SKRIFTLIG FRÅGA P-0052/01

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(16 januari 2001)

Ämne: Galna ko-sjukan och nedgrävning av kadaver i Mesia (Galicien)

Kommissionen känner redan till den makabra upptäckt av en avstjälpningsplats för döda kor i Galicien som gjordes under de sista dagarna år 2000 och som omtalades i pressen i hela Europa.

Den regionala förvaltningen antog efter några timmar ansvaret för avstjälpningsplatsen. De skäl som de ansvariga politikerna angett för konsumenter, uppfödare och allmänheten gav upphov till frågor rörande de beslut som EU:s ministerråd fattade den 4 december, eftersom de sagt att djuren som påträffats i Mesia inte misstänks ha lidit av galna ko-sjukan och att nedgrävningen var riskfri och utfördes i strikt efterlevnad av gällande lagstiftning.

Med tanke på den förvirring som denna typ av uttalanden orsakar bland allmänheten i denna mycket allvarliga fråga, och utöver andra åtgärder som skulle kunna vidtas, vill jag ställa följande frågor:

- Föreskriver gemenskapslagstiftningen att kadaver från kor som dött en naturlig död skall brännas? Om så är fallet, sedan när gäller detta?

- Föreskriver samma lagstiftning att ett priontest skall göras på kor som dött utan att ha uppvisat BSE-symptom? Om så är fallet, sedan när gäller detta?

- Är det enligt samma lagstiftning möjligt att gräva ned kadaver från kor som dött en naturlig död utan att först ha avlägsnat riskmaterialet? Vad exakt består detta riskmaterial av?

- Vilka krav ställs i gemenskapslagstiftningen på avstjälpningsplatser för nedgrävning?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(28 februari 2001)

I enlighet med kommissionens beslut 2000/418/EG av den 29 juni 2000 om användning av material som utgör en risk när det gäller transmissibel spongiform encefalopati och om ändring av beslut 94/474/EG(1), skall från och med den 1 oktober 2000 döda nötkreatur från vilka specificerat riskmaterial (dvs. skallen inklusive hjärna och ögon, tonsiller samt ryggraden från djur som är äldre än 12 månader samt tarmarna från tolvfingertarmen till rektum från djur i alla åldrar) inte har avlägsnats, destrueras fullständigt genom följande åtgärder:

- Förbränning med eller utan förbehandling.

- Samförbränning med förbehandling.

- Nedgrävning i godkänd avfallsdeponi efter förbehandling vid minst 133°C under 20 minuter vid ett tryck av 3 bar.

I punkt 4 i bilaga I till detta beslut fastställs att medlemsstaterna får tillåta nedgrävning vid de omständigheter som anges i artikel 3.2 i rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av veterinära bestämmelser om bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dess utsläppande på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer i foder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv 90/425/EEG(2), och genom en metod som garanterar att TSE inte överförs och som har godkänts av de behöriga myndigheterna och är föremål för övervakning från deras sida.

De omständigheter som anges i artikel 3.2 i direktiv 90/667/EEG skall anses vara undantagsfall och bör under inga omständigheter anses utgöra rutinförfaranden för att göra sig av med animaliskt högriskmaterial.

I enlighet med kommissionens beslut 98/272/EG(3), ändrat genom beslut 2000/764/EG av den 29 november 2000 om testning av nötkreatur för att upptäcka bovin spongiform encefalopati och om ändring av beslut 98/272/EG om epidemiologisk övervakning av transmissibel spongiform encefalopati(4), skall djur som har dött på gårdarna eller under transport undersökas slumpmässigt för BSE. Den minsta urvalsstorleken fastställs i ovannämnda beslut. Den första undersökningen skall göras med ett av de tre snabbtest som förtecknas i beslutet, och om testresultatet är positivt, skall provet sändas till ett laboratorium för en bekräftande undersökning i enlighet med godkända förfaranden.

(1) EGT L 158, 30.6.2000.

(2) EGT L 363, 27.12.1990.

(3) EGT L 122, 24.4.1998.

(4) EGT L 305, 6.12.2000.