SKRIFTLIG FRÅGA E-3904/00

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Bruket av markörvaccin inom Europeiska unionen

Det har visat sig att markörvacciner med framgång kan användas för att bekämpa och under kontrollerade former utrota smittosamma djursjukdomar.

1. Kan kommissionen ge besked om kommissionen faktiskt har planer på att tillåta vaccinering med markörvacciner om smittosamma djursjukdomar av ett slag som man vanligtvis inte kan vaccinera mot (såsom svinpest) skulle utbryta?

2. Kan kommissionen ge besked om mot vilka djursjukdomar, bland dem som man vanligtvis inte kan vaccinera mot, som det för närvarande finns att tillgå markörvacciner som kan hindra utbredningen av en djursjukdom?

3. Kan kommissionen ge besked om vilka djursjukdomar som man med hjälp av sådan vaccinering kan hindra att sprida sig?

4. Om kommissionen har planer på att tillämpa en vaccineringsstrategi av ovan angivna slag, planerar kommissionen i så fall också att anlägga depåer av vaccin på strategiska platser inom Europeiska unionen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(30 januari 2001)

1. Kommissionens inställning till eventuell användning av markörvaccin mot klassisk svinpest framgår klart av kommissionens förslag till rådets direktiv om gemenskapsåtgärder för att bekämpa denna sjukdom(1).

Resultaten från ett försök som delfinansierades av kommissionen visar att det är nödvändigt med största försiktighet i denna fråga eftersom det inte är säkert att användning av markörvaccin leder till några fördelar jämfört med vanliga vacciner.

Enligt kommissionens förslag kan emellertid dessa vacciner eventuellt användas inom ramen för den gällande politiken att inte vaccinera mot klassisk svinpest, vilken dock inte utesluter vaccinering om en nödsituation skulle uppstå.

Eventuell användning av markörvaccin får endast ske under förutsättning att lämpliga diagnostiserande test finns tillgängliga eftersom de som hittills tagits fram inte med tillräcklig säkerhet skiljer mellan vaccinerade och smittade djur, och att kommissionen i enlighet med yttrandet från Ständiga veterinärkommittén i varje enskilt fall ger sitt godkännande till den medlemsstat som har för avsikt att använda dessa vaccin.

2. Markörvaccin används i stor omfattning i förebyggande syfte mot ett antal djursjukdomar inom gemenskapen och för vissa av dessa sjukdomar finns det redan lagstiftning för att användningen skall få största möjliga effekt, dvs. inte enbart att de vaccinerade djuren skyddas mot sjukdomen utan också att smittämnet utrotas.

Kommissionen har bidragit ekonomiskt till en del av det arbete som både forskare och privata företag lägger ner för att utveckla markörvaccin och/eller särskiljande prover för övriga djursjukdomar, varav vissa, bl.a. mul- och klövsjuka och klassisk svinpest, har stora inverkningar på ekonomin. Beträffande dessa sjukdomar intar gemenskapen hållningen att inte tillämpa vaccinering.

Som framkom vid försöket avseende klassisk svinpest, måste man vara försiktig innan man kan dra slutsatsen att de nyligen framtagna produkterna kan användas med framgång.

3. I princip kan vilken djursjukdom som helst för vilken ett effektivt vaccin tagits fram, hindras från att spridas genom vaccinering. Precis som när det gäller andra farmaceutiska produkter kan emellertid vaccin ha oönskade effekter och vid felaktig användning riskeras eventuellt deras effektivitet och säkerhet. Innan man börjar vaccinera bör därför både för- och nackdelar undersökas och det måste finnas en garanti för att vaccineringen sker under lämpligast möjliga villkor.

4. Kommissionen har en reserv på 30 miljoner doser antigen för vaccin mot mul- och klövsjuka för att ha vaccinet snabbt tillgängligt i en nödsituation. Av säkerhetsskäl förvaras dessa doser på tre olika platser inom gemenskapen.

Kommissionen har också köpt och lagrat 500 000 doser vaccin mot bluetongue som två medlemsstater på begäran nyligen fick tillgång till då sjukdomen bröt ut i dessa länder. I dagsläget håller man på att åter fylla på reserven.

Det finns rättsliga bestämmelser som ger kommissionen rätt att vid behov upprätta reserver av vaccin även mot andra sjukdomar.

(1) KOM(2000) 462 slutlig.