ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1472/98 från Susan Waddington (PSE) till kommissionen (13 maj 1998)

Ämne: Förslag till rekommendation om distansarbete

Med hänvisning till min tidigare fråga för skriftligt besvarande, E-1951/97 ((EGT C 21, 22.1.1998, s. 125. )), vilken utveckling har skett beträffande kommissionens åtagande i det sociala handlingsprogrammet på medellång sikt att lägga fram en rekommendation om distansarbete? Handlingsprogrammet har nu löpt ut och medlemsstaterna fäster stor vikt vid att nya arbetsformer utvecklas inom en flexibel och trygg arbetsmarknad, enligt riktlinjerna för sysselsättningsområdet för 1998.

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (22 juni 1998)

Kommissionen antog den 27 maj 1998 en rekommendation i vilken medlemsstaterna uppmanades att ratificera Internationella arbetsorganisationens (ILO) konvention nr 177 om arbete i hemmet. Kommissionen anser att syftet med denna konvention, nämligen att tvinga de medlemsstater som ratificerat den att genomföra en politik när det gäller arbete i hemmet, överensstämmer med den målsättning som kommissionen hade ställt upp för det nya sociala handlingsprogrammet på medellång sikt (1995-1997). Kommissionen rekommenderar också medlemsstaterna att, inom 18 månader efter det att rekommendationen har offentliggjorts, meddela kommissionen vilka åtgärder de har vidtagit i detta syfte.

På grundval av de upplysningar som medlemsstaterna har lämnat, skall sedan kommissionen undersöka om ytterligare åtgärder på gemenskapsnivå kommer att krävas som ett komplement till ILO:s konvention.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1117/98 från Paraskevas Avgerinos (PSE) till kommissionen (8 april 1998)

Ämne: Skändandet av ett armeniskt kloster i den ockuperade delen av Cypern

Underrättelsen om den turkiska ockupationsmaktens oacceptabla beslut att göra hotell av det historiskt värdefulla armeniska Agios Mangar-klostret, som är beläget i den ockuperade delen av Cypern, gjorde mig mycket indignerad.

Har kommissionen skaffat sig information om detta beslut? Vilka åtgärder ämnar den vidta för att Turkiet en gång för alla skall upphöra med sina uppenbara kränkningar av de mänskliga rättigheterna och sitt förstörande av historiskt värdefulla minnesmärken som tillhör mänsklighetens kulturarv?

Svar avgivet av Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (30 april 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-968/98 från Katerina Daskalaki ((EGT C 323, 21.10.1998, s. 100. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1777/98 från Reimer Böge (PPE) till kommissionen (5 juni 1998)

Ämne: Agenda 2000 och WTO-avtal

1. Kan kommissionen förklara enligt vilka kriterier jordbruksstöd kategoriseras i den s.k. blue respektive green boxen i enlighet med WTO-avtalen?

2. Kan kommissionen meddela till vilken kategori det i Agenda 2000 föreskrivna direktstödet för nötkött och mjölk skall räknas?

3. Kan det anses att de bidrag som fastställts i den amerikanska jordbrukslagstiftningen ¨Fair Act¨ i princip uppfyller kraven för green-box kategorin?

4. Kan kommissionen bekräfta att det i Gatt-avtalen finns en målsättning som syftar till ett fastställande av framtida miljönormer och deras inbegripande i framtida bestämmelserna för världshandeln och att dylika bestämmelser även blivit undertecknade inom ramen för Gatt?

5. Vilka rapporter respektive rekommendationer har hittills framkommit med hänsyn till beslutet om handel med tjänster och när det gäller miljöfrågorna i enlighet med punkt 1 (EGT L 336 av den 23 december 1994 se specialutgåvan område 11 volym 38).

6. Vilka initiativ kommer kommissionen att ta för att faktiskt genomföra detta avtal internationellt, respektive när det gäller att föreslå och genomföra ändringar av avtalets artikel XIV?

Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (7 juli 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1001/98 från Laura De Esteban Martin (PPE) till kommissionen (2 april 1998)

Ämne: Gemenskapens uttagningsprov

Varför har kommissionen i den spanska versionen av meddelandet om anordnande av det allmänna uttagningsprovet KOM/A/1047 (EGT C 145 A, 13 maj 1997) inkluderat ett krav på att den sökande skall ha en universitetsexamen, medan detta krav inte finns med i den tyska versionen av detta meddelande om allmänt uttagningsprov?

Varför har kommissionen i den spanska versionen av meddelandet om anordnande av de allmänna uttagningsproven KOM/A/720 och KOM/A/721 (EGT C 52 A, 28 februari 1991) inkluderat ett krav på att den sökande skall ha en högre examen, trots att detta krav inte finns med i de övriga språkens versioner av detta meddelande?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (4 maj 1998)

Kommissionen hänvisar till sina svar på frågorna E-643/98 och E-645/98 från Jorge Salvador Hernandez Mollar ((Se s. 13. )), E-725/98 från Iñigo Méndez de Vigo ((Se s. 15. )) samt E-677/98 och E-678/98 från Antoni Gutiérrez Díaz ((Se s. 15. )), som är identiska med parlamentsledamotens fråga.

Den tyska motsvarigheten till diploma universitario är abgeschlossenes Hochschulstudium och detta uttryck används i meddelandet om uttagningsprov KOM/A/1047 (97/C 145 A/02), offentliggjort i EGT ((EGT C 145 A, 13.5.1997. )). Vad beträffar uttagningsproven KOM/A/720 och KOM/A/721 hänvisas till förstainstansrättens dom av den 3 mars 1994 i mål T-82/92 ((EGT C 52, 28.2.1991. )) (Cortes Jiménez mot kommissionen).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0679/98 från Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) till kommissionen (10 mars 1998)

Ämne: Villkor för befordran för personer med den spanska examenstiteln Ingeniero Técnico, jämfört med andra fall

Varför har kommissionen i den spanska versionen av meddelandet om anordnande av det allmänna uttagningsprovet KOM/A/1047 (EGT C 145 A, 13 maj 1997) inkluderat ett krav på att den sökande skall ha en universitetsexamen, medan detta krav inte finns med i den tyska versionen av detta meddelande om allmänt uttagningsprov?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0635/98, E-0636/98, E-0637/98, E-0638/98, E-0639/98, E-0640/98, E-0641/98, E-0642/98, E-0643/98, E-0644/98, E-0645/98, E-0669/98, E-0670/98, E-0671/98, E-0672/98, E-0673/98, E-0674/98, E-0675/98, E-0676/98, E-0677/98, E-0678/98, E-0679/98, E-0724/98, E-0725/98, E-0726/98, E-0727/98 och E-0728/98 ingivna av Erkki Liikanen för kommissionen (21 april 1998)

Kommissionen anser att de upplysningar som parlamentsledamoten efterfrågar till största delen framgår av kommissionens svar på skriftliga frågorna E-2749/97 från Ludivina García Arias ((EGT C 82, 17.3.1998. )) och E-4186/97 från Bárbara Dührkop Dührkop ((EGT C 304, 2.10.1998, s. 15. )). Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till dessa svar där kommissionen uttömmande beskrivit sin inställning till examina som ger tillträde till A/LA-tjänster vid gemenskapens institutioner, och i synnerhet vad gäller spanska tekniska ingenjörs-examina.

Den tyska motsvarigheten till diploma universitario är abgeschlossenes Hochschulstudium och detta uttryck används i meddelandet om uttagningsprov KOM/A/1047 (97/C 145 A/02), offentliggjort i EGT. Vad beträffar uttagningsproven KOM/A/720 och KOM/A/721 hänvisas till förstainstansrättens dom av den 3 mars 1994 i mål T-82/92 (Cortes Jiménez mot kommissionen).

Kommissionen vill påpeka att sökanden till uttagningsprov KOM/A/104 har överklagat till förstainstansrätten. Ärendet registrerades vid rättens kansli den 1 december 1997 med målnummer T-299/97. Eftersom ett rättsligt förfarande pågår kan kommissionen kan inte besvara frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0556/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Det regionala operativa programmet för Attika - delprogram 2, åtgärd 3 (Eleonas)

I det regionala operativa programmet för Attika omfattar åtgärd 3 i delprogram 2 verksamhet för att snygga till och modernisera området Eleonas, något som beskrivs vara av yttersta vikt för Athen ur strategisk synvinkel. I enlighet med tidsschemat borde 13 208 miljoner ecu ha utnyttjats som offentliga medel fram till 1997.

1. Hur har delprogrammet framskridit och vilka projekt har fullbordats?

2. Har förseningar förekommit, kan dessa i så fall lokaliseras någonstans och vad beror de på?

3. Förekom förseningar under revideringen av gemenskapsstödramen? Vad motsvarades dessa av procentuellt i relation till budgeten?

4. En hur stor del av medlen hade utnyttjats fram till den 31 december 1997?

5. Har lagförslaget om bestämmelserna för skapandet av en industrizon godkänts, något som kommer att göra det möjligt att flytta industrierna i Eleonas till andra områden?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (27 april 1998)

Enligt den finansiella översikt som ändrades den 21 oktober 1997 uppgår de offentliga medlen för åtgärd 2.3 i det operativa programmet ¨Attika¨ (Eleonas) som programplanerades till 1997, till 1, 1 miljon ecu.

Det pågår en undersökning om planeringen av regionen Eleonas. Inget arbete får påbörjas i denna region innan undersökningen har avslutats.

Vid det senaste mötet med övervakningskommittén för gemenskapens stödramar, som hölls den 31 oktober 1997, skedde det inte några ändringar av de regionala programmen.

Beloppet för de använda anslagen i slutet av 1997 uppgår till 0,4 miljoner ecu.

Det grekiska parlamentet röstade om lag nr 2545/97 om industriområden den 15 december 1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0497/98 från Carmen Fraga Estévez (PPE) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: Handelsbalans för fisket EU-AVS

Europeiska unionen har ett stort intresse av att främja fiskets utvecklingen i AVS-länderna och att verka för en ökning av exporten från dessa länder till EU.

Kan kommissionen informera om balansen för handeln med fiskeprodukter mellan AVS-länderna och EU med angivande av både volym och värde för export och import?

- fiskexporten från varje enskilt AVS-land till varje enskilt EU-land

- exporten av olika fiskarter från varje enskilt AVS-land till varje enskilt EU-land

- export av fiskeprodukter från EU till varje enskilt AVS-land med angivande av produkternas ursprungsland

- export av olika fiskarter från EU till varje enskilt AVS-land med angivande av produkternas ursprungsland

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (6 april 1998)

Handelsbalansen när det gäller export och import av fiskeprodukter mellan gemenskapen och Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länderna) är mycket ogynnsam för gemenskapen. Under 1996 var gemenskapens export till AVS-länderna 331 000 ton till ett värde av 185 miljoner ecu, medan importen med ursprung i dessa länder var 378 000 ton till ett värde av 1 093 miljoner ecu. Värdet av gemenskapens export av fiskeprodukter till AVS-länderna uppgår sålunda endast till 17 % av importvärdet.

På grund av uppgifternas mycket stora omfattning översänder kommissionen till parlamentsledamoten och Europaparlamentets generalsekreterare en sammanfattning i tabellform av de uppgifter som efterfrågas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0851/98 från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: EUs politik vad gäller frösorter

EUs lagstiftning på utsädesområdet har orsakat allvarliga problem för flera mindre försäljare av fröer. För att få sälja fröer måste dessa vara registrerade. Kostnaden för registrering överstiger ofta försäljningens värde av mindre vanliga fröer. Därför riskerar försäljningen av många mindre vanliga, ofta traditionella, frösorter att helt slås ut. Detta blir speciellt allvarligt då det kan handla om köksväxter av historiskt värde som är speciellt anpassade till vissa klimattyper.

Avser kommissionen att föreslå förändringar i gällande regelverk för att lösa problemen?

Kan kommissionen tänka sig ett generellt undantag för traditionella köksväxter eller frösorter med låg omsättning i försäljningen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0851/98 och E-0878/98 ingivna av Franz Fischler för kommissionen (24 april 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-246/98 ställd av Hans Lindqvist under frågetiden vid parlamentets möte den mars 1998 ((Parlamentsdebatter (mars 1998) )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0405/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Användning av radioaktivt järn i samband med metrobygget i Athen

Enligt uppgifter i grekisk press har man i arbetena med att bygga en metro i Athen använt järn som härstammar från Tjernobyl och som innehåller de cancerframkallande radioaktiva ämnena cesium och strontium. Av samma uppgifter framgår att ingen kontroll har utförts för att spåra mängden cesium 137 och strontium, som finns lagrad i det järn som används i metrobygget i Athen, och att importen sker genom flera olika företag, för att göra det svårare att fastställa varifrån järnet ursprungligen kommer.

Jag skulle vilja veta vilken kommissionens officiella ståndpunkt är i den här frågan, och hur den tänker agera för att ta reda på om det järn som används faktiskt är radioaktivt, vilket i så fall med säkerhet kommer att påverka hälsan för de miljontals invånarna i Athen som kommer att åka med metron.

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (14 april 1998)

Kommissionen är medveten om att metallavfall innehållande radioaktiva ämnen ibland spåras vid gemenskapens gränskontrollstationer och vid infarterna till industrier som hanterar metallavfall. I den absoluta huvuddelen av dessa avslöjade fall är radioaktivitetsnivån inte så hög att särskilda strålskyddsåtgärder måste vidtas.

I juli 1996 anordnade kommissionen ett möte med medlemsstaternas företrädare för att behandla detta ämne. Vid mötet kom man fram till att även om man inte helt kan utesluta förekomsten av betydande strålningskällor i metallavfall, så säkerställer de gällande strålskyddsbestämmelserna i medlemsstaterna en tillräcklig säkerhetsnivå genom det system för kontroll av dessa källor som fastställts i medlemsstaterna, i enlighet med rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 ((EGT L 159, 29.6.1996. Kraven i detta direktiv, som upphäver tidigare direktiv, skall träda i kraft före den 13 maj år 2000. )) om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning.

Kommissionen fortsätter att övervaka läget, framför allt för att se till att metallavfall som kontaminerats med radioaktiva ämnen inte importeras från länderna i Central- och Östeuropa eller före detta Sovjetunionen.

Kommissionen har inte några uppgifter om det specifika fall som ledamoten tar upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1125/98 från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen (8 april 1998)

Ämne: Avgifter för utbytesstuderande inom Erasmus-programmet

Den grundläggande idén i Erasmus-programmet, som finansieras av EU, är en fri rörlighet för studerande i medlemsländerna, som baserar sig på ömsesidighet, utan att studerandena skall bli tvungna att betala några terminsavgifter. Till min kännedom har emellertid kommit några fall från Förenade kungariket där finska utbytesstuderande under olika förevändningar har blivit tvungna att betala terminsavgifter eller avgifter som kan jämföras med terminsavgifter.

Mot bakgrund av ovanstående undrar jag vad kommissionen ämnar göra för att utreda i hur hög grad man bryter mot principerna för utbytesprogrammet och vad kommissionen ämnar göra för att säkerställa att alla läroanstalter följer samma regler i fortsättningen?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (20 maj 1998)

Ett väsentligt villkor för utbytesstudier inom Erasmus-programmet i Sokrates är att den utbytesstuderande för sin studieperiod utomlands inte krävs på någon universitetsavgift från den mottagande högskolan. Den sändande högskolan kan emellertid fortsätta att kräva den studerande på sådana avgifter under denna period.

¨Universitetsavgifter¨ omfattar avgifter för undervisning, registrering, examinationer och tillgång till laboratorier eller bibliotek. Mindre belopp kan dock krävas av utifrån kommande Erasmus-studerande för kostnader för bl.a. försäkring, studentorganisationer och användning av diverse utrustning såsom kopieringsmaskiner och laboratorieprodukter.

Kommissionen tar upp alla fall som den får kännedom om där Erasmus-studerande säger sig ha krävts på universitetsavgifter av den mottagande högskolan. Kommissionen undersöker omständigheterna i varje enskilt fall, i samråd med berörda nationella Sokrates- och Erasmus-kontor, för att fastställa om reglerna för programmet har överträtts.

Om parlamentsledamoten kan ge kommissionen namnen på de finska Erasmus-studerande som har avkrävts undervisningsavgift vid brittiska universitet samt de närmare omständigheterna skall kommissionen undersöka saken.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0549/98 från Lyndon Harrison (PSE) till kommissionen (19 februari 1998)

Ämne: Misshandel av barn vid grekiska inrättningar

Den brittiska kanalen Channel 4 visade nyligen en dokumentär som avslöjade att barn vid ett antal inrättningar i Grekland levde under skrämmande och ovärdiga förhållanden.

Enligt dokumentärfilmen skulle flera dussin småbarn vid statsfinansierade inrättningar i Kardhítsa och Serres inte ha fått komma upp ur sina spjälsängar på flera år; de får inte heller se vanligt dagsljus eller någon som helst behandling. Dokumentären visade dessutom barn som var bundna till händer och fötter i sina sängar och barn som satt inlåsta i burar.

1. Kan kommissionen bekräfta att EU inte ger stöd till någon av de ovannämnda inrättningarna eller till andra institutioner där barn lever under liknande förhållanden?

2. Vad tänker kommissionen göra för att få de grekiska myndigheterna att upphöra med dessa ålderdomliga och motbjudande metoder?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (3 april 1998)

Inga sådana inrättningar har finansierats genom budgetpost B3-4108, åtgärder till förmån för familjer och barn, eftersom pengar för löpande utgifter inte ges direkt till lokala institutioner. Detta medför att regeringar, forskare och icke- statliga organisationer (NGO) får möjlighet att utbyta information eller att genomföra undersökningar.

För att främja barns rättigheter och skydd av barn har kommissionen medfinansierat ett antal seminarier i flera medlemsstater. Representanter från Grekland har deltagit i dessa. I maj 1998 kommer det dessutom att hållas en stor konferens i Grekland under kommissionens beskydd, varvid man också kommer att främja barns välfärd.

Kommissionen finansierar också Daphne-initiativet, som stöder icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer i aktioner för bekämpande av våld mot kvinnor, ungdomar och barn. Icke-statliga organisationer som är verksamma på detta område kan lägga fram förslag som syftar till att förhindra våld (vilket även innnefattar dålig behandling), samt till att skydda och rehabilitera våldsoffer.

De vårdinrättningar som parlamentsledamoten nämner har inte erhållit något stöd inom ramen för EG:s stödram för Grekland 1994-1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0174/98 från David Bowe (PSE) till kommissionen (5 februari 1998)

Ämne: Kontroller av importerade livsmedel

För närvarande underkastas alla livsmedel av animaliskt ursprung som importeras av Europeiska unionen från tredje land stränga kontroller. De får endast föras in via särskilda gränsövergångar med möjligheter för inspektioner. Importören måste 24 timmar i förväg förvarna om att en transport anländer. Partiet måste genomgå veterinärkontroll i enlighet med ett särskilt kontrollförfarande, och importören måste erlägga avgiften för veterinärkontrollen innan partiet kan tullklareras. När det gäller livsmedel av icke-animaliskt ursprung föreligger emellertid inte något krav på förvarning angående import. Det existerar inte heller något särskilt kontrollförfarande och kostnaderna för eventuella inspektioner åligger kontrollmyndigheterna.

Eftersom ett stort antal livsmedel av icke-animaliskt ursprung kan medföra avsevärda hälsorisker för allmänheten, exempelvis eftersom många av dem kan innehålla mykotoxiner, undrar jag om kommissionen har för avsikt att harmonisera EU:s bestämmelser när det gäller livsmedelskontroller för livsmedel av icke-animaliskt ursprung så att dessa kontroller blir lika omfattande som de för livsmedel av animaliskt ursprung. Om inte, av vilket skäl?

Kompletterande svar avgivet av Emma Bonino på kommissionens vägnar (12 juni 1998)

Livsmedel av vegetabiliskt ursprung är underkastade bestämmelserna i ramdirektiven 89/397/EEG ((EGT L 186, 30.6.1989. )) och 93/99/EEG ((EGT L 290, 24.11. 1993. )) om offentlig kontroll och dessa bestämmelser är tillämpliga på livsmedel som förs in i gemenskapen.

I direktiv 93/43/EEG ((EGT L 175, 19.7.1993. )) om livsmedelshygien föreskrivs även att medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att underkasta de livsmedel som förts in till gemenskapen offentlig kontroll för att säkerställa att samma hygienprinciper tillämpas som för produktion av livsmedel inom gemenskapen.

Kommissionen tror att i allmänhet ger ett korrekt genomförande av dessa regler tillsammans med gällande praxis bland experter och nationella myndigheters erfarenhet ett adekvat hälsoskydd för konsumenterna inom gemenskapen.

Inom ramen för en förenkling av hygienbestämmelserna och som följd av grönboken om livsmedelslagstiftningen ((KOM(97) 176 slutlig. )) pågår en diskussion inom kommissionen för att utvärdera behovet av en mer detaljerad lagstiftning. Denna utvärdering kommer att grundas på en rad olika element, bland vilka finns resultaten av de resor som kommissionen för närvarande gör i medlemsstaterna när det gäller villkor för de kontroller som utförs på importerade livsmedel av vegetabiliskt ursprung.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0188/98 från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen (5 februari 1998)

Ämne: Taxilicenser

Principen om fri konkurrens, som hyllas på den stora inre marknaden, riskerar att slå ut en rad yrkesmässiga verksamheter vars speciella egenskaper inte ges något särskilt skydd. Detta gäller till exempel taxichaufförer, framför allt i länder som i motsats till Luxemburg inte är små som normala städer.

Luxemburg stad har börjat tillämpa en nationell lag som i praktiken har fördubblat antalet beviljade licenser och skapat en rad hinder för utövandet av yrket, framför allt för fristående åkare. Dessa drabbas hårt av de nya bestämmelserna, som gynnar de stora bolagen.

Kan kommissionen ta fram ett direktiv som fastställer hur många licenser som skall beviljas på grundval av det verkliga antalet invånare och vilka urvalskriterier som skall tillämpas vid beviljande av licenser?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (1 april 1998)

Kommissionen har inte för avsikt att vidta några gemenskapsåtgärder för att föreskriva antalet taxilicenser utgående från antalet invånare, eller fastställa urvalskriterier för utfärdandet av licenser.

Nationella, regionala och lokala taxitjänster faller nästan uteslutande under medlemsstaternas myndigheters rättsliga behörighet. Dessa myndigheter har de bästa förutsättningarna för att organisera och övervaka den lokala taximarknaden.