ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-2226/01 från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen. Tobaksdirektivet, artikel 7.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 364 E , 20/12/2001 s. 0248 - 0249



SKRIFTLIG FRÅGA P-2226/01 från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen (18 juli 2001) Ämne: Tobaksdirektivet, artikel 7 Kan kommissionen bekräfta att förbudet mot reklam eller liknande åtgärder för cigaretter av normal styrka inte gäller för cigaretter som exporteras till länder utanför EU? Svar från David Byrne på kommissionens vägnar (5 september 2001) I artikel 7 i direktiv 2001/37/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror(1) fastställs att från och med den 30 september 2003 och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.1 i detta direktiv får texter, namn, varumärken och figurativa eller andra märken som ger intrycket att en viss tobaksvara är mindre skadlig än andra inte användas på tobaksvarors förpackningar. Det görs ingen skillnad på tobaksvaror som importeras till, exporteras från eller är tillverkade i gemenskapen. I skäl 27 hänvisas till motiveringen till denna åtgärd och till utvecklingen av internationella regler. Med detta avses Världshandelsorganisationens förslag till en ramkonvention om kampen mot tobak. Gemenskapen och dess medlemsstater deltar för närvarande i förhandlingarna kring denna ramkonvention. (1) EGT L 194, 18.7.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0707/01

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till rådet

(28 februari 2001)

Ämne: Kris i Montenegro

Denna vecka har Montenegros president Milo Djukanovic utlyst allmänna val till den 22 april, och samtidigt meddelat att en folkomröstning om landets självständighet kommer att hållas i juni, förutsatt att han vinner valet.

Jag vill, mot bakgrund av de ansträngningar som Europeiska unionen lagt ner på att skapa stabilitet på Balkan, ansträngningar som kulminerade i den stabilitetsprocess som undertecknades i november 2000, fråga rådet hur det tänker reagera inför denna nya kris på Balkan?

Svar

(30 maj 2001)

Rådet har alltid följt situationen i Montenegro noga och har vid flera tillfällen diskuterat den fråga som den ärade parlamentsledamoten har väckt.

Som den ärade parlamentsledamoten med rätta betonar är EU:s primära mål att upprätta stabilitet i regionen. Detta fastställdes på högsta nivå i november i fjol inte enbart av EU utan också av stats- och regeringscheferna i regionen på toppmötet i Zagreb den 23 november 2000. President Djukanovic var närvarande och gav regeringen i uppgift att stödja detta mål. Efter det att president Djukanovics hade utlyst parlamentsval till den 22 april med en efterföljande folkomröstning om självständighet förtydligade EU omedelbart sin ståndpunkt under rådet (allmänna frågor) den 22 januari 2001 där rådet enträget uppmanade myndigheterna i Belgrad och Podgorica att enas om en öppen och demokratisk process, inom en övergripande federal ram, för att fatta beslut om en ny konstitutionell ordning för förbindelserna mellan federationens delar som kan accepteras av alla parter. Rådet välkomnar president Kostunicas beredvillighet att spela en konstruktiv roll i detta avseende. Rådet betonar vikten av att undvika alla ensidiga åtgärder som skulle kunna äventyra denna förhandlingsprocess och av att säkerställa resultatets demokratiska legitimitet. Rådet bekräftar åter sin övertygelse att all omförhandling av de federala förbindelserna måste stå i samklang med Förbundsrepubliken Jugoslaviens inre stabilitet och sydöstra Europas regionala stabilitet.

EU:s ståndpunkt lades tydligt fram för myndigheterna i Belgrad och Podgorica under trojkabesök på ministernivå och på nivån för politiska direktörer den 7 respektive den 8 februari 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0509/01

från Charles Tannock (PPE-DE), Philip Bushill-Matthews (PPE-DE), Den Dover (PPE-DE), Jacqueline Foster (PPE-DE), Christopher Heaton-Harris (PPE-DE), Roger Helmer (PPE-DE), Bashir Khanbhai (PPE-DE), Neil Parish (PPE-DE), Robert Sturdy (PPE-DE) och Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(22 februari 2001)

Ämne: Ekonomiska och sociala kommitténs roll och utgiftsprioriteringen inom EU

Kan kommissionen ange vilken roll den anser att Ekonomiska och sociala kommittén har nu när parlamentet väljs i direkta val? Anser kommissionen att de fortsatta utgifterna för kommittén, som uppgår till flera hundra miljoner euro av skattebetalarnas pengar, är berättigade och skulle få de europeiska skattebetalarnas stöd om uppgifter om utgiftsnivåerna i större utsträckning offentliggjordes?

Förra året förklarade kommissionens ordförande Romano Prodi att kommissionen behövde mer medel för att kunna genomföra sina huvudsakliga uppgifter. Vid slutet av förra året vägrade kommissionen vidare att åta sig vissa nya uppgifter förrän den erhållit ytterligare medel. Därför undrar jag om kommissionen anser att den, om den inte kan få ytterligare medel genom att dra in stora utgiftsposter inom själva kommissionen, borde föreslå för medlemsstaterna att acceptera en gradvis avveckling av Ekonomiska och sociala kommittén och att delvis utnyttja de besparade medlen (i förekommande fall även överflyttningen av personal från Ekonomiska och sociala kommittén) till att finansiera de extra uppgifter, som kommissionen i framtiden kan uppmanas åta sig?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(10 april 2001)

Kommissionen anser att Ekonomiska och sociala kommittén, i enlighet med Romfördraget och ändringarna av det, är ett institutionellt organ av rådgivande karaktär vars roll inte har ändrats genom direktvalen till parlamentet. I Nicefördraget preciseras dessutom att kommittén skall bestå av företrädare för olika grupper inom det ekonomiska och sociala livet.

Driftskostnaderna är berättigade genom dess rådgivande funktion, som är obligatorisk i vissa fall enligt fördraget. Kommittén kan dessutom rådfrågas av parlamentet. Kostnaderna ingår i gemenskapens budget, som är tillgänglig för allmänheten.

Kommissionen ser för tillfället över prioriteringarna för sina utgifter i förhållande till de strategiska målen i sitt program. Den har inte för avsikt att finansiera sina nya uppgifter med medel som eventuellt kan sparas genom verksamheten i andra institutionella organ, inbegripet Ekonomiska och sociala kommittén.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1159/01

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(3 april 2001)

Ämne: Användning av konserveringsmedel och andra tillsatser vid framställning av ost med skyddad ursprungsbeteckning

Kan kommissionen meddela om det i framställningen av ost med skyddad ursprungsbeteckning är tillåtet att till mjölken tillsätta konserveringsmedel och andra tillsatser som inte uttryckligen finns upptagna bland de regler som gäller för framställningen?

Kan kommissionen dessutom meddela om det är tillåtet att i framställningen av ost med skyddad ursprungsbeteckning med en mognadstid på över 60 dagar och som framställs med obehandlad mjölk, använda mjölk som inte uppfyller de krav som fastställts i bilaga A kapitel 4 i direktiv 92/46/EEG(1)?

(1) EGT L 268, 14.9.1992, s. 1.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 maj 2001)

Kommissionen kan försäkra parlamentsledamoten om att det endast är produkter som iakttar samtliga gällande horisontella gemenskapsbestämmelser, däribland hälsoskyddsbestämmelserna, som beviljas registrering som produkter med skyddad ursprungsbeteckning (SUB) enligt rådets förordning (EEG) nr 2078/92 av den 30 juni 1992 om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven(1).

För vissa SUB kan kravspecifikationerna innehålla mer restriktiva bestämmelser än de som fastställs i gemenskapslagstiftningen. I sådant fall skall dessa mer restriktiva bestämmelser iakttas.

(1) EGT L 208, 24.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1134/01 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Kapitalflöden mellan länder som tillhör euroområdet.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 261 E , 18/09/2001 s. 0228 - 0228



SKRIFTLIG FRÅGA E-1134/01 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (10 april 2001) Ämne: Kapitalflöden mellan länder som tillhör euroområdet Skulle kommissionen vilja vara så vänlig och undersöka storleken på kapitalflödena mellan länderna i euroområdet sedan lanseringen av euron jämfört med föregående perioder och uppge huruvida det har skett en ökning av kapitalflödena och, om så är fallet, hur stor ökningen är? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Pedro Solbes Mira (1 juni 2001) Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans skriftliga fråga E-2716/00(1). Svaret är fortfarande giltigt. (1) EGT C 113 E, 18.4.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0825/01

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) till kommissionen

(19 mars 2001)

Ämne: Förorening av floderna Cares och Deva i Picos de Europa

Picos de Europa är beläget i norra Spanien i regionerna Asturien och Cantabria och har av de spanska myndigheterna förklarats som nationalpark.

Bokar, ekar, idegranar, järnekar, askar, lindar etc. täcker en rik fauna med 64 däggdjursarter, 146 fågelarter, bland dessa flera fridlysta arter som till exempel tjäder, kungsörn, duvhök etc. Det är den enda nationalparken med björnar, vargar och lax, tre av de mest representativa arterna i vår fauna.

För bara några år sedan var vattnet i de floder som rinner genom nationalparken rent och klart. De senaste tio åren har vattnets renhet hotats av orenade utsläpp från städer och jordbruk. Vi misstänker att utsläppen i floderna Deva och Cares liksom i bifloder till dessa strider mot rådets direktiv 78/659/EEG(1), direktiv 79/923/EEG(2), direktiv 91/271/EEG(3), direktiv 76/464/EEG(4) om kvalitet på vatten och det nyligen granskade direktivet 91/676/EEG om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket, liksom rådets direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(5).

Vad tänker kommissionen som fördragens väktare göra för att gemenskapens lagstiftning i miljöfrågor skall efterlevas i detta område?

(1) EGT L 222, 14.8.1978, s. 1.

(2) EGT L 281, 10.11.1979, s. 47.

(3) EGT L 135, 30.5.1991, s. 40.

(4) EGT L 129, 18.5.1976, s. 23.

(5) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(24 april 2001)

Kommissionen känner till de uppgifter frågeställaren nämner.

Ett klagomål i detta ärende har nyligen kommit in och undersöks för tillfället.

I sin egenskap av fördragens väktare kommer kommissionen att vidta de åtgärder som krävs för att den tillämpliga gemenskapslagstiftningen skall efterlevas i detta fall.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1581/01

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(21 maj 2001)

Ämne: Nyligen inträffade händelser i Angola

Under den senaste offensiv som rebellstyrkor det förra veckoslutet inledde i närheten av Luanda har ett hundratal personer dödats och ett ytterligare hundratal försvunnit. Dessutom rövades 60 barn bort av en väpnad grupp som ingår i UNITA-gerillan under ett angrepp som enligt ögonvittnen var selektivt och väl förberett. De bortrövade barnen var 51 pojkar och 9 flickor i åldern 10-18 år. Förutom att ha drabbats av mordet på fyra medlemmar av humanitära organisationer som står vid sidan om konflikten i Luanda-området, lider barnen ånyo av de övergrepp som är typiska för konfliktområden. Efter att ha bortrövats blir barnen föremål för sexuella övergrepp, de används som försvarssköldar eller rentav som barnsoldater.

Har kommissionen fördömt dessa händelser som står i uppenbar strid med 1989 års FN-konvention om barnens rättigheter och i synnerhet med det frivilliga protokollet om barn och väpnade konflikter? Vilken roll spelar skyddet för minderåriga i konfliktområden inom ramen för EU:s samarbete med länder i tredje världen? Vilka extraordinära åtgärder avser kommissionen att vidta för att hjälpa barnen i befolkningen, som är särskilt svaga och försvarslösa vid den här sortens gerillaattacker?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(29 juni 2001)

Unionen har i ett uttalande starkt fördömt UNITA:s angrepp i närheten av staden Caxito i Angola. Angreppet resulterade i att 60 barn rövades bort från en skola som stöds av en europeisk icke-statlig organisation. I detta uttalande från ordförandeskapet krävde unionen att alla bortrövade barn omedelbart skulle släppas och återföras på ett säkert sätt samt att gärningsmännen skall dras inför rätta.

När det gäller hjälp och skydd till barn drabbade av väpnade konflikter i allmänhet kan det konstateras att kommissionen prioriterar barn i det humanitära stödet. Sedan början av år 2000 har Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd (ECHO) använt mer än 40 miljoner euro på projekt som är inriktade på barns särskilda behov. Projekt för demobilisering, rehabilitering och återanpassning av barnsoldater, hälso- och näringsprojekt, psykosocialt stöd till krigsdrabbade barn, program för eftersökning och återförening av familjer och akuta utbildningsinsatser är exempel på typiska projekt. Sådana projekt bidrar till att hjälpa barnen mot gerillaattacker. I Angola har ett antal projekt inriktade på barns särskilda behov genomförts i samarbete med partner som belgiska Läkare utan gränser (MSF-B), Concern Ireland, Förenta nationernas barnfond (Unicef), Cooperation, Interchange and Culture (CIC) från Portugal och Caritas Italien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0640/01

från Robert Sturdy (PPE-DE) till kommissionen

(6 mars 2001)

Ämne: Miljöpåverkan av sonaranläggningar av typ Low Frequency Active Sonar

Det har hävdats i Tyskland att ljudvågor från sonaranläggningar av typ Low Frequency Active Sonar (LFAS) både ovan och under vattnet skadar valar i EU:s vatten. Tysklands regering har provat ut LFAS-system för militära ändamål.

Har Europeiska kommissionen tagit upp denna fråga till behandling inom sin omfattande kapacitet för miljöforskning och utreder kommissionen där vilken inverkan LFAS har på havsmiljön?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(4 maj 2001)

Det finns inget hinder för att forskningsförslag som rör effekten av LFAS på valar lämnas in vid ansökningsomgångarna inom det särskilda programmet Energi, miljö och hållbar utveckling - Nyckelåtgärd 3: Hållbara marina ekosystem. Kommissionen har emellertid ännu inte mottagit några ansökningar om finansiering av sådan forskning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0375/01

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(15 februari 2001)

Ämne: Vargens återkomst till alpområdet

Vargar (canis lupus) har vandrat från de italienska Appenninerna till Alperna. Detta väcker mycket blandade reaktioner hos myndigheterna och domstolarna i de olika länderna, och man måste ofta vara mycket uppfinningsrik för att kringgå stelheten i gemenskapslagarna, där det fastställs att vargjakt inte är tillåtet.

Hur bedömer kommissionen denna situation? Anser kommissionen att det är lämpligt att man enas om gemensamma åtgärder och eventuella justeringar av den gällande lagstiftningen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 april 2001)

Med undantag av vissa bestånd i Spanien och Grekland omfattas vargen (Canis lupus) av bilaga 5 i livsmiljödirektivet(1), såsom en art av gemenskapsintresse för vilken ett särskilt strängt skydd krävs. Enligt artikel 12 i direktivet skall medlemsstaterna bl.a. utfärda förbud mot att i det naturliga utbredningsområdet avsiktligen fånga eller döda exemplar i naturen (oavsett hur detta görs), och mot att avsiktligen störa arten, särskilt under dess parnings-, uppfödnings-, övervintrings- och flyttningsperioder.

Enligt artikel 16 kan en medlemsstat godta undantag från artikel 12 om det inte finns någon annan lämplig lösning och undantaget inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos bestånden av de berörda arterna i deras naturliga utbredningsområde. Ett undantag kan motiveras av att man vill undvika allvarlig skada (särskilt på gröda, boskap och andra typer av egendom), av hänsyn till allmän hälsa och säkerhet, eller av andra tvingande orsaker som har ett allt överskuggande allmänintresse (inbegripet av social eller ekonomisk karaktär).

Kommissionen finansierar (med medel ur Life/Nature) sedan flera år projekt som handlar om vargens bevarande och dess situation i Europa i allmänhet och i Alperna i synnerhet. Inom ramen för dessa projekt har man utrett olika modeller för ersättning till bönder som drabbats av skador orsakade av vargar, och hur skadorna skall kunna minimeras. En av slutsatserna är att vargbeståndet i Alperna inte är så stor att den kan skapa problem på regional nivå, och att skadorna orsakas på lokal nivå.

Kommissionen tror därför inte att gemensamma åtgärder eller en ändring av gemenskapslagstiftningen skulle tillföra något, särskilt inte där livsmiljödirektivet eller dess bilagor berörs.

(1) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1170/01

från Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Folkmord på kristna i världen

FN och många andra organisationer för mänskliga rättighet slog nyligen larm till följd av den ökade förföljelsen av kristna i världen; 165 000 personer dödades under år 2000 och 200 miljoner förföljdes.

Europa lider fortfarande av sviterna efter Förintelsen och det är dess plikt att verka för religionsfrihet.

Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att skydda och garantera religionsfriheten i Europa och i världen, en rättighet som tillkommer alla i deras egenskap av människor?

På vilket sätt har kommissionen för avsikt att handla för att försöka hejda dessa fall av religionsbetingad intolerans och diskriminering och skydda lekmäns och missionärers verksamhet, vilka dagligen riskerar livet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(20 juni 2001)

Unionen fördömer alla former av diskriminering och intolerans som grundas på religionstillhörighet eller övertygelse, och denna ståndpunkt betonas i FN:s 57:e kommission för de mänskliga rättigheterna i Genève i år. Den avspeglades bland annat i det stöd som medlemsstaterna gav Irlands resolution om avskaffande av alla former av religiös intolerans och EU:s uttalande om medborgerliga och politiska rättigheter, i vilket man fördömde alla former av diskriminering och intolerans som grundas på religionstillhörighet eller övertygelse. Unionen uppmanar även samtliga stater att säkerställa att deras inhemska rättssystem verkligen garanterar religions- och trosfrihet för alla utan diskriminering. EU stödjer den särskilda rapportörens fortsatta ansträngningar att i samtliga länder undersöka sådana händelser som är oförenliga med de relevanta internationella normerna, särskilt förklaringen om avskaffande av all slags intolerans och diskriminering på grund av religion eller övertygelse.

Kommissionen, som spelade en aktiv roll i Genève, stödjer till fullo den betydelse som tillmäts religionsfriheten. Åtgärder i syfte att främja och försvara denna frihet i tredje land är berättigade till stöd i enlighet med det Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter.

I artikel 10 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna betonas också vikten av religionsfrihet.

Europeiska unionen tar upp frågan om religionsfrihet i olika dialoger med tredje land, då så är lämpligt, och kommer att fortsätta att göra det.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1340/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(4 maj 2001)

Ämne: Mottagare av EU-anslag

Kan kommissionen ge detaljer om de normala kontrollförfaranden som gäller för alla som mottar anslag ur gemenskapsbudgeten, och som nämns i Romano Prodis svar den 22 mars 2001 på den skriftliga frågan E-0612/01(1) om Europas politiska partier?

(1) EGT C 235 E, 21.8.2001, s. 229.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(26 juni 2001)

För alla ärenden som berör stödmottagare av gemenskapsfinansiering gäller kontrollförfarandena enligt gemenskapens finansiella- och budgetlagstiftning, särskilt budgetförordning av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget(1), tillämpningsbestämmelserna till den förordningen samt de interna reglerna för genomförande av budgeten.

Eftersom det gäller bidrag har särskilda bestämmelser om behandling och förvaltning lagts fram. Dessa bestämmelser finns i en handbok som används på samma sätt gentemot alla stödmottagare, förutom där den rättsliga grunden kräver annat. Allmänt sett har kommissionen som mål att garantera att alla villkor följs i termer av stödberättigande, beviljande och information.

I de speciella fallen med bidrag till europeiska politiska partier har kommissionen, med hänsyn till den här områdets känslighet, skärpt kontrollen genom att införa speciella bestämmelser i ett förslag till rådets förordning om stadgar för och finansiering av europeiska politiska partier(2), nämligen;

- Det obligatoriska kravet på att partier som söker bidrag ska varje år offentliggöra sina budgetar och redovisningar som ska följas av ett årligt godkännande som lämnats av en extern och oberoende revisionsinstans.

- Kommissionen har rätt att utföra alla kontroller på plats som behövs och ha fri och obegränsad tillgång till alla dokument eller styrkande handlingar som behövs för att genomföra en sådan kontroll.

(1) EGT L 356, 31.12.1977.

(2) EGT C 154 E, 29.5.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1552/01

från Terence Wynn (PSE) till kommissionen

(28 maj 2001)

Ämne: Franska skattebestämmelser för utländska livförsäkringar

De franska skattebestämmelserna för utländska livförsäkringar är annorlunda än de som gäller för franska försäkringsavtal. Därmed måste en väljare som bor i Frankrike med en engelsk livförsäkring betala 17,5 procent i skatt, medan en fransk livförsäkring endast medför en skattesats på 7,5 procent. Vilka åtgärder har kommissionen tagit sedan det första klagomålet (nr 1999(4835)) för att åtgärda detta?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 juli 2001)

Efter det att det klagomål som parlamentsledamoten hänvisar till hade lämnats in granskade kommissionen närmare den lagstiftning det gäller och bad de franska myndigheterna om kompletterande upplysningar. Därefter sändes en formell underrättelse till de franska myndigheterna.

Kommissionen anser att den franska lagstiftningen inte är förenlig med artiklarna 49 (f.d. artikel 59) och 56 (f.d. artikel 73b) i EG-fördraget, eftersom det enligt denna är helt uteslutet att tillämpa schablonbeskattning (prélèvement libératoire) på de inkomster från kapitalplaceringar eller försäkringar som avses i artiklarna 125-0 A och 125 A i den franska allmänna skattelagen, om den skattskyldige inte är bosatt eller etablerad i Frankrike.

På grundval av de franska myndigheternas svar på den formella underrättelsen kommer kommissionen att inom kort besluta om huruvida ett motiverat yttrande i enlighet med artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget bör sändas.