ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2649/98

från Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Skjutförsök på levande djur i Spanien

I Baskien i Spanien genomförs ammunitionstest på levande djur i syfte att undersöka olika ammunitionstypers effekt på djurens kroppar. I kommissionens svar på en fråga i samma ärende från ledamöterna Gonzáles Alvarez, Marset Campos och Sornosa Martínez från förra året (nr E-0561/97)(1) anges kortfattat att kommissionen inte känner till dessa händelser. Vidare förklarar kommissionen att det inte finns några gemenskapsbestämmelser för dessa förehavanden. Medlemsstaterna skulle därför, enligt kommissionen, kunna reglera liknande företeelser efter eget gottfinnande. I Amsterdamfördragets protokoll om djurskydd och djurens välfärd görs djurskyddet till en gemenskapsuppgift. Enligt detta protokoll skall hänsyn tas "fullt ut" till djurens välfärd i fråga om jordbruk, transport, inre marknad och forskning. Medlemsstaterna medges endast undantag "särskilt i fråga om religiösa riter, kulturella traditioner och regionalt arv".

1. Har frågan från ovannämnda ledamöter föranlett kommissionen att informera sig om det redovisade sakförhållandet.? Om detta är fallet, med vilket resultat?

2. Delar kommissionen uppfattningen att det i fallet med skjutförsök på levande djur varken handlar om religiösa riter, kulturella traditioner eller regionalt arv?

3. Vilka konkreta möjligheter för kommissionen att vidta åtgärder kan motiveras på grundval av ovannämnda protokoll?

4. Hur bedömer kommissionen möjligheten att på grundval av ovannämnda protokoll väcka talan om fördragsbrott mot medlemsstater, och hur bedömer kommissionen möjligheterna att väcka talan när det gäller det konkreta fallet med skjutförsök?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 september 1998)

1. och 2. De uppgifter som parlamentsledamoten lämnar, tyder på att dessa experiment utförs för militära ändamål eller civilförsvarsändamål. Om så är fallet, omfattas dessa experiment överhuvudtaget inte av fördraget.

3. I Amsterdamfördragets protokoll om djurskydd och djurens välfärd fastställs att djurens välfärd är en mycket central fråga, som man måste ta hänsyn till när man utformar och genomför gemenskapens politik beträffande jordbruk, transport, den inre marknaden och forskning. Så vitt kommissionen föstår, tillhör de experiment som parlamentsledamoten syftar på inte något av dessa områden, och omfattas därför endast av den nationella lagstiftningen.

4. Enligt kommissionens åsikt är det inte möjligt att vinna ett överträdelseförfarande på grundval av protokollet eller annan lagstiftning

(1) EGT C 367, 4.12.1997, s. 28.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3518/98

från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Kontroll av statlig stöd

Nedanstående fråga ställs mot bakgrund av förslaget till rådets förordning (EG) om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (KOM(98) 0073 slutlig - CNS 98/0060)(1). Denna förordning organiserar och rationaliserar en rad förfaranden och principer som kommer till uttryck i domstolens domar genom att systematisera dem.

Detta arbete med att rättsligt organisera gemenskapens konkurrensåtgärder bör ytterligare fördjupas för att om några år uppnå större rättssäkerhet på konkurrensområdet.

Tillämpningsområdet för denna förordning bör även utvidgas till att omfatta skatteregler som snedvrider konkurrensen mellan medlemsstaterna.

Kan kommissionen bedöma vikten av att medlemsstaternas anmälningar om nytt stöd offentliggörs, om än bara i sammanfattande termer?

(1) EGT C 116, 16.4.1998, s. 13.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3388/98

från Wilfried Telkämper (V) till kommissionen

(17 november 1998)

Angående: Säkerheten för personal från icke-statliga organisationer i Indien

Hur säkra kan medborgare från EU:s medlemsstater för närvarande känna sig i Indien, särskilt medarbetare i icke-statliga organisationer i allmänhet och kristna organisationer i synnerhet, med tanke på olika hinduiska organisationers ökade övergrepp mot personer med annan tro och tilltagande propaganda riktad mot västvärlden?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(10 december 1998)

I den internationella pressen och från kommissionens delegation i New Dehli har det utförligt rapporterats om den ökande förekomsten av angrepp på kristna familjer, vilka huvudsakligen tillskrivs påstådd kristen missionärsverksamhet. Dessa händelser inträffar huvudsakligen i den norra delen av landet, där det hinduiska nationalistpartiet, BJP, har sina starkaste fästen. Enligt "South Asia human rights documentation centre", en icke-statlig organisation (NGO) förlagd till New Delhi, rör det sig om ett allvarligt och tilltagande problem, vars omfattning fortfarande håller på att utredas. Angreppen har inte nödvändigtvis någon anknytning till de kristna icke-statliga organisationernas verksamhet.

Medlemsstaternas ambassadörer har nyligen uttryckt sin oro över detta inför statssekreteraren i utrikesministeriet i New Delhi, vilken bekräftade att regeringen kommer att vidta alla nödvändiga åtgärder för att stoppa dessa tilltag och för att skydda gemenskapsmedborgare och utländska arbetare från brottsliga handlingar av detta slag.

Indiens regering har i år tillsatt en nationell kommission för skydd av minoriteter, vilken framför allt har till uppgift att skydda Indiens religiösa minoriteter och följer upp inkomna klagomål. Även om den nationella kommissionen för skydd av minoriteter inte har några rättsliga befogenheter, hoppas man att den skall ge ett tillskott av det moraliska och offentliga stöd och den press som behövs och på så vis ha en dämpande inverkan på extremistgrupperna.

De potentiella säkerhetsriskerna för de gemenskapsmedborgare som arbetar i Indien, särskilt för kristna och andra icke-statliga organisationer, kräver en noggrann bedömning med utgångspunkt från de lokala förhållandena i Indien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2639/98

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Strukturfonderna och gemenskapsrätten

Enligt den femtonde rapporten om kontrollen och genomförandet av gemenskapsrätten (1997) uppgår antalet mål om överträdelser (förmodade och konstaterade) som rör genomförandet av projekt i samfinansiering med gemenskapen till tretton för Greklands vidkommande. Bland dessa gäller fem miljö och åtta offentliga kontrakt.

Kan kommissionen upplysa om vilka konkreta projekt de konstaterade överträdelserna avser och vilka avhjälpande åtgärder som hittills har vidtagits?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(6 november 1998)

I de fem ärendena på miljöområdet är det i tre fall miljökonsekvensbeskrivningen för vissa reningsverksprojekt som inte redovisats i tid. I de två andra fallen rör det sig om projekt för avfallshantering, och dessa håller kommissionen fortfarande på att granska.

I de åtta ärenden som rör förfaranden vid offentlig upphandling är det frågan om onormalt låga anbud och om principen om lika tillträde. I dessa fall rör det sig om infrastrukturarbeten, särskilt på transport-, hälso- och vattenreningsområdet. I dessa ärenden har det redan fattats beslut i två fall.

Korrigerande åtgärder skall föreslås och antas av de nationella myndigheterna. För att kunna se till att åtgärderna i fråga är förenliga med gemenskapens lagstiftning finns det ett samarbete mellan kommissionen och dessa myndigheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2963/98

från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Utbetalning av pensioner i pesetas i Spanien

Enligt den plan för eurons införande som utarbetats av den spanska statssekreteraren för socialförsäkringar kommer de spanska pensionärerna att från och med januari 1999 få uppgifter om sin pension i både euro och peseta, och de som så önskar kan fortsätta att ta ut sin pension i pesetas fram till och med den 6 juni 2002.

Denna åtgärd har fått ett övervägande positivt mottagande av de spanska pensionärerna, vilka på olika sätt givit uttryck för sina farhågor inför valutabytet och för sin bristande förståelse inför hela den process som nu i slutet av livet torde komma att förändra deras nedärvda vanor beträffande valuta och betalningssätt.

Anser kommissionen att den borde införa sådana åtgärder för att lugna ovannämnda grupp och inge dem förtroende inför övergången till den enhetliga valutan? Kommer kommissionen att försöka förklara att detta inte kommer att vara till nackdel för pensionärerna och att gemenskapens verkställande organ inte har glömt bort detta kollektiv i sin bedömning av hur eurons införande kan komma att påverka deras liv?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(17 november 1998)

Pensionärernas behov är särskilt viktiga och kommissionen tackar därför ledamoten för att han har uppmärksammat kommissionen på dessa parallella angivelser.

Kommissionen anser att parallella angivelser av priser och andra belopp avsevärt underlättar övergången till euro för alla konsumenter och har därför utfärdat rekommendationer om dialog, uppföljning och information för att underlätta övergången till euron(1). Meningen är att upprätta en norm för god praxis och att informera om när parallella angivelser bör tillämpas. Kommissionen rekommenderar bland annat att parallella prisangivelser bör utgöra en del av en allmän kommunikationsstrategi för att underlätta konsumenternas och arbetstagarnas omställning till euron. Vidare bör parallella prisangivelser på referensindikatorer införas tidigt i övergångsperioden. Att ange motsvarigheten i euro till pensioner som utbetalas i nationell valuta är en naturlig tillämpning av kommissionens rekommendationer.

(1) KOM(98) 961 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3466/98

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(24 november 1998)

Angående: EU-medel till delstaten Vorarlberg i Österrike

Kan kommissionen meddela följande om tilldelningen av EU-medel till delstaten Vorarlberg:

1. Vilken summa uppgår de tilldelade EU-strukturmedlen till? Hur fördelas denna på enskilda fonder och olika gemenskapsprogram och -initiativ? Vilka EU-medel från övriga budgetposter har sedan 1995 tilldelats Vorarlberg för pilotprojekt, åtgärder eller - i form av direktutbetalning - exempelvis för forskningsinstitutioner, universitet, företag och andra huvudmän?

2. Hur många arbetstillfällen har skapats och räddats med hjälp av dessa medel?
SKRIFTLIG FRÅGA P-2908/98

från Edith Müller (V) till kommissionen

(18 september 1998)

Angående: Upphävande av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt för en del av en medlemsstats territorium

I sitt svar på den skriftliga frågan P-2070/95(1) konstaterade kommissionen att den reglering, om att gruvprojekt för vilka tillståndsförfarandet inletts före den 3 oktober 1990 skall undantas från kravet på miljökonsekvensbedömning, vilken fastställts i det tyska enhetsfördraget är oförenlig med direktiv 85/337/EEG(2). Kommissionen angav vidare att man vidtagit formella åtgärder gentemot Tyskland.

1. Vilket slags åtgärder är det man har vidtagit gentemot Tyskland?

2. Vilket läge befinner sig förfarandet i och hur avser man att föra det vidare, framförallt med avseende på dagbrottet för brunkolsutvinning i Heuersdorf?

3. Hur lång tid beräknas åtgå för handläggningen?

4. Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta om inte Tyskland i rätt tid uppfyller kraven?

5. Känner kommissionen till jämförbara fall och hur har man agerat när det gäller dessa ärenden?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(23 oktober 1998)

Så som redan angetts i svaret på den skriftliga frågan P-2070/95 från Elisabeth Schroedter(3) anser kommissionen att den tyska lagstiftningen inte överensstämmer med rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt avseende bl. a. den övergångsbestämmelse som har införts i den tyska lagstiftningen för att införliva direktivet. Kommissionen inledde därför överträdelseförfaranden mot Tyskland 1992. Kommissionen tog upp fallet inför domstolen den 20 september 1995. Domstolen har ännu inte fattat något beslut.

Eftersom målet fortfarande behandlas har kommissionen inte några ytterligare upplysningar avseende detta mål.

Om domstolen finner att Tyskland inte har uppfyllt sina skyldigheter i enlighet med direktiv 85/337/EEG måste Tyskland i enlighet med artikel 171 i EG-fördraget vidta nödvändiga åtgärder för att följa domstolens beslut.

Kommissionen känner inte till några andra fall där det i den nationella lagstiftningen föreskrivs övergångsbestämmelser för medlemsstater avseende genomförandet av direktiv 85/337/EEG.

(1) EGT C 273, 18.10.1995, s. 52.

(2) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(3) EGT C 273, 18.10.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3105/98

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Miljömässiga egenskaper hos PVC i samband med rådets direktiv KOM(97) 0358

Kan kommissionen när det gäller rådets direktiv KOM(97) 0358 om uttjänta fordon redogöra för hur den konkret har säkerställt att direktivet grundar sig på de nyaste uppgifterna och undersökningarna?

Jag avser i synnerhet uppgiften i direktivet om att 1 kg PVC-avfall ger upphov till 2-5 kg restprodukter från behandlingen av förbränningsgaser. I Danmark har man fått kännedom om att den danska miljöstyrelsen har begått ett fel vid beräkning av mängden restprodukter. Det är denna undersökning som kommissionen hänvisar till i sitt svar på fråga P-1524/98(1).

Kan kommissionen således mot bakgrund av detta konkret redogöra för vilka beräkningar som utgör grunden för dess uppgifter om restprodukter från behandlingen av förbränningsgaser i samband med rådets direktiv KOM(97) 0358?

Kan kommissionen dessutom påvisa att det är absolut säkert att den totala belastningen av miljön minskas genom att man ersätter PVC med vilket annat material som helst? Jag avser till exempel bilens ökade energiförbrukning då PVC ersätts med tyngre material.

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(16 november 1998)

Vad gäller den allmänna strategi och det arbete som bedrivs avseende hanteringen av avfall av polyvinylklorid (PVC) hänvisas parlamentsledamoten till det svar som kommissionen har givit på hennes skriftliga fråga E-1524/98(2).

Vad gäller förbränningen av PVC pågår det för närvarande en studie avseende problemet med mängden och skadligheten hos de restprodukter som uppstår vid förbränningen av PVC eftersom PVC är den enda plast vars förbränning ger upphov till saltsyra. Denna studie kommer att analyseras i den danska studie som nämns av parlamentsledamoten.

Studien omfattar samtliga typer av förbränningsugnar som används i gemenskapen. Vid den torra behandlingen av förbränningsgaserna ger neutralisering upphov till mycket lättlösliga restprodukter som klassificeras som farliga, särskilt kalciumklorid som är förorenat av tungmetaller. Till följd av villkoren för utsläpp från förbränningsanläggningar ger förbränning av PVC vid torra behandlingar upphov till minst samma mängd restprodukter. Den pågående studien bör innebära att man kan precisera mängd och grad av skadlighet hos de restprodukter som uppstår för alla typer av förbränningsugnar som används vid torra, fuktiga, halvfuktiga eller halvtorra behandlingar för förbränningsgaser.

Vad gäller den ersättning av PVC i fordon som parlamentsledamoten tar upp, skulle en sådan inte nödvändigtvis innebära en betydande ökning av vikten för dessa fordon eftersom PVC kan ersättas av andra plaster.

(1) EGT C 31, 5.2.1999, s. 51.

(2) EGT C 31, 5.2.1999, s. 51.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3384/98

från Fernando Fernández Martín (PPE) till kommissionen

(9 november 1998)

Angående: Stängning av sopförbränningsanläggningar på Kanarieöarna

EG:s regler för sopförbränningsanläggningar innehåller en rad krav och villkor som bland annat innebär att man inte får överskrida vissa fastställda gränser för utsläpp av förorenande gaser i luften.

Europeiska kommissionen har redan meddelat Spanien att man bör stänga de tre sopförbränningsanläggningarna på ön La Palma (Kanarieöarna), varav två ligger inom Mazos kommungräns och en i kommunen Barlovento.

Trots den tid som förflutit sedan kommissionen utfärdade denna varning, kan man genom att helt enkelt titta på de berörda områden konstatera att situationen inte har förbättrats, och att de ansvariga myndigheterna - i detta fall Kanarieöarnas autonoma regering och La Palmas öråd - inte har vidtagit några som helst åtgärder för att rätta till situationen.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta och när kommer den att inleda förfarandet för överträdande?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(8 december 1998)

Kommissionen har, med anledning av de problem som parlamentsledamoten nämner, inlett ett överträdelseförfarande mot Spanien i enlighet med artikel 169 i EG-fördraget och har härvid tillställt Spanien ett motiverat yttrande.

Kommissionen har just mottagit de spanska myndigheternas svar på detta motiverade yttrande och svaret är nu föremål för granskning.

Om kommissionen bedömer de spanska myndigheternas svar på det motiverade yttrandet som otillfredsställande kan den besluta att föra ärendet vidare till EG-domstolen för att få fastställt om det är fråga om en underlåtelse.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2550/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Skydd mot asbest

Vilka medlemsstater blockerar beslutsfattandet i ministerrådet om att anta lagstiftningsåtgärder för att skydda människor mot asbest?

Har kommissionen tillgång till uppgifter om hur många som dött till följd av asbestexponering på arbetsplatsen i de olika medlemsstaterna de senaste åren?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(5 november 1998)

Frågeställaren ombeds bekanta sig med kommissionens svar på de skriftliga frågorna P-1451/98 från Peter Skinner(1), E-1742/98 från Philip Whitehead(2), E-1950/98 från Anita Pollack(3), E-2736/98 från Christine Oddy(4) samt P-2972/98 från Peter Skinner(5) om gemenskapslagstiftning och åtgärder under beredning när det gäller skydd av arbetstagares och allmänhetens hälsa mot de risker som orsakas av asbest.

Kommissionen har inga sådana statistiska uppgifter som efterfrågas. Som ett led i arbetet att harmonisera statistiken om hälsa och säkerhet i arbetet och särskilt om arbetssjukdomar (EODS-projektet) har kommissionen inlett ett pilotprojekt för att kunna upprätta jämförbara data över erkända fall av arbetssjukdomar. För referensåret 1995 har data insamlats om 31 sjukdomar från den europeiska förteckningen över arbetssjukdomar, däribland asbestos, mesoteliom till följd av inandning av asbestdamm och asbestoskomplikation i form av bronkialcancer. Sammanlagt erkändes 6 698 fall av asbestrelaterade arbetssjukdomar i gemenskapen år 1995. Eurostats databas innehåller emellertid inga uppgifter om antalet fall som ledde till döden.

(1) EGT C 13, 18.1.1999, s. 34.

(2) EGT C 13, 18.1.1999, s. 75.

(3) EGT C 13, 18.1.1999, s. 123.

(4) EGT C 135, 14.5.1999, s. 108.

(5) Se s. 64.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3245/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(28 oktober 1998)

Angående: Aromterapi

Det pågår för tillfället diskussioner om örtmedicin, eftersom man har planer på att fastställa strängare bestämmelser för denna industri. Vilka anser kommissionen att de eventuella följderna av diskussionerna kommer att vara för aromterapiindustrin? Är kommissionen medveten om att åtgärder såsom begränsningar av försäljningen av viktiga oljor enbart till apotek och/eller aromterapeuter kunde ha negativa följder för aromterapiindustrin? Kommer kommissionen också att säkerställa att aromterapiindustrin är företrädd i de behöriga kommittéerna så att den inte förbises i debatten om strängare bestämmelser?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(25 november 1998)

Kommissionen känner inte till att det skulle finnas något lagförslag eller annat förslag som skulle kunna få direkta konsekvenser för aromterapibranschen. Regleringen av detaljhandeln med eteriska oljor ligger inom medlemsstaternas befogenheter, och försäljningen av sådana produkter regleras därför av nationell lag.

Vissa produkter som används i aromterapin kan falla inom definitionen av läkemedel enligt artikel 1 i direktiv 65/65/EEC av den 26 januari 1965 (om tillnärmning av bestämmelser som fastställs genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter)(1). Om produkterna tillverkas industriellt får de släppas ut på marknaden bara om tillstånd till försäljning har lämnats i enlighet med gemenskapens läkemedelslagstiftning. De "pågående diskussionerna om örtmedicin", som frågeställaren hänvisar till, handlar huvudsakligen om huruvida örtmediciner på samma sätt som alla andra läkemedel skall omfattas av kravet på att kvaliteten, säkerheten och effekten måste bevisas.

Om kommissionen i framtiden skulle besluta att gå vidare och utarbeta ett särskilt förslag i ovanstående fråga kommer kommissionen att se till att det genomförs ett vittomfattande samråd med alla berörda parter.

(1) EGT L 22, 9.2.1965.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3216/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(26 oktober 1998)

Angående: Process mot Grekland som inte genomför direktiv 96/42/EG

Av den femtonde årsrapporten om övervakningen av genomförandet av gemenskapsrätten 1997 framgår att man inlett en process mot Grekland med anledning av direktiv 96/42/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt (produkter från blomster- och trädgårdsodling).

1. Vad består Greklands brott mot gemenskapsrätten i exakta ordalag av?

2. Vilka är de argument som kommissionen framfört och vilken är innebörden av dem?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(11 december 1998)

I enlighet med artikel 2 i rådets direktiv 96/42/EG av den 25 juni 1996 om ändring av direktiv 77/388/EEG(1) om ett gemensamt system för mervärdesskatt, skall medlemsstaterna överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar rörande nedsatt mervärdesskatt på produkter från blomsterodling samt tillhandahållande av vedbränsle.

Grekland tillämpade redan den reducerade mervärdesskattesatsen på snittblommor och andra produkter från blomsterodling, liksom för tillhandahållande av vedbränsle, innan direktivet antogs. Enligt bestämmelserna i det ovan nämna direktivet är medlemsstaten likväl skyldig att anmäla åtgärden till kommissionen, även om det inte finns anledning att vidta nya åtgärder.

Grekland har emellertid inte underrättat kommissionen om de åtgärder som vidtagits för införlivande av direktiv 96/42/EG.

(1) EGT L 170, 9.7.1996.