SKRIFTLIG FRÅGA E-1489/03

från Reinhold Messner (Verts/ALE) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne: Hygienbestämmelser för slakt och förädling på lantgårdar

Efter att vitboken om livsmedelssäkerhet kom ut har vi fått ett flertal nya förordningar om livsmedelssäkerhet och -hygien.

Vilka regler gäller för närvarande för slakt av djur (nötkreatur, svin, får, getter och höns) på lantgårdar? Vad krävs det i byggnadsväg? Vilka regler gäller för förädling på lantgårdar (korvprodukter, kallskuret)? Vilka särskilda regler gäller för direktförsäljning av dessa produkter på lantgårdarna (antingen på värdshus eller i butiker i samband med lantgårdarna)?

Beträffande vilka av dessa regler har kommissionen för närvarande lagt fram lagstiftningsförslag eller planerar att göra det inom en nära framtid?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(10 juni 2003)

De viktigaste hygienbestämmelserna om slakt av tamdjur av nötkreatur, svin, får och getter samt av fjäderfä finns för närvarande i rådets direktiv 64/433/EEG av den 26 juni 1964 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött inom gemenskapen(1) och i rådets direktiv 71/118/EEG av den 15 februari 1971 om hygienproblem som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä(2). Direktivets räckvidd omfattar inte slakt av djur för lantbrukarens och hans närmaste familjs eget bruk, utan detta kan regleras i medlemsstatens nationella lagstiftning. När det gäller produktion av sådant kött för allmän konsumtion måste emellertid bestämmelserna i direktiven efterlevas.

När det gäller slakthus med låg kapacitet är villkoren mindre stränga och kriterierna för uppbyggnad och infrastruktur något förenklade. Direktivets bestämmelser måste dock efterlevas och allmänhetens hälsa riskeras därför inte. Anläggningarna måste vara registrerade och får under vissa förutsättningar marknadsföra sitt kött på det nationella territoriet. Sådant kött måste bland annat märkas med en nationell stämpel som inte kan förväxlas med gemenskapens stämpel.

Under förutsättning att de korvprodukter och kallskurna produkter som parlamentsledamoten nämner inte vid tillverkningen undergår en behandling som ändrar köttets inre cellstruktur och följaktligen de egenskaper som är karakteristiska för färskt kött, faller sådana produkter inom ramen för definitionen av köttberedningar. De gällande bestämmelserna för tillverkning av köttberedningar finns i rådets direktiv 94/65/EG av den 14 december 1994 om kraven för produktion och utsläppande på marknaden av malet kött och köttberedningar(3). Medlemsstaterna kan i vissa fall godkänna tillverkningen för att ta hänsyn till vissa specifika konsumtionsvanor, förutsatt att de ser till att hälsobestämmelserna i direktivet följs.

Det finns inga särskilda bestämmelser om anläggningar på gårdar. Detta betyder att, under förutsättning att de relevanta bestämmelserna om utsläppande på marknaden antingen inom EU eller i det egna landet i de ovan nämnda direktiven följs, och att de nationella bestämmelserna tillåter försäljning av sådant kött på gårdar, får kött tillverkas, styckas och lagras i godkända eller registrerade anläggningar på gårdar.

Det finns inte heller några särskilda bestämmelser för direktförsäljning av dessa produkter på gårdarna, utom i vissa fall då det rör sig om direktförsäljning till slutkonsumenten. Styckning och lagring av kött och tillverkning av köttberedningar i syfte att leverera produkterna direkt till slutkonsumenten omfattas inte av bestämmelserna i det berörda direktivet, utan övervakas inom ramen för de offentliga hälsokontroller som föreskrivs i de nationella bestämmelserna om återförsäljning. Leveranser från den berörda gården till restauranger, hotell eller butiker utanför gården kan inte anses utgöra direktförsäljning till konsumenterna. Vidare gäller bestämmelserna i rådets direktiv av

den 14 juni 1993 om livsmedelshygien(4) alla livsmedel i allmänhet. Detta betyder att livsmedelsföretagare, också de som är verksamma på stadiet efter primärproduktionen, dvs. beredning, förädling, lagring, hantering och försäljning eller leverans till konsumenten, måste uppfylla kraven i detta direktiv för att garantera att livsmedlen är säkra och hälsosamma.

Det främsta syftet med de nya allmänna och särskilda hygienbestämmelserna är att säkerställa ett högt konsumentskydd när det gäller livsmedelssäkerhet, med beaktande av vissa principer. Tills de förslag till förordningar som ingår i förslaget har antagits, gäller de nuvarande bestämmelserna.

Principerna i det nuvarande förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung(5) innebär att det primära ansvaret för livsmedelssäkerheten ligger hos livsmedelsföretagaren och att livsmedelssäkerheten måste garanteras genom hela livsmedelskedjan. De allmänna bestämmelserna kommer att gälla alla stadier av tillverkning och beredning av livsmedel. Medlemsstaterna kan dock, om de inte gör avkall på målen för livsmedelshygien, anta nationella bestämmelser för att anpassa de bestämmelser som anges i de nya förordningarna om livsmedelshygien då de vill i) göra det möjligt att fortsätta med användningen av traditionella metoder på något stadium av tillverkningen, beredningen och distributionen och ii) tillgodose behoven hos livsmedelsföretag i regioner med särskilda geografiska begränsningar.

Förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung kommer inte att gälla privat beredning, hantering eller lagring av livsmedel för privat bruk. Det kommer inte heller att gälla små mängder kött av fjäderfä eller hardjur som slaktats på gården och som tillverkaren levererar direkt till slutkonsumenten eller till lokala anläggningar som levererar sådant kött direkt till konsumenten som färskt kött. Medlemsstaterna skall vara skyldiga att fastställa bestämmelser enligt nationella lagstiftning för detta slag av leverans för att säkerställa att målen i den föreslagna förordningen nås. Förordningen kommer inte att gälla detaljhandeln, om inget annat särskilt anges. Enligt artikel 10.3 i förslaget kommer medlemsstaterna att ha möjlighet att anta nationella bestämmelser för att anpassa de bestämmelser som anges i bilaga III under de fem olika kategorierna av villkor, förutsatt att de inte gör avkall på målen för livsmedelshygien.

(1) EGT P 121, 29.7.1964.

(2) EGT L 55, 8.3.1971.

(3) EGT L 368, 31.12.1994.

(4) EGT L 175, 19.7.1993.

(5) EGT C 365 E, 19.12.2000.