också nyligen mottagit ett formellt klagomål om den spanska regeringens underlåtenhet att genomföra direktivet.

Inom ramen för sina skyldigheter enligt direktiv 2000/35/EG har kommissionen förpliktat sig att göra en översyn av ett antal aspekter två år efter det att tidsfristen för införlivande löpt ut. Översynen ska bl.a. omfatta avtalsreglerade betalningsfristers inverkan på handelstransaktioner och hur lagstiftningen fungerar i praktiken. Resultaten kommer att delges rådet och Europaparlamentet, i förekommande fall tillsammans med förslag till förbättringar.

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/35/EG av den 29 juni 2000 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner.