SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/404

(2004/C 84 E/0470)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0456/04

från Ioannis Marinos (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2004)

Ämne: Ökning av konsumenternas klagomål och anmälningar i Grekland

I enlighet med ett pressmeddelande av den 14 januari 2004 från ”Centrum för konsumentskydd” (Kendro Prostasias Katanaloton) som har sitt säte i Thessaloniki och är medlem av den europeiska konsumentorganisationen (BEUC) och ”Consumers' International” så ökade under 2003 de från tusentals greker mottagna anmälningarna och klagomålen med 40 procent. Närmare bestämt fick de myndigheter som under 2002 tog emot 10 000 anmälningar och klagomål ta emot 14 000 under 2003. De viktigaste kategorierna av klagomål gäller huvudsakligen prisökningar (15,60 procent), kreditkort och lån (15,05 procent) och felaktiga varor (10,46 procent). Det bör understrykas att särskilt för kategorin ”kreditkort och lån” ökade under 2003 andelen anmälningar med två och en halv gång i jämförelse med 2002 (från 6,68 procent till 15,05 procent) och för kategorin ”olämpliga livsmedel” fördubblades nästan andelen (från 4,33 procent till 7,5 procent) och vidare är det också påfallande att klagomålen och anmälningarna avseende grekiska ”offentliga tjänster i allmänhetens intresse” mer än fördubblades (från 2,06 procent år 2002 till 4,68 procent år 2003).

Anser kommissionen att gemenskapslagstiftningen är tillräcklig för att skydda konsumenterna från sådana företeelser? Kan kommissionen upplysa mig om huruvida alla gemenskapsrättens bestämmelser i frågan har införlivats i den grekiska nationella lagstiftningen och i vilken utsträckning de tillämpas?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(31 mars 2004)

EU:s lagstiftning innehåller en uppsättning regler för att säkerställa en hög konsumentskyddsnivå inom hela den inre marknaden. Ett omfattande regelverk har under mer än 20 år utarbetats för både livsmedel och andra konsumentprodukter. Inom de områden som parlamentsledamoten nämner har det lagstiftats om prismärkning (direktiv 98/6/EG) (1), konsumentkrediter (direktiv 87/102/EEG (2), ändrat), skadeståndsansvar för produkter (direktiv 85/374/EEG (3), ändrat) samt talrika direktiv om livsmedelssäkerhet. Denna lagstiftning innehåller regler om konsumentskydd. Tjänster i allmänhetens intresses regleras genom sektorsspecifik lagstiftning, t.ex. direktiven om posttjänster, elektricitet, gas och telekommunikationer, medan direktivet om allmännyttiga företag 93/38/EEC (4), ändrat, täcker viktiga offentliga tjänster.

Kommissionen har dessutom föreslagit ett direktiv om otillbörliga affärsmetoder (5) för att ge konsumenterna adekvat skydd mot mindre seriösa näringsidkare. Kommissionen har även åtagit sig att se över och uppdatera konsumentregelverket i sin strategi för konsumentpolitik 2002-2006 (6).

Det ökade antalet klagomål från konsumenterna i Grekland kan tyda på att konsumenterna blir mer medvetna om sina rättigheter. De ber konsumentorganisationer om hjälp att utöva sina rättigheter. Kommissionen anser inte att detta skall ses som ett tecken på att EU:s lagstiftning ger konsumenterna otillräckligt skydd utan snarare som ett bevis på att medvetenheten om konsumenträttigheterna ökar, vilket är en utveckling som kommissionen helhjärtat stöder. I syfte att ytterligare sprida information till konsumenter öppnades den 7 maj 2003 ett europeiskt informationscentrum för konsumenter (EEG) i Aten (7, Akadimias Street, GR-10671 Athens).

Grekland har införlivat alla konsumentskyddsdirektiv om de frågor som nämns som inte handlar om livsmedelssäkerhet. Det ankommer på de nationella myndigheterna i Grekland att se till att EU:s konsumentdirektiv, i den form de införlivats i den nationella lagstiftningen, tillämpas korrekt till de grekiska konsumenternas nytta.

När det gäller livsmedelssäkerhet har kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor utfört tre kontroller i Grekland under 2003 och kontoret har utfärdat rekommendationer för att förbättra de officiella kontrollsystem som används och för att vidta åtgärder mot de brister som konstaterats. Många av dessa brister uppstår till följd av brist på personal, och denna fråga följs aktivt tillsammans med de grekiska myndigheterna. Rapporterna om dessa inspektioner kommer så småningom att göras tillgängliga på webbplatsen för GD Hälsa och konsumentskydd (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sfp/oc_index_en.html).

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 98/6/EG av den 16 februari 1998 om konsumentskydd i samband med prismärkning av varor som erbjuds konsumenter, EGT L 80, 18.3.1998.

(2) Rådets direktiv av den 22 december 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter (87/102/EEG), EGT L 42, 12.2.1987 ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/7/EG av den 16 februari 1998 om ändring av direktiv 87/102/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter, EGT L 101, 1.4.1998.

(3) Rådets direktiv 85/374/EEG av den 25 juli 1985 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister, EGT L 210, 7.8.1985, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/34/EG av den 10 maj 1999, EGT L 141, 4.6.1999.

(4) Rådets direktiv 93/38/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av upphandlingsförfarandet för enheter som har verksamhet inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna, EGT L 199, 9.8.1993, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/4/EG av den 16 februari 1998, EGT L 101, 1.4.1998.

(5) KOM(2003) 356 slutlig.

(6) KOM(2002) 208 slutlig.