SKRIFTLIG FRÅGA P-2322/00

från Hartmut Nassauer (PPE-DE) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Varierande beskattning av dieselbrännolja i EU:s medlemsstater

Tyska jordbrukare får inte importera märkt dieselbrännolja (framför allt eldningsolja) från Frankrike, eftersom det strider mot artikel 26 i skattelagen för mineraloljor. Den franska dieselbrännoljan beläggs med lägre skatter än den tyska, vilket leder till att de tyska jordbrukarna till följd av det nationella importförbudet är tvungna att köpa sin dieselbrännolja till ett högre pris än sina franska grannar. Denna diskriminering är möjlig, eftersom det i rådets direktiv 92/81/EG(1) av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor uttryckligen fastställs i artikel 8.2 f att EU:s medlemsstater kan bevilja hel eller delvis skattebefrielse eller nedsatta skattesatser för mineraloljor eller andra produkter som under skattekontroll används för ett och samma ändamål om de uteslutande används inom exempelvis jordbruks- och trädgårdsnäringarna.

1. Vad ämnar kommissionen göra för att råda bot på situationen som missgynnar de tyska jordbrukarna?

2. Ämnar kommissionen vid behov harmonisera skattelagarna för mineralolja inom EU, vilket skulle leda till en enhetlig beskattning av mineraloljorna i EU:s medlemsstater?

(1) EGT L 316, 31.10.1992, s. 12.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(31 juli 2000)

Priset på dieselbrännolja som används inom jordbruket som drivmedel för fordon, t.ex. traktorer och stationära maskiner, och för andra ändamål, t.ex. uppvärmning av växthus, varierar betydligt mellan medlemsstaterna. Prisskillnaderna beror främst på skillnader i skattenivåer, i synnerhet på hur varje medlemsstat tillämpar skattebestämmelserna i gemenskapslagstiftningen. Skillnader i konkurrensstrukturen på oljemarknaderna kan också spela en roll vid fastläggandet av bränslepriser.

Tyska jordbrukare är inte förbjudna enligt gemenskapslagstiftning att köpa dieselbränsle i Frankrike eller någon annan medlemsstat. Enligt artikel 9.3 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor(1) och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor får medlemsstaterna föreskriva att punktskatt skall tas ut i den medlemsstat där förbrukningen sker vid förvärv av mineraloljor som redan släppts för förbrukning i en annan medlemsstat, om dessa produkter transporteras med ovanliga transportsätt (dvs. på annat sätt än i fordons tankar eller bränsledunkar och av enskilda individer eller för deras räkning).

Enligt gemenskapslagstiftningen, särskilt artikel 8.2 f i rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992(2) om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor, får medlemsstaterna helt eller delvis tillämpa regler om skattebefrielse eller nedsatta skattesatser för mineraloljor som under skattekontroll används uteslutande inom jordbruks- och trädgårdsnäringarna samt inom skogsbruk och vid insjöfiske. Medlemsstaterna har därför rätt att inte i full utsträckning tillämpa minimisatsen för punktskatt på dieselbrännolja som används som drivmedel och som satts till 245 euro per 1 000 liter (artikel 5.1 i rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljo(4), utan får tillämpa en sats på mellan 0 och 245 euro. De momssatser som tillämpas på dieselbrännolja som används för jordbruksändamål (16 % i Tyskland och 19,6 % i Frankrike) bidrar till en viss del till prisskillnaderna på marknaden.

Det står således klart att varje medlemsstat fritt kan bestämma nivån på den punktskatt som tas ut på mineraloljor som uteslutande skall användas inom jordbruket.

1. Kommissionen lade i mars 1997(3) fram ett förslag till rådets direktiv som syftar till en förnyelse av gemenskapens system för beskattning av mineraloljor och till att tillåta gemenskapen att i full utsträckning dra nytta av den inre marknaden. Enligt artikel 7 i det föreslagna direktivet skall minimisatsen för punktskatt på dieselbrännolja som används som drivmedel inom jordbruket sättas ner i hela gemenskapen och i ett första steg fastställas till 32 euro per 1000 liter. Om det föreslagna direktivet skulle antas kommer det att utgöra ett betydande bidrag till tillnärmningen av de olika skattenivåer som de enskilda medlemsstaterna tillämpar på mineraloljor som används inom jordbruket.

2. Kommission har för tillfället inga planer på att föreslå lagstiftning för att harmonisera skattenivåerna på mineraloljor som används inom jordbruket i gemenskapen. Under nuvarande omständigheter verkar det som om det inte finns någon chans att en sådan ansats skulle antas av rådet, eftersom mindre ambitiösa förslag, t.ex. det från 1997, ännu inte har antagits. Att anta lagstiftning i skattefrågor har visat sig vara mycket svårt på grund av EG-fördragets krav på enhällighet i dessa frågor.

(1) EGT L 76, 23.2.1992.

(2) EGT L 316, 31.10.1992.

(3) EGT C 139, 6.5.1997.

(4) EGT L 316, 31.10.1992.