ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1705/98

från Stéphane Buffetaut (I-EDN) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Begränsning av konkurrensen till följd av branschorganisationers inflytande

För de jordbruksprodukter som är underställda den gemensamma organisationen av marknaden finns det i Frankrike ett antal branschorganisationer. Dessa fungerar:

- endera inom ramen för de lagar och dekret som utformades 1942 och 1943 och som tillförsäkrar dessa branschorganisationer inflytande vad gäller marknadens organisation och fastställande av priser i strid med unionens bestämmelser; av den anledningen har organisationernas beslut vid ett flertal tillfällen fällts vid EG-domstolen (framför allt i målen 123/83, 136/86 och C-249/91)

- eller inom ramen för den ändrade lagen nr 75600 av den 10 juli 1975 som begränsar organisationernas behörighetsområde till att gälla produktreklam och marknadsföring samt statistisk uppföljning av denna verksamhet i enlighet med unionens bestämmelser.

Frankrikes regering kommer inom kort att underställa parlamentet ett lagförslag om jordbrukets inriktning (PLOA), som innebär att det inflytande som lagen från 1975 ger jordbruksorganisationerna utvidgas och närmar sig de tidigare lagtexterna från 1942 och 1943. Branschorganisationerna kommer sålunda (artikel 87 i PLOA) att kunna:

1. ingripa i marknadens organisation för att bättre anpassa produkterna i kvantitativt avseende etc.

2. ingripa för att stärka säkerheten på livsmedelsområdet, framför allt genom bättre ursprungsangivelse.

Det handlar om områden som för närvarande uteslutande unionens institutioner och/eller nationella myndigheter har rätt att besluta om. Inom dessa områden kommer hädanefter varje regional branschorganisation att kunna utfärda egna bestämmelser, som kan att variera från region till region, vilket kommer att leda till att den inre marknaden skadas. Begreppet "bättre möjlighet att spåra produkternas ursprung" är den förevändning som främst förs fram för att försöka rättfärdiga ett eventuellt obligatoriskt genomförande av bestämmelserna på produktionsområdet.

Anser kommissionen att jordbruksorganisationernas inblandning, genom utfärdande av tvingande bestämmelser på dessa två områden, är förenlig med bestämmelserna i artiklarna 34, 85 och 86 i Fördraget om Europeiska unionen, trots ovannämnda rättsfall i EG-domstolen?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1402/98

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: Enfopol

Enligt rapporter i pressen skall en organisation inom ramen för tredje pelaren kallad "Enfopol" ha inrättats på europeisk nivå. Detta sägs kunna leda till långtgående följder och konsekvenser för de mänskliga rättigheterna och den tekniska utvecklingen, och skapa ett omfattande avlyssnings- och övervakningssystem. Enfopol sägs ge rekommendationer i "draft letters" och i dussintals "Memorandums of Understandings" till regeringar och företag inom data- och kommunikationsindustrin, där man definierar hur telekommunikationstekniken skall se ut för att varje person som kommunicerar över det internationella data- och telefonnätet ständigt skall kunna övervakas (APA 229 av den 27 februari 1997).

Känner kommissionen till "Enfopol" och på vilken rättslig grund och genom vilken rättsakt har det inrättats?

I vilket syfte inrättades "Enfopol" och vilka är dess uppgifter?

Hur ser den demokratiska kontrollen av denna inrättning ut?

Vilka rekommendationer och memoranda har Enfopol hittills fattat beslut om, vad innehåller de och vilket referensnummer har de?

Vad anser kommissionen om dessas överensstämmelse med bestämmelser i nationella datalagar?

Vilka genomförandeåtgärder har medlemsstaterna hittills vidtagit?

Vad anser kommissionen om sådana bestämmelsers förenlighet med Österrikes lagstiftning?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar

(2 juli 1998)

Kommissionen känner inte till någon organisation kallad Enfopol. Förkortningen används av rådets general-sekretariat för att utmärka dokument som handlar om polissamarbete vid den avdelning inom rådet som sysslar med dessa frågor.

Avlyssning av telekommunikationer i brottsbekämpande syfte har stått på rådets dagordning i åratal. Den 17 januari 1995 antog rådet en resolution som innehåller ett antal krav från de rättsvårdande myndigheterna för att tekniskt genomföra laglig avlyssning av moderna telekommunikationssystem. För närvarande arbetar rådet med frågan om kryptering.

Om parlamentsledamoten har ytterligare frågor, bör han vända sig till rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1903/98

från Anne McIntosh (PPE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Ämne: Gemensam fiskeripolitik

Kan kommissionen bekräfta att Finland, Sverige, Portugal och Spanien kommer att få obegränsad tillgång till Nordsjön efter 2002?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(17 juli 1998)

Enligt anslutningsakterna från år 1985 respektive år 1994 skall övergångsbestämmelserna om Spaniens, Portugals, Sveriges och Finlands fartygs tillträde till vatten och resurser upphöra att gälla senast den 31 december 2002.

Om rådet inte har fattat något beslut i denna fråga före utgången av fristen år 2002, blir följden att gemenskapens regelverk kommer att tillämpas i sin nuvarande form, vilket innebär fritt tillträde till Nordsjön på icke-diskriminerande basis för samtliga medlemsstaters flottor. Tillträdet till resurserna skall ske enligt principen om relativ stabilitet för reglerade arter och vara fritt för icke-reglerade arter.

Det bör emellertid påpekas att det år 2002 praktiskt taget inte kommer att finnas några icke-reglerade arter i Nordsjön.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0953/98

från Riitta Myller (PSE) till kommissionen

(30 mars 1998)

Ämne: Trehjuliga mopeder

Den trehjuliga mopeden är ett trehjuligt fordon som får användas i trafiken och har enligt EU:s bestämmelser klassificerats som ett fordon i L2 - klassen. Fordonet används främst av åldringar och rörelsehämmade personer. Fordonets högsta hastighet är 40 km/h.

De trehjuliga mopederna ser på långt håll och framför allt i mörker ut som vanliga personbilar. Eftersom de trehjuliga mopederna går långsammare än de övriga fordonen borde de övriga fordonen lättare kunna väja för trehjuliga mopeder för att undvika olyckor.

Finns det någon möjlighet att klassificera de trehjuliga fordonen som långsamma fordon, vilket skulle leda till att man kunde utrusta dem med en triangel som varnar de övriga fordonen om att fordonet går långsamt? Åtgärden skulle öka säkerheten både för användarna av de trehjuliga mopederna och trafiken i allmänhet.

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(29 maj 1998)

Enligt bestämmelserna i rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon(1) jämställs lätta fyrhjuliga fordon som har en massa utan last på under 350 kg med trehjuliga mopeder (fordon med en högsta hastighet av 45 km/h och en slagvolym på högst 50 cm3).

Därav följer att sådana lätta fyrhjuliga fordon omfattas av förfarandet för typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon och att de skall överensstämma både med bestämmelserna i det nämnda ramdirektivet och med bestämmelserna i de olika särdirektiv som avses i det ramdirektivet.

Enligt gemenskapens bestämmelser på området behöver lätta fyrhjuliga fordon emellertid inte vara utrustade med en triangel för att varna andra trafikanter att de håller låg hastighet. Däremot har medlemsstaterna själva möjlighet att reglera denna säkerhetsfråga beträffande användningen av sådana fordon.

(1) EGT L 225, 10.8.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1163/98

från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Projekt som finansierats inom ramen för Life II

I juli 1997 valde kommissionen ut 188 projekt som skall medfinansieras av gemenskapens finansiella instrument för miljön Life II.

Kan kommissionen ange om det bland de utvalda projekten finns några som berör Italien samt beskriva dessa?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(16 juni 1998)

Under 1997 samfinansierades 28 italienska projekt inom ramarna för Life II-programmet. Enligt vad som sker varje år offentliggjordes förteckningen över dessa projekt i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1). Dessutom finns det en databas med en beskrivning av samtliga projekt som finansierats av Life sedan 1992 och den finns att tillgå på följande adress: http://europa.eu.int/comm/life/home.htm.

Vad gäller projekten Life-miljö kommer det inom kort att publiceras en broschyr som beskriver de mest framgångsrika projekten.

Vad gäller projekten Life-natur publiceras varje år en flerspråkig broschyr som beskriver alla de finansierade projekten. Ett exemplar av denna broschyr för 1997 har skickats till parlamentsledamöterna och Europaparlamentets generalsekretariat.

(1) EGT C 68, 4.3.1998, s. 4.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1616/98

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(27 maj 1998)

Ämne: Nackdel för EU-medborgare till följd av kalenderårsklausul vid belgisk beskattning

Känner kommissionen till att provinsregeringen i West-Vlanderen tillämpar en allmän provinsskatt som innehåller en bestämmelse som innebär att skatten skall erläggas för ett helt kalenderår i taget?

Anser kommissionen det riktigt att en nederländsk medborgare som är bosatt i provinsen den 1 januari 1998 och som flyttar till Nederländerna den 4 februari samma år skall erlägga skatt för hela kalenderåret 1998?

Delar kommissionen min uppfattning att detta förhållande utgör diskriminering av icke-belgiska EU-medborgare och utgör en hinder mot den fria rörligheten för personer inom Europeiska unionen? Om ja, vilka åtgärder avser kommissionen att vidta?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(4 augusti 1998)

I brist på precisering av vilken skatt det gäller som tas ut av den belgiska provinsen West-Vlanderen för att möjliggöra för kommissionen att vidta de nödvändiga efterforskningarna beträffande det framlagda problemet, är det tyvärr inte möjligt för kommissionen att på detta stadium fullständigt besvara parlamentsledamotens fråga.

Kommissionen omber parlamentsledamoten att närmare precisera vilken skatt frågan avser för att kunna lämna ett fullständigare svar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1561/98

från Graham Watson (ELDR) till rådet

(25 maj 1998)

Ämne: Utvisningar av palestinska invånare från östra Jerusalem

Det finns starka bevis för att de israeliska myndigheterna sedan 1994 har gjort det allt svårare för personer i den palestinska befolkningen i östra Jerusalem att fortsätta att bo där genom att begränsa rätten till bosättning. Detta verkar vara en del av en utvisningspolitik av större omfattning.

Väckte den nuvarande ordföranden frågan om utvisningar hos den israeliska regeringen då han nyligen besökte Främre Orienten?

Har rådet för avsikt att som villkor för att ge Israel fördelar i handeln med EU kräva att palestinsk export skall ha samma tillträde till EU och att utvisningarna från Jerusalem skall upphöra?

Svar

(24 september 1998)

Israel och palestinierna har enligt villkoren i principdeklarationen överenskommit att inte vidta några åtgärder som kan skada utgången av förhandlingarna om permanent status. Europeiska unionen betraktar sådana israeliska åtgärder som indragna ID-kort, bosättningar och rivningar som ett avtalsbrott, en uppfattning som man fortsätter att meddela de israeliska myndigheterna.

För att närmare kunna följa situationen i Jerusalem inrättade EU tidigt under 1997 sin egen "Jerusalem Watch". Inom ramen för denna övervakning rapporterar medlemsstaternas generalkonsuler i Jerusalem och delegationschefer i Tel Aviv regelbundet om den utveckling i Jerusalem som påverkar eller kan tänkas påverka stadens palestinska karaktär.

En sammanfattning av den senaste rapporten från "Jerusalem Watch" offentliggjordes den 29 juni. Denna sammanfattning, och sammanfattningar av nyligen sammanställda rapporter från EU Watch som gäller bosättningar och mänskliga rättigheter, finns tillgängliga på rådets webb-plats på internet (http://ue.eu.int)].

I ett meddelande av den 14 maj 1998 till rådet om "Genomförande av interimsavtalet om handel och handelsrelaterade frågor mellan Europeiska gemenskapen och Israel", tog kommissionen bland annat upp hindren för palestinsk export till EU. De frågor som behandlades i meddelandet är för närvarande ämne för expertsamtal mellan EU och Israel.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1849/98

från Anne McIntosh (PPE) till kommissionen

(12 juni 1998)

Ämne: Skattefri försäljning

När tänker kommissionen slutföra sin undersökning om de sociala, ekonomiska och regionala konsekvenserna av att den skattefria försäljningen inom EU försvinner efter 1999?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(28 juli 1998)

Parlamentsledamoten hänvisas till debatten vid parlamentets plenarmöte den 2 april 1998 som följde efter en fråga i detta ämne. Kommissionen bekräftar att den inte har för avsikt att genomföra en sådan undersökning eftersom det inte finns något skäl till att göra detta.

Frågan om kommissionen skall genomföra en sådan undersökning togs även upp vid Ekofinrådet den 19 maj 1998 och ministrarna kunde inte enas i frågan. Vid samma tillfälle gick kommissionen med på att utarbeta ett arbetsdokument för att förtydliga vilka verktyg som står till medlemsstaternas förfogande för att bemöta konsekvenser av avskaffandet av den skattefria försäljningen inom gemenskapen.

Dokumentet håller för närvarande på att utarbetas och kommer att göras tillgängligt för Ekofinrådet och Europaparlamentet inom en nära framtid.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1806/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(11 juni 1998)

Ämne: Användning av det farliga materialet PVC vid tillverkning av leksaker för barn

De anklagelser som Greenpeace framfört, och som har lett till att man nu förbjuder leksaker tillverkade av PVC vid lekskolorna för barn till anställda inom gemenskapen, har chockerat den allmänna opinionen, men fram till dags dato finns det inga bestämmelser om PVC med tanke på de övriga medborgarna i gemenskapen. Enligt Greenpeace innehåller det här materialet ämnen som man har anledning att misstänka att på lång sikt skadar lever, njurar och fortplantningssystem, och som också kan leda till utvecklande av cancer.

Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Är plastleksaker av detta slag farliga för barn till anställda inom gemenskapen, men ofarliga för alla andra barn?

2. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att undanröja de faror som är förknippade med leksaker tillverkade av PVC, mot bakgrund av att märkningen "för barn över tre år" i detta fall inte anses tillräcklig?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1845/98

från Gunilla Carlsson (PPE) till kommissionen

(12 juni 1998)

Ämne: Arbetsmarknadsförsäkringar i Sverige

Genom de svenska kollektivavtalen begränsar fackföreningarna kraftigt möjligheten för företag att fritt välja försäkringsbolag för sina anställda. Detta möjliggörs genom att de försäkringsbolag som är kopplade till fackliga kollektivavtal har en särställning i svensk lagstiftning. Svensk konkurrenslag och arbetsmarknadspolitik undantar dessa bolag från de allmänna konkurrensreglerna.

Hur ser kommissionen på detta sätt att kringgå de regler som är skapade för att garantera konkurrensen på den inre marknaden?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(23 juli 1998)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att en nederländsk domstol har begärt ett förhandsavgörande från EG-domstolen om huruvida kollektivavtal omfattas av gemenskapens konkurrensregler (mål C-115/97 Brentjens).

Kommissionen har i samband med detta uttryckt åsikten att avtal som formellt tecknas inom ramen för kollektiva förhandlingar och som avser områden som traditionellt är legitima föremål för kollektivavtal (främst löner, inklusive pensioner, och arbetsförhållanden) inte omfattas av artikel 85 i EG-fördraget.

Kommissionen kan inte utifrån de uppgifter parlamentsledamoten lämnat bedöma om de svenska kollektivavtalen är av sådan art. Parlamentsledamoten inbjuds att lämna in ytterligare uppgifter till kommissionen om hon så önskar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2059/98

från Felipe Camisón Asensio (PPE) till rådet

(6 juli 1998)

Ämne: Järnvägsförbindelsen mellan Madrid och Lissabon

Det har offentliggjorts att rådet antagit en ny förordning för att fastställa de allmänna reglerna för beviljande av gemenskapsbidrag för transeuropeiska nät. I detta sammanhang skulle jag vilja att rådet svarade på följande fråga:

Hur hög skulle Europeiska gemenskapens finansiella medverkan bli vid en eventuell samfinansiering av en studie om projektet att bygga en järnvägslinje för höghastighetståg mellan de två iberiska huvudstäderna?

Svar

(24 september 1998)

Inom ramen för de åtgärder som rör reformen "Agenda 2000" har kommissionen även förelagt rådet ett förslag om vissa ändringar av rådets förordning (EG) 2236/95 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät.

I samband med detta föreslår kommissionen bland annat att man skall utsträcka den nuvarande gränsen för gemenskapens bidrag till genomförandet av studier, i vissa fall upp till 100 % av den nödvändiga finansieringen.

Denna fråga granskas för närvarande i rådets olika instanser.

Beträffande den specifika studie som den ärade parlamentsledamoten åsyftar erinrar rådet om att kommissionen har behörighet att genomföra förordning 2236/95.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2335/98

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(27 juli 1998)

Ämne: Frakt av avfall till länder utanför OECD

Mot bakgrund av rådets förslag till förordning om att upprätta gemensamma regler och förfaranden för transporter av en del typer av avfall till vissa länder utanför OECD (KOM(94) 0678) har många exportörer av begagnade kläder uttryckt sin oro.

"Begagnade kläder och andra avfall" ingår under "Textilavfall" i Bilaga II (Gröna avfallslistan) i rådets förordning om övervakning och kontroll av avfallstransporter (EEG) 259/93(1). Anser kommissionen att begagnade kläder är avfall om de fraktas utomlands för att även fortsättningsvis användas som klädesplagg? Om kommissionen anser detta, kan den förklara varför?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Ritt Bjerregaard

(2 oktober 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på de skriftliga frågorna E-0016/98 från Jean-Pierre Bébéar(2) och E-0107/98 från Ria Oomen-Ruijten(3).

(1) EGT L 30, 6.2.1993, s. 1.

(2) EGT C 223, 17.7.1998.

(3) EGT C 310, 9.10.1998, s. 22.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1954/98

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(30 juni 1998)

Ämne: Eritrea och ratificeringen av Lomékonventionen

Kan kommissionen bekräfta att Eritrea inte är berett att ratificera Lomékonventionen? Har Eritrea på något sätt motiverat varför så är fallet och vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(23 juli 1998)

Kommissionen har ännu inte mottagit någon skriftlig officiell bekräftelse från Eritreas regering om dess avsikter beträffande ratificeringen av Lomé IVa-konventionen.

Kommissionen har förstått att diskussionerna i den eritreanska regeringen har gått ut på att inte acceptera bistånd från Europeiska utvecklingsfonden eller någon annan givare, eftersom man inte vill bli beroende av finansiering genom bistånd.

Kommissionen fäster stor politisk betydelse vid Eritreas deltagande i Lomé IV-konventionen i vilken Eritrea fortfarande är part och kommer att fortsätta samarbetet med de eritreanska myndigheterna för genomförande av den sjunde europeiska utvecklingsfonden och att upprätthålla nära kontakter med Eritreas regering till fortsatt stöd för Eritreas utvecklingsinsatser.

Kommissionen kommer även i fortsättningen att se till att Eritrea är delaktig i de pågående diskussionerna och de framtida förhandlingarna om förbindelserna mellan gemenskapen och AVS-staterna efter år 2000. Kommissionen anser att det är nödvändigt att lämna alla möjligheter öppna och att ge Eritreas regering den tid som behövs för att klargöra sin ståndpunkt när det gäller samarbetet med gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1336/98

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Motstånd mot vidareutveckling av kärnkraft i Litauen

Kan kommissionen informera om huruvida finansiering ges till Litauen för att utveckla kärnkraften? Om ja, vilken finansiering ges till utforskning av andra bränsletyper?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(2 juni 1998)

Kommissionen kan upplysa frågeställaren om att inget gemenskapsstöd utgår till Litauen för utveckling av kärnkraften, inte heller ges något gemenskapsstöd till utforskning av andra bränsletyper.

Det stöd till kärnkraftssektorn som kommer direkt från gemenskapen eller via det kärnsäkerhetskonto som förvaltas av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (ERBD) är inriktat på att förbättra säkerheten vid det befintliga kärnkraftverket i Ignalina.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 013 , 18/01/1999 s. 0114



SKRIFTLIG FRÅGA E-1901/98 från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen (16 juni 1998) Ämne: Stöd till brottsoffer Kan kommissionen ange om det finns några organisationer i medlemsstaterna för stöd till brottsoffer, som ordnar rådgivning, stöd, deltagande vid rättegång, anhållan om skadestånd och stöd till familjer som blivit utsatta för brott? Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (17 juli 1998) Enligt kommissionens uppgifter finns det organisationer för stöd till brottsoffer i de flesta, men inte alla, medlemsstater. Strukturmässigt skiljer de sig åt på flera sätt, bland annat när det gäller förbindelserna med nationella system för stöd till brottsoffer. Kommissionen ber att få hänvisa parlamentsledamoten till European forum for victims services, som är en paraplyorganisation som omfattar organisationer från de flesta av medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1173/98

från Ulf Holm (V) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Omställningsbidrag

Kan kommissionen ge klarhet i hur mycket pengar som finns avsatta i budgeten för att ge omställningsbidrag för de bönder som vill sluta odla tobak och istället odla något annat?

Har budgetposten fått mer eller mindre pengar de senaste 3 åren? Kommer kommissionen föreslå mer eller mindre pengar till kommande budget?

Kan kommissionen också ge besked om hur hög utnyttjandegrad dessa omställningsbidrag har? Skiljer sig utnyttjandegraden mellan olika EU-länder?

Vilka grödor är vanligast att man går över till?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 maj 1998)

Kommissionen kan informera parlamentsledamoten om att det inom ramen för den nuvarande organisationen av marknaden för råtobak inte finns något system för gemenskapsstöd till producenter som önskar sluta odla tobak och börja odla något annat.

Inom ramen för den reform av organisationen av marknaden för råtobak som kommissionen nyligen har lagt fram för parlamentet och rådet(1) föreslås ett system med offentligt återköp av kvoter till förmån för producenter som önskar sluta att odla tobak.

(1) KOM(98) 19 slutlig.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 402 , 22/12/1998 s. 0021



SKRIFTLIG FRÅGA E-0685/98 från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen (10 mars 1998) Ämne: Flygsäkerhet i tredje land Angående "Förslag till rådets direktiv om säkerhetskontroll av flygplan från tredje land som trafikerar flygplatser i gemenskapen" (KOM(97) 55- 97/0039(SYN))(1). Även om kommissionens förslag är bra, bör gemenskaps-åtgärden inte begränsas till att förbättra säkerheten för transporter och flygplan från tredje land, utan även utvidgas till att ge kraft åt säkerhetsbestämmelser i hela Europa. Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (12 maj 1998) Förslaget till ett rådsdirektiv om säkerhetskontroll av flygplan från tredje land som trafikerar flygplatser i gemenskapen utgör bara ett av inslagen i den handlingsplan som finns med i kommissionens meddelande om en strategi för ökad flygsäkerhet i gemenskapen(2). Frågeställaren hänvisas till meddelandet för ytterligare information om de åtgärder som kommissionen föreslagit. (1) EGT C 124, 21.4.1997, s. 39. (2) SEK(96) 1083 slutlig.