ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2768/97 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: En rättslig och etisk ram för frågor som rör kloning

Uppgifterna nyligen om kloning av ett får vid en forskningscentral i Skottland har väckt oro för de etiska, rättsliga och samhälleliga konsekvenserna av det här vetenskapliga resultatet. Med tanke på de framtidsutsikter som nu öppnar sig på bioteknikens område vill jag fråga kommissionen:

1. Har relevanta åtgärder för att säkerställa genetisk identitet vidtagits?

2. Har någon form av etisk miniminivå - baserad på mänsklig värdighet - införts inom biologin, biotekniken och farmacin?

3. Har något moratorium för kloning av djur införts?

4. Vilka resultat framgår av den undersökning som utförts av GAEIB (den rådgivande gruppen för etik inom biotekniken), vars mandat och tidsfristen för inlämnande av gruppens årsrapport går ut den 31 juli 1997?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (7 oktober 1997)

Kommissionen har varit angelägen om att vidta säkerhetsåtgärder för att det kloningsexperiment som genomförts med somatiska celler från ett får i Skottland inte skall öppna vägen för en etiskt oacceptabel praxis.

Mot bakgrund av utlåtande 9 från den rådgivande gruppen för etik inom biotekniken, som har sänts direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekreterare, har kommissionen inom sitt behörighetsområde tagit etiska hänsyn på grundval av den mänskliga värdigheten.

Dels föreslår kommissionen inom ramen för sitt ändringsförslag till parlamentets och rådets direktiv om rättsligt skydd av biotekniska upptäckter ((KOM(97) 446 slutlig. )) ett uteslutande av möjligheten till patent på kloningsprocesser som påverkar den mänskliga reproduktionen och processer som förändrar identiteten hos den mänskliga könscellen.

Dels sidan bekräftar kommissionen i sitt förslag till rådets beslut om det femte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration ((KOM(97) 142 slutlig. )) sin vilja att utesluta all gemenskapsfinansiering till forskningsverksamhet som syftar till att ändra människans genetiska arv eller som omfattar kloning av mänskliga köns- eller embryoceller.

Vad gäller processer som ändrar djurs genetiska identitet, betonar kommissionen i de två nämnda texterna nödvändigheten att respektera deras välbefinnande och genetiska mångfald.

Kommissionen har förlängt tidsfristen för den rådgivande gruppen för etik inom biotekniken till den 31 december 1997, då den skall framlägga sin verksamhetsrapport för kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2342/97 från Stephen Hughes (PSE) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Variationer i bestämmelser för bilförare

Kan kommissionen redogöra för vilka länder som

1. kräver att bilar skall vara utrustade med en varningstriangel,

2. kräver att bilar skall vara utrustade med en brandsläckare, och

3. tillåter att bilars bagageutrymme är utrustade med en tillsluten bensindunk?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (18 september 1997)

1. Det krävs att bilar är utrustade med varningstriangel i Belgien, Danmark, Tyskland, Grekland, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Portugal, Finland och Sverige. I Danmark och Nederländerna är det inte obligatoriskt att ha varningstriangeln i bilen, men det är obligatoriskt att använda den i fall av motorstopp.

2. Det krävs att bilar är utrustade med brandsläckare i Belgien, Grekland och Portugal.

3. Såvitt kommissionen vet finns det ingen medlemsstat som förbjuder tillslutna bensindunkar i bilars bagageutrymme.

Lagarna om dessa och många andra frågor som gäller fordonssäkerhet hör för närvarande helt till medlemsstaternas juridiska kompetensområde och inte till gemenskapens.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2562/97 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Diskriminering av icke-brittiska invånare av Eurostar

En av mina väljare, som regelbundet reser med Eurostar-tåget från London till Bryssel, skrev nyligen till Eurostar angående de förmåner som erbjuds i dess program för flitiga resenärer. Han fick då veta att förmånerna endast gäller resenärer som är bofasta i Storbritannien och som finns med i den brittiska röstlängden. Eftersom han är irländsk invånare kunde han inte göra anspråk på förmånerna.

Är kommissionen medveten om denna diskriminering av icke-brittiska invånare? Eftersom principen om lika behandling är mycket viktig inom EU:s politik, kommer kommissionen att kontakta Eurostar och de brittiska myndigheterna och kräva att denna negativa särbehandling upphör?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Neil Kinnock (3 oktober 1997)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga H-566/97 ställd av Mary Banotti under frågetiden vid parlamentets möte i juli 1997 ((Europarlamentets debatter (juli 1997). )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2154/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (24 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - märkningens utformning och innehåll

1. Hur skall varor utan förpackning märkas? (exempel: grönsaker, frukt)

2. På vilket sätt skall märkning ske av förädlade varor som till övervägande del består av produkter som måste märkas? (exempel: konserverade produkter, tomatpuré)

3. Hur skall märkningen se ut vad gäller förädlade varor som endast till en (liten) del består av produkter som måste märkas? (exempel: färdigmat med många andra ingredienser)

4. Finns det redan förslag om hur märkningen för dessa olika kategorier skall utformas, och vilken information skall sättas ut i dessa fall?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2154/97 och E-2156/97 (20 oktober 1997)

I artikel 8 i förordning 258/97, som antagits av Europaparlamentet och rådet i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189b i fördraget, anges i punkt 3 hur bestämmelser om märkningen skall antas, vilket skall kompletteras med artikel 7.2.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2303/97 från José Valverde López (PPE) till kommissionen (3 juli 1997)

Ämne: Finansiering av radioprogram för att främja gemenskapspolitiken inom jordbruksområdet

Jag önskar få kännedom om vilka informationskampanjer som genomförs på jordbruksområdet i Spanien - radioprogram som finansieras, mål och budgetanslag.

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (12 september 1997)

På jordbruksområdet finansierar kommissionen marknadsföringsåtgärder inom fem områden, främst genom radioreklam, och det gäller följande produkter: mjölk, druvjuice och lin, där gemenskapsfinansieringen är 100 %, och äpplen och citrusfrukter samt nötkött, där gemenskapen står för 60 % av kostnaderna. Närmare upplysningar om de två senaste radiokampanjerna i Spanien skickas direkt till parlamentsledamoten samt till parlamentets generalsekretariat.

Vad gäller olivolja förekommer ingen radioreklam i Spanien, utan endast TV-reklam och reklam i pressen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1821/97 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till rådet (29 maj 1997)

Ämne: Verksamheten vid spanska skeppsvarv i statlig ägo

Kommissionen har meddelat den spanska regeringen om sitt beslut att tidsmässigt utvidga förfarandet beträffande stöd till statligt ägda skeppsvarv ((EGT C 53, 22.2.1997, s. 3. )).

I väntan på bättre information från de spanska myndigheterna tycks kommissionen godta att Astander (skeppsvarv i Santander) överger nybyggnadsverksamheten och bibehåller reparations- och ombyggnadsverksamheten.

Vilka argument har den spanska regeringen kunnat föra fram för att förhindra att Astander fortsätter med ¨ombyggnader¨?

Har Europeiska unionens råd fattat något fast beslut i detta avseende?

Svar (28 oktober 1997)

Vid sitt möte den 24 april 1997 nådde rådet (industri) inom ramen för en övergripande kompromiss politisk enighet om

- slutsatser om varvsindustrins framtid, och

- ett förslag till förordning om stöd till vissa skeppsvarv som är under omstrukturering i syfte att bevilja stöd till vissa skeppsvarv i Tyskland, Spanien och Grekland. Rådet antog formellt denna förordning vid mötet den 2 juni 1997 ((EGT L 148, 6.6.1997, s. 1.)). I synnerhet när det gäller det spanska fallet påpekades det bland annat att skeppsvarvet Astander inte skall genomföra någon ombyggnad av fartyg så länge det förblir i statlig ägo.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2301/97 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (3 juli 1997)

Ämne: EU-stöd till kärnenergi och fossila bränslen

En färsk rapport från Greenpeace visar att EU och regeringarna i Västeuropa har lagt ned mer än 60 miljarder USD sedan 1992 på stöd till fossila bränslen och kärnkraftsindustrin. Samma år undertecknade EU-länderna Riodeklarationen och gjorde därmed utfästelser om att arbeta för att skydda världens klimat.

I motsats till detta har EU lagt ned 1,5 miljarder USD på stöd till förnyelsebara energikällor som vindkraft och solenergi.

Enligt Världsenergirådet skulle ungefär 15 miljarder USD kunna göra hela industrin kring den förnyelsebara solenergin kostnadsmässigt konkurrenskraftig i förhållande till kärnkraftsindustrin och de fossila bränslena.

Kan kommissionen beskriva de åtgärder som den kommer att vidta för att säkerställa att EU-stöd uppmuntrar utveckling av förnyelsebar energi och används för att fasa ut mer förorenande industrier så att EU:s internationella åtaganden, såsom de som gjordes i Rio, kan infrias?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (16 september 1997)

Kommissionen ber att få uppmärksamma parlamentsledamoten på det faktum att de former av stöd som undersöks i rapporten från Greenpeace har mycket skiftande karaktär. För kolsektorn är det frågan om nationella produktionsstöd. För kärnkraftssektorn handlar det om stöd till forskning, huvudsakligen inom säkerhetsområdet. För de förnybara energikällorna handlar det om stöd till forskning, till utveckling och till marknadsföring av dessa energikällor. Det är därför svårt att jämföra de olika formerna av stöd.

De åtgärder som kommissionen planerar för att stimulera de förnybara energikällornas genomslag på marknaden beskrivs i grönboken med titeln ¨Energi för framtiden - Förnybara energikällor - Grönbok för en gemenskapsstrategi¨ ((KOM (96) 576. )). Som ett resultat av den offentliga debatt som har uppstått om denna grönbok skall kommissionen nu börja utarbeta sin vitbok om samma ämne, som kommer att behandla de politiska och finansiella åtgärder som kan införas för att främja de förnybara energikällorna vars bidrag till energiförsörjningen skulle kunna öka från 6 % idag till 12 % år 2010.

Kommissionen har dessutom, i april 1997, lagt fram ett förslag för att fortsätta att utveckla åtgärder som för närvarande finansieras inom ramen för Altener-programmet ((KOM (97) 87 slutlig. )) som särskilt är ägnat att främja de förnybara energikällornas genomslag på marknaden. Gemenskapen ger för närvarande stöd till forskning och teknisk utveckling inom sektorn för förnybara energikällor.

Det finns också anledning att påtala att främjandet av förnybara energikällor samt andra åtgärder som syftar till att betydligt minska utsläppen av koldioxid spelar, inom ramen för gemenskapens internationella åtaganden som antogs i Rio, en viktig roll.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2297/97 från John Iversen (PSE) till kommissionen (2 juli 1997)

Ämne: Växtskyddsmedel

Skulle kommissionen, mot bakgrund av debatten om godkännande av växtskyddsmedel i direktiv 91/414/EEG ((EGT L 230, 19.8.1991, s. 1. )) av den 15 juli 1991, snarast kunna lägga fram den förteckning över växtskyddsmedel som den avser att utvärdera i expertkommittén?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (9 september 1997)

Bilaga I till förordning (EEG) 3600/92 om närmare bestämmelser för genomförandet av den första etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsprodukter på marknaden ((EGT L 366, 15.12.1992. )), som innehåller de 90 verksamma substanser som har funnits på marknaden sedan den 25 juli 1993, håller för närvarande på att granskas av kommissionen inom ramen för denna förordning.

Kommissionen kommer direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat att skicka förteckningen över nya verksamma substanser (ännu ej på marknaden den 25 juli 1993), som också granskas inom ramen för artiklarna 5 och 6 i direktiv 91/414/EEG.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1922/97 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (4 juni 1997)

Ämne: Förseningar i samband med beviljande av rättshjälp i Spanien

Känner kommissionen till att brittiska medborgare drabbats av förseningar då de försökt erhålla rättshjälp i Spanien för att låta genomföra en rättslig undersökning av dödsorsak? Dessa förseningar har naturligtvis orsakat den berörda familjen stort lidande.

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att säkerställa att liknande förseningar inte inträffar och för att medborgare från alla EU-länder blir föremål för lika behandling och att denna sker så snabbt som möjligt?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (9 september 1997)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till svaren på de skriftliga frågorna E-2388/96 ((EGT C 60, 26.2.1997. )) och E-2866/96 ((EGT C 72, 7.3.1997. )), i vilka kommissionen anger att den enligt EG-fördraget inte har någon direkt behörighet vad gäller regler för tillgång till rättshjälp i medlemsstaterna, om det inte gäller diskriminering på grund av nationalitet, andra överträdelser av gemenskapslagstiftningen eller hinder för dess genomförande. Allmänna frågor om rättshjälp anses emellertid vara en del av samarbetet mellan medlemsstaterna i rättsliga frågor och ingår i den förteckning över initiativ som bifogas kommissionens arbetsprogram för 1997 vad gäller avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen. Kommissionen håller därför redan på att undersöka saken.

Den tid det tar att få rättshjälp kan vara olika lång i olika medlemsstater. Enligt EG-domstolen skall sådana åtskillnader i behandling som kan uppstå till följd av skillnader mellan lagstiftningarna i olika medlemsstater, så länge som dessa gäller för alla personer som hör till deras tillämpningsområde och de tillämpas enligt objektiva kriterier och utan hänsyn till nationalitet, inte anses utgöra sådan diskriminering på grund av nationalitet som avses i artikel 6 i EG-fördraget ((EG-domstolens dom av den 28 juni 1978 i mål 1/78, Kenny mot försäkringstjänsteman. )).

Inom de områden som omfattas av EG-fördraget skulle dock sådana nationella bestämmelser eller bruk i medlemsstaternas administrationer som exempelvis leder till att medborgare i andra medlemsstater endast på grund av sin nationalitet utsätts för omständligare förfaranden eller längre väntetider utgöra sådan diskriminering som är förbjuden enligt fördraget.

Kommissionen känner inte till att brittiska medborgare som ansöker om rättshjälp i Spanien skulle möta några särskilda problem. Enligt den spanska lagstiftningen om rättshjälp (lag 1/96 av den 10 januari 1996 och dekret RD 2103/96 av den 20 september 1996) likställs medborgare i andra medlemsstater med spanska medborgare. Kommissionen känner inte heller till att väntetiderna för brittiska medborgare som ansökt om rättshjälp skulle vara längre än för spanska medborgare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1955/97 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (5 juni 1997)

Ämne: Den jugoslaviske oppositionsledaren Zoran Djindjics resa genom EU

Europeiska unionen har tidigare angivit som sin avsikt att stödja den demokratiska utvecklingen inom Förbundsrepubliken Jugoslavien.

1. Kan rådets ordförande förklara hur det kan komma sig att Nederländerna inte på hög nivå mottagit en så betydande oppositionsledare som Belgrads nuvarande borgmästare Zoran Djindjic i samband med att han den 22 april i år befunnit sig på genomresa från Sverige?

2. Kan rådets ordförande förklara hur det kan komma sig att man inte tagit detta tillfälle i akt för att inhämta upplysningar om den senaste utvecklingen i Belgrad vad politik och demokrati beträffar?

3. Kan rådets ordförande förklara hur det kan komma sig att rådet försummat detta tillfälle till att diskutera om effektivt stöd till den demokratiska processen med en av de viktigaste ledarna för oppositionen i Jugoslavien?

4. Kan rådets ordförande förklara hur det kan komma sig att oppositionsledaren under sitt korta uppehåll i Nederländerna inte kom att få något diplomatiskt stöd, trots att ministeriet för utrikes angelägenheter kände till att han skulle komma, samt att han inte fick något mottagande vid sin ankomst till flygfältet Schiphol, där till sist ett kamerateam från NOS (Nederländernas rundradio) erbjudit honom transport och bokat hotellrum för honom?

5. Tycker rådets ordförande att ett sådant här handlingssätt stämmer överens med den linje som Europeiska unionen avsett att skall följas i hithörande frågor, med beaktande av att andra medlemsstater av EU såsom Förenade kungariket, Frankrike, Italien, Österrike, Sverige och Danmark liksom också Förenta staterna mottagit Zoran Djindjic på en vederbörlig nivå?

Svar (16 oktober 1997)

Som den ärade parlamentsledamoten känner till har Europeiska unionen vid åtskilliga tillfällen uttryckt sitt stöd för demokratiseringsprocessen i Förbundsrepubliken Jugoslavien och för den demokratiska oppositionen i landet.

När det gäller Zoran Djindjics besök informerades ordförandeskapet endast 12 dagar i förväg om att Zoran Djindjic planerade att göra ett uppehåll i Amsterdam den 2 april 1997 på sin väg till Förenta Staterna. Och endast 7 dagar i förväg informerades ordförandeskapet om att Zoran Djindjic skulle anlända tidigt på kvällen den 2 april och avresa tidigt på morgonen den 3 april.

Eftersom ministern, den politiske direktören, dennes ställföreträdare och samordnaren för Jugoslavien alla befann sig utanför landet den 2 april för åligganden som har samband med ordförandeskapet, informerades Zoran Djindjic den 27 mars om att det inte skulle vara möjligt att anordna ett möte som han hade anhållit om.

Ordförandeskapet skulle gärna ha tagit emot Zoran Djindjic på lämplig nivå om ett möte hade anordnats på ett lämpligt sätt i förväg genom ömsesidigt samråd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1861/97 från Carlos Pimenta (PPE) till rådet (30 maj 1997)

Ämne: Tillträde till studier för specialisering inom medicin i Europeiska unionen

Vilka är de administrativa formaliteter som krävs för att en person med läkarexamen skall få göra en specialisering inom medicin (exempelvis kirurgi) i alla länder i Europeiska unionen, särskilt vad gäller inträdesprov, och krävs det något språkprov i det aktuella landet?

Svar (16 oktober 1997)

I direktiv 93/16/EEG fastställs det att:

- varje medlemsstat skall erkänna de utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis som tilldelas medborgare i medlemsstaterna av övriga medlemsstater i enlighet med artikel 23 och som finns uppräknade i artikel 3 genom att ge dessa bevis - när det gäller rätten att påbörja och utöva verksamhet som läkare - samma innebörd inom sitt territorium som dem som medlemsstaten själv utfärdar (artikel 2),

- medborgare i medlemsstaterna som vill förvärva utbildnings-, examens- eller andra behörighetsbevis för specialister som inte utfärdas i ursprungslandet får av värdlandet åläggas att uppfylla de utbildningsvillkor som fastställts för specialiteten i fråga i dess egna lagar och andra författningar (artikel 8).

De administrativa formaliteter som krävs för att få tillträde till studier för specialisering inom medicin varierar från ett land till ett annat och framför allt mellan institutionerna. När det gäller språkprov kan man i medlemsstaterna enligt artikel 20.3 vidta åtgärder för att försäkra sig om att den sökande har növändiga språkkunskaper för att kunna utöva sin yrkesverksamhet.

Om den ärade parlamentsledamoten önskar ytterligare upplysningar ombedes han vända sig till de enheter på kommissionen som ansvarar för direktivens genomförande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2080/97 från Raphaël Chanterie (PPE) till rådet (18 juni 1997)

Ämne: Försenat offentliggörande av Europeiska unionens konventioner och protokoll i Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Varför går det ofta så lång tid mellan undertecknande av konventioner och protokoll under den tredje pelaren och deras offentliggörande i EGT?

Till exempel undertecknades Europolkonventionen den 26 juli 1995 men offentliggjordes inte förrän den 27 november 1995, och protokoll om domstolen som rörde två andra konventioner undertecknades den 29 november 1996 men offentliggjordes inte förrän den 20 maj 1997.

Svar (16 oktober 1997)

De texter som har antagits av rådet offentliggörs alltid så snart som möjligt i Europeiska gemenskapernas tidning. Dock kan vissa omständigheter ibland försena detta offentliggörande.

Den rättsakt i vilken Europolkonventionen fastställdes antogs den 26 juli 1995 på samma gång som två andra rättsakter: de i vilka konventionen om användning av informationsteknologi för tulländamål och konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen fastställdes. Samma dag antog en konferens med företrädare för medlemsstaternas regeringar ett avtal om provisorisk tillämpning mellan vissa medlemsstater av konventionen om användning av informationsteknologi för tulländamål. För att uppnå enhetlighet planerades därför att de tre konventionerna och avtalet om provisorisk tillämpning av konventionen om användning av informationsteknologi för tulländamål skulle offentliggöras i samma nummer av Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Konventioner som utarbetats av rådet på grundval av artikel K 3 i fördraget offentliggörs emellertid i enlighet med rådets arbetsordning (artikel 18.4) medan offentliggörande av ett avtal som har antagits av konferensen med företrädare för medlemsstaternas regeringar skall beslutas av rådet. Detta beslut om offentliggörande fattades av rådet den 26 oktober 1995 och de tre konventionerna samt avtalet i fråga offentliggjordes i EGT C 316, 27.11.1995.

Rättsakterna som upprättar protokoll om förhandsavgörande av Europeiska gemenskapernas domstol beträffande konventionen om skydd av finansiella intressen och konventionen om användning av informationsteknologi för tulländamål antogs den 29 november 1996. För att en så fullständig förteckning som möjligt skulle upprättas av uttalanden enligt artikel 2 i protokollen beviljades medlemsstaterna en viss frist. Därför offentliggjordes dessa protokoll i EGT C 151, 20.5.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2140/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (24 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - förutsättningar för märkning

Skall det i enlighet med förordning (EG) nr 258/97 ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1. )) krävas märkning av genetiskt modifierade livsmedel endast om det både föreligger en skillnad ifråga om näringsegenskaper jämfört med den genetiskt inte modifierade produkten och är möjligt att påvisa den genetiska modifikationen

Svar (20 oktober 1997)

Förutom de allmänna kraven på märkning av livsmedel i gemenskapslagstiftningen anges i artikel 8 i förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1.)) särskilda bestämmelser för märkning för att informera den slutliga konsumenten.

Där anges således att märkningen, allt efter omständigheterna, skall informera konsumenten om

- alla livsmedelsegenskaper som innebär att ett nytt livsmedel eller en livsmedelsingrediens inte längre motsvarar existerande livsmedel eller livsmedelsingredienser.

Ett nytt livsmedel eller en ny livsmedelsingrediens anses inte längre som jämförbart om vetenskapliga bedömningar som bygger på en relevant analys av tillgängliga uppgifter kan visa att de bedömda egenskaperna skiljer sig i jämförelse med traditionella livsmedel eller livsmedelsingredienser, med hänsyn till erkända gränser av naturliga variationer avseende sådana egenskaper,

- förekomsten av ämnen i det nya livsmedlet eller den nya livsmedelsingrediensen som inte finns i en existerande jämförbar livsmedelsprodukt och som kan ha effekter på hälsan hos vissa befolkningsgrupper eller mot vilka det kan framföras etiska betänkligheter,

- förekomsten av en organism som är genetiskt modifierad genom metoder för genetisk modifiering enligt den icke uttömmande listan i Bilaga I A, del 1, i direktiv 90/220/EEG.