SKRIFTLIG FRÅGA E-1851/97 från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen (30 maj 1997)

Ämne: Oegentligheter i samband med utbetalningar från strukturfonderna

I sitt betänkande från april 1997 om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen beträffande genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 1995 påpekade Terence Wynn felaktigheter vad gäller utbetalningar från strukturfonderna.

Varför är andelen felaktigheter i 1995 års budget, som fastställs inom ramen för DAS, väsentligt högre beträffande strukturfonderna än för budgeten som helhet?

Vad gäller strukturfonderna har vid flera tillfällen utbetalningar gjorts under budgetåret 1995 utan underlag när medlemsstaterna har uppgett att de haft avsevärt högre utgifter än de belopp som var nödvändiga för att erhålla nästa förskottsbetalning.

Hur förklarar kommissionen detta förhållande?

Kan dessa belopp inkasseras igen?

Om ja, när och under vilka omständigheter?

Hur och var har beloppen under tiden beskattats?

Vad har hänt med räntan för de belopp som betalats ut på oriktiga grunder och outnyttjade förskott?

Vilka uppgifter finns angående för dessa frågor för 1996?

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att i framtiden förhindra ovannämnda oegentligheter? Till vilket belopp uppgår de ekonomiska kostnaderna för dessa åtgärder?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (16 juli 1997)

Kommissionen instämmer i påståendet att oegentligheter förekommer i alltför stor utsträckning vid förvaltningen av strukturfonderna i medlemsstaterna. Samtliga misstag som upptäcks justeras emellertid. Som kommissionen redan gjort klart i sina svar på revisionsrättens rapporter är dessutom de förskottsbetalningar som kommissionen gör till medlemsstaterna korrekta i det stora flertalet fall och behöver inte justeras. Detta beror på att medlemsstaternas ansökningar om utbetalning vanligtvis utgör ett tillräckligt stort belopp för att förskottsbetalningen skall vara motiverad, även efter avdrag för eventuella icke stödberättigande utgifter som uppkommit på grund av oegentligheter. Om det skulle visa sig att nettobeloppet, efter avdrag för kända icke stödberättigande utgifter, inte är tillräckligt stort för att det begärda förskottsbeloppet skall kunna betalas ut, så erbjuds medlemsstaten att inkomma med en ny begäran grundad på stödberättigande utgifter. Frågan om återbetalning blir således inte omedelbart aktuell. Om bidraget från gemenskapen vid programmens slut visar sig vara större än vad som motiveras av medlemsstatens slutliga utgiftsredovisning återkräver kommissionen dock det överskjutande beloppet.

Ett av huvudmålen med steg III i SEM 2000-initiativet är att behandla problemet med felaktigheter och oegentligheter i förvaltningen av strukturfonderna. I detta sammanhang antog kommissionen den 23 april 1997 beslut ((EGT L 146, 5.6.1997. )) där man klarlade reglerna om vilka utgifter som är stödberättigande. Kommissionen avser också att inom en snar framtid anta en förordning om fastställande av miniminormer för medlemsstaternas finansiella kontroll av strukturfondernas verksamhet. I den förordningen skall även interna riktlinjer fastställas beträffande under vilka omständigheter det är lämpligt för kommissionen att, då oegentligheter upptäckts, minska det bidrag ett visst program får via fonderna.