ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2330/98

från John McCartin (PPE) till kommissionen

(27 juli 1998)

Ämne: Byrå i Grange

Kan kommissionen uppge huruvida kontrakten ännu är slutförda för att gemenskapens kontor för besiktning och kontroll på veterinär- och växtskyddsområdet skall kunna flytta till Grange? När beräknas flytten från de tillfälliga lokalerna genomföras så att byrån kan börja ta sig an hela sitt arbetsprogram ordentligt?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(17 september 1998)

Först vill kommissionen betona att Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor är en av dess tjänstegrenar. Det är direkt underställt generaldirektoratet för konsumentpolitik och konsumenthälsoskydd.

Vad gäller Grange-projektet har avtalen mellan kommissionen och de irländska myndigheterna (Office of public works) om kontorets lokaler ännu inte ingåtts.

Avtalen befinner sig dock i ett långt framskridet stadium och skall enligt planerna skrivas under före 1998 års utgång. Det behövs 11/2 år för att färdigställa byggnaderna i Grange. Det är därför rimligt att anta att kontoret kommer att kunna starta sin verksamhet i de nya lokalerna senast i slutet av år 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1667/98

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Stödvillkoren i kommissionens mjölkprogram och deras överensstämmelse med målen i artikel 129

Kommissionens mjölkprogram, vars grundläggande princip är att stödja feta mjölkprodukter mer än mindre feta, är inte vettigt med hänsyn till folkhälsan.

Mot bakgrund av ovanstående frågar jag kommissionen om den anser att stödvillkoren i mjölkprogrammet, som främjar feta mjölkprodukter på bekostnad av mindre feta produkter, är enhetliga och överensstämmer med målen i artikel 129 i fördraget?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 juli 1998)

Kommissionen är övertygad om att gemenskapens stödordning för skolmjölk som verkar vara det som frågeställaren syftar på, enbart har gynnsamma effekter på folkhälsan. Kommissionen anser följaktligen att detta stöd helt och fullt överensstämmer med de mål som anges i artikel 129 i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1298/98

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Fiskeavtal mellan EU och Sydafrika

Inför de kommande, med stor förväntan emotsedda, förhandlingarna mellan Europeiska kommissionen och de sydafrikanska myndigheterna för undertecknandet av ett fiskeavtal, måste man ta i beaktande att nämnda avtal ska ske inom ramen för ett globalt samarbetsavtal där Sydafrika kommer att erhålla viktiga tullförmåner för export av sina varor till EU. Man måste även ta i beaktande behovet av alternativa fiskevatten för gemenskapens fiskeflotta, framförallt när det gäller kummelfiske. Kan kommissionen informera om inriktningen och framställningarna man kommer att lägga fram vid förhandlingarna för att ge gemenskapens kummelfiskeflotta tillträde till fiskevattnen och, framför allt, att tillträdet för denna fiskeflotta sker under gemenskapens flagg?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(8 juni 1998)

I september 1995 gav rådet kommissionen ett förhandlingsmandat som ger kommissionen ganska stort spelrum när det gäller vilken typ av fiskeavtal som skall förhandlas fram med Sydafrika.

Vid ett möte den 8 april 1998 framförde kommissionen till Sydafrika sin önskan att komma fram till ett fiskeavtal som omfattar olika aspekter som t.ex. traditionella licenser, bildandet av tidsbegränsade samarbetsprojekt samt finansieringen av gemensamma företag.

Eftersom förhandlingarna om avtalet ännu befinner sig i inledningsskedet är det för tidigt att uttala sig om det slutliga innehållet i detta fiskeavtal.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1887/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Ämne: Rapport om konvergenssituationen

I kommissionens rapport KOM(98) 1999 om konvergenssituationen samt rekommendation inför övergången till den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen anges det att rådet den 23 oktober 1995 antog förordning nr 2494/95(1), genom vilken den rättsliga grunden fastställs för införandet av en harmoniserad metod för att sammanställa konsumentprisindex i medlemsstaterna.

I förordningen föreskrivs en gradvis harmonisering i följande två etapper:

1. Framtagande av en uppsättning "interimsindex för konsumentpriser" (IIKP), som grundade sig på de befintliga nationella KPI, vilka anpassats för att omfattningen av varor och tjänster skulle bli så enhetlig som möjligt.

2. Framtagande av "harmoniserade index för konsumentpriser" (HIKP).

Kan kommissionen tala om vilka varor och tjänster som har omfattats vid framtagandet av "interimsindex för konsumentpriser" (IIKP)?

(1) EGT L 257, 27.10.1995, s. 1.

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1885/98, E-1886/98 och E-1887/98 ingivna av Yves-Thibault de Silguy för kommissionen

(30 juli 1998)

Kommissionen har tagit fram Europeiska ekonomiska samarbetsområdets index för konsumentpriser (EESKPI) sedan januari 1995 och de begärda uppgifterna för 1997 tillhandahålls månadsvis, både i elektronisk form (via databasen NewCronos) och i tryck (Statistics in Focus: Economy and Finance).

Kommissionen har även tagit fram Europeiskt konsumentprisindex (EKPI) sedan januari 1995 och de begärda uppgifterna för 1997 tillhandahålls månadsvis på samma sätt som för EESKPI.

Vad gäller varor och tjänster som täcks av interimsindex för konsumentpriser (IIKP) översänder kommissionen detaljerade uppgifter (nr 15 av Eurostats pressmeddelande New way of comparing EU inflation av den 29 februari 1996) direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2554/98

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) , Raimo Ilaskivi (PPE) och Jyrki Otila (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Ämne: Lika behandling inom vissa tjänster

Kommissionen har med all rätt fäst uppmärksamhet vid likvärdig behandling. Fördelarna för andelsägare i telefonandelsbolag har avskaffats, eftersom de står i strid med gällande direktiv på området.

Vad gäller posttjänster, fastighetsskatter och renhållningsavgifter följer man i Finland emellertid inte samma politik för sommargäster som för permanent bosatta. En särskild avgift, som inte gäller för åretruntboende, uppbärs för tidningsutbärning. Renhållningsavgifterna kan uppgå till samma summa per månad som en permanent bosatt person betalar per år.

Anser kommissionen att det här strider mot lagen om likvärdig behandling? Om svaret är ja, vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att rätta till denna situation?

Svar avgivet av Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(14 oktober 1998)

Kommissionen hänvisar ledamöterna till svar på skriftlig fråga E-3942/97 från Raimo Ilaskivi(1).

(1) EGT C 223, 17.7.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2130/98

från Felipe Camisón Asensio (PPE) till kommissionen

(10 juli 1998)

Ämne: Beskattning av elektronisk handel

Har kommissionen beslutat att agera för att ingen ny beskattning beträffande andra typer av handel kommer att vara i kraft vid den framtida tillämpningen av indirekt beskattning av elektronisk handel, det vill säga vidta lämpliga åtgärder för att åstadkomma en helt neutral beskattning?

Vilken strategi kommer kommissionen att tillämpa för att uppnå detta?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(10 september 1998)

Den 13 juni 1998(1) offentliggjorde kommissionen en sista inbjudan att inkomma med förslag i fråga om Ecos-Ouverture under innevarande programplaneringsperiod. De samarbetsområden som avses är endast följande: förbättring av regionala och lokala myndigheters arbetsmetoder; förbättring av små och medelstora företags moderniserings- och utvecklingsstöd; att i ett hållbart utvecklingsperspektiv bevara och vårda naturen, samt att ta vara på det ekonomiska värdet i regionernas kulturarv för att kunna behålla eller skapa varaktig sysselsättning.

Inom denna ram kan inte medel anslås till själva jakten i sig. Åtgärder som är knutna till jakt, till exempel i fråga om hållbar utveckling eller miljöskydd, kan emellertid bli stödberättigande, under förutsättning att kommissionen verkligen kontrollerar dessa åtgärder noggrant. Sista dag för att lämna in förslag till projekt är den 15 november 1998.

(1) EGT C 183, 13.6.1998.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 031 , 05/02/1999 s. 0155



SKRIFTLIG FRÅGA E-2833/98 från Niall Andrews (UPE) till kommissionen (28 september 1998) Ämne: Ålder då skolan avslutas Kan kommissionen upplysa mig om vilka rättsliga bestämmelser som gäller för den ålder då skolgången avslutas i var och en av EU:s olika medlemsstater? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Edith Cresson (6 oktober 1998) Kommissionen sänder de efterfrågade upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1761/98

från Heidi Hautala (V) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Flytande biobränsle

Flytande biobränslen (till exempel biodiesel) är ett område för alternativa bränslen som erhållit stöd av kommission i form av olika FoU-initiativ (till exempel Altener- och Life-programmen). Att utvidga pilotprojektet till att täcka 2 % av marknaden för flytande bränslen är en av rekommendationerna i vitboken om förnybara energikällor, som antogs av kommissionen den 26 november 1997.

Det visar sig nu att minskningen av det obligatoriska markuttaget till 5 % har lett till en brist på tillgång på råvaror som i sin tur äventyrar överlevnaden för de fabriker som redan producerar biobränslen. Dessutom har avsaknaden av specifika åtgärder i Agenda 2000 för grödor avsedda för annat än mat resulterat i att den privata sektorn saknar förtroende för att genomföra ytterligare investeringar och utvecklingsarbete inom biobränsleområdet.

Har därför kommissionen övervägt att föreslå stödåtgärder som en nödutväg i samband med de diskussioner som skall äga rum i juni angående markuttag? Vad kommer kommissionen att föreslå som lösning på lång sikt inom ramen för Agenda 2000-reformerna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(26 juni 1998)

Kommissionen bekräftar de påpekanden som den redan tidigare gjort i svaret på den skriftliga frågan E-1055/98 från parlamentsledamöterna Santini, Azzolini och Scapagniru(1), nämligen att den är helt medveten om de problem med råvaruförsörjningen som biobränsleindustrin för närvarande brottas med och de utmaningar som följer av antagandet av vitboken om förnybara energikällor(2).

När det gäller biobränsleindustrins framtida utveckling gäller det att i samband med de förhandlingar som följer av Agenda 2000(3) undersöka alla möjligheter till en jämn råvaruförsörjning samt överväga att samordna tillvägagångssättet när det gäller de skatteåtgärder som för närvarande tillämpas på nationell nivå.

Inom ramen för Agenda 2000 bör frivilligt uttag av mark spela en viktig roll, med tanke på att medlemsstaterna har möjlighet att låta producenterna ta upp till 100 % av sin odlingsbara mark ur bruk. Denna mark kan eventuellt användas till odling av råvaror avsedda för annat än livsmedel, t.ex. grödor för produktion av biobränslen.

Kommissionens förslag går vidare ut på att marknadspolitiken ska kompletteras med en ny politik för landsbygdsutveckling som skulle kunna medföra nya möjligheter när det gäller förnybara råvaror. Medlemsstaterna kan på så sätt erhålla stöd från gemenskapen för nationella program som syftar till att främja investeringar beträffande andra produkter än livsmedel.

(1) Se s. 12.

(2) KOM(97) 599 slutlig.

(3) KOM(97) 2000 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2020/98

från Edith Müller (V) till kommissionen

(30 juni 1998)

Ämne: Priser för insatser för demokrati och det civila samhället

Den 18 maj 1998 delade EU och USA ut ett antal priser för insatser för demokrati och det civila samhället. Femtio pristagare, bestående av organisationer och enskilda från 26 länder, fick vardera 20 000 dollar.

Vem nominerade kandidater till dessa priser och vem valde ut vinnarna? Hur mycket av den totala prissumman på 1 000 000 dollar kom från EU:s budget och från vilka budgetposter? Var detta ett engångsinitiativ eller kommer det att bli en regelbundet återkommande företeelse?

Varför fanns inga pristagare från Kosovo?

Svar från sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(20 juli 1998)

Priserna för insatser för demokrati och det civila samhället är ett ytterst framgångsrikt och synligt exempel på transatlantiskt samarbete till stöd för demokratin och det civila samhället runtom i världen.

Kandidaterna nominerades gemensamt av Amerikas förenta staters och medlemsstaternas ambassader samt kommissionens delegationer i de aktuella länderna. Efter att ha granskats av tjänstemän från kommissionen, medlemsstaternas och USA:s förvaltningar bedömdes och godkändes de rekommenderade pristagarna av gruppen med tjänstemän på hög nivå som sammanträder inom ramen för den nya transatlantiska agendan. Vid toppmötet mellan gemenskapen och Förenta staterna den 18 maj 1998 godkändes de utvalda kandidaterna formellt.

Hälften av prispengarna kom från gemenskapsbudgeten (209 510 ecu från budgetpost B7-701 och 245 946 ecu från budgetpost B7-700).

Det finns inga planer på en upprepning av prisutdelningen, eftersom den anordnades för att fira händelser som i sig inte är årligen förekommande, nämligen 50 - årsminnet av Marshall-planen och 40 - årsminnet av EG-fördraget.

En av pristagarna var från Kosovo och tre pristagare var förvisso från Förbundsrepubliken Jugoslavien, däribland Gazmend Pula, som är en frispråkig förkämpe för de mänskliga rättigheterna i Kosovo. Gazmend Pula har spelat en värdefull roll genom sina försök att, med uppenbar fara för sig själv, bredda debatten och öppna möjligheter för en dialog mellan serberna och de etniska albanerna. Gazmend Pula och fem andra pristagare deltog i toppmötet den 18 maj 1998 där de mottog sina priser av Förenta staternas president, kommissionens ordförande och den brittiske premiärministern.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1864/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Ämne: Import av nötkött från Nordirland och övriga Storbritannien

Europeiska kommissionen är på väg att föreslå rådet att man delvis skall häva embargot mot import av nötkött från hela det brittiska territoriet efter den avreglering av export från Nordirland som är planerad till den 1 juni 1998. Frågan är särskilt allvarlig på grund av de fortsatta fallen av galna ko-sjukan i Nordirland, där man redan kunnat konstatera 1769 fall i en region som producerar över 12 % av den totala produktionen av brittiskt nötkött. Riskerna är särskilt stora för de länder som har brist på produktion av nötboskapsprodukter och som importerar stora mängder (t.ex. Grekland), samtidigt som infekterat kött som kommer från brittiskt territorium kan föras in i dessa länder via andra medlemsstater på grund av att gränskontrollerna avskaffats inom EU.

Kan Europeiska kommissionen redogöra för orsakerna till det förhastade hävandet av embargot mot import av kött från Storbritannien samtidigt som den inte fullständigt har säkerställt att handeln med kött är helt säker för alla medborgare i unionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1896/98

från Freddy Blak (PSE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Ämne: Rättshjälp på den inre marknaden

I Danmark finns ett system där medborgarna i en rad fall kan få rättshjälp i de rättsliga tvister de blir indragna i. Dels kan man under vissa omständigheter beviljas kostnadsfri rättegång, dels kan man genom olika försäkringssystem få ekonomiskt stöd för eventuella rättegångar. Dessa försäkringar gäller emellertid inte om man blir indragen i till exempel ett civilt mål utanför den medlemsstat i vilken man är medborgare. Mot bakgrund av detta ombes kommissionen svara på följande frågor:

1. Stämmer det att privatpersoner i EU i princip inte kan få rättshjälp för rättsliga tvister i andra EU-stater än den där de är medborgare, och då endast om det i det aktuella landet finns särskilda system för denna typ av stöd?

2. Håller kommissionen med om att denna situation skadar utvecklingen av den fria rörligheten på den inre marknaden?

3. Har kommissionen möjlighet att ta några initiativ för att rätta till situationen? Har några sådana initiativ tagits?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(29 juli 1998)

Rättshjälp i nationella domstolar regleras av medlemsstaternas lagar. Möjligheten till rättslig prövning är emellertid en naturlig följd av friheterna i EG-fördraget och artikel 6 i EG-fördraget förbjuder diskriminering på grund av nationalitet. Därför måste unionsmedborgare vid utövandet av sina fördragsenliga rättigheter ha möjlighet till rättslig prövning utan att de diskrimineras på grund av sin nationalitet.

Avvikelser i den rättshjälp som tillhandahålls av olika medlemsstater kan inte anses vara diskriminering i den mening som avses i artikel 6 så länge som rättshjälpen tillhandahålls i enlighet med objektiva kriterier och utan att beakta nationalitet.

Kommissionen kan använda sina befogenheter som fördragets övervakare och ingripa vid förekomsten av sådan diskriminering som förbjuds enligt artikel 6 eller vid andra överträdelser av gemenskapslagstiftningen. Kommissionen känner emellertid inte till någon medlemsstat som skulle diskriminera andra unionsmedborgare vad gäller möjligheten till rättshjälp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1501/98

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(13 maj 1998)

Ämne: Informationssamhället och den ekonomiska och sociala sammanhållningen

När kommissionsledamot Monika Wulf-Mathies inför Europaparlamentets utskott för regionalpolitik presenterade kommissionens meddelande "Sammanhållningen och informationssamhället" (KOM(97) 0007, 22.1.1997) sade hon att budgetmedel hade avsatts i enlighet med artikel 6 i ESF (Europeiska socialfonden) för ett visst antal regioner i syfte att utarbeta en strategi och ett handlingsprogram för övergången till informationssamhället.

Kan kommissionen ge information om i första hand alla de projekt rörande informationssamhället för vilka Europeiska kommissionen hittills har bidragit med finansiering inom ramen för artikel 6 i ESF, och om dem som kommer att få finansiering under hela den nuvarande programperioden, med specificering av gynnade regioner, total kostnad för genomförandet och samfinansiering från gemenskapen?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(19 juni 1998)

För närvarande ges stöd enligt artikel 6 i förordningen om Europeiska socialfonden(1) till pilotprojekt inom informationssamhället genom det regionala informationssamhälleinitiativet (RISI). Enligt detta system finansierar Europeiska socialfonden totalt tio projekt. Åtta projekt får stöd inom RISI 1 (regionala strategier och handlingsplaner). De berörda regionerna är Bremen i Tyskland, Attika i Grekland, Midi-Pyrenéerna i Frankrike, South West Region på Irland, Norra Karelen i Finland, Murcia i Spanien, Blekinge i Sverige och Wales i Förenade kungariket. Varje projekt får till 50 % samfinansierat stöd för totalt upp till 250 000 ecu för att bygga upp en strategi och en handlingsplan för informationssamhället. Två projekt får stöd inom RISI 2 (regionala tillämpningar av informationssamhället). Det rör sig här om regionöverskridande projekt som skall utföra genomförbarhetsstudier innan de praktiska tillämpningarna i de berörda regionerna utprovas. De två projekten gäller gränsöverskridande telearbete (telecentrer) och bibliotek som informations- och utbildningscentrer (ISTAR). Den förstnämnda får till 50 % samfinansierat stöd för 2,4 miljoner ecu och den senare får till 50 % samfinansierat stöd för totalt 1,1 miljoner ecu.

(1) EGT L 193, 31.7.1993, s. 39.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1816/98

från Florus Wijsenbeek (ELDR) till kommissionen

(11 juni 1998)

Ämne: Undersökning av användningen av färdskrivare

Känner kommissionen till en undersökning som gjorts av universitetet i Cambridge i Storbritannien, av vilken det framgått att den nya digitala färdskrivaren som skall bli obligatorisk för nya fordon i Europeiska unionen från och med den 1 juli 2000 lätt kan göras till föremål för bedrägerier?

Stämmer det som kommit fram vid undersökningen, nämligen att det är lätt att på den svarta marknaden komma över kort - med korrekta data - som lättvindigt kan bytas ut mot sådana kort där överträdelser står inskrivna?

Om så är fallet, vilka initiativ tänker kommissionen ta för att se till att det inte skall bli möjligt att förfalska data om körningarna?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(24 juli 1998)

Den undersökning som parlamentsledamoten påtalar utfördes på grundval av rådets politiska avtal av den 17 juni 1997 i vilket de allmänna ramarna för en digital färdskrivare fastställdes. På detta stadium var de tekniska specifikationerna för den digitala färdskrivaren och förarkorten ännu inte uppgjorda i detalj. Detta gäller särskilt för säkerhetsaspekterna. Av alla rapporter som grundats på nämnda text kan man endast dra slutsatsen att de tekniska kraven var ofullständiga.

Undersökningen har sina förtjänster, men snarare som en användbar kontrollista för det pågående arbetet med att definiera de tekniska specifikationerna än som en giltig bedömning av ett system som håller på att färdigställas.

Under tiden har arbetet framskridit med näringslivet och experter på mjukvara för att fastställa de slutliga, detaljerade tekniska specifikationerna för att säkerställa att det blir svårare att bryta registreringsutrustningens och förarkortens elektroniska säkerhetsanordningar samt även att försöken att manipulera med systemet skall bli lättare att upptäcka.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0256/98

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(5 februari 1998)

Ämne: Att europeiska företag måste betala för att erhålla specifikationer inom det turkiska anbudsförfarandet

Känner kommissionen till att europeiska företag som deltar i ett anbudsförfarande i Turkiet måste betala för att erhålla specifikationer?

Är det sedvanligt att företag inom EU som deltar i ett anbudsförfarande måste betala för att erhålla specifikationer?

Är de turkiska bestämmelserna om avgifter för erhållande av specifikationer för europeiska företag i överensstämmelse med handelsavtalet mellan EU och Turkiet?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 maj 1998)

Gemenskapslagstiftningen hindrar inte upphandlande myndigheter inom gemenskapen från att begära en ekonomisk ersättning från intresserade anbudsgivare för att lämna ut den relevanta anbudsdokumentationen vid offentlig upphandling, förutsatt att ersättningsbeloppet ligger på rimlig nivå och begränsas till kostnaden för att tillhandahålla dokumentationen.

Kommissionen är tacksam för de upplysningar parlamentsledamoten har lämnat om de turkiska myndigheternas tillvägagångssätt. I artikel 48 av Associationsrådets Europeiska ekonomiska gemenskapen-Turkiet beslut nr 1/95 av den 22 december 1995 om genomförandet av den slutliga etappen av tullunionen finns det inte något som hindrar de turkiska myndigheterna från att begära en ekonomisk ersättning från intresserade anbudsgivare för att lämna ut den relevanta anbudsdokumentationen. Kommissionen avser emellertid att begära försäkringar från de turkiska myndigheterna om att de härvidlag visar samma återhållsamhet som de upphandlande myndigheterna i gemenskapen.