SKRIFTLIG FRÅGA E-0516/02

från Joke Swiebel (PSE) till kommissionen

(28 februari 2002)

Ämne: Rättigheter för tjänstemän vid EU:s organ oavsett sexuell läggning

Att kommissionen inom ramen för reformen lägger fram förslag i syfte att ge tjänstemän inom EU:s organ lika rättigheter, oavsett sexuell läggning eller typ av partnerskap, bör välkomnas. Den 13 december 2001 avgav kommissionsledamot Kinnock i Europaparlamentet förklaringar till dessa förslag till följd av en muntlig fråga (B5-0533/2001 O-0086/01).

Kommissionen anser att hushållstillägg och sociala förmåner måste bli tillgängliga för EU-tjänstemän som för närvarande inte kan göra anspråk på dessa eftersom de inte kan eller inte vill ingå något konventionellt äktenskap i enlighet med nationell lagstiftning, trots att de mycket väl lever i en varaktig partnerrelation. I detta syfte avser kommissionen att utan begränsningar lagligen erkänna varaktiga relationer, förutsatt att fyra villkor är uppfyllda, däribland att det skall finnas ett juridiskt giltigt EU-dokument i vilket relationens status erkänns och att möjligheten att legalt ingå äktenskap i någon medlemsstat skall vara utesluten.

Är kommissionen medveten om att det i några medlemsstater är omöjligt att skaffa något juridiskt giltigt dokument i vilket ogifta partners status bekräftas (dvs. en varaktig relation mellan personer av samma eller olika kön)?

Är kommissionen vidare medveten om att den framkallar diskriminering på grundval av medborgarskap genom sina krav när det gäller erkännandet av de varaktiga relationerna? Några exempel får förtydliga detta: En nederländsk EU-tjänsteman med registrerad partner av samma kön beviljas inte samma rättigheter, eftersom han skulle kunna ingå äktenskap med sin partner. En svensk eller dansk EU-tjänsteman med registrerad partner av samma kön beviljas mycket väl samma rättigheter, eftersom dessa inte kan ingå äktenskap med sina partner. En grekisk eller italiensk EU-tjänsteman som lever i en varaktig partnerrelation (oavsett kön) beviljas inte samma rättigheter, eftersom de saknar möjlighet att låta sig registreras. Vad avser kommissionen att göra för att motverka denna diskriminering och upprätthålla rättigheten att inte inga äktenskap utan att leva i andra former av partnerskap, utan att detta skall behöva betalas genom att man tvingas avstå från vissa rättigheter?

Har kommissionen för avsikt att inom kort lägga fram något förslag om erkännande av andra former av partnerskap än äktenskap inom EU, som gäller alla unionsmedborgare och inte enbart berör EU-tjänstemännens rättigheter?

Svar från Niel Kinnock på kommissionens vägnar

(6 maj 2002)

Kommissionen hänvisar till det svar som gavs på Kathalijne Maria Buitenwegs skriftliga fråga (E-3211/01)(1) och till svaret på den muntliga fråga (O-86/01) som Freddy Blak m. fl. ställde under frågestunden vid parlamentets sammanträdesperiod i december 2001(2).

Dessutom kan kommissionen bistå med nedanstående information.

- Som parlamentsledamoten väl känner till, är det endast i en medlemsstat i EU som homosexuella par har rätt att ingå äktenskap i laglig mening. Homosexuella tjänstemän har därmed inte rätt till sådana förmåner som endast ges till tjänstemän som är gifta enligt gällande lag. Detta gäller även homosexuella tjänstemän som lever med en partner under äktenskapsliknande former. Enligt reformförslaget skulle alla par som lever i varaktiga förhållanden men inte har möjlighet att ingå äktenskap under vissa förhållanden omfattas av samtliga förmåner.

- Ett av villkoren för att en tjänsteman ska kunna ansöka om sådana förmåner är att förhållandet formellt erkänns av medlemsstatens myndigheter. Detta villkor är nödvändigt eftersom kommissionen saknar befogenhet att stadfästa tjänstemäns civilstånd, och vare sig kan eller vill ge sig själv samma ställning som en officier de l'état civil. Precis som för konventionella äktenskap mellan man och

kvinna är den nationella lagstiftningen även fortsättningsvis avgörande för när ett partnerskap anses ingås i juridisk mening, och när det i aktuella fall anses juridiskt upplöst (vilket är särskilt viktigt ur administrativ synvinkel), liksom vilka villkor som ska utgöra grund för detta.

- Av ovanstående framgår att kravet på att förhållandet måste erkännas i nationell lagstiftning kan leda till att möjligheterna till förmåner kan skilja sig åt mellan tjänstemän av olika nationalitet som lever i varaktiga förhållanden. Sådana situationer ser dock inte ut att kunna undvikas av de skäl som angivits ovan. Det bör naturligtvis framhållas att det är normalt att hänvisa till nationell lagstiftning i vissa delar av tjänsteföreskrifterna. De skillnader i civilstånd och behandling som parlamentsledamoten tar upp som exempel beror på skillnader i lagstiftning mellan medlemsstaterna, och inte på en vilja att diskriminera från kommissionens sida.

- För närvarande finns det inga planer på något förslag om att andra förhållanden än äktenskap som erkänns i den inhemska lagstiftningen i en medlemsstat måste erkännas av en annan medlemsstat.

(1) EGT C 160 E, 4.7.2002, s. 73.

(2) Muntligt svar, 13.12.2001.