SKRIFTLIG FRÅGA E-3634/00

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(22 november 2000)

Ämne: Åtgärder mot den prisstegring på energi som framkallats av liberalisering, privatisering och konkurrens

1. Känner kommissionen till att det som tillkännagivits om att företag och enskilda konsumenter skall kunna skaffa sig el från olika elproducenter inomlands och utomlands ofta förefaller svårt eller omöjligt att omsätta i praktiken, på grund av att högspänningsnäten har för liten kapacitet och på grund av de avtal om priser som det förut ansetts nödvändigt att ingå för att skydda investeringar som gjorts i ett tidigare skede?

2. Känner kommissionen också till att de största företagen får förtur till rätten att fritt köpa el från nya elleverantörer medan medelstora företag måste vänta till 2002 och enskilda konsumenter ända till 2004, vilket leder till att de kommer att få betala mer för energin som då blivit en bristvara än vad de som haft företrädesrätten att vara de första som fritt fått välja elleverantör måste göra?

3. Kan kommissionen bekräfta att den här sortens liberalisering i praktiken leder till att priserna för många konsumenter, framför allt det stora flertalet hushåll, kommer att stiga i stället för att sjunka?

4. Håller kommissionen med mig om att liberaliseringen och privatiseringen av energisektorn är till nackdel särskilt för de enskilda konsumenterna eftersom deras ställning på marknaden inte är jämlik och att det därför är skäl att hejda och vända denna utveckling, något som under tiden i själva verket gjorts i den amerikanska delstaten Kalifornien?

5. Vad ämnar kommissionen göra för att motverka den hotande bristen på el samt prishöjningarna och den ojämlika ställning som olika köpargrupper har på marknaden för el?

Källa: Den nederländska dagstidningen De Volkskrant av den 4 november 2000.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(9 januari 2001)

1. Kommissionen är medveten om att företagens möjligheter att importera el är begränsade i vissa medlemsstater där sammankopplingskapaciteten inte är tillräcklig.

Kommissionen är bekymrad över hur detta påverkar konkurrensutvecklingen på den inre marknaden, och samarbetar med nationella tillsynsmyndigheter och medlemsstaterna för att sammankopplingskapaciteten skall fördelas mellan marknadsaktörerna på ett icke-diskriminerande och öppet sätt. Kommissionen snabbutreder också om befintliga kapacitetsbokningsavtal är förenliga med konkurrensreglerna. Om det skulle visa sig att de strider mot artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (f.d. artiklarna 85 och 86) så kommer de att betraktas som ogiltiga. Detta skulle kunna medföra att tillgången på sammankopplingskapacitet ökar.

2. och 5. Kommissionen känner till den nederländska tidtabell för öppnandet av elmarknaden som parlamentsledamoten hänvisar till. Kommissionen ser dock ingen anledning till att det skulle uppstå elbrist när fler konsumenter får möjlighet att välja leverantör (2002 respektive 2004).

3. Kommissionen kan inte bekräfta parlamentsledamotens påstående att en gradvis öppning av marknaden skulle leda till högre elpriser. Kommissionen har emellertid noterat att hushållen är de som tjänat mest på fallande elpriser i medlemsstater där alla konsumenter fritt kan välja leverantör, t.ex. Tyskland och Finland.

4. Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att konsumenterna inte har någon jämlik ställning på den inre elmarknaden, eftersom marknadernas öppenhet varierar medlemsstaterna emellan. Kommissionen kommer att lägga fram förslag som inom en rimlig tid ger alla konsumenter i gemenskapen möjlighet att välja leverantör och därmed att dra nytta av en öppen marknads fördelar i form av lägre priser och högre kvalitet på tjänsterna.