SKRIFTLIG FRÅGA E-2831/02

från Robert Goebbels (PSE) till kommissionen

(9 oktober 2002)

Ämne: Internationell handel och reglerna för bokslutens tillgänglighet

Medlemsstaterna har högst olika lagar om hur företagen skall offentliggöra sina bokslut. Medan aktiebolagen i allmänhet är skyldiga att offentliggöra sina årsredovisningar finns det ofta undantag för små och medelstora företag eller också en möjlighet för dem att offentliggöra boksluten i förenklad form. Det samma gäller på det internationella planet, där ytterst få länder kräver att de företag som har säte där skall offentliggöra boksluten i sin helhet. Allmänt taget gäller denna skyldighet bara för de börsnoterade företagen.

I detta sammanhang är det skäl att nämna kommissionens förslag till direktiv om ändring av EU:s direktiv om redovisning, ett förslag som kompletterar den av rådet nyligen antagna förordningen om tillämpning av internationella redovisningsstandarder. I denna förordning stadgas det att alla företag som är noterade på en reglerad marknad i gemenskapen senast från och med 2005 skall utarbeta sin koncernredovisning i enlighet med internationella redovisningsstandarder. Detta gäller emellertid inte för onoterade företag, något som innebär en risk för att insynen inte kommer att förbättras och för att det inte heller kommer att bli lättare än tidigare att jämföra uppgifter om olika företags ekonomi med varandra.

Dessutom har vissa europeiska länder, framför allt Frankrike, krav på att praktiskt taget alla företag, stora som små, skall offentliggöra sina bokslut, något som helt säkert blir till hinders för små och medelstora företag som arbetar på den internationella marknaden, där de är ställda inför konkurrensen från sådana företag som inte har någon dylik skyldighet.

Har kommissionen för avsikt att inom en överskådlig framtid föreslå en allmän harmonisering inom unionen av reglerna för offentliggörandet av bokslut? Vore det inte samtidigt av behovet påkallat att anhålla om att det på WTO:s plan skall fastställas harmoniserade regler för offentliggörandet av årsredovisningar, avsedda att gälla i hela världen, så att all snedvridning av konkurrensen mellan företag från Europa och andra företag skulle kunna undvikas?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(5 november 2002)

I gällande gemenskapslagstiftning föreskrivs en minimal harmonisering av reglerna på området offentliggörande av företags räkenskap på unionsnivå. I artikel 47 i direktiv 78/660/EEG rörande årsbokslut i vissa typer av bolag(1) och i artikel 38 i direktiv 83/349/EEG rörande sammanställd redovisning(2) föreskrivs att årsbokslut (balans- och resultaträkning och noter), sammanställd redovisning (i förekommande fall), förvaltningsberättelse och revisionsberättelse skall offentliggöras i ett register som är tillgängligt för allmänheten i enlighet med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG(3). Medlemsstaterna har emellertid möjlighet att av små företag, t.ex. företag vars omsättning understiger 6,25 miljoner EUR och som i genomsnitt har färre än 50 anställda, endast kräva att de lämnar och offentliggör en balansräkning och noter i förenklad form.

Denna grad av offentliggörande har hittills allmänt sett ansetts vara tillräcklig och tillfredsställande, eftersom det inte finns belägg för att det undantag som beviljats dessa små företag i syfte att minska deras administrativa börda skulle inverka negativt på konkurrensen på den inre marknaden.

Det faktum att unionen antagit internationella redovisningsstandarder (IAS-standarder) bör göra det enklare att jämföra olika företags redovisning. Förordning (EG) nr 1606/2002(4) avser förvisso främst börsnoterade företag, men den ger även medlemsstaterna möjlighet att tillåta eller kräva att onoterade företag tillämpar IAS-standarder för sitt årsbokslut eller sin sammanställda redovisning. Kommissionens förslag till direktiv om ändring av redovisningsdirektiven har till syfte att underlätta för onoterade företag att stegvis införa IAS-standarderna i den takt som medlemsstaterna anser önskvärd. Kommissionen har hos IASB (International Accounting Standards Board) förespråkat framtagandet av särskilda IAS-standarder för små och medelstora företag. Detta projekt intar numera en framträdande plats i IASB:s arbete.

Det bör även påpekas att det på annat håll i världen finns andra sätt för att få tillgång till ett företags redovisning än de som finns i unionen. I Förenta staterna kan detta slags uppgifter fås av företag som är specialiserade på finansiell information.

När det gäller frågan om möjligheten av att inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO) fastställa harmoniserade regler på internationell nivå för offentliggörande av årsbokslut i syfte att undvika all snedvridning av konkurrens mellan europeiska och andra företag är det för det första att märka att WTO är en internationell organisation som endast har befogenheter på området internationell handel. WTO har inte till uppgift att lösa alla ekonomiska problem i samband med snedvridning av konkurrensen på internationell nivå. Visserligen är det mer än önskvärt med en rättvis ekonomisk konkurrens, vilket kan uppnås genom t.ex. harmoniserade regler för offentliggörande av årsbokslut, men de olika internationella organisationernas (WTO, Internationella valutafonden, Internationella banken för återuppbyggnad och utveckling osv.) struktur och principen om specialisering gör att var och en av dessa organisationer bör begränsa sina insatser till sitt eget verksamhetsområde, även om de måste samordna sina insatser ibland.

WTO-medlemmarna antog 1998 dokument No S/WPPS/W/21 Disciplines on Domestic Regulation in the Accountancy Sector (regler om inhemska regleringar på redovisningsområdet). Dessa regler kommer att tillämpas på medlemmar som har gjort särskilda åtaganden beträffande redovisning i sina bindningslistor i samband med slutförandet av den pågående förhandlingsrundan. Dessa regler har till syfte att underlätta handeln med redovisningstjänster genom att säkerställa att inhemska regleringar rörande handeln med redovisningstjänster uppfyller villkoren i artikel VI.4 i Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS). De utgörs av en uppsättning regler som har till syfte att uppnå öppenhet och insyn i regleringarna och säkerställa att de administrativa förfarandena är förutsägbara, rimliga och objektiva. De medför emellertid inte en internationell harmonisering av regler och regleringar på redovisningsområdet och har inte heller detta syfte.

(1) Rådets fjärde direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (EGT L 222, 14.8.1978).

(2) Rådets sjunde direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om sammanställd redovisning (EGT L 193, 18.7.1983).

(3) Rådets första direktiv 68/151/EEG av den 9 mars 1968 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen (EGT L 65, 14.3.1968).

(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av den 19 juli 2002 om tillämpning av internationella redovisningsstandarder (EGT L 243, 11.9.2002).