ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0197/99

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Produktion av gås- och anklever

Vilken åtgärd föreslår kommissionen skall vidtas som en följd av den fördömande rapporten från EU:s vetenskapliga kommitté för djurs välbefinnande i syfte att stoppa den grymma tvångsmatningen av fåglar för produktion av gås- och anklever?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0079/99 och E-0197/99 ingivna av Franz Fischler för kommissionen

(18 mars 1999)

Orsaken till att den vetenskapliga rapporten om produktionen av ank- och gåsleverpaté utarbetades var diskussionen i rådet om rekommendationer om välbefinnandet för ankor, om myskänder och hybrider av myskänder, samt om tamgäss i samband med konventionen om skydd av animalieproduktionens djur (till vilken gemenskapen är avtalspart).

Under 1998 kom konventionens parter överens om att vänta på kommissionens vetenskapliga rapport innan de avslutade rekommendationerna om ankor, myskänder och gäss (inbegripet produktion av ank- och gåsleverpaté). Den första diskussionen i detta ämne ägde rum den 22 februari 1999 under det möte med rådets ständiga kommitté som hölls för att förbereda alla dokument för plenarsessionen som planeras till den sista veckan i juni 1999.

I artikel 5 i rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur fastställs(1) att kommissionen skall lägga fram de förslag för rådet som är nödvändiga för en enhetlig tillämpning av den europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur och, på grundval av en vetenskaplig utvärdering, av dess rekommendationer, samt andra särskilda regler.

Efter utgången av diskussionerna i rådet mot bakgrund av ovan nämnda direktiv kommer kommissionen att utarbeta ett förslag om ankors och gäss välbefinnande.

(1) EGT L 221, 8.8.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0703/99

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Strukturfonderna

De regioner vars inkomstnivå per invånare är lägre än 75 procent av den genomsnittliga inkomstnivån för gemenskapens invånare klassificeras som mål 1-områden och är berättigade till omfattande gemenskapsstöd.

För att ta reda på om detta tröskelvärde har överskridits eller inte fastställer man i förslaget till rådets förordning (KOM(98) 131)(1) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna att man vid beräkningarna skall ta hänsyn till siffrorna för de tre senaste åren som Eurostat har information om.

Generaldirektören för Europeiska gemenskapernas statistikkontor (Eurostat) meddelade vid sammanträdet i parlamentets underutskott för monetära frågor den 17 februari 1999 att de statistiska uppgifterna för budgetåren 1994, 1995 och 1996 redan omfattade uppgifter om den grå marknaden i de regioner som analyserats. Han angav dock inte exakt vilka kriterier man hade följt vid bedömningen av den här typen av verksamhet.

Hur stor andel av de regionala inkomsterna kommer från den "grå marknaden" respektive från den "officiella marknaden" i Kanarieöarna under vart och ett av de berörda åren?

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0364/99

från Joaquín Sisó Cruellas (PPE) till kommissionen

(1 mars 1999)

Angående: Nya erfarenheter om utbildning och sysselsättning

Jag känner till att några experiment med "arbetsdelning" som genomförts på Sicilien verkar ha fått positiva resultat inom turismsektorn. Det rör sig om ett system där några anställda i utvalda företag deltar i fortbildningskurser som omfattar utbildning såväl inom som utanför landet. I dessa företag har de berörda ersatts med arbetslösa, vilka även de genomgått utbildning. Sedan fortbildningen avslutats återvänder den anställde till sitt ursprungliga företag med en högre utbildning som är bättre avpassad till företagets krav. Ersättaren går tillbaka till arbetsmarknaden med nya arbetslivserfarenheter och bättre utbildning.

Känner kommissionen till det arbetsdelningssystem som här avses?

Kan kommissionen uppge om något liknande genomförts i andra medlemsstater, förutom i Italien, och vilka resultat som uppnåtts?

Deltar Europeiska unionen på något sätt i den här sortens mycket intressanta "experiment"?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(8 april 1999)

Kommissionen är väl medveten om arbetsrotationssystemet, och flera projekt som rör arbetsrotation har beviljats ekonomiskt stöd inom gemenskapsinitiativet Adapt.

1996 inrättade danska initiativtagare till arbetsrotationssystemet ett centralt nätverk kallat "En ny väg i Europa", bestående av 11 organisationer från olika medlemsstater som alla fick stöd från Adapt, både för sina enskilda projekt och för sitt gränsöverskridande samarbete i fråga om arbetsrotation. Sedan 1998 har nätverket i sig inte fått stöd från Europeiska socialfonden, men ett antal enskilda projekt har beviljats stöd. Nätverket består nu av 33 organisationer med partnerstatus som representerar 14 av de 15 medlemsstaterna, inbegripet en organisation i Italien. I vissa medlemsstater har projekt som rör arbetsrotation visat sin potential när det gäller integrering genom att bidra till förändringar av befintliga fortbildnings- och arbetsförmedlingssystem.

Ett exemplar av den preliminära rapporten om utvärderingen av framtidsutsikterna för arbetsrotation inom EU skickas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0169/99

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Handel

Den 14 januari 1999 bad kommissionen rådet om tillåtelse att tillsammans med de vietnamesiska myndigheterna förhandla fram ett dubbelt system för tullkontroll av skor från Vietnam, eftersom det föreligger misstanke om att Kina, Thailand och Indonesien använder Vietnam för att undvika anti-dumpningsåtgärder som EU har infört för dessa länders skoexport.

Kan kommissionen meddela när detta system kommer att träda i kraft?

Hur avser kommissionen att ersätta företagen i denna sektor av stor socioekonomisk betydelse för Europeiska unionen i allmänhet och för Spanien i synnerhet för de skador som orsakats av ovan nämnda export?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(18 mars 1999)

Den 22 februari 1999 godkände rådet formellt förhandlingsmandatet till ett avtal om upprättandet av ett system för dubbelkontroll vid import av vissa skoprodukter från Vietnam. Kommissionen kommer inom kort att inleda förhandlingar med de vietnamesiska myndigheterna i syfte att kunna sluta ett avtal senast i april 1999.

Rådet kommer därefter att införa systemet för dubbelkontroll som en preliminär åtgärd i avvaktan på avtalets formella ingående. Eftersom det sistnämnda kan ta ganska lång tid, kan parterna genom utbyte av diplomatiska noter enas om att avtalet skall tillämpas preliminärt. Detta förväntas ske inom en eller två månader från avtalets parafering, dvs. i maj-juni 1999.

Ingen kompensation till konkurrerande industrier kan lämnas i ett fall som detta, eftersom det inte finns någon sådan lagstiftning i gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0189/99

från Angela Sierra González (GUE/NGL) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Allvarliga skador som orsakats av stormen på Kanarieöarna

Den första veckan i januari 1999 drabbades Kanarieöarna av en storm som orsakade allvarliga skador på den infrastruktur som är nödvändig för att samhället skall fungera på dessa öar.

De skador som orsakades av stormen har särskilt drabbat jordbruken samt hamn- och väginfrastruktur.

Kanarieöarnas regionala regering har inrättat en särskild kommitté för registrering av skador och denna kommitté uppskattar förlusten till 16 500 miljoner pesetas.

Vet kommissionen vilken omfattning skadorna har?

Har kommissionen för avsikt att vidta några åtgärder i form av ekonomiskt stöd tillför att återställa den skadade infrastrukturen?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(16 mars 1999)

Kommissionen har hittills inte mottagit något meddelande från de spanska myndigheterna om de skador som har orsakats av den storm som drabbade Kanarieöarna under den första veckan i januari 1999.

Vid nästa möte för övervakningskommittén för strukturåtgärder på Kanarieöarna kommer kommissionen att föreslå de nationella och regionala myndigheterna att dessa, inom ramen för partnerskapet, undersöker befintliga möjligheter till en omarbetad programplanering och eventuell tilldelning av tillgängliga resurser för att renovera skadad infrastruktur.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0133/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(2 februari 1999)

Angående: Tredje land och reglerna för fiske i Medelhavet

EU har infört tekniska bestämmelser (förordning nr 1626/94)(1) för att bevara fiskeresurserna i Medelhavet. Dessa bestämmelser förbjuder bland annat användandet av vissa olämpliga redskap, föreskriver hur stort avståndet till kusten bör vara etc. Bestämmelserna gäller dock inte för det fiske som tredje länder, som till exempel Turkiet, bedriver längs kusterna, vilket leder till att fiskeresurserna ändå inte skyddas på ett effektivt sätt, samtidigt som konkurrensvillkoren också snedvrids, genom att marknaden är full av produkter som härstammar från detta land.

Anser kommissionen, mot bakgrund av den tullunion som ingåtts mellan EU och Turkiet, att turkiska fiskprodukter fritt skall få förekomma på marknaden, trots att Turkiet inte följer de regler som gäller för det fiske som EU:s medlemsstater bedriver? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta gentemot Turkiet och andra Medelhavsländer för att få dem att följa de tekniska bestämmelser som föreskrivs i förordning nr 1626/94, för att på så sätt få till stånd ett effektivt skydd av fiskeresurserna i Medelhavet?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(12 april 1999)

Gemenskapens lagstiftning på detta område gäller endast för fartyg från kuststaterna, som t.ex. Turkiet, om dessa fartyg bedriver sin fiske i farvatten som lyder under en medlemsstats överhöghet eller jurisdiktion. Turkiet tillämpar sina egna regler i fråga om bevarande av fiskeresurserna och dessa överensstämmer inte nödvändigtvis med gemenskapens bestämmelser.

Ur juridisk synpunkt finns det inget som hindrar att fiskeriprodukter från Turkiet släpps ut på marknaden, förutsatt att de uppfyller de gemenskapskrav som rör den gemensamma organisationen av marknaderna, inklusive hygienreglerna.

Kommissionen kan inte ålägga ett tredje land att överföra en gemenskapsförordning till sin nationella lagstiftning. Det vore däremot önskvärt med ett viss mått av harmonisering av lagstiftningen i de olika medelhavsländerna. Detta skulle kunna ske genom införandet av minimikrav, men även genom att låta kuststaterna justera dessa bestämmelser så att de anpassas till deras egna regionala särdrag. Denna process kan endast äga rum inom ramen för Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet (AKFM) och det är också inom denna ram som kommissionen börjat vidta de åtgärder som är nödvändiga i detta sammanhang.

(1) EGT L 171, 6.7.1994, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0961/99

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(13 april 1999)

Angående: En opartisk undersökning av 3 000 algeriska medborgares försvinnande

Enligt uppgifter från Amnesty International har problemet med försvunna medborgare i Algeriet förvärrats och detta beror på att man upptäckt godtyckliga arresteringar och att personer olagligt hålls i förvar. Det understryks att runt 3 000 män eller kvinnor har försvunnit under de senaste sex åren. Man har kunnat lokaliserat spår endast efter ett mindre antal, och detta efter att de suttit lång tid i hemligt förvar. Myndigheterna och säkerhetsstyrkorna vägrar att ge några som helst upplysningar till de fängslades familjer om vad som hänt med deras släktingar, och i sina förtvivlade försök att få upp ett enda litet spår söker släktingarna igenom sjukhus, militärförläggningar eller till och med kyrkogårdar.

På vilket sätt avser Europeiska kommissionen att ingripa för att sätta igång en fullständig, opartisk och oberoende undersökning av alla fall av försvinnanden och för att på ett effektivt sätt skydda de mänskliga rättigheterna i Algeriet?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(6 maj 1999)

Gemenskapen följer uppmärksamt utvecklingen av det politiska läget och säkerhetsläget i Algeriet.

Ramen för förbindelserna mellan gemenskapen och Algeriet fastställs genom Barcelonaförklaringen, vars politiska del ägnas åt utvecklingen av rättsstaten och respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna enligt folkrätten. Algeriet har ratificerat de flesta internationella rättsakter på detta område och omfattas därmed av de kontrollmekanismer som införts genom dessa akter. Vidare har de algeriska myndigheterna samtyckt till att en grupp framstående personer utsedda av Förenta nationernas generalsekreterare besöker landet mellan den 22 juli och den 4 augusti 1998. Denna grupp har samlat in uppgifter om den människorättsliga situationen och om försvinnandena.

På bilateral nivå pågår, utöver de sedvanliga diplomatiska kontakterna, en särskild politisk dialog på ministernivå mellan gemenskapen och Algeriet. Det senaste mötet inom ramen för denna dialog hölls i Wien i oktober 1998. Vid detta möte behandlades problemet med de mänskliga rättigheterna och i synnerhet försvinnandena. Den politiska dialogen mellan gemenskapen och Algeriet om dessa frågor fortsätter och bör förstärkas inom ramen för ett associeringsavtal, när förhandlingarna om ett sådant, vilka inleddes 1997, har avslutats. Genom detta avtal bör å ena sidan den politiska dialogen institutionaliseras och å andra sidan respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna göras till en grundläggande beståndsdel av de avtalsmässiga förbindelserna mellan gemenskapen och Algeriet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0858/99

från Pieter Dankert (PSE) till kommissionen

(7 april 1999)

Angående: ESF och Nederländerna

En mottagare av bidrag inom ramen för Europeiska socialfondens mål 3, Dijkhuis Advies, har meddelat att varken slutavräkningen för 1997 eller det andra förskottet för 1998 har betalats och att samordnaren för ESF inte angivit något skäl till dessa förseningar. Samtidigt påpekar Dijkhuis Advies att det nyligen vidtagits en skattepolitisk åtgärd, "extra utbildningsavdrag" som projekt avsedda att samfinansieras via ESF inte kan dra någon nytta av och rentav upplever som en nackdel till följd av olikheter i fråga om vad som enligt denna åtgärd skall definieras som bidragsberättigade kostnader, liksom till följd av att anslag från ESF anses som egna inkomster.

Kan kommissionen ge besked om det förekommit problem i samband med utbetalningen av slutbeloppet för 1997 och det andra förskottet för 1998?

Känner kommissionen till den ovannämnda skattepolitiska åtgärden "extra utbildningsavdrag"? Vad anser kommissionen om en sådan åtgärd som kommer att leda till projekt behandlas olika, utgående från om de faller under ESF eller inte?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(3 maj 1999)

Begäran om 1997 års slututbetalning för mål 3-programmet kunde inte behandlas av kommissionen i dess ursprungliga form. Den slutgiltiga version som kommissionen och ministeriet för Sociale zaken en werkgelegenheid enats om sändes till kommissionen den 30 mars 1999. De förskott som redan utbetalats överstiger dock det begärda saldot. Följaktligen kan 1997 års utbetalningar för mål 3-programmet anses som avslutade. Utbetalningarna till projektledarna sker genom Arbeidsvoorziening.

Det andra förskottet för 1998, som begärdes i början av oktober 1998, har utbetalats i två omgångar på grund av brist på tillgängliga budgetmedel vid kommissionen. En första del om 38 miljoner euro utbetalades i mitten av november 1998. Den återstående summan om 26 miljoner euro slutfördes av kommissionen den 15 mars 1999.

De uppgifter som parlamentsledamoten lämnar räcker inte för att kunna besvara den del av frågan som gäller de skattepolitiska åtgärderna extra scholingsaftrek. Efter kontakt med Arbeidsvoorziening, som ansvarar för den dagliga förvaltningen av mål 3, framgår att ytterligare information krävs för att kunna identifiera projektet och de berörda åtgärderna. Naturligtvis är kommissionen redo att ge parlamentsledamoten vidare upplysningar om projektets identitet meddelas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0166/99

från Ludivina García Arias (PSE) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Förvärvade rättigheter för företagen till följd av ändrade regler och införandet av liberaliseringsåtgärder

Anser inte kommissionen att den rättsliga princip som vissa europeiska elföretag framför om att kostnaderna för övergång till fri konkurrens i elsektorn är förvärvade rättigheter som bör erkännas utifrån ett perspektiv om ersättning som bör betalas av konsumenterna, utgör ett allvarligt prejudikat för samtliga liberaliserade sektorer, med tanke på att fördraget bland annat föreskriver principen om likabehandling?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0164/99, E-0165/99 och E-0166/99 ingivna av Christos Papoutsis för kommissionen

(12 april 1999)

Det är riktigt att kommissionen har sammanställt ett diskussionsdokument med titeln "Indicative Guidelines for Transitional Regimes - Article 24 of Directive 96/92/EC" (Indikativa riktlinjer för övergångsordningar - artikel 24 i direktiv 96/92/EG), som behandlades med medlemsstaterna vid mötet för uppföljningsgruppen för genomförandet av eldirektivet 06/92/EG den 13 maj 1998. Dokumentet sammanställdes av generaldirektoratet för energi (GDXVII), i nära samarbete med generaldirektoratet för konkurrens (GDIV) och rättstjänsten. Det binder inte kommissionen i fråga om några beslut i enlighet med artikel 24 i direktivet eller artikel 92 i EG-fördraget. På den premissen kan dokumentet ställas till förfogande för Europaparlamentets ledamöter.

Artikel 24 i det direktivet berör icke återvinningsbara kostnader eller kostnader för övergången till ett konkurrensutsatt system. Detta är kostnader som uppstår genom driftåtaganden eller driftgarantier som getts före ikraftträdandet av detta direktiv, och som inte kan uppfyllas på grund av bestämmelserna i direktivet. Det är möjligt att ansöka om undantag från tillämpliga bestämmelser i kapitlen IV, V, VI och VII i direktivet. Medlemsstaterna kan dock välja att inte att inte tillämpa undantagen, dvs. att inte fördröja marknadsöppningen, utan att tillämpa direktivet till fullo och i stället kompensera elföretagen med transferbetalningar. Kommissionen anser att sådana åtgärder, som inte utgör undantag från direktivet, utan kan ses som betalningar till elföretag, även bör granskas utgående från reglerna om statligt stöd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0532/99

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(8 mars 1999)

Angående: Konservindustrin för fiske- och vattenbruksprodukter i Europeiska unionen

Under sammanträdesperioden i juni 1998 diskuterade och godkände Europaparlamentet betänkandet om konservindustrin för fiske- och vattenbruksprodukter i Europeiska unionen (A4-0137/98)(1). I slutsatserna till betänkandet uppmanade Europaparlamentet kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder för att upprätta ett referenslaboratorium på gemenskapsnivå, som skall säkerställa kvaliteten och sörja för att både gemenskapsprodukterna och de produkter som kommer från tredje land och fritt saluförs inom unionen uppfyller de tekniska och hygieniska standarderna.

Kan kommissionen ange vilka åtgärder man vidtagit för att följa upp Europaparlamentets uppmaning?

(1) EGT C 210, 6.7.1998, s. 295.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 370 , 21/12/1999 s. 0134



SKRIFTLIG FRÅGA E-0874/99 från James Nicholson (PPE) till kommissionen (8 april 1999) Angående: Retex II-initiativet - Nordirland Hur mycket pengar har anslagits för Nordirland inom ramen för Retex II-initiativet under innevarande programperiod?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0187/99

från Angela Sierra González (GUE/NGL) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Ansökan om stöd på grund av skogsbränder

Nyligen lämnade Spanien in sju ansökningar till Europeiska kommissionen för år 1999 om stöd till förebyggande av skogsbränder, med hänvisning till förordningen om skydd mot skogsbränder inom gemenskapen.

Vad finns det för uppgifter om de föreslagna åtgärderna? Vilka geografiska områden i Spanien berörs?

Gäller några av förslagen Kanarieöarna?

Har kommissionen fått någon brådskande ansökan om stöd för att avvärja skogsbränder på Kanarieöarna under de år som förordningen om skydd mot skogsbränder inom gemenskapen har tillämpats?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 mars 1999)

Av de sju ansökningar om finansiering som Spanien har lämnat in inom ramen för förordning (EG) 308/97 av den 17 februari 1997 beträffande skydd av gemenskapens skogar mot bränder handlar det i tre fall om projekt i Baskien där ansökan avser ett stöd på 1 655 603 euro, i ett fall om projekt i Katalonien där ansökan avser ett stöd på 30 351 euro samt i tre fall om projekt som har föreslagits av ledningen för naturvården som har ansökt om ett stöd på 1 293 822 euro.

Miljövårdsprojekten avser en nationell informationskampanj om skogsbränder, en nationell insats för mark- och flygbevakning samt utbildning för personal som ansvarar för bevakning och ett första ingripande. Det katalanska projektet avser en studie om skydd mot skogsbränder, och de baskiska projekten avser en regional informations- och upplysningskampanj, anläggandet av skogsvägar, brandgator och vattendrag samt en regional bevakningsinsats.

Inget projekt gäller Kanarieöarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0231/99

från Ana Miranda de Lage (PSE) till kommissionen

(12 februari 1999)

Angående: Höjda tullar på vissa europeiska produkter i USA

Till följd av den rådande oenigheten mellan USA och EU som orsakats av olika synsätt på bananmarknaden har ett antal europeiska produkter belagts med en hundraprocentig höjning av tullarna.

Kan kommissionen förklara hur den kommer att ta itu med den nya krisen? Vilka åtgärder föreslås för att försvara den europeiska exporten till den amerikanska marknaden?

Flera sektorer och produkter lider av exportsvårigheter och påverkas dessutom av den ryska krisen. Hur har kommissionen för avsikt att agera för att undvika den arbetslöshet som skulle bli följden av en produktionsnedgång?