SKRIFTLIG FRÅGA E-3464/01

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(4 januari 2002)

Ämne: Förvärv av MAA Assicurazioni (Italien), överträdelse av principen om fri konkurrens

Händelserna före och efter SAI:s (Società Assicuratrice Industriale Spa) förvärv av MAA Assicurazionis hela försäkringsverksamhet för den symboliska summan på 1 000 italienska lire tyder på uppenbara oegentligheter.

Ett mer fördelaktigt bud lades den 19 januari 1995 av Toro Assicurazioni Spa, vilket gällde förvärv av MAA Spa:s hela försäkringsverksamhet och innebar en ersättning till överlåtaren och därmed dess aktieägare för ett goodwillvärde som skulle fastställas tillsammans med MAA:s särskilde förvaltare. Den föreslagna överenskommelsen med Toro förkastades emellertid av MAA:s särskilde förvaltare, vilket drabbade MAA:s aktieägare hårt, utan att övervakningsorganet ISVAP ingrep. ISVAP godkände senare SAI:s förvärv av MAA.

I villkoren för förvärvet angavs värdet på premieportföljen för eftertraktade sektorer vara 8 procent, men enligt en marknadsvärdering bedömdes detta efter civilrättslig prövning vara 80 procent.

Dessutom har det framkommit att den särskilde förvaltaren oförsvarligt belastat MAA:s reserver med ca 120 miljarder lire något som bekräftats av Prof. Gianluca Ottaviani i ISVAP:s rapport av den 12 december 1995 och därmed gynnat SAI Spa i förhandlingarna.

Anser inte kommissionen att ISVAP:s underlåtelse att ingripa gynnat ett förvärv som snedvrider den fria konkurrensen?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 februari 2002)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för hans fråga om ISVAP:s roll vid SAI:s förvärv av försäkringsverksamheten hos MAA Assicurazioni.

Kommissionen känner ännu inte till de uppgifter som parlamentsledamoten har lämnat och vi håller därför på med en preliminär undersökning för att kunna svara mer uttömmande på parlamentsledamotens fråga.

Kommissionen har ingen direkt tillsynsfunktion över enskilda försäkringsföretag i medlemsstaterna. Faktum är att inte vare sig EG-fördraget eller gemenskapens försäkringsdirektiv ger några särskilda tillsynsbefogenheter åt kommissionen. Kommissionen varken godkänner eller utövar tillsyn över företag som önskar bedriva försäkringsverksamhet. Det är medlemsstaternas ansvar att organisera och utöva tillsynen se till exempel artikel 9 i rådets direktiv 92/49/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring samt om ändring av direktiv 73/239/EEG och 88/357/EEG (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring)(1), artikel 12 i samma direktiv vad beträffar överlåtelse av bestånd av försäkringsavtal och artikel 15 i direktiv 92/49/EEG när det gäller förvärv av kvalificerat innehav i försäkringsföretag. Tillsynen över MAA är således i första hand en fråga för de italienska myndigheterna. Vidare kan medlemsstaternas beslut om försäkringsföretag enligt de lagar och andra författningar som antas enligt direktivet bli föremål för domstolsprövning (artikel 56 i direktiv 92/49/EEG).

Om en förfördelad part anser att medlemsstaternas tillsynsmyndigheter inte har iakttagit bestämmelserna i relevanta gemenskapsdirektiv, kan den vända sig till nationell domstol. Medlemsstaternas domstolar är behöriga att pröva huruvida en nationell tillsynsmyndighet i sin verksamhet har följt gällande lagstiftning. De kan också vidta lämpliga åtgärder för att se till att lagstiftningen följs. Kommissionens uppgift är att se till att medlemsstaterna i sin tillsynsverksamhet iakttar sina skyldigheter enligt gemenskapsdirektiven och inte hindrar den inre marknaden från att fungera väl.

(1) EGT L 228, 11.8.1992 (svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 160).