SKRIFTLIG FRÅGA E-0412/01

från Hans Modrow (GUE/NGL) till kommissionen

(15 februari 2001)

Ämne: Åtgärder mot BSE

Sedan mitten av åttiotalet har det konstaterats fall av BSE hos nötkreatur. När dessa fall framför allt i Storbritannien kraftigt ökade reagerade EU med att belägga brittiskt nötkött med exportförbud. Detta förbud blev i praktiken bara en halvmesyr och slutligen upphävdes det. Trots att frågan om BSE blev föremål för en vittomfattande offentlig diskussion och trots att både producenter och konsumenter i hög grad blev medvetna om denna fråga kom den vetenskapliga forskningen att fullständigt försummas.

Detta ger anledning till följande frågor till kommissionen:

1. Varför kom forskningen kring orsakerna till BSE att så oförsvarligt försummas?

2. Vilka åtgärder har det fattats beslut om för att eftersläpningen inom forskningen skall kunna avhjälpas med det snaraste?

3. Vilken betydelse har i samband med forskningen undersökningarna om hjärngifter hos nötkreatur och hur offentliggörs resultaten?

4. Vad görs det inom forskningen för att på ett sådant sätt påvisa hur BSE överförs till människan att det blir möjligt att med framgång bekämpa denna sjukdom?

5. Hur hanteras andra slags djurfoder än köttmjöl vilka också är utsatta för risken för toxisk belastning?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(17 maj 2001)

1. Inom ramen för gemenskapens forskningsprogram har forskning om transmissibel spongiform encefalopati (TSE) hos människan och djur fått stöd sedan 1990. Sammanlagt har gemenskapen bidragit med 53,88 miljoner euro (2,12 miljoner euro inom andra och tredje ramprogrammet, 50,7 miljoner euro inom ramen för den europeiska handlingsplanen avseende TSE, antagen av rådet och parlamentet i november 1996(1) och genomförd med hjälp av tre särskilda ansökningsomgångar, och 1,06 miljoner euro inom femte ramprogrammet(2)). Dessutom förhandlas det för närvarande om nio nya förslag med sammanlagda bidrag på 10,6 miljoner euro. Sålunda har ett totalt bidrag på 64,48 miljoner euro i forskningsprogrammen anslagits till TSE-forskning.

Gemensamma forskningscentret deltar i ett omfattande utvärderingsprogram för tester efter slakt för att upptäcka BSE-infektioner (bovin spongiform encefalopati) och för att införa lämpliga åtgärder för kvalitetsgarantier i samband med det pågående övervakningsprogrammet. Forskningscentret deltar också i program för utvärdering av metoder för att upptäcka kött- och benmjöl i foder och för utvärderingen av värmebehandling av animaliskt kött- och benmjöl.

2. I överensstämmelse med rådets (forskning) slutsatser av den 16 november 2000 har man inrättat en expertgrupp med representanter från medlemsstaterna samt experter från den särskilda TSE-gruppen inom Vetenskapliga styrkommittén och från Gemensamma forskningscentret för att:

- undersöka utvecklingen av TSE-forskningen i medlemsstaterna,

- uppmuntra informationsutbyte mellan forskarteamen, och

- kartlägga aktuella forskningsområden, som behöver befästas ytterligare, och nya forskningsområden.

3. Patogenesforskning och framför allt forskning om de mekanismer och faktorer som bidrar till neuroinvasion, neurodegeneration och nervcellsdöd är ett viktigt forskningsområde både på nationell nivå och inom ramen för gemenskapsprojekt.

Forskningsresultaten offentliggörs genom publikationer i vetenskapliga tidskrifter.

4. Både på nationell nivå och gemenskapsnivå har man lagt ned mycket arbete på forskning om hur sjukdomen överförs för att kunna göra en riskbedömning och bekämpa sjukdomen. Forskningen gäller olika frågor i samband med överföringen, bland annat vävnaders smittsamhet, fastställande av infekterande dos vid intag genom munnen, verifiering av att TSE-smittoämnen kan överföras till andra djur avsedda för livsmedelsproduktion, undersökning av lateral och vertikal överföring och undersökning av andra överföringsmekanismer.

5. I rådets direktiv 1999/29/EG av den 22 april 1999 om främmande ämnen och produkter i djurfoder(3) fastställs maximihalten av främmande ämnen och produkter i foder och foderråvaror. Bara foder och foderråvaror som uppfyller bestämmelserna i det direktivet får användas som djurfoder. På så sätt minimeras risken för giftiga föroreningar. Dessutom lade kommissionen den 17 december 1999 inför parlamentet och rådet fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om främmande ämnen och produkter i djurfoder(4), där bestämmelserna i nämnda direktiv skärps avsevärt.

(1) KOM(1996) 582 slutlig.

(2) EGT C 137, 7.6.1997.

(3) EGT L 115, 4.5.1999.

(4) EGT C 89 E, 28.3.2000, ändrat genom KOM(2000) 861 slutlig.