ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1381/98

från Pervenche Berès (PSE) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: Omarbetningen av direktiven 92/46/EEG och 92/47/EEG

Tillämpningen av direktiven 92/46/EEG(1) och 92/47/EEG(2) orsakar allt större oro i de franska regioner där det tillverkas ost av rå mjölk, i synnerhet sedan den 1 januari 1998.

1. Kommissionen är underrättad om omfattningen av detta problem både när det gäller jordbruket och ur ekonomiskt och kulturellt hänseende. Kan kommissionen därför förbinda sig att vid omarbetningen av direktiven 92/46/EEG och 92/47/EEG, som är planerad till 1998, ta hänsyn till de specifika problem som dessa direktiv innebär för produktionen av ost av rå mjölk?

Tror inte kommissionen att i synnerhet en förlängning av undantagen i artkel 8.2 i direktiv 92/46/EEG för ost med traditionella särdrag skulle kunna avhjälpa problemet?

2. Har kommissionen för avsikt att följa upp frågeställarens skrivelse till kommissionsledamot Fischler den 29 januari 1998 i samma ärende och som ännu inte besvarats?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 juni 1998)

1. Rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter, senast ändrad genom direktiv 96/23/EG(3), är i kraft sedan den 1 januari 1994. När det gäller anläggningarnas uppbyggnad och utrustning ges medlemsstaterna genom rådets direktiv 92/47/EEG rätt att under vissa omständigheter bevilja en tidsfrist för anpassning av reglerna till den 1 januari 1998.

I enlighet med artikel 1 i direktiv 92/47/EEG skall alla anläggningar idag iaktta kraven i direktiv 92/46/EEG. För att ta hänsyn till de anläggningar vars produktion är begränsad har kommissionen dock antagit ett beslut på grundval av artikel 11 i direktiv 92/46/EEG genom vilket medlemsstaterna bemyndigas att bevilja undantag till anläggningar som bearbetar en ringa kvantitet mjölk per år.

För att ta hänsyn till tillverkningen av mjölkprodukter med traditionella egenskaper föreskrivs det i artikel 8.2 i direktiv 92/46/EEG att medlemsstaterna får bevilja undantag från vissa krav i direktivet i den mån dessa krav kan förmodas påverka tillverkningen av dessa produkter. Kommissionen är förvisso beredd att undersöka ansökningarna om undantag och har redan tagit hänsyn till vissa av dem. På så vis har medlemsstaterna bemyndigats att bevilja undantag för lagringslokaler eller redskap som kommer i kontakt med mjölkprodukter.

Dessa undantag, som både är tillämpliga för anläggningens uppbyggnad och för tillverkningen av mjölkprodukter, inte minst för ost av rå (obehandlad) mjölk, för så vitt dessa uppfyller medlemsstaternas villkor för undantag, åtgärdar de särskilda problem som uppstår vid tillverkning av ost av obehandlad mjölk.

Kommissionen planerar inte att se över dessa direktiv under 1998, utan de undantag som grundar sig på olika artiklar i direktiv 92/46/EEG, särskilt artikel 8.2, skall även fortsättningsvis tillämpas.

2. Ja.

(1) EGT L 268, 14.9.1992, s. 1.

(2) EGT L 268, 14.9.1992, s. 33.

(3) EGT L 125, 23.5.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1861/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 juni 1998)

Ämne: Utvecklingen av programmet "Utbildning och grundläggande yrkesutbildning" i Grekland

Enligt upplysning har kommissionen föreslagit uppföljningskommittén att finansieringen av åtgärderna inom det operativa programmet "Utbildning och grundläggande yrkesutbildning" i Grekland skall skäras ned. Hur stora är de föreslagna nedskärningarna per delprogram? Vad är anledningen till att kommissionen föreslår dessa nedskärningar?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(3 september 1998)

Vid det senaste mötet som uppföljningskommittén för det operativa programmet "Utbildning och grundläggande yrkesutbildning" höll i Aten den 7 maj 1998 föreslog kommissionen att programmet i fråga skall skäras ned. Även om det inte närmare angavs hur stora nedskärningarna skall vara i de olika delprogrammen är det skäl att nämna att delprogram 2 (grundläggande yrkesutbildning) framskrider på ett tillfredsställande sätt och målet har nästan uppnåtts vad gäller utnyttjandet av Europeiska socialfondens anslag (47 % i slutet av mars 1998). Motsvarande siffror för de övriga delprogrammen är 20 % (sekundär utbildning), 23 % (eftergymnasial utbildning) och 16 % (administrativ modernisering av utbildningssystemet).

Med beaktande av att den pågående programperioden snabbt närmar sig sitt slut och alla finansiella åtaganden måste ske före den 31 december 1999, att programmets utnyttjandegrad är 29 % och att ca 1 350 miljoner ecu fortfarande står oanvända, att det inte är realistiskt att vänta sig en avsevärd ökning av utnyttjandegraden under de närmaste åren och att tillämpningsstrukturerna och tillämpningsmekanismerna är svaga har kommissionen föreslagit nedskärningar för att säkerställa att Europeiska socialfondens anslag i Grekland används i sin helhet och inom fastställda tidsfrister.

Detta bör betraktas mot bakgrund av att Grekland är den enda medlemsstat där man inte gjort någon utvärderingen efter halva tiden för Europeiska socialfondens pågående program.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0682/98

från Per Stenmarck (PPE) till rådet

(16 mars 1998)

Ämne: Alkohol och säkerheten på Europas vägar

Antalet dödsolyckor på EU-ländernas vägnät är mycket högt. Varje år dödas i storleksordningen 45 000 människor. Alkohol i samband med bilkörning spelar i det sammanhanget en stor roll. Vilka initiativ är ni beredd att ta för att minska den tillåtna alkoholgränsen vid bilkörning?

Svar

(24 september 1998)

Rådet anser liksom den ärade parlamentsledamoten att det är nödvändigt att förbättra säkerheten på vägarna för att minska antalet trafikoffer. I rådets slutsatser som antogs vid mötet den 17-18 juni 1997 om säkerheten på vägarna och kommissionens meddelande "Trafiksäkerhetens främjande i EU: Programmet för perioden 1997-2001" kom denna oro till uttryck.

När det gäller problemet med alkohol vid bilkörning vill rådet fästa den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på att den 18 juni 1998 undertecknade de femton medlemsstaterna konventionen om kördiskvalifikationer. Tillämpningen av denna konvention kommer att få effekt över hela unionen när det gäller kördiskvalifikationer som har beslutats som en följd av ett antal förseelser, bland annat framförande av ett fordon under påverkan av alkohol eller andra ämnen som påverkar eller försvagar en förares mentala eller fysiska förmåga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0992/98

från Iñigo Méndez de Vigo (PPE) till rådet

(31 mars 1998)

Ämne: Kemisk vapenarsenal i Östersjön

Det är ett faktum att det finns en kemisk vapenarsenal i Östersjön och att den skulle kunna orsaka en ekologisk, ekonomisk och mänsklig katastrof av enorma proportioner. Det rör sig om 302 000 ton senapsgas och andra giftiga ämnen som utgjorde största delen av Tysklands kemiska vapenarsenal under andra världskriget. Ryssarna kastade 35 000 ton i havet i tunnor och metallbehållare, medan nordamerikanerna och britterna lagrade resten på gamla fartyg som sedan sänktes. Dessutom måste man räkna med pikrater, högexplosiva ämnen som innebär att riskerna för en kemisk katastrof mångdubblas. Inför denna situation erbjuder Ryssland inte endast specialister och teknologi, utan även ett program för internationellt samarbete som man försäkrar skall lösa problemet på fyra år.

Är rådet medvetet om det allvarliga i denna situation? Vad tänker man göra för att lösa problemen med de kemiska vapen som har sänkts i Östersjön? Har rådet planer på att anta Rysslands erbjudande för att göra en gemensam insats tillsammans men detta land?

Svar

(24 september 1998)

Rådet känner till problemet med kemiska vapen som sänkts ner i haven efter andra världskriget, men frågan om den kemiska vapenarsenalen i Östersjön har aldrig tagits upp i rådet. Den har dock behandlats inom ramen för Helsingforskonventionen i vilken Europeiska gemenskapen är part.

Efter en fördjupad undersökning av frågan enades Helsingforskommissionen om att det innebar en klart mindre risk att låta de kemiska vapnen vara kvar än att eventuellt hämta upp dem med hjälp av den teknik som för närvarande finns tillgänglig.

Ryssland har för sin del inte lagt fram några dokument som redogör för den analys som man gör av den fara som situationen innebär och man har inte klargjort innehållet i sina förslag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1518/98

från Thierry Jean-Pierre (PPE) till kommissionen

(13 maj 1998)

Ämne: Köp av D3-byggnaden - lån

För några månader sedan påminde kommissionen den belgiska staten om dess skyldigheter vid byggnationen av det flamländska parlamentet, som genomförts utan att de gemenskapsdirektiv som skall tillämpas i frågan har respekterats.

Har kommissionen för avsikt att lika strikt försvara gemenskapsrätten gentemot Europaparlamentet, som har vänt sig till Société Espace Léopold (ett skalbolag som skyddar belgiska och franska bankers intressen) och givit det i uppdrag att i Europaparlamentets namn låna ett belopp motsvarande 525 miljoner ecu och 7 miljarder BEF för att från samma företag kunna köpa hela D3-fastigheten utan att offentliggöra någon anbudsinfordran i Europeiska gemenskapernas officiella tidning?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(24 juli 1998)

Direktiven om offentlig upphandling(1) är tillämpliga på upphandlande enheter, vilka definieras som "statliga, regionala eller lokala myndigheter, organ som lyder under offentlig rätt, sammanslutningar bildade av en eller flera sådana myndigheter eller organ som lyder under offentlig rätt". Av denna definition följer att de europeiska institutionerna inte betraktas som upphandlande enheter enligt dessa direktiv.

I budgetförordningen av den 21 december 1977(2) föreskrivs emellertid att varje europeisk institution skall uppfylla samma skyldigheter som dem som åligger medlemsstaternas upphandlande myndigheter enligt direktiven om offentlig upphandling. De europeiska institutionerna tillämpar således reglerna i dessa direktiv, som har kompletterats av en rad ytterligare regler. Hyresavtal för byggnader och kontor (ett område som inte omfattas av direktiven om offentlig upphandling) och en rad avtal vars värde inte överstiger de tröskelvärden som uppställs i dessa direktiv, tilldelas enligt särskilda förfaranden som föregås av meddelanden om konkurrens. Meddelanden offentliggörs i bilagan till EGT.

Det är naturligtvis upp till varje institution att fatta sina egna beslut i dessa frågor.

(1) Rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster, EGT L 209, 24.7.1992. Rådets direktiv 93/36/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandet vid offentlig upphandling av varor, EGT L 199, 9.8.1993.

(2) Artikel 56 i budgetförordningen av den 21 december 1977, EGT L 356, 31.12.1977., senast ändrad genom förordning nr 2335/95 av den 18 september 1995, EGT L 240, 7.10.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1719/98

från María Sornosa Martínez (GUE/NGL) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Ekonomiskt stöd för att lindra effekterna av katastrofen i Doñana

De fruktansvärda konsekvenserna av katastrofen i Doñana för både omgivningarna och själva parken innebär att endast ett snabbt och samordnat agerande med stora ekonomiska investeringar kan lindra de effekter som katastrofen redan fått och som den fortsätter att få på kort, medellång och lång sikt.

Medan ansvarsfrågan utreds och de första akuta åtgärderna vidtas bör såväl den offentliga förvaltningen som de direkt ansvariga ställa nödvändiga medel till förfogande för att minimera katastrofen. Europeiska kommissionen bör i enlighet med två av sina direktiv - den om skydd av fåglar och den om skydd av naturliga habitat - garantera och eftersträva att parken i Doñana bevaras och därför bidra till att lindra konsekvenserna av den ekologiska katastrof som inträffat.

1. Har kommissionen införskaffat all information den behöver för att inta en tydlig ståndpunkt angående denna katastrof?

2. Kommer kommissionen, som garant för miljöskyddet, att ge ekonomiskt stöd för att lindra de katastrofala effekterna av att dammen i Aznalcóllar brast?

3. Utifrån vilket kriterium kommer kommissionen i så fall att bevilja ekonomiskt stöd?

4. Skulle detta stöd kunna betalas ut omedelbart?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(13 juli 1998)

Sedan nyheten om katastrofen blev känd har kommissionen hållit kontakt med de spanska myndigheterna. Vid ett informationsmöte i Bryssel den 12 maj 1998 redogjorde generaldirektören för naturskydd och ordföranden för Spaniens nationella forskningscentrum inför kommissionen för de åtgärder som vidtagits för att begränsa och reparera de skador som uppstått genom olyckan. Ytterligare upplysningar om åtgärder för rening av det förorenade vattnet och insamling av giftigt material har sänts till kommissionen. Informationsinsamlingen fortsätter, och kommissionen har knutit kontakter med de spanska myndigheterna i detta syfte.

Det område i närheten av Doñana-parken som drabbats av olyckan är stödberättigat inom ramen för Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERDF) under mål-1. Kommissionen har nyligen uppmanat de spanska myndigheterna att fundera på att anpassa de stödåtgärder som för närvarande samfinansieras av ERDF, för att kunna sätta in frigjorda medel för att bekämpa skadorna i den berörda zonen. Kommissionen har också föreslagit samfinansiering av ett projekt för tekniskt stöd som syftar till att fördjupa analysen av olyckans effekter. En sådan analys skulle tjäna som grund för gemenskapens åtgärder på medellång och lång sikt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2102/98

från Sebastiano Musumeci (NI) till kommissionen

(10 juli 1998)

Ämne: Åtgärder till stöd för biodling

Trots att antalet biodlare har ökat är biodling fortfarande en verksamhet som inte är tillräckligt reglerad. Ofta är den helt avhängig av de privata aktörernas vilja och uthållighet, eftersom de tvingas arbeta utan stimulans och teknisk vägledning.

Dessutom anses biodling i vissa länder inte vara en jordbruksrelaterad verksamhet, eftersom den inte nödvändigtvis är knuten till egendom eller markinnehav, och detta innebär att biodlare missgynnas i skattehänseende och juridiskt-ekonomiskt hänseende.

Kan kommissionen tala om vilka initiativ som hittills har antagits eller planeras antas inom gemenskapen för att stimulera en gren av det europeiska jordbruket som är så aktiv men samtidigt så missgynnad, trots den ökade efterfrågan på honung?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 juli 1998)

Biodlingssektorns betydelse erkändes i juli 1997 av rådet som, på förslag av kommissionen, antog förordning (EG) 1221/97 av den 25 juni 1997 om allmänna tillämpningsregler för åtgärder som syftar till att förbättra villkoren för produktion och saluföring av honung(1).

Konkreta regler för de nationella program, som rådets förordning anger, har fastställts av kommissionen i förordning (EG) 2300/97(2), ändrad av kommissionens förordning (EG) 758/98 av den 3 april 1998(3). De nationella programmen godkändes av kommissionen i mars 1998.

(1) EGT L 173, 1.7.1997.

(2) EGT L 319, 21.11.1997.

(3) EGT L 105, 4.4.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1965/98

från Klaus Lukas (NI) till kommissionen

(30 juni 1998)

Ämne: Anmälningsskyldighet

Kommissionsledamot Van Miert meddelade den 26 maj 1998 inför utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik att medlemsstaterna inte alltid uppfyller anmälningsskyldigheten och att detta förhållande blir allt allmännare. Enligt uppgift kräver vissa medlemsstater i detta sammanhang en ändring av bestämmelserna om detta förfarande så att stödet, om kommissionen inte upptäcker brottet mot anmälningsskyldigheten inom två månader, skall anses som godkänt.

Av denna anledning vill jag fråga kommissionen följande:

1. I vilka medlemsstater har kommissionen kunnat fastställa en ökande tendens att inte iaktta anmälningsskyldigheten?

2. Vilka medlemsstater företräder åsikten att ett dylikt ärende, om kommissionen inte upptäcker brottet mot anmälningsskyldigheten inom en viss tidsperiod, skall anses avslutat?

3. Vilka åtgärder avser kommissionen vidta i detta sammanhang?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(27 juli 1998)

Antal fall av icke anmält stöd ökade från 1996 till 1997. Under 1996 anmäldes inte 91 av de 641 (14 %) stödärenden som registrerades av kommissionen. Detta skall jämföras med 140 av 655 stödärenden (21 %) under 1997. En särskilt hög andel av icke anmälda stödåtgärder tillföll Tyskland (30 %), Grekland (56 %), Irland (40 %), Italien (17 %) Österrike (16 %) och Förenade kungariket (46 %).

Det finns ingen medlemsstat som anser att icke anmält stöd skall anses vara godkänt om kommissionen inte upptäcker överträdelsen av anmälningsskyldigheten inom två månader.

Kommission beordrar systematiskt återbetalningar av stöd som inte anmälts och som inte är förenliga med den gemensamma marknaden. Kommissionen utövar på så sätt påtryckningar på medlemsstater att anmäla stöd eftersom det ligger i industrins intresse. Om anmälan saknas riskerar de berörda företagen att behöva betala tillbaka stödet, vilket skulle hindra en sund bedömning av investeringar. Rättssäkerheten för statliga stöd ligger därför i fordringsägarnas intresse. Ytterligare åtgärder förefaller inte krävas eller behövas inom detta område.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 013 , 18/01/1999 s. 0080



SKRIFTLIG FRÅGA E-1764/98 från Christoph Konrad (PPE) till kommissionen (5 juni 1998) Ämne: Europeiska kommissionens klagomål vid EG-domstolen i Luxemburg om orimligt hög vägtull vid Brennerpasset 1. Har kommissionen som man ämnade väckt talan inför EG-domstolen angående vägtullen vid Brenner-passet? 2. Om inte, av vilket skäl? 3. Vilken motivering grundar kommissionen sitt klagomål på? 4. Hur bedömer kommissionen Österrikes hållning när det gäller vägtullen vid Brennerpasset? Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (17 juli 1998) Den 29 maj 1998 hänsköt kommissionen frågan om höjda vägtullar på Brennermotorvägen till EG-domstolen. Kommissionen anser att Österrike brutit mot artikel 7 b i direktiv 93/89/EEG om medlemsstaternas tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användningen av vissa infrastrukturer(1) genom att från och med den 1 juli 1995 och den 1 februari 1996 höja vägtullarna på hela Brennermotorvägen (en av de viktigaste transitlederna genom Österrike för tunga lastfordon registrerade i andra medlemsstater) på ett sådant sätt att utländska fordon diskrimineras. Kommissionen anser också att Österrike brutit mot artikel 7 h i direktiv 93/89/EEG eftersom vägtullarna inte motiveras av bygg- och hanteringskostnader eller utvecklingen av Brennermotorvägen. (1) EGT L 279, 12.11.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1842/98

från James Moorhouse (ELDR) till rådet

(15 juni 1998)

Ämne: Utnämning av en särskild representant för Tibet

I sin resolution av den 15 januari 1998 (B-0097/98) begär Europaparlamentet att en särskild EU-representant skall utses för Tibet. I vilket skede befinner sig denna utnämning?

Svar

(28-29 september 1998)

Som den ärade parlamentsledamoten vet var ambassadörstrojkan i Peking på besök i Tibet mellan den 1 och den 10 maj 1998. Rapporten från besöket offentliggjordes den 19 juni.

För närvarande överväger rådet vilka åtgärder som skall vidtas till följd av besöket men har inte beslutat att utnämna någon särskild representant för Tibet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1695/98

från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Tacis-medel som beviljats Ryssland

Medel från EU:s skattebetalare har använts för att främja demokratiseringen och den ekonomiska utvecklingen i Ryssland.

Jag frågar därför kommissionen på vilket sätt Tacis-medlen för 1997 fördelats i Ryssland?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(10 juli 1998)

Kommissionen erinrar om att det under 1997 gjordes en preliminär och oberoende utvärdering av Tacis på begäran av parlamentet. Utvärderingen bekräftade att från 1991 till 1996 "kan programmet tillskrivas positiva resultat när det gäller hur effektivt projekten har kunnat uppnå de uppställda målen".

Ytterligare en informationskälla är den årliga rapport om Tacis som snart finns att tillgå för år 1997. Ett exemplar av den preliminära utvärderingen och av den senaste årsrapporten sänds direkt till parlamentetsledamoten och till parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1541/98

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(18 maj 1998)

Ämne: Politik för lika möjligheter

Sedan 1975 har gemenskapen fört en politik till förmån för jämställdhet mellan kvinnor och män med målet att avskaffa all existerande icke-jämställdhet.

Europaparlamentet är medvetet om hur viktig denna fråga är och har utvecklat ett stort antal initiativ i vilka det bl.a. krävt en ändring inom ramen för direktivet från 1986 och begärt att en stadga för makar till egenföretagare utarbetas - ett initiativ som kommissionen, liksom många andra initiativ, inte har beaktat.

Har kommissionen, mot denna bakgrund, för avsikt att genomföra en översyn av detta direktiv?

Svar avgivet av Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(19 juni 1998)

Parlamentsledamotens fråga berör rådets direktiv 86/613/EEG av den 11 december 1986 om tillämpningen av principen om lika behandling av kvinnor och män som är egenföretagare inklusive jordbruk samt om mödravård(1). Eftersom detta direktiv inte tycks ha den effekt som man hoppades i början, tog kommissionen inom ramen för gemenskapens fjärde handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män (1996-2000)(2) initiativ till att anordna två rundabordskonferenser under 1997. Vid dessa båda konferenser inventerade man de insatser som skulle kunna göras för att förbättra situationen för makar till egenföretagare. Efter diskussionerna på dessa konferenser valde kommissionen två angreppssätt. Å ena sidan kommer den att bemöda sig om att rikta sina insatser i högre grad och å den andra kommer den att åta sig att söka efter maximalt växelspel i gemenskapens olika politikområden. Målsättningen är att förbättra de bestämmelser och instrument som berör eller har en effekt på medhjälpande makar.

(1) EGT L 359, 19.12.1986.

(2) KOM(95) 602 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2337/98

från Pedro Marset Campos (GUE/NGL) till rådet

(28 juli 1998)

Ämne: Valet av Europeiska centralbankens generaldirektör för rättsliga frågor

Europeiska centralbanken, ett organ som står självständigt från den demokratiska makten och som utgör en av beståndsdelarna i den monetära unionen och euron, har till generaldirektör för rättsliga frågor valt spanjoren Antonio Sainz de Vicuña. Eftersom denna person är juridisk representant för den avvecklade Banco Saudí Español (Saudesbank) och sedermera juridisk rådgivare åt banken Banesto, som även den varit föremål för ingripanden, borde den spanska riksbankens och ekonomidepartementets monetära myndigheter känna till honom och ha ställt sig bakom honom.

Kan rådet lämna information om huruvida de spanska myndigheterna informerat Europeiska centralbankens styresmän om denna persons yrkesmässiga meriter, hans kunskaper om spanska riksbankens kontrollbestämmelser rörande kreditinstitut för att undvika brott och skatteflykt, förvar av svarta pengar, och annan oegentlig hantering inom kredit- och sparinstitut?

Svar

(24 september 1998)

Denna fråga faller direkt under Europeiska centralbankens behörighet. Bankens råd beslutar på direktionens förslag om de regler som gäller för dess personal.