ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3085/98

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Digital in- och utport på videokameror

En digital videokamera, som t.ex. är köpt i Singapore som har samma TV-system som Danmark, är försedd med internationellt standardgränssnitt IEEE1394, vilket i praktiken innebär att man bland annat digitalt kan överföra det inspelade programmet till sin hårddisk samt återföra signalen digitalt från hårddisken till kameran efter färdig redigering. Även om kamerorna fysiskt sett är identiska, är det senare alternativet inte möjligt om kameran är köpt i EU, eftersom kamerorna är programmerade på olika sätt.

Hur motiverar kommissionen att digitala videokameror som säljs i EU inte skall ha det internationella standardgränssnittets IEEE1394 inport?

Hur motiverar kommissionen att en importtull på 14 procent skall betalas för digitala videokameror med digital inspelning, då tullen på kameror utan möjlighet till digital inspelning är 4,9 procent?

Om det finns ett kvotsystem på området för digitala videokameror undrar jag om kommissionen anser det vara rimligt, med beaktande av att en stor del av den tekniska utvecklingen på detta område sker utanför EU?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 januari 1999)

Kommissionen har inte beslutat att digitala videokameror med gränsnittet IEEE 1394 inte får importeras till eller saluföras i gemenskapen. Kommissionen har inte heller beslutat att sådan utrustning skall vara försedd med detta gränssnitt. I stället har tillverkare och detaljister rätt att använda det digitala gränssnitt som de anser mest lämpligt för den berörda marknaden.

När det gäller tullen på digitala videokameror hänvisar kommissionen parlamentsledamoten till svaret på Hilde Hawliceks(1) skriftliga fråga E-3811/97 om diskriminerande tullbehandling av videokameror med inport. Tullen på videokameror med kontakt för inspelning av TV-program är densamma som tullen på videobandspelare, dvs. en sedvanlig tullsats på 14 % i enlighet med gemenskapens gemensamma tulltaxa. Videokameror utan kontakt för inspelning av TV-program kan inte ersätta videobandspelare och i tullhänseende behandlas dessa produkter på samma sätt som andra kameror, vilket innebär sedvanlig tullsats på 4,9 %.

Att en produkt är digital och fungerar tillsammans med en dator påverkar inte tullbehandlingen. Därmed är detta svar giltigt även för digitala videokameror.

Slutligen vill kommissionen påpeka att digitala videokameror inte omfattas av något kvotsystem.

(1) EGT C 187, 16.6.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3874/98

från Raimo Ilaskivi (PPE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Utredning över EU-stöd till Jasser Arafat

Enligt en EU-utredning, som läckt ut till allmänheten, har stöd som EU beviljat för fattiga bostadsområden i Gaza och på Västbanken möjligtvis utnyttjats till att bygga bostäder avsedda för den palestinske ledaren Jasser Arafats närmaste vänkrets. Enligt rapporten har t.o.m. upp till 115 miljoner finska mark använts till så kallade diffusa projekt.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att utreda om de misstankar som grundar sig på ovannämnda rapport är befogade? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta, om misstankarna visar sig vara befogade, för att kräva tillbaka de EU-stöd som utnyttjats på felaktiga grunder?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(12 februari 1999)

Gemenskapen är palestiniernas största bidragsgivare. Av stödet till Västbanken och Gaza kommer 54 % från gemenskapens budget och gemenskapens medlemsstater.

Genomförandet av ett av gemenskapen finansierat projekt rörande stöd till Palestinska bostadsrådet (Palestinian housing council, PHC) har på senare tid ifrågasatts i vissa tidningsartiklar.

Detta projekt utarbetades omedelbart efter Gulfkriget, under mycket speciella politiska, ekonomiska och sociala omständigheter. De främsta målen var att tillhandahålla bostäder för 2 000 familjer (cirka 12 000 personer), skapa sysselsättning (över 30 000 arbetsmånader), få till stånd investeringar i den krisdrabbade palestinska ekonomin, skapa en löpande fond för ytterligare bostadsbyggande samt att skapa multiplikatoreffekter för småföretag i senare led i produktionskedjan. Projektet har givit resultat. Fler än 2 000 lägenheter har byggts och en löpande fond har upprättats för ytterligare byggande. Hittills har skapats byggnadsarbete motsvarande 30 700 arbetsmånader.

En revision av PHC-projektet utfördes i juli 1998. Vid revisionen förklarades att inga ekonomiska oegentligheter konstaterats i projektet samt att merparten av projektets mål uppnåtts (främjande av bostadsutvecklingen, främjande av en väl avvägd strategi för att tillfredsställa ekonomiska och sociala behov, skapande av sysselsättning, utveckling av administrativ och finansiell kompetens liksom av förvaltningen samt främjande av den byggnadstekniska utbildningen). Ett av målen, nämligen att hålla byggnadskostnaderna på en mycket låg nivå, hade inte uppnåtts. Vid revisionen befanns att inga gemenskapsmedel borde betalas tillbaka.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3090/98

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Det planerade N-Viro-reningsverket i Stambridge

Kan kommissionen undersöka gödslingsmetoden N-Viro vad gäller riskerna för folkhälsan och uppge om denna produkt har prövats och visat sig vara säker för användning på jordbruksmark? Anglian Water föreslår att bygga ett nytt reningsverk i min valkrets, där denna metod kommer att användas, och det uttrycks naturligtvis oro för en produkt som man inte vet så mycket om och som kan visa sig vara farlig för folkhälsan. Kan kommissionen också uppge om denna N-Viro-metod används i andra europeiska länder?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(21 januari 1999)

Avloppsslam uppkommer i samband med rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, som regleras av rådets direktiv 91/271/EEG(1) av den 21 maj 1991, ändrat genom kommissionens direktiv 98/15/EG(2) av den 27 februari 1998. Enligt artikel 14 i direktiv 91/271/EEG skall slam återanvändas när det är lämpligt.

I artikel 5 i rådets direktiv 86/278/EEG(3) av den 12 juni 1986 om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket, fastställs att slam måste behandlas innan det används i jordbruket. Syftet med behandlingen är att minska slammets gödande egenskaper samt riskerna för miljön och människors hälsa. Framförallt rör det sig om att ta bort sjukdomsframkallande mikroorganismer som kan finnas i avloppsslam. Det bör observeras att det i artikel 5 i direktivet även föreskrivs att användning av obehandlat slam kan tillåtas om detta nedbrukas i marken. I den utsträckning man kan garantera en tillfredsställande säkerhetsnivå vad gäller smittoämnen och mikro-föroreningar (särskilt tungmetaller) kan avloppsslam vara av stort intresse för vissa jordbruksområden tack vare sina jordförbättrings- och gödningsegenskaper.

Metoden N-Viro som frågeställaren tar upp tycks vara en typ av avloppsslamsbehandling. Kommissionen håller just nu på att samla information om detta, framförallt för att kunna verifiera om metoden gör det möjligt att uppfylla ovanstående krav.

(1) EGT L 135, 30.5.1991.

(2) EGT L 67, 7.3.1998.

(3) EGT L 181, 4.7.1986.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3260/98

från Yves Verwaerde (PPE) till kommissionen

(28 oktober 1998)

Angående: Förenlighet med gemenskapslagstiftningen vad gäller kommittéer som handhar sammanläggning av jord

I Frankrike, när en jordbrukare beslutar sig för att utöka sitt jordbruk med en areal som är två eller tre gånger större än den föreskrivna minimiarealen, beroende på departement, måste han först beviljas tillstånd av en kommitté som handhar sammanläggning av jord.

Kan kommissionen lämna besked om det i andra medlemsstater finns kommittéer av detta slag, och om så är fallet, i vilka länder?

Är dessa kommittéer förenliga med gemenskapslagstiftningen, och i synnerhet med principen om etableringsfrihet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 november 1998)

Kommissionen känner inte till om det i övriga medlemsstater finns bestämmelser och förfaranden som kan jämföras med de sammanslagningskommittéer som parlamentsledamoten nämner och som i Frankrike utnyttjas för att kontrollera jordbruksföretagens utbredning.

Kommissionen betonar emellertid att gemenskapslagstiftningen i allmänhet och tillämpningen av jordbrukspolitiken i synnerhet inte påverkar medlemsstaternas rätt till att anta bestämmelser och förfaranden för att följa jordbruksföretagens utveckling och då särskilt deras utbredning inom ramen för t.ex. en nationell politik för fysisk planering, eller mer specifika åtgärder avsedda att främja etableringen av unga jordbrukare.

Mot bakgrund av den information som kommissionen förfogar över anser den inte att dessa bestämmelser och förfaranden strider mot principen om etableringsfrihet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3565/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(1 december 1998)

Angående: Ensidiga utsändningar från "EURONEWS"

"EURONEWS" är ett telenät som sponsras med de europeiska medborgarnas pengar. Trots detta har det vid ett flertal tillfällen antagit ståndpunkter som har förvrängt de politiska och religiösa ledarnas åsikter och fått de etniska och religiösa känslorna att svalla i EU:s medlemsländer.

Det senaste fallet utgörs av en utsändning från stationen i fråga, om islam, söndagen den 8 november 1998 kl. 20.00. I denna utsändning presenterades ledaren för den grekisk-ortodoxa kyrkan, ärkebiskopen i Atén och för hela Grekland, Christodoulos, som en förhärdad "nationalist" som hetsar upp känslorna i sitt land.

På vilket sätt kommer Europeiska kommissionen (som övervakar stationens verksamhet) att reagera för att skydda ställningen hos den grekisk-ortodoxe ledaren som representerar miljoner ortodoxa medborgare i Grekland (medlemsstat i EU), medborgare som medverkar till att "EURONEWS" kan fungera och vars religiöse ledare kränks på detta sätt?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(5 februari 1999)

När det gäller förbindelserna mellan gemenskapen och TV-kanalen Euronews hänvisas till kommissionens svar på ledamotens skriftliga fråga E-1985/98(1).

Euronews är en oberoende TV-kanal och ingår i ett konsortium av mer än 18 allmänna TV-kanaler i Europa och Medelhavsområdet som är knutna till det audiovisuella produktionsbolaget ITN. Europeiska unionen är inte kapitalägare i bolaget.

Efter överenskommelse med den budgetansvariga myndigheten förhandlade kommissionen 1998 fram ett treårigt samförståndsavtal med Euronews om samproduktion och sändning av information till allmänheten i olika aktuella EU-frågor. I en årlig överenskommelse fastställts planerade kampanjer och deras finansiering närmare. Utöver dessa samproduktioner har kommissionen inget ansvar för TV-kanalens redaktionella politik eller dess drift.

Det inslag som parlamentsledamoten tar upp ingår inte i de samproduktioner som omfattas av avtalet med Euronews. Det hör inte till kommissionens uppgifter att påverka den redaktionella friheten hos en oberoende TV-kanal, och kommissionen anser därför inte att den kan ingripa för att påverka kanalens programinnehåll.

(1) EGT C 96, 8.4.1999, s. 22.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3745/98

från Christoph Konrad (PPE) till kommissionen

(11 december 1998)

Angående: Italiens vallag

1. Känner kommissionen till att det italienska parlamentet vid en omröstning den 25 juli 1998 röstade nej till ett lagförslag som skulle ha givit den italienske väljaren möjlighet att kunna rösta utomlands vid val till det italienska parlamentet? (brevröstning)

2. Anser kommissionen att denna lucka i lagen utgör ett brott mot de demokratiska principer som EU:s medlemsstater och kandidatländerna måste respektera?

3. Om så är fallet, vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta?

4. Om så inte är fallet, varför inte?

5. I vilka övriga medlemsstater i EU kan medborgarna utnyttja sin rösträtt endast i det egna landet?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(29 januari 1999)

Medlemsstaterna bestämmer själva vilka villkor som skall gälla i fråga om rösträtt i olika nationella val och omröstningar för medborgare som är bosatta utomlands. Den lag som frågeställaren hänvisar till strider följaktligen på intet vis mot gemenskapslagstiftningen. Enligt artikel 8b i EG-fördraget skall alla unionsmedborgare som är bosatta i ett EU-land där de inte är medborgare ha rösträtt och vara valbara vid kommunala val och val till Europaparlamentet i det EU-land där de är bosatta, och denna rättighet skall gälla på samma villkor som för medborgarna i EU-landet ifråga.

Vad beträffar frågan om lagarna i övriga EU-länder kan kommissionen dessvärre inte lämna något svar, eftersom vi inte har tillräckligt med information.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2826/98

från Heidi Hautala (V) till kommissionen

(11 september 1998)

Angående: Övervakning av jordbruksstöd

Enligt uppgifter i pressen har kommissionen för avsikt att dubbelintensifiera övervakningen av jordbruksstöden till Finland (från nuvarande fem procent till tio procent). Det verkar som om man inom kommissionen skulle tro att övervakningen behöver skärpas eftersom man uppdagat så få fall av missbruk i Finland.

Eftersom jordbruksstöden inte betalas ut innan all övervakning slutförts oroar sig många jordbrukare nu över att årets utbetalningar kanske flyttas fram med flera månader, precis som man brukar göra i Sibirien med utbetalningen av gruvarbetarnas löner. Det förefaller föga troligt att de finländska övervakningsmyndigheterna (de lokala arbetskrafts-och näringslivscentralerna) skulle klara av dessa extra övervakningsuppgifter med sina nuvarande resurser.

På vad grundar kommissionen sin uppfattning om att man i en situation där man funnit exceptionellt få fall av missbruk och felanvändning av stöden bör sätta in skärpt övervakning och kontroll? Kan kommissionen tänka sig att orsaken till att missbruk av stöden förekommit i så liten omfattning helt enkelt beror på att finländska jordbrukare är ovanligt hederliga?

Har kommissionen för avsikt att garantera jordbrukarna stöd för denna skördeperiod utan oskäliga dröjsmål?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 oktober 1998)

I förordning (EEG) 3508/92 om ett integrerat system för administration och kontroll av vissa stödsystem inom gemenskapen(1) föreskrivs att samtliga de fem element som ingår i det integrerade systemet skall vara inrättade i de nya medlemsstaterna senast den 1 januari 1998. Vid en kontroll som kommissionen genomförde i april 1998 fastställdes att det i Finland kvarstår problem, i synnerhet rörande alfanumerisk identifiering av skiften, vilket även hindrar den omfattande dubbelkontroll som föreskrivs. Det är för att åtgärda dessa brister som kommissionen har begärt att de finländska myndigheterna skall intensifiera övervakningen. Detta tillvägagångssätt har tidigare använts även för andra medlemsstater. Kommissionen är för övrigt övertygad om vikten av ett effektivt och enhetligt kontrollsystem som ett instrument för sund budgetförvaltning.

Kommissionen anser inte att de tilläggskontroller som Finland skall utföra kommer att innebära några betydande dröjsmål. Enligt föreskrifterna skall det kompensationsstöd som rör 1998 års skörd hur som helst betalas ut senast den 31 december 1998.

(1) EGT L 355, 5.12.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3827/98

från Riccardo Garosci (PPE) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Slutförklaringen från det parlamentariska forumet EU-Medelhavsländerna (27-28.10.1998, Bryssel)

Kan kommissionen uppge hur den ämnar följa upp slutförklaringen från det parlamentariska forumet EU-Medelhavsländerna den 27-28 oktober 1998 i Bryssel? Hur ämnar den i synnerhet reagera på det särskilda kravet i punkt 12 i förklaringen, nämligen att Libyen skall ges möjlighet att delta som fullvärdig part i Barcelonaprocessen, något som skulle innebära slutet på den isolering som i dagens läge och mot bakgrund av de aktuella händelserna är omotiverad?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(19 januari 1999)

Kommissionen har noterat slutförklaringen från parlamentariska forumet EU-Medelhavsländerna, som avhölls i Bryssel den 27-28 oktober 1998, och ser med gillande forumets positiva bidrag till den demokratiska dimensionen av partnerskapet. Kommissionen kommer att samarbeta med parlamentet vid genomförandet av de principer som uttrycks i slutförklaringen, särskilt när det gäller att göra det civila samhället delaktigt i partnerskapet.

Kommissionen vill erinra om att frågan om Libyens deltagande som fullvärdig part i Barcelonaprocessen (paragraf 12 i slutförklaringen) i första hand är de 27 partnerskapsmedlemmarnas ansvar.

Kommissionen agerar, i den utsträckning frågan berör den, i enlighet med den förklaring som ordförandeskapet den 28 augusti 1998 avgav i Europeiska unionens namn om den senaste utvecklingen i Lockerbie-affären, enligt vilken unionen förväntar sig att Libyen "fullt ut genomför bestämmelserna i FN:s säkerhetsråds resolution 1192 och säkerhetsrådets alla andra relevanta resolutioner". Såvitt kommissionen vet pågår fortfarande överläggningar mellan de berörda parterna om ett fullständigt genomförande av dessa resolutioner.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 182 , 28/06/1999 s. 0061



SKRIFTLIG FRÅGA E-3302/98 från Kenneth Coates (GUE/NGL) till rådet (10 november 1998) Angående: Uppförandekod för vapenexport Kommer medlemsstaterna att offentliggöra omfattande årsrapporter om sin vapenexport för att nå en större öppenhet i enlighet med den nya uppförandekoden för vapenexport?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3474/98

från Gianni Tamino (V) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Stöd från kommissionens representation i Italien till ett initiativ som tagits av Nationella alliansen

Enligt en annons i den italienska dagstidningen "Il Giornale" onsdagen den 28 oktober anordnade delegationen från Nationella alliansen i Europaparlamentet ett möte i Milano torsdagen den 29 oktober under rubriken "En själ för Europa", där Cristiana Muscardini, Gerard Collins och Raul Miguel Rosado Fernandes skulle delta. För detta möte fick man enligt annonsen i "Il Giornale" ekonomiskt stöd från kommissionens representation i Milano.

Stämmer dessa uppgifter? Om så är fallet, kan sådant stöd erhållas av alla politiska grupper som anordnar ett möte, och vilka kriterier tillämpas vid beviljandet av stöd?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(3 februari 1999)

Efter förfrågan den 1 oktober 1998 från Cristiana Muscardini gav kommissionens representation i Milano sitt beskydd åt seminariet som hade som uttalat syfte att "återupptäcka unionens etiska, kulturella och politiska värden" för att undvika att kontinentens enande begränsar sig enbart till den ekonomiska sfären.

Seminariet, med rubriken Un'anima per l'Europa (En själ för Europa), ägde rum den 29 oktober 1998 i regionen Lombardiets lokaler i Milano. Inbjudna var parlamentariker från olika medlemsstater, företrädare för italienska nationella och regionala myndigheter samt den nationellt ansvarige för statsrättsliga frågor i Alleanza Nazionale.

Att kalla seminariet för ett möte för ett visst parti eller delegation bygger på en tolkning från tidningens sida.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3251/98

från Kyösti Virrankoski (ELDR) till kommissionen

(20 oktober 1998)

Angående: Finskspråkiga anmälningsblanketter för Natura 2000

De områden som skall ingå i det europeiska nätet Natura 2000 skall meddelas på en informationsblankett till kommissionen. Av denna blankett framgår bl.a. Natura-områdets läge, vilka livsmiljöer som ingår och en bedömning av hur stort det ifrågavarande områdets livsmiljö utgör i procent av samtliga medlemsstaters livsmiljöer, samt vilken betydelse ett skydd av det berörda området har för skyddet av denna livsmiljö. En liknande informationsblankett skall fyllas i för samtliga levande organismer som utgör skyddsföremål för det område som skall grundas.

Dessa blanketter samt ifyllnadsanvisningarna på 35 sidor kunde den 14 maj i fjol erhållas från Europeiska kommissionen. Miljöministeriet i Finland, som hittills undanhållit blanketten, påstår emellertid nu att Europeiska kommissionen inte kan tillhandahålla finskspråkiga blanketter. Blanketten är väsentlig för att markägare, kommuner och landskap skall få reda på de faktiska grunderna som skyddet av varje Natura-område bygger på. Mot ovanstående bakgrund ställs följande frågor:

Förfogar kommissionen över finskspråkiga informationsblanketter och ifyllnadsanvisningar?

Anser kommissionen det vara korrekt att man i Finland distribuerar uppgifter om Natura på en blankett som medborgarna inte förstår? Om inte, vad kommer kommissionen att göra, eller har den överhuvudtaget för avsikt att vidta åtgärder?

Är situationen förenlig med bestämmelserna i EG-fördraget?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(16 november 1998)

Formulären med förklarande anmärkningar föreligger på finska. Kommissionens beslut 97/266/EG av den 18 december 1996, om ett formulär för upplysningar om områden som föreslagits som Natura 2000-områden(1), har offentliggjorts. Det borde därför inte finnas några språkproblem för den finska befolkningen.

(1) EGT L 107, 24.4.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3698/98

från Gerhard Hager (NI) till rådet

(4 december 1998)

Angående: Närvaro vid rådets sammanträden

Vid rådets (rättsliga och inrikes frågor) informella sammanträde den 29-30 oktober 1998 i Wien var inte de franska och belgiska ministrarna närvarande och inte heller den brittiske inrikesministern.

1. Av vilka skäl var ovannämnda ministrar inte närvarande?

2. Är det vanligt förekommande att inte alla berörda ministrar deltar i informella sammanträden?

3. Har rådet uppgifter om vilka ministrar som under de två senaste åren inte har deltagit i informella eller formella sammanträden och hur ofta de inte har deltagit?

Svar

(8 februari 1999)

Rådet registrerar inte ministrarnas närvaro respektive frånvaro vid de informella möten som anordnas av den medlemsstat som innehar ordförandeskapet i rådet och som hålls utnför rådets ram. Dessutom är varken ministrarna eller de högre tjänstemän som ersätter dem skyldiga att ange skäl för sin frånvaro.