SKRIFTLIG FRÅGA E-1808/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(19 juni 2001)

Ämne: Illegala utgrävningar och plundring av arkeologiska platser inom EU

I katalogen för en utställning över minoiska arkeologiska fynd som hölls i den tyska staden Karlsruhe den 27 januari till 29 april 2001, ingick minoiska konstföremål som vaser, idoler av koppar, sigill, halsband, m.m. Välrenommerade arkeologer hävdar att dessa föremål kommer från illegala utgrävningar på Kreta och att de på ett oförklarligt sätt har dykt upp i en samling hos en antikvitetshandlare i den schweiziska staden Basel.

Hur ställer sig kommissionen till fenomenet med illegala utgrävningar och plundring av arkeologiska platser, som är mycket utbrett inom länder som har många antika lämningar t.ex. Grekland och Italien? Hur skall man kunna sätta stopp för detta, som leder till att kulturella skatter förstörs i Europa? Har kommissionen några uppgifter om omfattningen av de illegala utgrävningarna och plundringarna av arkeologiska platser i Grekland?

Vilka direkta åtgärder kan kommissionen vidta för att stoppa strömmen av kulturella skatter till privata samlingar, som sker utan att den stat som skatterna kommer ifrån känner till detta? Är det sant att kommissionen får inkomster från den mervärdesskatt om 2,5 % som läggs på vid försäljningen av antika föremål? Kontrollerar kommissionen om denna skatt även kommer från försäljning av föremål som är produkter av illegala utgrävningar och plundring av arkeologiska platser?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(11 september 2001)

Kommissionen är medveten om problemet med olagliga utgrävningar och antikvitetsplundring, vilket drabbar medlemsstaternas kulturarv, särskilt i Sydeuropa. Vi saknar dock pålitlig statistik om den olagliga handeln med antikviteter. Påpekas bör dock att det är medlemsstaternas uppgift att skydda kulturarvet. Gemenskapen har bara en stödjande och kompletterande funktion.

Skillnaderna mellan medlemsstaterna är stora när det gäller de resurser som avsätts till bekämpande av olaglig handel med kulturföremål, och i vilken form detta arbete bedrivs. Sådan handel ägnas inte alltid den uppmärksamhet den förtjänar i kampen mot den organiserade brottsligheten.

Kommissionen tänker bidra till arbetet med att minska den olagliga handeln genom förebyggande åtgärder. Inom ramen för Europeiskt forum för förebyggande av organiserad brottslighet (inrättat i maj 2001) har kommissionen inlett en diskussion med polis och kulturansvariga myndigheter, försäkringsbolag, handlare och samlare för att finna bättre lösningar. Det handlar om ökat internationellt polisiärt och administrativt samarbete, utbyte av uppgifter om eftersökta föremål, försiktighetsmått vid handel med så kallade känsliga föremål, samarbete med myndigheter i kulturföremålens ursprungsländer, främst genom utbildning och information, samt information till samlare om de risker de tar, i synnerhet i förhållande till gällande internationella konventioner.

Kommissionen vill också upplysa parlamentsledamoten om att kulturföremål från olagliga utgrävningar eller plundring är skyddade inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet enligt rådets förordning (EEG) nr 3911/92 av den 9 december 1992 om export av kulturföremål(1) och rådets direktiv 93/7/EEG av den 15 mars 1993 om återlämnande av kulturföremål som olagligen förts bort från en medlemsstats territorium.(2) Internationella bestämmelser om restitution och återlämnande finns i 1995 års Unidroitkonvention om stulna eller olagligt exporterade kulturföremål, som gäller mellan de stater som ratificerat konventionen.

Kommissionen konstaterar först och främst att mervärdeskatt (moms) tas ut på all handel med varor och tjänster i gemenskapen. Handel med antikviteter är i detta avseende likställd med all annan handel, det vill säga den beskattas. Om antikviteter säljs av en skattepliktig person till invånare i gemenskapen, är transaktionen alltså momsbelagd. Om antikviteter säljs till personer som inte bor i gemenskapen, beskattas transaktionen inte. Om antikviteter importeras till gemenskapen och köps av invånare här eller om antikviteter köps utanför gemenskapen och importeras, skall moms betalas i gemenskapen. Om antikviteter importeras endast i syfte att därefter exporteras, uppstår ingen momsskyldighet.

Vad beträffar momssatsen är det återigen samma allmänna principer för varor som gäller även för antikviteter. Det betyder att den normala momssatsen skall tillämpas, eftersom antikviteter inte finns med i bilaga H till sjätte momsdirektivet,(3) som är en förteckning över varor och tjänster där en lägre momssats får tillämpas.

Enligt sjätte momsdirektivet får medlemsstaterna tillämpa en lägre momssats (dock inte lägre än 5 procent) på import av antikviteter såsom de definieras i bilaga I till direktivet. En lista över medlemsstaternas momssatser för antikviteter finns i kommissionens publikation VAT rates applied in the Member States of the European Community. Publikationen finns att tillgå på följande adress: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/publications/info_doc/taxation/tva/taux_tva-2001-5-1en.pdf.

Kommissionen har ingen möjlighet att kontrollera huruvida en medlemsstats momsintäkter härrör från lagliga eller olagliga transaktioner.

(1) EGT L 395, 31.12.1992; svensk specialutgåva, område 2, volym 8, s. 161.

(2) EGT L 74, 27.3.1993; svensk specialutgåva, område 2, volym 9, s. 12.

(3) Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund, EGT L 145, 13.6.1977 (svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28), senast ändrat genom rådets direktiv 2001/41/EG av den 19 januari 2001 (EGT L 22, 24.1.2001).