ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0803/98

från Florus Wijsenbeek (ELDR) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Trafiksäkerhet och bilförares användning av mobiltelefon

Känner kommissionen till den undersökning som utfördes av det tyska trafiksäkerhetsverket i juli 1995 och som visar att koncentrationen och koordinationsförmågan sjunker hos bilförare som håller en telefon i handen?

Har kommissionen i syfte att garantera trafiksäkerheten för avsikt att vidta åtgärder mot det alltmer utbredda bruket bland bilförare att använda mobiltelefoner under körning?

Om inte, varför inte?

Om ja, hur?

De största riskerna för trafiksäkerheten uppstår i samband med handhållna telefoner som inte är fastmonterade i bilen, utan istället tar en av förarens händer i anspråk. Anser inte kommissionen mot bakgrund av detta att det förbud som tillämpas i Italien, som innebär att så kallade hands free-telefoner är undantagna från bestämmelserna, är att föredra framför det totalförbud mot användning av telefoner under bilkörning som tillämpas i Portugal och Danmark?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(28 maj 1998)

Kommissionen känner till den rapport som nämns av frågeställaren och där en av slutsatserna var att användning av telefon under bilkörning kan vara distraherande och potentiellt farlig.

Kommissionen delar den allmänna oron beträffande användning av mobiltelefoner vid bilkörning. Frågan berörs i kommissionens meddelande om vägtransporttelematik(1), där man tar upp frågan om utformning och installation av människa-maskin-gränssnitt för informations- och kommunikationssystem för bruk i fordon. Samtidigt fortgår arbete som syftar till att ta fram röststyrda kommunikationssystem som skulle kunna användas för mobiltelefoner.

Frågan om mobiltelefoner och bilkörning diskuterades i november 1997 på ett möte med högnivågruppen för trafiksäkerhet, och kommissionen har begärt att få bli informerade om varje medlemsstats ståndpunkt i denna fråga.

När kommissionen har fått svar från alla medlemsstater kommer den att besluta om man avser att vidta någon åtgärd och vilken åtgärd som i så fall skulle vara lämplig på gemenskapsnivå.

(1) KOM(97) 223 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1081/98

från Jean-Antoine Giansily (UPE) till kommissionen

(7 april 1998)

Ämne: Grönboken om vertikala begränsningar i EG:s konkurrenspolitik och begränsning eller avskaffande av gruppundantagen

Har Europeiska kommissionen för avsikt att offentliggöra en vitbok för att tillkännage riktlinjerna efter den konferens som anordnades av GD IV den 6 och 7 oktober 1997 för att höra de sektorer som berörs av grönboken om vertikala begränsningar i EG:s konkurrenspolitik?

Vilken tidsplan har fastställts?

Hur har kommissionen för avsikt att särskilt bemöta de nästan enhälliga invändningarna mot dess förslag att avskaffa eller begränsa de beviljade gruppundantagen för vissa vertikala avtal med hänsyn till de berörda företagens marknadsandelar?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1079/98, E-1080/98 och E-1081/98 ingivna av Karel Van Miert för kommissionen

(8 maj 1998)

Det omfattande samrådsförfarandet angående grönboken om vertikala begränsningar i EG:s konkurrenspolitik(1) avslutades med en offentlig hearing den 6 och 7 oktober 1997. Under samrådsförfarandet mottog kommissionen 227 skriftliga framställningar. Generaldirektorat IV har analyserat den stora informationsmängd som samrådet resulterade i och kommer att lägga fram ett policydokument för kommissionen. Policydokumentet skall antas 1998 och innehålla kommissionens förslag till en ny politik inom området för vertikala begränsningar.

Det är ännu för tidigt att uttala sig om det eventuella innehållet i policydokumentet och kommissionen kan inte i det här skedet upplysa parlamentsledamoten om huruvida avsikten är att utvidga de gällande förordningarna om gruppundantag eller huruvida en ny politik skulle innebära att större hänsyn tas till marknadsandelarna.

Efter det att ett policydokument har antagits inleds arbetet med att göra eventuella nödvändiga lagändringar. En ny lagstiftning om vertikala begränsningar kommer att antas genom normalt lagstiftningsförfarande, som inbegriper samråd med såväl institutionerna och medlemsstaterna som med övriga berörda parter.

(1) KOM(96) 721 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1389/98

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: Utvärdering av Helios II: förberedelse för ett nytt program till förmån för funktionshindrade

När räknar kommissionen med att höra Europaparlamentet om utvärderingen av gemenskapsprogrammet Helios II till förmån för funktionshindrade?

När avser kommissionen, med hänsyn till det faktum att den 1997 angav att förslag till ett nytt program till förmån för funktionshindrade skulle läggas fram först efter det att denna utvärdering genomförts, att lägga fram ett sådant förslag?

Kan kommissionen, med hänsyn till att Europaparlamentet stöder ett sådant program och till att åtgärderna inom ramen för Europeiska socialfonden och initiativet till förmån för lika möjligheter begränsas till sysselsättningsinitiativ, bekräfta att den stödjer ett nytt program som främjar lika möjligheter för funktionshindrade på alla områden där de utsätts för diskriminering?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1388/98 och E-1389/98 ingivna av Pádraig Flynn för kommissionen

(22 juni 1998)

Kommissionen fortsätter att undersöka olika alternativ angående den kommande strategin till förmån för funktionshindrade personer. Denna undersökning sammanfaller tidsmässigt med de nya förslagen för strukturfonderna(1), planerna på ett nytt gemenskapsinitiativ samt genomförandet av Agenda 2000(2).

Utvärderingen av det tredje gemenskapsprogrammet för funktionshindrade personer (Helios II) behandlades nyligen i en rapport från kommissionen(3).

De frågor som blir aktuella till följd av den nya artikel 13 i Amsterdamfördraget om bekämpning av diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning undersöks av kommissionen på lika grunder för alla som utsätts för diskriminering.

Kommissionen är fortsättningsvis starkt engagerad i främjandet av lika möjligheter för funktionshindrade personer.

(1) KOM(98) 131 slutlig.

(2) KOM(97) 2000 slutlig.

(3) KOM(98) 15 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0827/98

från Ursula Schleicher (PPE) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Särskild kurortsavgift i Badgastein och dess förenlighet med gemenskapsrätten

Är den "särskilda kuravgiften" i kommunen Badgastein och de bestämmelser i lagen om kuravgifter från 1993 (delstaten Salzburgs officiella tidning 1993, s. 79 ff), som ligger till grund för denna avgift, och kurortsnämndens genomförandeförordning avseende detta (§ 18 i Salzburglagen om hälsovård och kurorter) förenlig med Europeiska unionens lagstiftning? Det förekommer i synnerhet tvivel vad gäller avsaknaden av särskilda bestämmelser för svårt funktionshindrade, liksom storleken på de avgifter som skall betalas.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(2 juni 1998)

Frågan gäller om en avgift som tas ut i kommunen Badgastein i Österrike är förenlig med gemenskapslagstiftningen. Denna avgift ("Kurtaxe") tas tydligen ut av delstaten Salzburg på övernattningar i lägenheter och husvagnar i distriktet Badgastein till förmån för kurortsförvaltningen ("Kurbezirk"). Intäkterna av avgiften betalas till en fond ("Kurfonds") och används därefter för att främja allmänintresset i området i fråga om kurortsverksamheten.

Eftersom det slag av avgift som frågeställaren tar upp inte är harmoniserat på gemenskapsnivå kan medlemsstaterna i princip fritt använda sina lagstiftningsbefogenheter inom detta område av beskattningen. Denna självständighet omfattar även friheten att lagstifta om undantag från beskattningen. De relevanta bestämmelserna i EG-fördraget och gemenskapens sekundärlagstiftning måste dock iakttas.

Utifrån den information som lämnats till kommissionen strider inte den avgift frågeställaren tar upp mot artikel 95 i EG-fördraget som gäller beskattning av varor.

Vad gäller gemenskapens sekundärlagstiftning förefaller vidare avgiften vara förenlig med gemenskapslagstiftningen om punktskatter. Då det gäller det gemensamma systemet för mervärdesskatt är kommissionens slutsats att artikel 33 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund(1) inte utesluter att man tar ut en avgift av det slag som frågeställaren nämner.

Utifrån den information kommissionen har tillgång till finns det därför ingen uppenbar konflikt mellan avgiften och gemenskapens skattelagstiftning.

(1) EGT L 145, 13.6.1977.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1308/98

från Freddy Blak (PSE) till kommissionen

(24 april 1998)

Ämne: Krav på make-up för kvinnliga anställda

Det danskägda flygbolaget Maersk Air har utfärdat ett uniformsreglemente, enligt vilket kvinnliga anställda alltid skall bära make-up.

I uniformsreglementet nämns i synnerhet läppstift, mascara och ögonskugga. Av en varning från arbetsgivaren framgår det dock också att försummelse att använda underlagskräm, puder och rouge påtalas. För de kvinnliga anställda innebär detta alltså både utgifter för make-up, en stor risk för allergier och dagliga olägenheter bland annat för att luften i en flygkabin är mycket torr.

Danska FTF (Funktionärernas och tjänstemännens gemensamma råd), en yrkesorganisation för Maersk Airs manliga och kvinnliga kabinpersonal, har dragit ärendet inför rätta i Danmark. Domstolsförhandlingar förväntas äga rum den 12 juni 1998.

1. Vad anser kommissionen om krav på make-up såsom en del av arbetsvillkoren för kvinnor?

2. Anser kommissionen inte att detta är motstridigt med EU:s direktiv om likabehandling?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Kommissionen noterar först att den fackförening som företräder Maersk Airs besättningsmedlemmar har hänskjutit frågan om huruvida flygbolagets kvinnliga anställda skall tvingas bära make-up till behöriga domstolar.

Som regel kommenterar kommissionen inte tvister som behandlas i nationella domstolar. Kommissionen anser därför inte att det är lämpligt att besvara den första delfrågan. I övrigt anser kommissionen att det är den berörda domstolens sak att avgöra om kravet att bära make-up faller inom ramen för rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor(1)och, om så är fallet, om detta krav innebär direkt eller indirekt diskriminering mot kvinnliga anställda. I tvivelsmål kan denna domstol skjuta upp förhandlingarna och lämna in begäran om förhandsavgörande till EG-domstolen.

(1) EGT L 39, 14.2.1976.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1771/98

från Roger Barton (PSE) till kommissionen

(5 juni 1998)

Ämne: Belgiens förbud mot användning av öppna trehjuliga motorfordon på motor- och landsväg

Belgiska myndigheter har infört förbud för öppna trehjuliga fordon att färdas på motor- och landsväg trots att denna typ av fordon omfattas av bestämmelserna för den inre marknaden.

Har de belgiska myndigheterna informerat kommissionen om orsakerna och motiveringen till detta beslut, särskilt med hänsyn till att dessa fordon ofta används av rörelsehindrade och att principen om fri rörlighet skall respekteras?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Neil Kinnock

(10 juli 1998)

Kommissionen har uppmanat den berörda medlemsstaten att inkomma med uppgifter om de förhållanden som påtalas av ledamoten. Den avser att meddela honom resultatet av efterfrågningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1414/98

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(11 maj 1998)

Ämne: Språk för information om euron på Internet

Om man går till den spanska versionen av kommissionens webbsida om euron och väljer rubrikerna "Medborgare och konsumenter" och "Företag och finans" finner man att nästan all information under dessa rubriker - med undantag av själva beskrivningen av informationskampanjen, dess målsättningar och interna organisation - finns endast på engelska, franska och tyska, och i ett fall på nederlänska.

Anser inte kommissionen att det är viktigt att informationen om euron, och särskilt inom ovan nämnda områden, finns tillgänglig på åtminstone EU-språken? Vilken är tidsplanen för att genomföra detta, om det finns en sådan?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(15 juli 1998)

Alla refererande texter finns tillgängliga på samtliga elva språk.

De mest fackinriktade och specifika texterna finns alltid på engelska, mycket ofta på franska och tyska och på övriga språk i mån av möjlighet och tillgänglighet. Detta gäller främst för de s.k. euro-papers. Förteckningen över tillgängliga euro-papers och deras olika språkversioner har sänds direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat.

Det är uppenbart att det bästa sättet att nå ut till den breda allmänheten dels är att skriva på människors modersmål och dels att använda en stil och terminologi som förstås av de flesta. Kommissionen är medveten om detta mål men eftersom texterna är svårbegripliga och många blir det svårt att till 100 % uppnå detta legitima mål med tanke på de tillgängliga personal- och finansresurserna.

Kommissionen skall på ett bättre sätt försöka ringa in vilka handlingar som bör översättas till alla språken - och i synnerhet de handlingar som nämns av parlamentsledamoten.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0137



SKRIFTLIG FRÅGA E-1496/98 från Richard Corbett (PSE) till kommissionen (13 maj 1998) Ämne: Diskriminering på grund av sexuell läggning Med tanke på EG-domstolens dom i målet Grant mot South West Trains (mål C-249/96): har kommissionen för avsikt att införa lagstiftning som förbjuder diskriminering på grund av sexuell läggning så snart Amsterdamfördraget träder i kraft? Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (12 juni 1998) Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-756/98 från Outi Ojala(1). (1) Se s. 40.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1328/98

från Graham Mather (PPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Obligatorisk konkurrensutsatt anbudsgivning: Oldham Metropolitan District Council i Förenade kungariket

Känner kommissionen till det ärende som gäller ett kontrakt för fastighetsunderhåll som Oldham Metropolitan District Council i Förenade kungariket har tilldelat till sin egna serviceenhet utan att konkurrensutsatt anbudsgivning skett i vederbörlig ordning? Ärendet blev föremål för en anmärkning i augusti 1995 enligt avsnitt 14 i lagen om lokal förvaltning, Local Government Act, avseende obligatorisk konkurrensutsatt anbudsgivning, men denna anmärkning blev dock åsidosatt (tidigt 1998) av Förenade kungarikets nytillträdda regering?

Den brittiska sammanslutningen för leverantörer, Public Contractors Association, hävdar i detta fall att det är fråga om en överträdelse av tjänste- och arbetsdirektivet. Har kommissionen några kommentarer till detta ärende?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(2 juni 1998)

Kommissionen känner inte till det ärende angående ett avtal om fastighetsunderhåll i Oldham i Förenade kungariket som frågeställaren hänvisar till. Frågeställaren uppmanas därför vänligen att överlämna alla närmare uppgifter om ärendet som han har tillgång till till kommissionen, så att den kan vidta lämpliga åtgärder.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0037



SKRIFTLIG FRÅGA E-0718/98 från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen (18 mars 1998) Ämne: Mervärdesskattkommittén Med anledning av förslaget till rådets direktiv om ändring av direktiv 77/388/EEG om det gemensamma systemet för mervärdesskatt (Mervärdesskattkommittén) (KOM(97) 0325-97/0186(COD))(1) vill vi ställa följande fråga: Kan kommissionen i förväg offentliggöra de förslag som kommissionen skall lägga fram för Mervärdesskattkommittén? För närvarande krävs det ett direktiv eller en förordning för att ändra gemenskapens lagstiftning om mervärdesskatt. Om de offentliggörs på förslagsstadiet får alla berörda parter möjlighet att lämna synpunkter på förslaget. Ett sådant offentlig skydd borde tillämpas också på förslag som läggs fram för Mervärdesskattkommittén. (1) EGT C 278, 13.9.1997, s. 6.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0709/98

från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Livsmedelslagstiftning och konsumenters hälsa

Med anledning av kommissionens grönbok Allmänna principer för livsmedelslagstiftningen i Europeiska unionen (KOM(97) 0176) och meddelande från kommissionen Konsumenters hälsa och livsmedelssäkerhet (KOM(97) 0183) vill vi ställa följande fråga:

Kan Europeiska kommissionen undersöka möjligheten att utnyttja grundläggande och icke tvingande medel innan man lagstiftar och ta hänsyn till principen om ömsesidigt godkännande även när det gäller frivilliga medel?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1517/98

från Claudia Roth (V) till kommissionen

(13 maj 1998)

Ämne: Medel från kommissionen till Tysklands statliga myndighet för erkännande av flyktingstatus (Bundesamt für die Anerkennung ausländischer Flüchtlinge, BAFI)

Bland de EU-nyheter som gavs ut av kommissionens tyska representationskontor den 28 januari 1998 angavs att BAFI, med säte i Nürnberg, erhåller medel av kommissionen till oberoende rättshjälp för asylsökande på Frankfurts flygplats.

Känner kommissionen till att Tysklands författningsdomstol i sin dom från 1996 uppmanade statliga organ att införa oberoende rättshjälp?

Anser kommissionen att de knappa medel som står till förfogande för arbetet med asylsökande bör tilldelas statliga myndigheter?

Anser kommissionen att BAFI kan garantera oberoende rättshjälp?

Förfogar kommissionen över uppgifter om hur de medel kommissionen tillhandahållit hittills har använts?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar

(6 juli 1998)

När den federala myndigheten för erkännande av flyktigstatus (BAFI) ansökte om medel från budgetpost B-803 nämnde den inte det utslag från Federala författningsdomstolen som parlamentsledamoten refererar till och kommissionen var heller inte medveten om detta utslag vid den tidpunkten.

Reglerna för ifrågavarande budgetpost tillåter att medel beviljas både till offentliga och privata organ (t.ex. icke-statliga organisationer) under förutsättning att projektet inte är vinstdrivande. Huvudkriteriet vid beslut om att tilldela ett projekt medel är kvaliteten på projektet och inte sökandens rättsliga status.

Det BAFI-projekt som får medel av kommissionen tillhandahåller juridisk rådgivning genom advokater. Enligt tysk lagstiftning är advokater oberoende i sitt yrkesutövande. Kommissionen anser därför att det inte finns några risker för att rådgivningen är partisk.

BAFI:s delrapport från den 14 maj 1998 anger att en planerad förbättring av rådgivningen gjort att förhandlingarna försenats med sex månader. Detta innebär att projekttiden nu bara att hälften mot den ursprungligen planerade.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1179/98

från Odile Leperre-Verrier (ARE) till kommissionen

(6 april 1998)

Ämne: Konsekvenser av avbrytandet av Med-Media-programmet

På grund av att Med-Media-programmet avbrutits har ett antal organ som skulle ha fått bidrag genom detta inte fått det utlovade stödet och därför varit tvungna att avstå ifrån sina projekt.

Vissa företag har lidit så stor skada att de för närvarande befinner sig i en prekär situation.

Kan Europeiska kommissionen ange vad den har för avsikt att göra för att gottgöra de företag som lidit skada och återuppta Med-Media-programmet?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(5 maj 1998)

Efter fördjupade överläggningar med Europaparlamentet har kommissionen konstaterat att de villkor som parlamentet uppställt för återupptagandet av det decentraliserade samarbetet i Medelhavsområdet nu är uppfyllda.

Kommissionen har därför beslutat att återuppta det decentraliserade samarbetet i Medelhavsområdet. Det återupptagna samarbetet kommer att omfatta tre program, nämligen Med Campus, som syftar till att främja samarbetet mellan universitet, Med Media, som rör samarbetet mellan medierna (utbildning), samt Med Urbs som är riktat mot de lokala förvaltningarna.

Kommissionen vill för övrigt, i linje med Barcelonaförklaringen, erinra om vikten av direkt samarbete mellan aktörerna i det civila samhället. Sådant samarbete är av väsentlig betydelse för närmande och större förståelse mellan folken i Europa och i Medelhavsområdet.

Även om inga åtaganden gjorts i förhållande till de deltagare i Med Media som valdes ut 1995 är det möjligt att vissa av dessa kan komma att erhålla finansiellt stöd vid återupptagandet av programmen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1126/98

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen

(8 april 1998)

Ämne: Spridningen av tuberkulos

Enligt de senaste utredningarna som WHO gjort finns det sexton länder i världen som inte har förebyggt och vårdat tuberkulos bland sina medborgare. Enligt WHO hotar dessa försummelser hela världen. Också i närheten av unionens yttre gränser finns det länder som försummar vården.

Vad ämnar kommissionen göra för att det skall vara möjligt att också i fortsättningen skydda unionens medborgare för tuberkulos och på vilket sätt ämnar kommissionen hjälpa länder som inte hör till unionen så att tuberkulosen kunde kuvas en gång för alla?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(3 juni 1998)

Kommissionen är medveten om att förekomsten av tuberkulos ökar och om de faktorer som har samband med detta fenomen, t.ex. nedrustningen av sjukvårdssystemen, försämrade socioekonomiska förhållanden och olämplig praxis som leder till att mikroorganismerna utvecklar resistens mot antibiotika.

Genom gemenskapsprogrammet för aids och andra överförbara sjukdomar stöder kommissionen projekt för övervakning och åtgärder mot tuberkulos i alla medlemsstater. Projekten syftar till att stärka de nationella myndigheternas förmåga att bekämpa sjukdomen. Som en del i gemenskapens verksamhet inför utvidgningen har ansökarländerna uppmuntrats att delta i detta program.

Kommissionen samarbetar också med USA i samband med gemenskapens aktionsgrupp samt med internationella organisationer, särskilt WHO och Världsbanken, och ger i vissa fall ekonomiskt stöd till utvecklingsländer för genomförande av vaccineringskampanjer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1343/98

från José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Helms-Burtonlagen

Den 13 mars 1998 svarade kommissionsledamot Brittan å kommissionens vägnar på fråga E-0236/98(1) om de förhandlingar som hållits mellan gemenskapen och Förenta staterna om bl.a. Helms-Burtonlagen. Kan kommissionen precisera sig lite mer och ange när och på vilken nivå de förberedande mötena inför mötet på ministernivå den 15 januari hölls?

Kan kommissionen ange den planerade tidsplanen för kommande förhandlingar och möten om denna fråga mellan gemenskapen och Förenta staterna?

Kommissionsledamot Brittan sade nyligen att dessa förhandlingar hade kommit halvvägs samt att det inte finns någon begränsad tidsram för en lösning av denna fråga. Kan kommissionen ange på vilka punkter man har nått en överenskommelse samt på vilka punkter det fortfarande råder oenighet?

Även om det inte har fastställts något sista datum för när förhandlingarna skall vara avslutade, hur länge tror kommissionen att nuvarande situation kan fortsätta?

(1) EGT C 323, 21.10.1998, s. 29.