SKRIFTLIG FRÅGA P-1582/02

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(28 maj 2002)

Ämne: EU-associeringsavtal

Kan kommissionen i detalj beskriva hur den ser över tillämpningen eller icketillämpningen av klausuler i EU-associeringsavtal med tredje länder? Är det kommissionens nuvarande praxis att på ett systematiskt sätt underkasta dessa avtal revision för att säkra att alla kriterier och skyldigheter uppfylls av bägge parter? Om så inte är fallet, vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att få till stånd ett sådant revisionsförfarande?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(2 juli 2002)

Gemenskapens associeringsavtal med tredjeländer anger vanligen de principer, däribland respekten för de demokratiska principerna och de mänskliga rättigheterna, vilka utgör grunden för associeringen. De innehåller särskilda bestämmelser om handel, företagsetablering, företagssamarbete, kapitalrörelser och skydd för immateriella rättigheter och utgör en ram för ett stort antal civila verksamheter.

Gemenskapen, och i synnerhet kommissionen, använder de organ som inrättats inom ramen för associerings- och samarbetsavtalen för att se över situationen på samtliga ovan nämnda områden. Unionens institutioner och medlemsstaterna, som är parter till avtalen i egen rätt, gör dessutom fortlöpande en bedömning av de framsteg som gjorts av unionens partner.

Vid sin granskning grundar sig gemenskapen på den information den erhåller från sina delegationer och från ambassader, regeringar, FN-organ, det civila samhället och andra berörda och välunderrättade organisationer.

Det omfattande systemet för att granska den riktiga tillämpningen av assoceringsavtalen med kandidatländerna i Central- och Östeuropa (de så kallade Europaavtalen) kan nämnas som exempel härpå. Regelbundna möten äger i detta syfte rum på olika nivåer. Möten av detta slag hålls också med kandidatländerna Cypern, Malta och Turkiet.

Genomförandet av stabiliserings- och associeringsavtalen med fd. jugoslaviska republiken Makedonien och med Kroatien ses regelbundet över av de organ som inrättas genom avtalen dvs. relevanta råd, kommittér och tekniska arbetsgrupper. Dessa organ tillser att gjorda åtaganden och överenskomna kriterier uppfylls av parterna.

Stabiliserings- och associeringsråden har därvidlag har särskilt i uppgift att övervaka efterlevnaden och genomförandet av avtalen.

Den institutionella strukturen i avtalet om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete mellan gemenskapen och Mexiko utgörs av ett gemensamt råd (möten minst en gång på ministernivå), en gemensam kommitté (möten minst en gång om året på hög tjänstemannanivå) och flera särskilda kommittér (möten på teknisk nivå). Denna struktur ger båda parter möjlighet att bedöma och utvärdera genomförandet av avtalet.

Innan förhandlingarna av detta avtal påbörjades genomförde kommissionen de studier som rådet hade begärt i de vid denna tidpunkt gällande slutsatserna. Anledningen till att någon översyn av avtalet mellan EG och Mexiko inte gjorts är att en sådan skyldighet infördes först i ett senare skede. Kommissionen kommer emellertid att göra en översyn när förhandlingarna inleds om de frågor som fortfarande kvarstår, dvs. liberalisering av handeln med tjänster och vissa jordbruksprodukter. Parterna skall inleda diskussioner om dessa frågor tre år efter att beslut 2/2000 och 2/2001 om en liberalisering av handeln med varor och tjänster trätt i kraft.

Beträffande Medelhavsländerna slutligen sker kontrollen av avtalens tillämpning genom att associeringsråden, som i regel sammanträder en gång om året, kontrollerar tillämpningen av avtalens allmänna principer, under det att associeringskommittérna (vilka även de sammanträder en gång om året) kontrollerar avtalens tekniska aspekter. Dessutom sammankallas arbetsgrupper och möten för särskilda ändamål, i de fall där närmare undersökningar visar sig vara nödvändiga.