SKRIFTLIG FRÅGA E-3395/00

från Freddy Blak (PSE) och Helle Thorning-Schmidt (PSE) till kommissionen

(3 november 2000)

Ämne: Bruk av straffregisterutdrag vid anställning av personal

Undersökningar som gjorts av handels- och kontorsfacket i Danmark (HK, Handels- og Kontorsfunktionærernes Fagforening) visar att polisen i Danmark i ständigt ökande grad skriver ut straffregisterutdrag. Antalet har under perioden 19971999 ökat från 87 970 till 125 250 om året. Detta är en ökning på 40 procent. Bakgrunden till denna ökning är att arbetsgivaren allt oftare kräver prickfria utdrag ur straffregistret vid anställning, oavsett vad slags arbete det rör sig om och vad slags brott personen i fråga eventuellt dömts för. Enligt frågeställarnas syn på saken finns det inga sakliga skäl som talar för att en som dömts för rattfylleri inte skulle kunna komma i fråga för anställning som butiks- eller matsalsbiträde.

Håller kommissionen med frågeställarna om att denna praxis leder till att många som begått brottsliga handlingar inte kan återanpassas till samhället efter att de avtjänat sina straff och att detta strider mot önskan om att öka sysselsättningen i Europa?

Håller kommissionen med frågeställarna om att utdrag ur straffregistret bör krävas endast när det finns sakliga grunder för detta till följd av arbetets karaktär och arten av brottslighet som den sökande eventuellt blivit dömd för?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(17 januari 2001)

Kommissionen anser att en återanpassning till samhället och också arbetslivet för personer som varit dömda till fängelsestraff är ett mycket viktigt mål. Det är för att uppfylla detta mål som kommissionen i sitt meddelande till rådet och Europaparlamentet Ömsesidigt erkännande av slutgiltiga avgöranden i brottmål(1) insisterade på att de åtgärder som vidtas på detta område också skall medföra förbättringar för den dömda personen.(2)

Medan Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter(3) inte gäller för sådan behandling av personuppgifter som utgör ett led i en verksamhet som inte omfattas av gemenskapsrätten, exempelvis sådan verksamhet som avses i avdelningarna V och VI i Fördraget om Europeiska unionen, och inte under några omständigheter behandlingar som rör allmän säkerhet, försvar, statens säkerhet (inbegripet statens ekonomiska välstånd när behandlingen har samband med frågor om statens säkerhet) och statens verksamhet på straffrättens område (artikel 3.2), omfattar det i princip databehandling som utförs av privata enheter, som blivande arbetsgivare. I artikel 8.5 föreskrivs att behandling av uppgifter om lagöverträdelser, brottmålsdomar eller säkerhetsåtgärder endast får utföras under kontroll av en myndighet eller om lämpliga skyddsåtgärder finns i nationell lag med förbehåll för de ändringar som medlemsstaterna kan tillåta med stöd av nationella bestämmelser som innehåller lämpliga och specifika skyddsåtgärder.

Emellertid måste, även om behandling av uppgifter om brottmålsdomar är tillåten, i medlemsstaternas lagstiftning föreskrivas att en sådan behandling skall uppfylla kraven i direktivet, särskilt vad gäller principen om proportionalitet och begränsning av ändamålen (artikel 6). Vid tillämpning av denna princip måste de behandlade uppgifterna vara relevanta för det syfte för vilket de behandlas.

På internationell nivå utesluts inte i ILO:s regler för skydd av personuppgifter (Code of practice on the protection of worker data 1966)(4), som inte är ett bindande dokument utan ger rekommendationer om skydd av uppgifter om arbetstagare, insamling av uppgifter om brottmålsdomar, men möjligheterna begränsas klart. Övervakning är föremål för två villkor; uppgifterna skall vara direkt relevanta för en viss anställning och insamlingen skall ske i överensstämmelse med den nationella lagstiftningen.

Kommissionen angav i sin socialpolitiska dagordning(5) att samråd kommer att ske med arbetsmarknadens parter om eventuella framtida gemenskapsåtgärder om skydd av personuppgifter i sysselsättningssammanhang.

(1) KOM(2000) 495 slutlig.

(2) Se kapitel 9.1. Fängelsestraff och 9.4. Alternativa påföljder i meddelandet.

(3) EGT L 281, 23.11.1995.

(4) Regler för skydd av arbetstagares personuppgifter (Code of practice on the protection of worker personal data), dokument MEWP/1996/5.

(5) Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén Ny socialpolitisk dagordning, KOM(2000) 379 slutlig.