SKRIFTLIG FRÅGA E-2962/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(25 oktober 2001)

Ämne: Luftfartstariffer med kostnadstäckning för stigande försäkringspremier

1. Kan kommissionen bekräfta att flygbolagen i jämförelse med andra stora moderna företagsbranscher redan under ett stort antal år haft en anmärkningsvärt liten vinstmarginal, uttryckt i procent, trots att luftfarten, till skillnad från andra transporttjänster, på grundval av gamla internationella överenskommelser kan dra nytta av skattefrihet?

2. Är denna lilla vinstmarginal den viktigaste orsaken till att flygbolagen inte kunnat avsätta tillräckliga kapitalreserver för att kunna täcka risker, med den påföljd att luftfarten snabbare än andra branscher måste bemöta finansiella bakslag med planer på personalnedskärningar och förfrågningar om offentligt stöd eller om att den offentliga sektorn skall bära kostnaderna för sådana verksamhetsrelaterade risker som det är svårt att försäkra sig mot eller mot vilka försäkring beviljas endast till höga kostnader?

3. Att vinstmarginalerna är så små, beror detta i huvudsak på att alla flygbolag konkurrerar benhårt med varandra om större marknadsandelar, både i förhållande till andra flygbolag och på bekostnad av tåg, bussar och färjor och att tarifferna därför sjunkit till en åtskilligt lägre nivå än vad som på det hela taget skulle kunna försvaras ur företagsekonomisk synvinkel betraktat?

4. Hur stora tilläggsbelopp och hur många procent mer kommer den genomsnittliga flygpassageraren att nödgas betala per flygning för att flygbolagen skall få möjlighet att själva klara av de förväntade premiehöjningarna på försäkringar mot risker som det går att försäkra sig mot?

5. Med vilka ytterligare belopp och med hur många procent kommer flygbiljetterna att stiga, enligt vad som avsetts i fråga 4, för att prishöjningarna också skall räcka till för att bekosta försäkringar som i tillräcklig mån täcker sådana risker för extrema skador på tredje man, för vilka det i dagens läge tillfälligtvis inte kan tecknas några försäkringar?

6. Vad finns det för hinder för att tarifferna inom luftfarten skulle utformas på så sätt att de täcker flygbolagens kostnader, bland annat genom att de i rätt tid anpassas efter den nivå som försäkringspremierna väntas nå 2002, så att inte Europeiska unionen eller medlemsstaterna måste stå för kostnadsstegringarna eller täckningen av eventuella risker?

7. Hur avser kommissionen få bort eventuella hinder för kostnadstäckande prishöjningar inom luftfarten för att på det sättet förebygga att skattebetalarna får vidkännas extra utgifter för att de nationella flygbolagen skall kunna överleva eller att det uppstår ett ytterligare tryck på medlemsstaternas handlingsfrihet i budgethänseende?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(19 december 2001)

1. I allmänhet har flygbolagen haft mycket små vinstmarginaler och kapitalintäkter, jämfört med många andra tjänsteföretag. Men detta gäller inte för hela sektorn. De lågpris-flygbolag som nu breder ut sig i Europa till följd av avregleringen har mycket större vinstmarginaler än de traditionella bolagen.

2. Många flygbolag hade redan planer på att stegvis minska sina utgifter och sin kapacitet innan terrordåden den 11 september 2001. Den ytterligare minskning av efterfrågan som terrordåden medförde tvingade bolagen att vidta dessa åtgärder tidigare än planerat och att dessutom företa ytterligare nedskärningar. Staternas stöd till försäkringen av lufttransporten begränsas till täckningen av krigs- och terrorrisker för gentemot tredje part. Den kommersiella försäkringsmarknaden har för närvarande inte möjlighet att erbjuda full täckning av dessa risker, med anledning av de enorma förluster som uppstod i USA. Medlemsstaternas regeringar tillhandahåller denna täckning till dess att marknaden återhämtat sig, men måste därvid respektera bestämmelserna om statligt stöd.

3. Konkurrensen på många linjer inom gemenskapen är mycket riktigt hård, vilket leder till att det ibland erbjuds mycket låga priser. Men det finns inga större samband mellan låga priser och flygbolagens ekonomiska problem. Lågprisbolagen hör till de mest lönsamma inom denna sektor, och många av Europas starkaste flygbolag är verksamma på de mest konkurrensutsatta marknaderna.

4. Flygbolagen anpassar sig till de plötsliga höjningarna av försäkringskostnaderna för risker som fortfarande täcks av den kommersiella försäkringsmarknaden antingen genom att lägga extraavgifter på biljettpriserna, genom högre priser eller genom att absorbera kostnaderna. Så snart den kommersiella försäkringsmarknaden fungerar normalt igen kan premierna komma att förändras, och detta kan komma att medföra prisförändringar.

5. För krigs- och terrorrisker gentemot tredje part, som för närvarande inte kan täckas av den kommersiella marknaden, föreskrivs det i riktlinjer som överenskommits på gemenskapsnivå att medlemsstaterna skall ta ut 0,85 USD per passagerare för täckning upp till den nivå som flygbolagen normalt sett försäkrat sig för fram till den 11 september 2001. Dessa premier tillkommer till övriga premier som betalats till privata försäkringsbolag för täckning av flygbolagets övriga risker.

6. och 7. Det finns inget som hindrar flygbolagen att sätta sina priser på den nivå de vill. Flygbolagen har full rätt både att höja och att sänka sina priser. Kommissionen kommer även framöver att se till att lufttrafikmarknaden fungerar korrekt och att medlemsstaterna respekterar bestämmelserna om statligt stöd.