ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1941/02

från Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(28 juni 2002)

Ämne: Tunnelbanan i Aten

Enligt uppgifter från den grekiska regeringen kommer de grundläggande arbetena för tunnelbanan i Aten att kosta runt 540 miljarder drakmer (varav 430 miljarder är en justering av ursprungskostnaden (180 miljarder) i kontraktet från 1988 beroende på inflation och valutafluktueringar och 110 miljarder är arbeten för att förbättra säkerheten och utföra konstnärlig utsmyckning). Tillsammans

med förvaltningskostnader, studier över utbyggnaden, exproprieringar och alla andra arbeten som utförts parallellt blir summan 705 miljarder. Om man till denna lägger utlåningsräntor och moms blir totalkostnaden 952,7 miljarder drakmer.

Jag vill fråga kommissionen:

- Håller den med om dessa uppgifter? Om så inte är fallet, vilka uppgifter har kommissionen?

- Känner kommissionen till om det har förekommit några överträdelser, brist på insyn eller undermålig förvaltning i utförandet av arbetena med tunnelbanan i Aten?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(29 juli 2002)

På grundval av uppgifter som mottagits från de grekiska myndigheterna uppgår kostnaden för grundprojektet Atens tunnelbana till 2066 miljoner EUR, exklusive moms och räntor. Detta belopp avser de två linjerna SepoliaDafni och National DefenseMonastiraki, inklusive 19 stationer, Sepolia-depån, rullande material, parallell- och tilläggsarbeten, expropriation och kostnaden för projektförvaltningen som sköts av företaget Attiko Metro.

Bidraget från Europeiska regionala utvecklingsfonden för finansiering av grundprojektet uppgick till 200 miljoner EUR under gemenskapens stödram (GSR) 19891993 för Grekland. Ytterligare 733 miljoner EUR under GSR 19941999 och 750 miljoner EUR under GSR 20002006 tilldelades också projektet.

I likhet med alla andra betalningskrav som lämnas till kommissionen av medlemsstaterna för verksamhet som medfinansieras av strukturfonderna måste de som lämnas in beträffande Atens tunnelbana gälla kostnader som är förenliga med gemenskapsrätt och nationell rätt. Kontroller som utförs både av nationella och gemenskapens behöriga myndigheter syftar till att garantera att denna princip iakttas. Vid fall av oegentligheter tillämpas ekonomiska sanktioner, enligt vad som föreskrivs i förordningarna om strukturfonderna. Inga sådana sanktioner har tillämpats i samband med Atens tunnelbana.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1024/02

från Claude Moraes (PSE) till rådet

(5 april 2002)

Ämne: Fri rörlighet för personer och ersättning vid dödsfall i EU

I min valkrets har jag en person som är mor till en brittisk medborgare som dog i samband med att han arbetade och var bosatt i Nederländerna. Modern till denna person har nu fått avslag från British Benefits Agency på sin begäran om att få ersättning för begravningskostnaderna. Hon organiserade själv begravningen, som ägde rum i Storbritannien efter det att kroppen återsänts dit. Avslaget är juridiskt riktigt, trots att hon får inkomstbidrag, eftersom den avlidne inte var bosatt i Storbritannien när dödsfallet inträffade.

Håller rådet med om att detta är ett allvarligt missförhållande vad gäller de värden och nödvändiga förutsättningar som krävs i ett EU med fri rörlighet för personer?

Håller rådet med om att förordning 1408/71(1) måste ändras för att undvika att sådant här inträffar igen i framtiden? Medborgare som inte har ekonomisk möjlighet att betala för en begravning ska inte behöva lida på grund av otillräckliga bestämmelser.

Finns det redan nu någon möjlighet att ge dem som drabbas av dessa brister någon form av kompensation?

(1) EGT L 149, 5.7.1971, s. 2, svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 57.

Svar

(30 september 2002)

Den ärade parlamentsledamoten uppmans att ta del av det redan avgivna svaret på frågorna E-0209/02 och E-0343/02 från Ulpu Iivari respektive Eija-Riitta Korhola.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0336/02

från Roger Helmer (PPE-DE) och Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: Seigniorage

Var kan vi erhålla en kopia av de regler som ECB kommer att använda för att utbetala seigniorage-inkomster till de länder som ingår i euroområdet?

Har ECB (eller kommissionen) gjort några uppskattningar om vilka som är Seigniorage-systemets vinnare och förlorare? Om så är fallet, skulle vi kunna få en kopia?

Har ECB (eller kommissionen) uppskattat vilka förluster eller vinster seigniorage-systemet skulle innebära för Förenade kungariket om landet gick med i euron? Om så är fallet, skulle vi återigen kunna få se dessa uppskattningar?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(18 april 2002)

1. Europeiska centralbankens (ECB) beslut 2001/914/EG av den 6 december 2001 om fördelning av de monetära inkomsterna för de deltagande medlemsstaternas nationella centralbanker från och med räkenskapsåret 2002 har offentliggjorts i EGT(1).

2. Kommissionen känner inte till om ECB har gjort några uppskattningar om vilka som är seigniorage-systemets vinnare eller förlorare.

Kommissionen har inte gjort några uppskattningar av vilken inverkan ECB-rådets beslut av den 9 december 2001 kan komma att få på fördelningen av de monetära inkomsterna mellan medlemsstaterna.

3. Kommissionen känner inte till om ECB har uppskattat vilka förluster eller vinster seigniorage-systemet skulle innebära för Förenade kungariket om landet gick med i euron.

Kommissionen respekterar inställningen hos de medlemsstater som har valt att ännu inte delta i eurosamarbetet. Vi anser det olämpligt att utreda och offentliggöra hypotetiska scenarier om vad som skulle kunna ha hänt om dessa medlemsstater hade fattat andra beslut.

(1) EGT L 337, 20.12.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2197/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(19 juli 2002)

Ämne: System för att blockera mobiltelefontrafik

Allt fler människor störs av onödigt mobiltelefonringande. Samtidigt som mobiltelefontrafiken ökar dyker det också upp fler och fler system för att blockera denna trafik. Dessa system omöjliggör all mobiltelefontrafik. Många biografer, restauranger, sjukhus och skolor skulle därför vilja installera sådana system. I medlemsstaten Belgien är dessa system än så länge förbjudna. I Frankrike är de däremot tillåtna.

Har kommissionen planer på att lägga fram ett direktiv som på EU-nivå tar upp och reglerar systemen för att blockera mobiltelefontrafik?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(3 september 2002)

Användningen av system för att förhindra mottagning och sändning av mobiltelefonsignaler är för närvarande förbjuden i alla medlemsstater. Frankrikes parlament har antagit en lag som kommer att göra det möjligt att använda sådana system i bland annat konsertsalar och teatrar i enlighet med de genomförandebestämmelser som skall antas av den nationella regleringsmyndigheten.

Kommissionen ser för närvarande över situationen, eftersom användningen av sådan utrustning väcker vissa spörsmål, bland annat beträffande den fria rörligheten för tjänster, skyddet mot störning på frekvenser som har tilldelats mobilkommunikationer samt förenligheten med direktivet om radioutrustning och teleterminalutrustning(1).

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse, EGT L 91, 7.4.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2281/02

från Jannis Sakellariou (PSE) till kommissionen

(24 juli 2002)

Ämne: Etableringsstopp i regi av KVB i Münchenområdet, grekiska psykoterapeuter

1. I Münchenområdet har föreningen för sjukkasseanslutna läkare i Bayern (Kassenärtzliche Vereinigung Bayerns, KVB) utlyst ett etableringsstopp för nyanlända läkare. Är detta lagligt?

2. Leder det ovannämnda till att en grekisk psykoterapeut, som inom detta område vill behandla sjukkassepatienter för att tillgodose det ökande behovet av grekisktalande läkare, förhindras att utöva sin etableringsfrihet?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 september 2002)

Kommissionen är medveten om de begränsningar som i vissa länder kan gälla för yrken inom sjukvården när det gäller etablering och särskilt anslutning till det allmänna sjukförsäkringssystemet. Dessa begränsningar har ibland införts med hänsyn till folkhälsan och sjukförsäkringsinstitutionernas ekonomiska balans.

Kommissionen har i detta fall emellertid inte tillräckliga uppgifter för att kunna uttala sig om bestämmelserna i fråga. Den kommer att anmoda de tyska myndigheterna att sända nödvändiga upplysningar och informera parlamentsledamoten om sakens vidare utveckling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2124/02

från Ian Hudghton (Verts/ALE) till kommissionen

(17 juli 2002)

Ämne: Framtiden för samhällen som är beroende av fisket

EG-domstolen har klart och tydligt hävdat tillämpningen av principen om relativ stabilitet, såsom den fastställs i originaltexten till rådets förordning (EG) nr 170/83(1), som ett medel för att säkra att varje enskilda medlemsstat får sin beskärda del av gemenskapens TAC. I princip skall denna tilldelning av kvoter beräknas på grundval av de fångster som det traditionella fisket och den av fisket och därtill knutna verksamheter beroende lokalbefolkningen i respektive medlemsstat åtnjöt innan systemet för fiskekvoter infördes (se t.ex. mål C-4/96).

En justering av principen av relativ stabilitet, såsom förslås i kommissionens förslag till ändring av den gemensamma fiskeripolitiken, varmed tilldelningen av kvoter skulle utgå från genomsnittstal för fångster under de senaste 5 eller 10 åren och varigenom principen om relativ stabilitet på sikt skulle avskaffas, skulle strida mot principens andemeningen och mot de skäl till att den en gång infördes och att den vid upprepade tillfällen sedan dess har stadfästs. Ett beslut att justera och/eller avskaffa denna princip innebär att framtiden skulle göras osäker för samhällen som är beroende av fisket och att deras historiska fiskerättigheter skyddas. Kan kommissionen, mot denna bakgrund, ge klart besked om hur den kommer att ta sitt ansvar för att ömtåliga samhällen i vilka andra utkomstmöjligheter ofta saknas förstörs och, därmed, att en fast förankrad och för gemenskapen grundläggande princip undergrävs eller avskaffas?

(1) EGT L 24, 27.1.1983, s. 1.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2123/02 och E-2124/02ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(5 augusti 2002)

Som parlamentsledamoten mycket riktigt påpekar hänvisas det i gemenskapsrätten till principen om relativ stabilitet. I lagstiftningen finns det emellertid inte några bestämmelser som gör det möjligt att klart påvisa hur den här principen fungerar i praktiken. Kommissionen föreslår att rådet fastställer sådana bestämmelser i en förordning, i samråd med parlamentet. Kommissionen är övertygad om att rättssäkerheten därigenom stärks.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0949/02

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(9 april 2002)

Ämne: Greklands underlåtenhet att följa EU:s lagstiftning på beskattningsområdet

Kan kommissionen upplysa mig om hur många fall av eventuella kränkningar av gemenskapens lagstiftning vi har i Grekland på området för beskattning samt vad dessa kränkningar handlar om?

I hur många fall (om sådana förekommer) och vilka står kommissionen beredd att dra Grekland inför EG-domstolen?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 maj 2002)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till den artonde årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning(1), som lämnar en redogörelse över de åtgärder kommissionen vidtagit under 2000 för att kontrollera gemenskapsrättens tillämpning. Rapporten följer utvecklingen, generellt och sektor för sektor, av de överträdelseförfaranden som inletts och drivits av kommissionen.

Rapporten har skickats till Europaparlamentet (PE/2001/1303).

Den nittonde årsrapporten kommer att antas 2002 och kommer sedan att skickas till Europaparlamentet.

(1) KOM(2001) 309 slutlig, volym I.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1298/02

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(7 maj 2002)

Ämne: Förenade kungarikets budgetrabatt

Beräkningmetoden för Förenade kungarikets justering har ändrats för att neutralisera landets nettovinster (oväntade vinster) som är resultatet av ökningen av den procentandel egna intäkter som medlemsstaterna behåller.

När och hur genomfördes denna ändring?

Hur stort var Förenade kungarikets totala bidrag till gemenskapsbudgeten under varje år de senaste fem åren, både före och efter den årliga rabatten?

Hur kommer EU:s utvidgning att påverka Förenade kungarikets rabatt?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(6 juni 2002)

Justeringen av Förenade kungarikets rabatt vid oväntade vinster från de traditionella egna medlen infördes genom artikel 4 e i rådets beslut 2000/597/EG, Euratom av den 29 september 2000 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel(1). Justeringen gäller retroaktivt från 1 januari 2001, eftersom den procentandel av traditionella egna medel som medlemsstaterna får behålla ökades från och med det datumet. Detta kom medlemsstaterna överens om vid Europeiska rådets möte i Berlin i mars 1999 och framgår av punkt 72 i ordförandeskapets slutsatser.

Förenade kungarikets totala bidrag till gemenskapens budget under de senaste fem åren:

>Plats fÄHor tabell>

Storleken på Förenade kungarikets rabatt står i direkt proportion till de fördelade utgifterna (= gemenskapens utgifter fördelade på enskilda medlemsstater). Eftersom dessa fördelade utgifter kommer att öka efter utvidgningen på grund av utgifterna i de nya medlemsstater kommer Förenade kungarikets rabatt att öka(2). Följaktligen kommer Förenade kungariket att stå för en mindre del än landets normala andel av kostnaden för utvidgningen(3).

(1) EGT L 253, 7.10.2000.

(2) Ökningen av rabatten kommer att bli något mindre genom bestämmelserna i artikel 4 f i beslutet om egna medel, som bygger på punkt 72 i slutsatserna från Berlin. Enligt artikeln skall i samband med utvidgningen de totala fördelade utgifterna minskas med ett belopp som är lika stort som de årliga utgifterna inför anslutningen i de länder som blir medlemmar

(3) Eftersom utvidgningens kostnader främst kommer att finansieras genom en ökning av BNI-resursen, skulle en normal andel av finansieringen motsvara Förenade kungarikets andel av EU:s BNI.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2297/02

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(25 juli 2002)

Ämne: Översyn av vitboken om transporter år 2004

Kommissionen ämnar under 2004 genomföra en översyn av vitboken om gemenskapens transportpolitik. Vad finns det för möjlighet för att i samband härmed införa provinsen Teruel på kartan över transeuropeiska nät när det gäller sträckan Madrid Cuenca Valencia av det spanska höghastighetsnätet för tåg, i syfte att undvika att denna spanska provins isoleras?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(22 augusti 2002)

Kommissionen har meddelat att den under 2004 avser att se över beslut 1692/96/EG(1) om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet. Som sagts i vitboken syftar denna översyn till att fokusera gemenskapens insatser på ett begränsat antal prioriteringar längs de större lederna, integrera kandidatländernas nät samt integrera sjötransportleder. Eftersom de transeuropeiska näten är en kompetens som delas med medlemsstaterna arbetar kommissionen i nära samarbete med de nationella förvaltningarna för att förbereda detta förslag till översyn.

Kommissionen vill dessutom uppmärksamma frågeställaren på förslaget till en första översyn av riktlinjerna(2) som nu behandlas i rådet. I kartorna i bilaga I till det nämnda beslutet ingår i detta förslag järnvägsförbindelsen Huesca-Saragosse-Teruel som planerad höghastighetslinje. Om denna uppförs kommer den att bidra till att provinsen Teruel blir mindre isolerad. Parlamentet har redan avgivit ett positivt yttrande om detta förslag.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.

(2) EGT C 362 E, 18.12.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1801/02

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) till kommissionen

(24 juni 2002)

Ämne: Miljökonsekvensbeskrivning om vägsträckan AS-17, Puente del ArcoEl Condado (Asturien, Spanien)

När det gäller miljökonsekvensbeskrivningen i samband med utredningsförfarandet inför byggandet av vägen AS-17, sträckan Puente del ArcoEl Condado (Asturien, Spanien), har man enbart tagit hänsyn till en vägsträckning.

Detta följer inte föreskrifterna i direktiv 85/337/EEG(1), senast ändrat genom direktiv 97/11/EG(2), i vilket det föreskrivs att man skall utreda tre alternativa vägsträckor, vilket gör det möjligt att välja den som får minst miljömässiga och sociala följder.

Känner kommissionen till denna situation?

Anser kommissionen att det i det aktuella fallet skett en korrekt tillämpning av direktiv 85/337/EEG, senast ändrat genom direktiv 97/11/EG?

Vilka åtgärder kan kommissionen vidta tillsammans med de spanska myndigheterna för att se till att de olika alternativen till föreslagen vägsträcka utreds och för att man beslutar sig för det alternativ som får minst miljömässiga och sociala följder?

(1) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2) EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 augusti 2002)

Kommissionen kände inte till de omständigheter som ledamoten nämner. Uppgifterna i den skriftliga frågan tyder emellertid på att det vägprojekt som ledamoten avser inte omfattas av bilaga I till rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997.

Vägprojektet skulle eventuellt kunna omfattas av bilaga II. Enligt artikel 4.2 i direktivet är det i så fall medlemsstaten i fråga som, antingen i varje enskilt fall eller på grundval av gränsvärden eller kriterier som medlemsstaten fastställt eller genom en kombination av båda metoder, avgör om ett projekt har en märkbar miljöpåverkan och därför måste bli föremål för en miljökonsekvensbeskrivning i enlighet med artiklarna 5-10 i direktivet. Vid sitt beslut måste medlemsstaterna ta hänsyn till kriterierna i bilaga III i direktivet.

Dessutom finns i direktiv 85/337/EEG inga föreskrifter om ett minsta antal alternativ som måste utredas. I bilaga IV till direktivet finns de uppgifter förtecknade som exploatören måste tillhandahålla, bland annat en översiktlig redovisning av de huvudalternativ som exploatören övervägt och de viktigaste orsakerna till den valda lösningen med beaktande av miljöeffekterna.

Efter att ha granskat de uppgifter som lämnats av ledamoten anser kommissionen att det inte föreligger några skäl att misstänka de spanska myndigheterna om att ha brutit mot direktiv 85/337/EEG. Om det skulle komma in ytterligare uppgifter som pekar på en bristfällig tillämpning av direktivet i det aktuella fallet, kommer kommissionen förstås att försäkra sig om att gemenskapslagstiftningen följs.

Enligt de behöriga spanska myndigheternas uppgifter samfinansieras dessutom de nämnda vägarbetena inte inom ramen för strukturfonderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0337/02

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: Budgeten och utgifterna för konventionen om EU:s framtid

Kan kommissionen, med tanke på information som nyligen offentliggjorts om höga utgifter för konventionen om EU:s framtid, bekräfta hur stor budgeten för denna konvention kommer att vara? Kan kommissionen dessutom detaljera hur denna budget kommer att fördelas, och i synnerhet de belopp som kommer att anslås till översättning, publikationer, konventets ordförande och medlemmar samt ordförandens lön?

Från vilken del av EU:s budget kommer dessa medel att anslås?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0139/02, E-0337/02 och E-0419/02ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(15 maj 2002)

Parlamentet, rådet och kommissionen slöt den 28 februari 2002 ett interinstitutionellt avtal om fördelningen av deras respektive ekonomiska bidrag till konventet om Europas framtid. Avtalet bygger på en beräknad budget för konventet på 4 miljoner EUR under det första budgetåret, som löper från mars till december 2002.

Beloppet kommer att överföras från EU:s allmänna budget till en särskild fond utanför gemenskapens allmänna budget och kommer att fördelas på följande sätt:

- 1 miljon EUR från avsnitt I (parlamentet),

- 0,4 miljon EUR från avsnitt II (rådet), och

- 2,6 miljoner EUR från avsnitt III (kommissionen) del A.

Dessa belopp motsvarar 0,1 procent av de administrativa utgifterna för varje institution, pensioner undantagna.

En ändringsbudget antogs den 28 februari 2002 av budgetmyndigheten, varigenom de budgetposter upprättades och anslag överfördes som krävs för att omsätta bidragen i praktiken.

Enligt de bestämmelser som de tre institutionerna kommit överens om skall konventets budget antas på förslag från konventets generalsekreterare och efter överenskommelse med parlamentet, rådet och kommissionen.

I princip omfattar konventets budget inte resekostnader och inkvartering för konventets ledamöter (utöver presidiet), utan detta täcks av det parlament, de medlemsstater och kandidatländer som ledamöterna kommer från. Lönerna för medlemmar av konventets sekretariat (om dessa är utlånade från EU-institutioner) och vissa infrastrukturkostnader (bland annat tolkning, översättning, byggnader och personal) betalas av de tre institutioner som hyser konventets sammanträden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2170/02

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) till kommissionen

(18 juli 2002)

Ämne: Tidsplan för klarläggande av definitionen på begreppet avfall

Kommissionsledamoten Margot Wallström nämner i sitt svar på skriftliga frågan E-0885/02(1) att det i gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram efterlyses ett tydliggörande av den rättsliga skillnaden mellan avfall och icke-avfall. Hon påpekar att kommissionen inom ramen för detta program kommer att vidta åtgärder för att se över hur detta bäst kan uppnås.

Definitionen på begreppet avfall borde klarläggas med det snaraste så att inte de företag som utnyttjar biprodukter från sina tillverkningsprocesser för tillverkning av andra produkter längre skall behöva lida av den rådande situationen som är föga ändamålsenlig ur ekonomisk synvinkel betraktat. Bland annat Unice (Union of Industrial and Employers' Confederations of Europe) är medvetet om detta problem och har kommit med ett initiativ i frågan.

När tänker kommissionen vidta åtgärder för att klarlägga definitionen på begreppet avfall?

(1) EGT C 229 E, 26.9.2002, s. 155.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2170/02 och E-2195/02ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(5 september 2002)

I parlamentets och rådets beslut om sjätte miljöhandlingsprogrammet, som antogs av rådet den 11 juni 2002(1), fastställs som en av de prioriterade åtgärderna för en hållbar användning och förvaltning av naturresurser och avfall, att skillnaden mellan avfall eller icke-avfall skall klargöras(2).

I artikel 1 a i rådets ändrade direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall(3) definieras begreppet avfall, och denna definition utgör en grundkomponent i gemenskapens lagstiftning om avfallshantering. Inom ramen för sjätte miljöhandlingsprogrammet kommer kommissionen i ett tidigt skede att vidta åtgärder för att avgöra hur man på bästa sätt kan klargöra skillnaden. Det kommer att undersökas hur man, om så är nödvändigt och lämpligt, kan bygga på parametrar som redan används i gemenskapens lagstiftning och EG-domstolens rättspraxis i anslutning till definitionen.

Det är de enskilda medlemsstaterna som ensamma har behörighet att fatta beslut om huruvida det skall införas en avfallsskatt. Gemenskapslagstiftningen kräver inte att medlemsstaterna skall införa en sådan skatt. Det är därför de enskilda medlemsstaterna och inte gemenskapen som skall behandla den fråga om dubbelbeskattning som parlamentsledamoten tagit upp.

(1) Rådets 2435:e möte (fiske), Luxemburg, 11.6.2002 (C/02/172).

(2) Se artikel 8.2 iv i det antagna beslutet.

(3) EGT L 194, 25.7.1975.