ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0610/02

från Cecilia Malmström (ELDR) till kommissionen

(6 mars 2002)

Ämne: Register över kommissionens dokument

I förordning nr 1049/2001(1) stadgas i artikel 11 att varje institution har att ställa ett register över handlingar till allmänhetens förfogande. Det är även beslutat att hänvisningar till handlingar omgående skall föras in i registret. Registret skall vara i bruk senast den 3 juni 2002.

Idag finns inget centralt register över kommissionens dokument. Detta intygas även av generalsekreteraren O'Sullivan på webbsajten euobserver.com den 19 februari 2002.

I kommissionens eget beslut av den 5 december 2001 står i artikel 8.1 att omfattningen av registret successivt skall byggas ut. Min fråga är därför: kommer ett fullständigt register över kommissionens handlingar, offentliga såväl som andra, att finnas tillgängligt före den 3 juni 2002? Om registret successivt skall byggas ut, hur väl stämmer detta överens med artikel 11.3 i förordningen, som torde innebära att registret skall vara fullständigt i juni?

(1) EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(23 april 2002)

Kommissionen vill lugna parlamentsledamoten med att säga att det senast den 3 juni 2002 skall finnas ett dokumentregister, som allmänheten skall kunna få tillgång till via Internet. Registret kommer att framför allt innehålla lagstiftningshandlingar enligt definitionen i artikel 12.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar(1). I ett första skede kommer registret att innehålla hänvisningar till dokumenten SEK, KOM och C som lämnats till kommissionen fr.o.m. den 1 januari 2001. En sida kommer att ge allmänheten information om hur man kan få tillgång till handlingen. Om handlingen är offentliggjord, kommer en länk att upprättas till texten i sin helhet i det kostnadsfria systemet EUR-Lex från Publikationskontoret (http://europa.eu.int/eur-lex/fr/index.html).

Kommissionen avser att successivt utvidga sina register. Detta är inte förenligt med artikel 11 i förordning (EG) nr 1049/2001, då det inte anges vilket innehåll varje institutions register skall täcka.

Kommissionen anser att registren kommer att bli ett värdefullt instrument för att hjälpa medborgarna att utöva sin rätt till tillgång till handlingar. Det faktum att en handling inte finns i registren betyder dock inte på något sätt att den inte kan bli föremål för en ansökan om tillgång till handlingar och göras tillgänglig.

Dessutom önskar kommissionen påminna parlamentsledamoten om att den redan nu har ett register med ordförandens brevväxling http://europa.eu.int/comm/commissioners/prodi/regcp/registre.cfm?CL=fr) samt ett register över interinstitutionella förfaranden (databas Prelex http://europa.eu.int/prelex/apcnet.cfm) som gör det möjligt att följa de stora dragen i beslutsprocessen mellan kommissionen och de övriga institutionerna och att få direkt tillgång i elektronisk form till de texter som gäller tillgängliga förberedande handlingar.

(1) EGT L 145, 31.5.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0033/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(23 januari 2002)

Ämne: Utländska direktinvesteringar inom EU

Kan kommissionen tillhandahålla siffror för både de medlemsstater som ingår och som inte ingår i euroområdet, liknande dem som i kommissionens rapport Ekonomisk reform: Rapport om produkt- och kapitalmarknadernas funktion i gemenskapen(1) tillhandahålls för Europeiska unionen när det gäller utländska direktinvesteringar inom EU (diagram 12)?

(1) KOM(2001) 736 Slutlig.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 mars 2002)

Tabell 1, som visar uppgifter om värdet i löpande priser av utländska direktinvesteringsflöden uppdelat på olika källor och mottagare (särskilt länderna inom och utanför euroområdet) mellan 1996 och 2000, kommer att skickas direkt till frågeställaren och parlamentets sekretariat. För att de statistiska uppgifterna skall kunna jämföras med dem som visas i diagram 12 i kommissionens rapport Ekonomisk reform: Rapport om produkt- och kapitalmarknadernas funktion i gemenskapen(1), anges medlemsstaterna inom och utanför euroområdet antingen som källa eller som mottagare.

Uppgifterna har tagits fram på grundval av följande antaganden:

1. Uppgifterna visar utländska direktinvesteringsflöden och omfattar inte återinvesterade inkomster. (Detta är den standardmetod Eurostat använder i sina årsrapporter om utländska direktinvesteringar och i Cardiff-rapporten.)

2. Resten av världen är här detsamma som världen utanför de 15 medlemsstaterna.

3. För konsekvensens skull visar nästan alla uppgifter de utflöden som registrerats av investeringskällan. Endast för utländska direktinvesteringsflöden från resten av världen rör det sig om inflöden som registrerats av mottagaren.

4. Euroområdet omfattar här alltid Grekland, trots att landet anslöt sig först senare.

Tabell 2, som innehåller samma uppgifter i indexform (1996 = 100), kommer också att skickas direkt till frågeställaren och parlamentets sekretariat.

(1) KOM(2001) 736 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0244/02

från Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Transport av konstföremål

Den 1 juni 2001 efterlyste jag information från kommissionen om möjligheten att tyska museer gjorde sig skyldiga till diskriminerande behandling i samband med transporten av konstföremål (P-1665/01(1)). Kommissionen försäkrade att den inte kände till någon sådan praxis. Den meddelade emellertid att den skulle kontakta behöriga myndigheter och bedöma eventuella konsekvenser för tillämpningen av gemenskapens regler för offentlig upphandling och för friheten att tillhandahålla tjänster.

I samtal med spanska företag som ägnar sig åt transport av konstföremål hävdar dessa att det är omöjligt att få tillträde till den tyska marknaden. Uppgifterna från dessa spanska företag belyser det faktum att tyska företag ges företräde och att tillträdet för andra företag följaktligen begränsas.

Kommer kommissionen att undersöka detta ärende såsom den meddelande att den skulle göra i sitt svar av den 5 juli 2001?

Kommer kommissionen att kontakta behöriga myndigheter för att på detta sätt bidra till att situationen utreds?

(1) EGT C 340 E, 4.12.2001, s. 242.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 mars 2002)

Genom ett klagomål av den 22 januari 2002 fick kommissionen kännedom om möjligheten att de tyska myndigheterna gjort sig skyldiga till diskriminerande behandling i samband med transport av konstföremål.

Kommissionen undersöker frågan. Om resultatet av undersökningen bekräftar misstanken om diskriminerande behandling i Tyskland, kan kommissionen använda de instrument som föreskrivs i artikel 226 i EG-fördraget och inleda ett överträdelseförfarande. Om det bedöms som nödvändigt för undersökningen kommer kommissionen att kontakta de tyska myndigheterna för att klarlägga ärendet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0319/02

från Giles Chichester (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: Förberedelser inför Europeiska rådets möte i Barcelona

Europeiska rådet i Lissabon 2000 uppmanade rådet och kommissionen att tillsammans med medlemsstaterna när så är lämpligt före utgången av 2001 införa en europeisk resultattavla för innovation. Anser kommissionen att detta mål kommer att uppnås och vilka belägg kan kommissionen anföra till stöd för sin åsikt?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(18 mars 2002)

En preliminär version av den europeiska resultattavlan för innovation offentliggjordes som bilaga till kommissionens meddelande Innovation i en kunskapsstyrd ekonomi av den 20 september 2000(1).

Den europeiska resultattavlan för innovation 2001 antogs den 14 september 2001(2). Kommissionsledamoten med ansvar för näringsliv och informationssamhälle lade fram dokumentet på en presskonferens den 1 oktober 2001(3). Resultattavlan har fått stort utrymme i media (över 60 tidningsartiklar har publicerats världen över) och den debatterades av rådet (industri) den 5 december 2001.

Den europeiska resultattavlan för innovation 2002 håller för närvarande på att utarbetas. Den innehåller uppdaterade sifferuppgifter om medlemsstaterna, uppgifter om kandidatländerna där sådana finns och behandlar dessutom innovation på det regionala planet.

Den europeiska resultattavlan för innovation ingår i projektet lägesrapport på innovationsområdet i Europa. Detta projekt tillämpar den öppna samordningsmetoden som lanserades på europeiska rådets möte i Lissabon (23 och 24 mars 2000). Det genomförs inom det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling genom programmet för innovation och små och medelstora företag. Inom ramen för projektet arrangeras politiska workshops om olika ämnen, årliga rapporter om de olika länderna utarbetas och databaser med mer än 600 löpande innovationspolitiska insatser i alla medlemsstaterna tillhandahålls i syfte att främja erfarenhetsutbyte mellan Europas politiska beslutsfattare på innovationsområdet(4).

(1) KOM(2000) 567 slutlig.

(2) Kommissionens arbetsdokument SEK(2001) 1414.

(3) Resultattavlan kan laddas ner på alla EU:s officiella språk på http://www.cordis.lu/innovation-smes/scoreboard/. På webbplatsen finns också specialutgåvor av Innovation & Technology Transfer Newsletter och Cordis News, som handlar om resultattavlan samt pressmeddelanden från kommissioneledamoten med ansvar för näringsliv och informationssamhälle.

(4) Se www.cordis.lu/trendchart.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0412/02

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: Bretagne i Frankrike

1. Anser Europeiska kommissionen att man kan acceptera det beslut som den 30 juni 1941 fattades av Vichyregimen och gick ut på att departementet Loire-Atlantique (som på den tiden hette Loire-inférieure) skildes åt från resten av Bretagne, vilket alltså innebar att departementets historiska huvudstad Nantes också skildes från Bretagne? Detta godtyckliga beslut har till råga på allt fått förbli i kraft, både då Frankrike haft en höger- och en vänsterregering. Tycker kommissionen att det här passar ihop med vad Frankrike påtagit sig i egenskap att vara en av de stater som var med och grundade Europeiska unionen? Det handlar alltså om att visa aktning för subsidiaritetsprincipen, i all synnerhet då man vet att det vid den ena opinionsundersökningen efter den andra kommit fram att merparten av invånarna både i detta departement och i den del som i administrativt hänseende utgör Bretagne vill att den historiska enheten skall återställas.

2. Borde inte Frankrike, som var en av de grundläggande medlemmarna av Europeiska gemenskapen, ta hänsyn till de ideal som legat till grund för att en sådan gemenskap upprättats och upphäva ett sådant ensidigt beslut som har fattats av fascistregimen i Vichy och fråntagit det historiska Bretagne en del av sitt område?

3. Vad tänker Europeiska unionen göra i praktiken för att förmå Frankrike att ratificera och på sitt territorium tillämpa den europeiska stadgan för minoritetsspråk eller språk som försatts i minoritetsställning, en stadga som Frankrike ju undertecknat?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Prodi

(27 mars 2002)

Frågan ingår inte i gemenskapens befogenheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0065/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(25 januari 2002)

Ämne: Galicien i det europeiska järnvägsnätet

Bland det spanska ordförandeskapets prioriteringar som lagts fram av den spanske utrikesministern finns de åtgärder som Europeiska rådet i Barcelona avser att vidta när det gäller det europeiska transport- och telekommunikationsområdet, för att garantera ett effektivt resursanvändande och en integrerad ekonomi.

Vilka tids- och budgetplaner har rådet, under det spanska ordförandeskapet i frågan om att slutföra Galiciens anslutning till förbindelserna via höghastighetståg med centrala Europa och Portugal? Kommer tidsplanen för år 2007 att hållas?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3577/01 och E-0065/02

(25/26 mars 2002)

I kommissionens förslag om ändring av beslut nr 1692/96/EG om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet(1) ges detaljer om utbyggnaden av det transeuropeiska järnvägsnätet i Spanien (se kartorna 3.0 och 3.5 i bilagan till förslaget). Förslaget innehåller också åtgärder om hur man skall uppnå driftskompatibilitet för höghastighetståg hos järnvägsnätet på iberiska halvön.

Rådets granskning av detta förslag har nu inletts. I avvaktan på rådets och Europaparlamentets slutliga beslut i frågan, är rådet följaktligen inte i stånd att ange hur det slutligt reviderade beslutet kommer att påverka situationen i Galicien regionalt, nationellt och i fråga om de transeuropeiska järnvägsnäten. Därutöver understryker rådet att införandet av ett särskilt järnvägsprojekt i utkastet till plan för det transeuropeiska transportnätet inte föregriper det slutliga beslutet med hänsyn till det nuvarande genomförandet av ett särskilt projekt. Denna behörighet tillkommer de nationella myndigheterna. På samma sätt förhåller det sig med beslutet om tidsplanen för anläggningsarbeten och budgetanslag som även i det fall den ärade parlamentsledamoten refererar till, tillhör de spanska nationella myndigheternas behörighet.

(1) EGT C 362 E, 18.12.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0040/02

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(23 januari 2002)

Ämne: Borrelios

I många delar av Europa har man konstaterat fall av borrelios orsakade av fästingbett (framför allt från fästingar av typen Ixodes, som är den mest spridda i alpområdet). Fästingarna är bärare av den bakterie som orsakar den allvarliga infektionen. Man måste därför informera om detta, särskilt på lokal nivå, för att förebygga sjukdomen och förhindra att den sprider sig.

Kan kommissionen tala om vilka åtgärder EU tänker vidta för att få en jämn spridning av information om denna sjukdom över hela unionen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(26 februari 2002)

På europeisk nivå erbjuder European Union Concerted Action on Lyme Borreliosis (Eucalb, Europeiska unionens samordnade insatser mot lyme borrelios)(1) aktuell information om lyme borrelios på sin webbplats.

Det gemenskapsbidrag som beviljades för denna samordnade insats upphörde 1996 och sedan dess har webbplatsen uppdaterats med hjälp av frivilliga krafter. För närvarande innehåller webbplatsen korta översikter om sjukdomens viktigaste källor, värddjur och smittovägar, risker, diagnos och förebyggande av sjukdomen och ger information om problem på endemiska områden, årstidsbetingade faktorer som har betydelse för när infektioner hos människor är som vanligast under året och förebyggande åtgärder, däribland fästingkontroll och personliga skyddsåtgärder samt rådgivning om ett antal åtgärder som kan vidtas som betydligt minskar risken för att man ska utsättas för fästingbett.

Det finns många webbplatser och informationsblad till allmänheten som behandlar denna fråga.

Genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EEG av den 24 september 1998 bildades ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen(2). Vi vill dock göra parlamentsledamoten uppmärksam på att medlemsstaterna ansåg att Lymes sjukdom inte är en sjukdom som prioriteras enligt de särskilda urvalskriterier som anges i kommissionens beslut 2000/96/EG av den 22 december 999 om de smittsamma sjukdomar som successivt skall omfattas av gemenskapsnätverket(3).

Lämpliga åtgärder på lokal nivå inom hälso- och sjukvård hör till medlemsstaternas behörighetsområde enligt artikel 152 i EG-fördraget.

(1) http://www.dis.strath.ac.uk/vie/LymeEU.

(2) EGT L 268, 3.10.1998.

(3) EGT L 28, 3.2.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3420/01

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(12 december 2001)

Ämne: Arresteringar och tortyr av folkgruppen bubi i Ekvatorialguinea

Som svar på en attack av upp till 40 medlemmar av bubistammen på en militärförläggning i januari 1998 arresterade myndigheterna i Ekvatorialguinea cirka 500 personer. Enligt Amnesty International dog 6 av dessa i häktet, flera torterades för att de skulle erkänna och cirka 70 personer dömdes till fängelsestraff i 6-26 år efter rättegångar som inte alls levde upp till internationellt erkända standarder.

Har Europeiska unionen tagit upp dessa frågor med myndigheterna i Ekvatorialguinea? Vad har man i så fall gjort för att säkerställa att de fängslade inte utsätts för våld och att de får lämplig mat och läkarvård och att man hittar en politisk lösning på det problem som ledde till angreppen på förläggningarna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(15 mars 2002)

Unionen har, alltsedan deras arrestering, uppmärksamt följt situationen för de fångar ur den etniska gruppen Bubi vilka anklagas för försöket till statskupp i juni 1998.

Unionen har flera gånger inskridit i denna sak, något som i första hand lett till att straffen för de femton fångar vilka dömts till döden omvandlats till livstids internering. I samband med amnestin i januari 2001 frigavs omkring 30 fångar vars straff inte översteg sex år.

Vid sitt senaste besök i november 2001 kunde den särskilde representanten för Förenta nationernas kommission för de mänskliga rättigheterna besöka samtliga interneringsplatser och konstaterade en allmän förbättring av interneringsförhållandena för medlemmar av den etniska gruppen Bubi.

Unionen har för övrigt, inom ramen för den politiska dialogen med Ekvatorialguinea, alltid framhållit det nödvändiga i att landet så snart som möjligt ansluter sig till konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning och till konventionen om avskaffandet av alla former av rasdiskriminering.

Unionen har också upprepat betydelsen av att den nationella överenskommelsen mellan regeringen och de politiska partierna respekteras och tillämpas.

I sistnämnda syfte och för att främja upprättandet av en rättsstat och en minskning av de etniska spänningarna, har kommissionen 2001 godkänt ett projekt vilket stödjer utvecklingen av det civila samhället och förstärker såväl rättssäkerheten som parlamentets roll och verksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3681/01

från Mary Banotti (PPE-DE) till kommissionen

(16 januari 2002)

Ämne: Bankavgifter för checkar i euro

Med tanke på att vi nu har en gemensam valuta i 12 medlemsstater, vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att undvika att bankerna tar ut överdrivet höga avgifter för checkar som används inom euroområdet och som utfärdats av länder inom euroområdet?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 februari 2002)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2560/2001 av den 19 december 2001 föreskrivs att avgifterna för en rent nationell betalning i euro och en gränsöverskridande betalning i samma valuta skall vara identiska. Denna princip kommer att börja gälla den 1 juli 2002 för betalningar med kort eller uttag i bankautomat och den 1 juli 2003 för överföringar.

Kommissionen föreslog till en början att bestämmelsen även skulle gälla gränsöverskridande betalningar med check. Parlamentet och rådet beslutade att inte godta kommissionens förslag i denna fråga.

De viktigaste argumenten var följande:

- Checken är på väg att försvinna som inhemskt betalningsmedel i flera medlemsstater.

- Checken har aldrig varit tänkt som ett automatiskt gränsöverskridande betalningsmedel.

Denna förklaring återfinns i skäl 8 i förordningen:

Det är för närvarande inte lämpligt att tillämpa principen om lika avgifter för checkar i pappersform, eftersom dessa är av den beskaffenheten att de inte kan behandlas lika effektivt som övriga betalningsmedel, särskilt elektroniska betalningar. Däremot bör principen om insyn beträffande avgifter även tillämpas för checkar.

Principen i artikel 3 om att avgifterna skall ligga på samma nivå gäller alltså inte för checkar. Artikel 4 om informationen till kunden om vilka avgifter som tas ut för olika betalningssätt gäller emellertid sedan den 1 januari 2002. En särskild åtgärd beträffande checkar föreskrivs för övrigt i artikel 4.1 andra stycket:

Medlemsstaterna får kräva att checkhäften förses med en märkning som upplyser konsumenterna om kostnader som är hänförliga till gränsöverskridande användning av checkar.

De banker som godtar en gränsöverskridande användning av checkar skall alltså, i enlighet med förordning (EG) nr 2560/2001 om gränsöverskridande betalningar i EUR(1), informera sina kunder om avgifterna i samband med dessa transaktioner.

(1) EGT L 344, 28.12.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3367/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(5 december 2001)

Ämne: Sönderrivning av pass, tillgrepp från och misshandel av resande från tredje land till EU:s yttre gränser

1. Kan kommissionen bekräfta att förutom albanska medborgare nu även medborgare från områden med nedlagda industrier i kandidatlandet Rumänien i allt större utsträckning söker arbete i EU-medlemsstaten Grekland, där de arbetar legalt eller illegalt inom jordbruk, industri, restauranger eller prostitution?

2. Kan kommissionen även bekräfta att människor, som blir upptäckta i samband med ett illegalt gränsöverskridande eller efter att ha blivit avskedade av en arbetsgivare, inte endast utvisas ur Grekland, utan att de även misshandlas, deras pass rivs sönder och de fråntas sina pengar?

3. Är kommissionen ense med mig om att det är att göra det särskilt svårt för rumäner att fortsätta sin resa, om man berövar dem deras pengar och förstör deras pass, med tanke på att de antingen måste genomkorsa Bulgarien eller Makedonien och Serbien, och att detta arbetssätt därför inte bidrar till att underlätta för dessa offer att återvända till sitt hemland vilket ju eftersträvas?

4. Anser kommissionen vidare att pass tillhör respektive medborgares stat och inte får förstöras, och att alla medborgare som vid något tillfälle befinner sig inom en EU-medlemsstats territorium har rätt till skydd mot misshandel och stöld av den ansvariga myndigheten?

5. Vad gör kommissionen för att på lång sikt förhindra en fortsättning eller upprepning av förstöring av pass eller misshandel av och stöld från tredje lands medborgare vid EU:s yttre gränser?

Källa: Den nederländska dagstidningen De Volkskrant av den 19 november 2001.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(13 februari 2002)

Kommissionen känner inte till de omständigheter som parlamentsledamoten tar upp och brukar inte ta ställning till tidningsartiklar. Eftersom kommissionen saknar närmare upplysningar uppmuntras parlamentsledamoten att överlämna uppgifter som kan styrka och förtydliga omständigheterna så att kommissionen i förekommande fall kan utreda ärendet inom ramen för sin behörighet.

Utan att uttala sig om sanningshalten i uppgifterna anser kommissionen ändå generellt att det vore förkastligt om det vid någon medlemsstats yttre gränser förekom beteenden som omfattade sönderrivning av pass, misshandel, stöld och konfiskering av pengar riktade mot medborgare i tredje land, oavsett om de eventuellt uppehåller sig olagligen på nationellt territorium. Det är dock både befogat och nödvändigt att beslagta pass som är giltiga men används av någon annan än den rättmätiga innehavaren eller pass som förfalskats eller manipulerats.