ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1816/99

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(12 oktober 1999)

Ämne: Framflyttning till innevarande regleringsår (19992000) av de ökade mjölkkvoter som EU beviljat Spanien

Den nyligen godkända reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter omfattar bland annat särskilda kvotökningar för vissa medlemsstater. I Spaniens fall handlar det om sammanlagt 550 000 ton, 350 000 ton för regleringsåret 20002001 och 200 000 ton för regleringsåret 20012002.

Regleringsåret 19981999 slutade med ett överskridande på cirka 40 000 ton, och den nuvarande tendensen tyder på en kraftig ökning jämfört med tidigare, delvis på grund av de förväntningar som skapats av de tidigare aviserade ökningarna.

1. Anser inte kommissionen att det både vore möjligt och önskvärt att i syfte att mildra effekterna av detta förestående konjunkturberoende överskridande flytta fram hela Spaniens kvotökning till innevarande regleringsår 19992000?

2. Kan kommissionen redogöra för vilka åtgärder som krävs för att man skall kunna flytta fram kvoterna?

3. Kan man, om det ändå visar sig omöjligt att flytta fram kvoterna, åtminstone se till att hela kvotökningen börjar gälla på en gång regleringsåret 20002001?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(10 november 1999)

Beslutet om att öka av mjölkkvoterna, som bland annat Spanien får ta del av, fattades i princip vid Europeiska rådets möte i Berlin i mars 1999 och slutfördes i juni 1999. Det handlar om rådets förordning (EG) nr 1256/1999 av den 17 maj 1999 om ändring av förordning (EEG) nr 3950/92 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter(1). Datumen för ikraftträdande fastställs i den förstnämnda förordningen.

Denna ökning och tillämpningsdatumet utgör en del av en rad åtgärder som, särskilt när det gäller budgetfrågan, är noga avvägda. En ändring av någon del skulle kunna störa helheten och skulle kanske inte heller kunna täckas av budgeten.

1. Det åligger rådet att företa eventuella ändringar av förordning (EG) nr 1256/1999, även de datum då de nya kvoterna är tillgängliga. Med beaktande av ovanstående och med tanke på att förordningen just har trätt i kraft har kommissionen inga planer på att föreslå de ändringar som parlamentsledamoten önskar se.

2. Ingen, med tanke på ovanstående.

3. Nej.

(1) EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2111/99

från SIR Robert Atkins (PPE-DE) till kommissionen

(22 november 1999)

Ämne: Flygtrafikkontroll

Vilka undersökningar har kommissionen genomfört angående

1. de ekonomiska kostnaderna,

2. de sociala kostnaderna,

3. miljökostnaderna p.g.a. förseningar förorsakade av flygtrafikkontrollen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2106/99, E-2107/99, E-2108/99, E-2109/99, E-2110/99, E-2111/99, E-2112/99, E-2113/99, E-2114/99, E-2115/99, E-2116/99 och E-2117/99 ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(20 december 1999)

Kommissionen har utfärdat ett meddelande(1) om det nuvarande läget för förseningar i lufttrafiken och om nya initiativ som skall tas för att tillhandahålla gemenskapen med den flygledningstjänst (ATM-system) den behöver för att säkerställa att dess inre marknad fungerar på rätt sätt. De flesta av de frågor som tas upp av parlamentsledamoten besvaras i detta dokument som antogs den 1 december 1999 och har skickats till rådet och parlamentet.

Vid förberedandet av detta meddelande arbetade kommissionen i nära samarbete med intresserade parter, särskilt användare av luftrummet, flygplatser, arbetare och tillhandahållare av flygledningstjänster genom deras representativa organisationer. Den rådfrågade också de civila luftfartsmyndigheterna i alla medlemsstater om de olika åtgärderna som bör tas för att komma till rätta med situationen.

En minskning av förseningar i lufttrafiken är huvudsakligen medlemsstaternas och deras samordningsorgans Eurocontrol ansvar. I detta sammanhang är det upp till specialisterna att definiera och genomföra driftsmetoder och tekniska förbättringar. Gemenskapens uppgift är i huvudsak att skapa den organisatoriska ram på nationell och europeisk nivå för att säkerställa att sådana lösningar accepteras och genomförs av alla på ett samordnat och konsekvent sätt. Det är därför som gemenskapen 1998 beslutade att gå med i Eurocontrol för att utöva politisk kontroll över denna organisation. Förhandlingar med detta som syfte har nästan slutförts, men ratificeringsförfaranden kan ta flera år. Kommissionen kommer därför att begära att gemenskapens deltagande genomförs snabbt.

Strategin för ATM 2000 är ett dokument som har tagits fram av Eurocontrol och det är den organisationens ansvar att anta och genomföra de förslag som finns i strategin. Kommissionen har bidragit med framtagningen av detta dokument tillsammans med användare av luftrummet, medlemsstater och internationella organisationer. Kommissionen stöder de allmänna målen och strategiska principer såsom anges i strategin, men undrar om det inte krävs mer arbete för att utveckla en mogen, tillförlitlig och stabil plan som tar upp den tekniska utveckling som är nödvändig för att klara av en beräknad fördubbling av trafiken till 2015.

(1) KOM(1999) 614.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2082/99

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 november 1999)

Ämne: Begränsningar i Apple-garantin i Italien

På den italienska marknaden erbjuder datorföretaget Apple en garanti på sina produkter som endast gäller i ett år. Mjukvaran omfattas inte av garantin trots att denna utgör en väsentlig del av högteknologiska produkter.

Artikel 2 i direktiv 93/13/EEG(1) av den 5 april 1993 fastställer vad som avses med oskäliga villkor i konsumentavtal, och förbjuder sådana villkor eftersom de anses vara just oskäliga. Det fastställs också att samtliga begränsningar av individuella rättigheter uttryckligen måste godkännas av konsumenten som måste skriva under ett särskilt utformat formulär. Apple i Italien uppfyller inte dessa villkor.

1. Anser inte kommissionen att Apple-garantin i Italien strider mot ovan nämnda direktiv?

2. Anser inte kommissionen att det är lämpligt att vidta åtgärder mot behöriga myndigheter för att värna om konsumenternas rättigheter?

3. Kan kommissionen ge sin övergripande syn på saken?

(1) EGT L 95, 21.4.1993, s. 29.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 december 1999)

I rådets direktiv 93/13/EEG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal definieras oskäliga avtalsvillkor och det fastställs att sådana klausuler inte får finnas i konsumentavtal.

I artikel 3.1 i direktivet fastställs att Ett avtalsvillkor som inte har varit föremål för individuell förhandling skall anses vara oskäligt om det i strid med kravet på god sed medför en betydande obalans i parternas rättigheter och skyldigheter enligt avtalet till nackdel för konsumenten. Dessutom innehåller bilagan till direktivet en vägledande, inte uttömmande lista på villkor som kan anses oskäliga.

Direktivet har genomförts i Italien och är nu införlivat i dess nationella lagstiftning. Tillämpningen av direktivet i Italien är därför en fråga för landets nationella domstolar. Dessa domstolar kan, om de finner det nödvändigt, vända sig till EG-domstolen för rådgivning i detta sammanhang.

Det är därför lämpligt för medborgare i Italien att få särskild juridisk rådgivning i Italien eller att hänskjuta frågan till de behöriga nationella myndigheterna där.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1853/99

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) till kommissionen

(13 oktober 1999)

Ämne: Hälsa och konsumentskydd

Av naturliga skäl utnyttjas datortillämpningar systematiskt på så gott som alla områden för mänsklig verksamhet, vilket har lett till att ett obegränsat antal personer har tillgång till enorma datamängder. Denna datorisering har t.ex. på hälsovårdsområdet, enligt Europeiska gruppen för etik inom vetenskap och ny teknik, i många fall inneburit att den sekretessrätt som varje medborgare borde ha när det gäller hantering av patientuppgifter i själva verket har försvunnit.

Kan kommissionen informera om vilka åtgärder som den kommer att vidta för att sätta stopp för denna situation samt när detta kommer att ske?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 november 1999)

Kommissionen delar frågeställarens oro beträffande Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter(1). Syftet med direktivet är att garantera enskilda en hög skyddsnivå i fråga om deras grundläggande rättigheter och i synnerhet deras rätt till privatliv. Direktivet gäller all behandling av personuppgifter oberoende av vilket sätt behandlingen sker på och oberoende av det ekonomiska eller sociala syftet med behandlingen.

Eftersom uppgifter om människors hälsa betraktas som känsliga gäller för dessa en högre skyddsnivå enligt artikel 8 i direktivet. Behandlingen av sådana uppgifter är i princip förbjuden med undantag av vissa fall som utförligt redovisas i artikeln. Således kan medicinska uppgifter behandlas om personen har lämnat sitt uttryckliga medgivande, om uppgiftsbehandlingen görs av medicinska skäl på de villkor som framgår av artikel 8.3 i direktivet, om behandlingen är av vitalt intresse för personen eller om medlemsstaterna på de villkor som stipuleras i artikel 8.4 i direktivet tillåter behandlingen därför att den är av stort allmänt intresse, t.ex. folkhälsa, socialt skydd eller vetenskapliga undersökningar.

Kommissionen håller för närvarande på att granska hur medlemsstaterna tillämpar direktivet. De nationella genomförandebestämmelserna skulle ha börjat tillämpas senast den 24 oktober 1998.

Kommissionen känner väl till det yttrande som Europeiska etikgruppen lämnade i juli 1999 och som frågeställaren hänvisar till. Det innehåller viktiga synpunkter på hur medicinska uppgifter skall behandlas på telematiknäten. Kommissionen kommer att dra alla slutsatser därav vilka kan bli aktuella för direktivets tillämpning, som enligt artikel 33 i direktivet skall redovisas i en rapport från kommissionen.

Kommissionen vill likaså passa på att meddela frågeställaren att programmet Information society technologies som ingår i det femte ramprogrammet om forskning och teknisk utveckling(2), skall stödja gemenskapspolitikens mål, bl.a. tekniskt dataskydd av personuppgifter. Det pågår olika projekt som handlar om skyddet av medicinska uppgifter, t.ex. användning av smartkort eller kryptering.

(1) EGT L 281, 23.11.1995.

(2) EGT C 173, 7.6.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2023/99

från Christoph Konrad (PPE-DE) till kommissionen

(9 november 1999)

Ämne: Snedvriden konkurrens genom tillämpad stödpraxis i stålsektorn

1. Vad betyder formuleringen stöd i artikel 1.1 i gemenskapsreglerna för statligt stöd till stålindustrin (beslut nr 2496/96/EKSG) (1) med hänsyn till kommissionens och rådets praxis att allt oftare besluta om undantagsbestämmelser när det gäller det stränga förbudet mot statligt stöd till stålindustrin?

2. Kommer kommissionen i framtiden att tolka formuleringen stöd bokstavligt och endast godkänna stöd som den har förklarat tillåtet enligt gemenskapsreglerna för statligt stöd?

(1) EGT L 338, 28.12.1996, s. 42.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(6 december 1999)

1. Begreppet stöd i artikel 1.1 i kommissionens beslut nr 2496/96/EKSG av den 18 december 1996 om gemenskapsregler för statligt stöd till stålindustrin är avsett att täcka allt stöd. Detta beslut, vanligen kallat gemenskapsreglerna för statligt stöd till stålindustrin, godkändes i enlighet med förfarandet i artikel 95 i EKSG-fördraget som ett undantag från den allmänna principen i artikel 4 i EKSG-fördraget där det sägs att allt stöd till stålindustrin är oförenligt med den gemensamma marknaden.

Frågeställarens kommentarer syftar förmodligen på beslut som kommissionen har fattat om att godkänna omstruktureringstöd till vissa stålföretag. Dessa beslut godkändes liksom gemenskapsreglerna för statligt stöd i enlighet med artikel 95 i EKSG-fördraget. När stöden godkändes ansågs de motsvara gemenskapens intressen och jämställdes därmed med gemenskapsstöd. Dessa beslut är inga undantag från gemenskapsreglerna för statligt stöd utan liksom de sistnämnda undantag från EKSG-fördraget.

2. Redan när rådet 1993 gav sitt enhälliga medgivande till de sista i raden av sådana beslut gjorde man klart att detta inte skulle ske fler gånger och ingen medlemsstat har sedan dess ansökt om undantag i enlighet med artikel 95.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1767/99

från Jan Andersson (PSE) till kommissionen

(11 oktober 1999)

Ämne: Kommissionens insatser inom den egna personalpolitiken för att leva upp till fördragets artikel 13 samt förhindra fall av diskriminering på grund av anställds sexuella läggning

Amsterdamfördragets artikel 13 kan rätt omsatt i konkreta åtgärder innebära ett verksamt instrument mot förekomsten av diskriminering inom arbetslivet. För en tid sedan

uppmärksammades ett fall av diskriminering inom kommissionen då en anställd som lever i ett homosexuellt partnerskap förvägrades de rättigheter som andra anställda som lever i heterosexuella partnerskap medges. Fallet kan ses som ett fall av diskriminering inom kommissionen gentemot en anställd på grund av dennes sexuella läggning.

Vilka åtgärder har man inom kommissionen vidtagit för att kommissionens egna personalpolicy ska leva upp till fördragets artikel 13 och därmed förhindra uppkomsten av diskriminering på grund av anställdas och arbetssökandes sexuella läggning?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(30 november 1999)

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på att man konsekvent arbetar mot all sorts diskriminering, även sådan som grundar sig på sexuell läggning.

Artikel 1a i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna, som gäller inom alla institutioner, garanterar likabehandling oberoende av sexuell läggning.

Homosexuella eller heterosexuella par som inte är gifta med varandra utgör ett exempel på civilstånd som inte täcks av föreskrifterna, vilka endast gäller för förhållanden som kan legitimeras med ett äktenskapsbevis.

1997 antog kommissionen olika åtgärder som visade på ett visst erkännande av stabila relationer och som skulle göra det möjligt för ogifta heterosexuella och homosexuella par (tjänstemän och andra anställda) att ta del av en mängd administrativa fördelar som inte täcks av tjänsteföreskrifterna och som inte innebär några ekonomiska tillägg.

Sedan dess har det i en rapport om modernisering av tjänsteföreskrifterna från the Williamson Group föreslagits att kommissionen ska beakta frågan om registrerade partnerskap, i syfte att om möjligt erkänna dessa.

Med beaktande av innehållet i denna rapport och inom ramen för pågående överläggningar om reformering av tjänsteföreskrifterna kan kommissionen tänka sig att lägga fram ett förslag i linje med det som parlamentsledamoten framfört, vilket också skulle ta hänsyn till skillnaderna vad gäller medlemsstaternas gällande lagstiftningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2131/99

från Manuel Pérez Álvarez (PPE-DE) till kommissionen

(24 november 1999)

Ämne: Offentligt europeiskt register över internationella organisationer

Inom Europa finns inget officiellt europeiskt register över internationella organisationer utan vinstsyfte.

Tänker kommissionen vidta några åtgärder på detta område?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(20 december 1999)

Kommissionen strävar efter ett smidigt samarbete med internationella organisationer som drivs utan vinstsyfte, och vill därför inte påtvinga dem något ackrediteringssystem, utan försöker se till att alla behandlas lika. Av den anledningen har kommissionen på sin server Europa(1) lagt

en förteckning över intresseorganisationer utan vinstsyfte som är verksamma på gemenskapsnivå och deras nationella medlemsorganisationer. I databasen, som bygger på frivilligt insamlade uppgifter, finns för närvarande ungefär 900 grupper från alla näringslivs- och samhällssektorer. För tjänstemännen är detta en värdefull informationskälla som ger dem en bredare samrådsbas.

Kommissionen avser att öka databasens innehåll i framtiden, och eventuellt också göra den tillgänglig för andra gemenskapsinstitutioner.

(1) http://europa.eu.int/comm/sg/sgc/lobbies/index_fr.htm.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2225/99

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 december 1999)

Ämne: Antal friställda från institutionerna

Skulle ni vilja ange antalet anställda och andelen anställda som ombetts att lämna sin tjänst inom kommissionen, parlamentet respektive rådet under vart och ett av de fem senaste åren, och göra en jämförelse med antalet och andelen bland de statsanställda i de fem största medlemsstaterna?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(7 december 1999)

Kommissionen har sagt upp elva personer under de senaste fem åren,

fördelat enligt följande:

- 1995: 4 personer

- 1996: 0 personer

- 1997: 1 person

- 1998: 3 personer

- 1999: 3 personer (fram till november)

Kommissionen har inga uppgifter om uppsägning av personal vid rådet eller parlamentet. Frågor om detta bör ställas till förvaltningarna vid rådet respektive parlamentet.

Kommissionen har inte tillgång till statistik om uppsägning av offentliganställda tjänstemän i medlemsstaterna, och har inte rättslig befogenhet att begära sådana uppgifter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2085/99

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(12 november 1999)

Ämne: Nekande av äganderättigheter i Abruzzo nationalpark

Abruzzo nationalparks förvaltning har nyligen erhållit finansiering från Europeiska regionala utvecklingsfonden för Abruzzerna, åtgärd 3.1, insats b, sektorn för stadsplanering, naturtillgångar, parker och naturreservat.

I kommunen Civitella Alfadena har de skyddsåtgärder som är kopplade till denna finansiering inte tagit någon hänsyn till flera invånares redan tidigare förvärvade äganderättigheter. Dessa har råkat ut för att infarten till deras bostäder har stängts av, trots att de var i besittning av alla nödvändiga tillstånd.

1. Anser inte kommissionen att detta skadar medborgarnas äganderätt?

2. Anser inte kommissionen att nekandet av äganderätt strider mot andemeningen i finansieringen ur Europeiska regionala utvecklingsfonden?

3. Anser inte kommissionen att det vore lämpligt att begära vissa förklaringar av kommunen Civitella Alfadena i denna fråga?

4. Kan kommissionen ge sin övergripande syn på saken?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(21 december 1999)

Kommissionen känner till problemen i samband med genomförandet av ett projekt i kommunen Civitella Alfadena och har bett myndigheterna i regionen Abruzzerna, som ansvarar för genomförandet av åtgärder under det operativa flerfondsprogammet för perioden 1994-96 under mål 1, att undersöka frågan närmare.

Om oegentligheter skulle upptäckas kommer kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder inom ramen för gällande bestämmelser, bl.a. artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 2081/93 av den 20 juli 1993 om ändring av förordning (EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet samt om samordning av deras verksamheter dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamheter(1), när det gäller minskning, tillfällig indragning eller upphävande av stödet.

(1) EGT L 193, 31.7.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1921/99

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(4 november 1999)

Ämne: Kemikalier som orsakar endokrina störningar

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta till följd av rekommendationerna parlamentet presenterade i oktober 1998 i sitt betänkande A4-0281/98(1)?

(1) EGT C 341, 9.11.1998, s. 37.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 december 1999)

Kommissionen håller i dagsläget på att färdigställa gemenskapens strategi för endokrinstörande ämnen. Ursprungligen var det tänkt att strategin skulle antas i mars 1999, men processen försenades då kommissionen avgick. Syftet med strategin är att identifiera problemet med endokrina störningar, deras orsaker och konsekvenser, och att besluta om lämpliga åtgärder, i enlighet med försiktighetsprincipen, för att på ett snabbt och effektivt sätt kunna lösa problemet.

Strategin koncentreras på syntetiska kemikalier och inbegriper centrala krav på forskning, internationellt samarbete, information till allmänheten samt lämpliga åtgärder. Allt detta behandlades i den resolution som parlamentet antog i oktober 1998. Det har lämnats rekommendationer till åtgärder på kort, medellång och lång sikt för att dessa krav skall tillgodoses.

Tidsperspektivet för kortsiktiga åtgärder är 1-2 år och de omfattar upprättandet av en förteckning över ämnen som närmare skall bedömas med hänsyn till endokrinstörande egenskaper, användningen av lagstiftning, upprättandet av övervakningsprogram, fastställandet av vilken typ av konsumentanvändning som kräver särskilda åtgärder, informationsutbyte, internationellt samarbete samt information till allmänheten och samråd med intressenter.

Åtgärder på medellång sikt sträcker sig över 2 till 4 år och inbegriper utarbetande av godkända testmetoder (framför allt inom ramen för OECD), insamling av forskningsresultat från pågående forskningsprojekt, inledande av ytterligare forskning för att tillgodose nya krav på forskning, åtgärder för att hitta ersättningsämnen, samt frivilliga initiativ.

Långsiktiga åtgärder sträcker sig över minst fyra år. Sådana åtgärder är till exempel att ändra befintlig och föreslagen lagstiftning för att ta bättre hänsyn till endokrinstörande ämnen.

Denna strategi har behandlats i omfattande samråd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2274/99

från José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Europeiska Jean Monnet-professuren

Känner kommissionen till det beslut som Complutense-universitetet i Madrid fattade den 30 september 1999 om att inte hålla kvar Jean Monnet-professuren för europeisk kultur?

Vad anser kommissionen om den verksamhet som bedrivits inom ramen för nämnda professur med hänsyn till de mål som fastställs i programmet för europeiska Jean Monnet-professurer och hur bedömer kommissionen resultatet av det arbete som innehavaren av denna professur har utfört?

Har universiteten i Europeiska unionens medlemsstater tidigare bevarat dessa professurer efter den inledande sjuårsperioden?

Vad anser kommissionen om ovannämnda beslut?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(20 januari 2000)

Kommissionen känner till att Complutense-univerisetet i Madrid beslutat att efter avtalstiden på sju år inte behålla Jean Monnet- professuren i europeisk kultur. Kommissionen har beklagat detta till universitetets rektor, eftersom det gällde en ny professur inom ett område som hittills föga utforskats i den akademiska världen och vars mål enligt kommissionens uppfattning är av särskilt intresse, eftersom det rör sig om unionens kulturella grundvalar.

Den särskilda betydelse som denna Jean Monnet-professur haft har tydligt framgått av de årsberättelser som inlämnats av innehavaren av Jean Monnet-professuren.

Universiteten behåller sina Jean Monnet-professurer efter de första sju åren i drygt 95 % av fallen: (1990 års professurer: 44 bibehållna av 46, professurer 1991: 43 bibehållna av 44). När det gäller de professurer som inte behållits skall man skilja på två fall där kurserna fortsätter, dock inte längre med en innehavare av professuren utan fördelade mellan flera professorer, och ett fall där professuren inte bibehållits eftersom universitetsrådet inte godtog universitetets förslag till ersättare utan professorsgrad.

Kommissionen blandar sig inte i universitetens interna beslut eftersom den respekterar fullt ut deras behörighet och självständighet vad gäller högre utbildning. För kännedom skickar vi kopia på kommissionens skrivelse till rektorn för Complutense-universitetet, dels direkt till parlamentsledamoten, dels till parlamentets generalsekretariat.