SKRIFTLIG FRÅGA E-3527/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Kapital och aktuella utgifter

1. På vilket sätt behandlar kommissionen för närvarande kapital och aktuella utgifter inom ramen för arrangemang som privata finansieringsinitiativ och partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn när de förs in i de offentliga räkenskaperna i syfte att göra jämförelser enligt Maastrichtfördraget?

2. Vilken inverkan har detta (om någon) när det gäller statsbudget och statsskuld (om skuldsättningen mäts)?

3. Har kommissionen nyligen ändrat sina rutiner i detta avseende?

4. Har man övervägt en sådan ändring?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(19 mars 2002)

1. Arrangemang av partnerskapstyp mellan offentlig sektor och privata företag kan ta sig många olika uttryck. Privat ägande kan införas i statliga företag, experter och finansiering från privat sektor kan användas för att vidareutveckla den kommersiella potential som finns i statliga tillgångar. Ett annat arrangemang kan vara att låta offentlig sektor köpa tjänster på långtidsavtal för att på så sätt dra fördel av kunnandet i den privata sektorn, när finansieringsrisken och vinsten på investeringarna finns i privata sektorn. Tjänsten kan omfatta även underhåll, förbättring och utbyggnad av nödvändig infrastruktur.

En allmän vägledning av hur man skall statistiskt behandla kapital och löpande utgifter i sådana arrangemang ges i Eurostats ENS 95 handledning över offentligt underskott och offentlig skuld (ESA95 Manual on government deficit and debt). Huvudfrågan är i vilken utsträckning risken överförs från staten till företagssektorn. Svaret på frågan skall bidra till att avgöra i vilken sektor utgifter för infrastrukturen skall registreras, och hur betalningarna som görs mellan sektorerna skall registreras. Rent allmänt kan konstateras att den mest betydande inverkan på de offentliga finanserna är att många av dessa arrangemang medför att kapitalkostnaden (fasta investeringar) sprids över den period under vilken de brukas, och förhindrar därmed att initialkostnaden för staten blir högre. I svaret på fråga 2 nedan beskrivs typen av inverkan.

2. Typen av inverkan på kapitalströmmarna (som påverkar statens underskott/överskott så som det mäts enligt gemenskapens metoder) från sådana arrangemang och på tillgångar och skulder (påverkar statsskulden) är enligt följande:

Om risken huvudsakligen ligger hos företaget, skall den fasta investeringen inte registreras för staten, och statens underskott minskar följaktligen. Arrangemangen kan emellertid omfatta regelbundna betalningar för tjänster från staten till företaget, vilket alltså skulle öka underskottet med dessa belopp under avtalsperioden. Normalt har det inte någon inverkan på statsskulden (även om underskottet

kan bli större om skulderna ökar). I fall som liknar finansiell leasing, där staten anses bära den största risken, kommer skulden inledningsvis att öka med investeringsbeloppet.

3. Inga ändringar har nyligen gjorts i den statistiska behandlingen.

4. Inga förändringar planeras i den statistiska behandlingen. Det är dock alltid möjligt att metoderna kan förbättras ytterligare.