ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2568/97 från Glyn Ford (PSE) till rådet (28 juli 1997)

Ämne: Protokollet om asyl

Skulle det protokoll som hindrar medborgare i en medlemsstat att söka asyl i andra medlemsstater, som antogs vid toppmötet i Amsterdam, upphöra att gälla om en internationell konflikt eller en konflikt mellan två eller flera stater inträffade där stater från Europeiska unionen var inblandade?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2568/97 och E-2569/97 (7 november 1997)

I nuläget anser rådet det olämpligt att kommentera protokollet i fråga eftersom fördraget, som protokollet är en del av, ännu inte har trätt i kraft.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2835/97 från Wolfgang Kreissl-Dörfler (V) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: EU-CIH-överenskommelsen om hamnar inom ramen för Hidrovia Parana-Paraguay-projektet

I en tidigare skriftlig fråga (E-1689/97) ((EGT C 391, 23.12.1997, s. 122. )) till kommissionen bad jag kommissionen att ge mig information om den överenskommelse som slutits mellan kommissionen och den mellanstatliga kommittén för Hidrovia-projektet, CIH, avtalet mellan kommissionen och det europeiska företaget Roggemarine samt de ramar som fastställts för den undersökning som anförtrotts företaget.

Kommissionen informerade mig om att avtalet med det europeiska företaget undertecknades den 20 december 1996, med andra ord tio dagar efter det att kommissionen undertecknat överenskommelsen med den mellanstatliga kommittén för Hidrovia-projektet.

Jag skulle vilja veta hur kommissionen kunde genomföra anbudsförfarande i enlighet med artikel 113 i budgetförordningen på så kort tid.

Dessutom ger mig kommissionen några upplysningar om de miljöfrågor som tas upp i avtalet med Roggemarine. Jag är tacksam för dem, men jag skulle ändå vilja ha exakta uppgifter om de ramar som fastställts för undersökningen, och allra helst själva texten.

Slutligen undrar jag om kommissionen utvärderade effekterna av en fartygsled på miljön och på den hållbara utvecklingen i området innan kommissionen slöt överenskommelsen om hamnarna i Hidrovia Parana-Paraguay?

Svar från Manuel Marin på kommissionens vägnar (29 september 1997)

Kommissionen fattade beslut om finansieringen av projektet den 12 april 1966. Det var således från den dagen som kommissionen, parallellt med förfarandena för undertecknandet av finansieringskonventionen, inledde anbudsförfarandena för att välja ut det företag som skulle få i uppdrag att genomföra projektet.

De aspekter som ingår i referensmaterialet till undersökningen, vilken parlamentsledamoten har kunnat ta del av genom kommissionens svar på skriftlig fråga nr E-1689/97, kommer att genomföras enligt en metod som tar hänsyn både till all tillgänglig miljöinformation och till en beskrivning av projektet och de huvudsakliga effekterna på eventuella receptorer. Alla former av påverkan på naturen kommer att undersökas, även sådana som kan komma att uppstå under projektets olika etapper. Alla effekter kommer att undersökas och utvärderas genom kritisk analys med detaljerade uppgifter bl.a. om deras art, intensitet, grad av påverkan, samverkan med andra faktorer och huruvida de blir bestående innan klarsignal för projektet ges.

När det gäller den tredje frågan bör man hålla i minnet att farleden redan finns även om dess användning i jämförelse med europeiska floders är mycket begränsad. Iordningställandet av hamnarna kommer att underlätta att den nyttjas på ett modernare, mera rationellt och mera miljövänligt sätt. Det är i detta perspektiv som kommissionen på förhand har genomfört undersökningar och analyser beträffande effekterna av det nya projektet. Denna åsikt bekräftas även i de undersökningar som ingår i Interamerikanska utvecklingsbankens interimsrapporter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2733/97 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Grekiska konsultföretags upprepade misslyckanden att få kontrakt inom ramen för Phare-och Tacisprogrammen

Jag har fått ett brev från förbundet för grekiska konsultbyråer med klagomål över att grekiska företags- och affärskonsulter ständigt och utan giltig orsak förbigås när det gäller att få kontrakt på utförande av ekonomiskt-tekniska undersökningar inom ramen för Tacis-och Phareprogrammen. Deras senaste misslyckande var i samband med ett kontrakt för en ekonomisk-teknisk studie över utvecklandet av hamnarna i Georgien, detta trots att de andaktsfullt hade följt alla gemenskapens anvisningar. Vid utvärderingen, som gjordes ytterst summariskt, visade det sig att det fanns kriterier som, trots att de inte omnämndes i samband med utvärderingsförfarandet, senare visade sig vara mycket viktiga (t.ex. procenttalet person/månad som erbjuds Georgien) och i annonsen hette det märkligt nog att ¨vid utvärderingen kommer erfarenhet från Tacis-länder inte att beaktas¨. Metodiken i sin helhet föder många frågetecken beträffande öppenheten i förfarandena och därför vill jag fråga Europeiska kommissionen om följande:

1. Vilka var de exakta orsakerna till att generaldirektorat I förkastade de grekiska konsultbyråernas ansökan och visade intresse för ovannämnda projekt?

2. Vilken eller vilka byråer utsågs till slut?

3. Hur många och vilka studier eller undersökningar har gått till grekiska företag inom ramen för Traceca-programmet för transporter från Centraleuropa till Centralasien och återuppförande av Sidenvägen?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (30 september 1997)

1. Vid utvärderingen tillämpades samma kriterier för alla anbudsgivare och de gängse reglerna för utvärdering iakttogs med största noggrannhet. Kommittén som gjorde utvärderingen ansåg att det grekiska företagets ansökan av ett flertal orsaker inte kunde betraktas som tillfredsställande. Företaget har rätt att av kommissionen begära detaljerade uppgifter om utgången av anbudsinfordran varvid kommissionen med nöje kommer att lämna ett skriftligt svar.

2. Hamburgs hamns fortbildningsinstitut är den anbudsgivare som utsågs.

3. Inom ramen för Traceca-programmet har grekiska företag tilldelats kontrakt avseende en genomförbarhetsstudie för en spannmålsterminal i Poty (Bangkokavtalet) och överinseende av byggandet av terminaler för järnvägsfärjor i Baku och i Turkmenbashi.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3072/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Miljöavtal

Huvudsyftet med meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om miljöavtal (KOM(96) 0561) är att främja tillämpningen av effektiva och godtagbara miljöavtal mellan de offentliga myndigheterna och industrin och att göra denna tillämpning smidigare. Dessa avtal utgör ett instrument för integration eller genomförande av den gemensamma miljölagstiftningen. Meddelandet bör betraktas mot bakgrund av strategin i det femte handlingsprogrammet för att öka antalet miljöpolitiska instrument och omsätta begreppet ¨delat ansvar¨ i praktiken.

Dokumentet syftar dessutom till att klargöra särskilda aspekter på hur miljöavtalen kan användas när medlemsstaterna genomför vissa bestämmelser i gemenskapsdirektiven och hur avtalen kan användas på gemenskapsnivå.

Rör kommissionens rekommendation om miljöavtal endast införlivandet av bestämmelser i den nationella lagstiftningen eller även tillämpningen av dessa bestämmelser?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (31 oktober 1997)

Kommissionens rekommendation om miljöavtal för att genomföra gemenskapens direktiv ((EGT L 333, 21.12.1996. )) rör inte bara införlivandet i nationell lagstiftning av vissa bestämmelser i direktiven, utan även genomförande av de införlivade bestämmelserna. Ordet ¨genomförande¨ omfattar både införlivande i nationell lagstiftning och tillämpning av de införlivade bestämmelserna. Om det redan finns nationell lagstiftning som säkerställer att bestämmelserna i ett direktiv följs är formen för genomförandet naturligtvis mindre viktig. Kommissionen anser emellertid att avtalens rättsliga status har stor betydelse för att dessa skall få åsyftad verkan och man rekommenderar därför att avtalen är rättsligt bindande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3013/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Italienska projekt under programmet Urban

Den 10 januari 1997 utgick tidsfristen för att lägga fram stadsplaneringsprojekt inom ramen för programmet Urban under 1997-1999.

Hur många av de projekt som lades fram härstammar från Italien?

Hur många och vilka projekt gäller stadskommuner i nordvästra Italien, i synnerhet Milano, Turin och Genua?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3013/97 och E-3033/97 ingivna av Monika Wulf-Mathies för kommissionen (24 oktober 1997)

I sitt beslut av den 8 maj 1996 fastställer kommissionen hur gemenskapsinitiativens finansiella reserv skall fördelas.

Den vägledande tilldelning initiativet Urban i Italien har fått uppgår för perioden 1997-1999 till 11,81 miljoner ecu för Mål 1-områden och 6,40 miljoner ecu för andra områden (i 1995 års penningvärde).

I sitt meddelande till medlemsstaterna ((EGT C 200, 10.7.1996. )), särskilt i punkt 20 i detta, uppmanar kommissionen medlemsstaterna att lägga fram operativa program inom ramen för initiativet Urban. Kommissionen har inte gjort någon annan fördelning till särskilda geografiska områden inom varje medlemsstat än uppdelningen mellan Mål 1-områden och andra områden.

De italienska myndigheterna har lagt fram ett förslag till program för städerna Trieste, Lecce och Catanzaro.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3047/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Grönboken om handel (KOM(96) 0530)

Diskussionen om grönboken borde göra det möjligt att definiera möjliga åtgärder för företagen och de offentliga myndigheterna i medlemsstaterna eller EU, så att det bli möjligt för sektorn att anta de utmaningar som består i att bibehålla konkurrenskraften och bidra till sysselsättningen och den sociala sammanhållningen.

Har kommissionen för avsikt att inrätta ett gemenskapsorgan i vilket företrädare på högsta nivå för kommissionen och de nationella regeringarna kan delta, med uppgift att undersöka de faktorer som hindrar utvecklingen av en gemensam och integrerad marknad för Europeiska unionens handel?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (10 november 1997)

Kommissionen är medveten om behovet av att kommissionen och myndigheterna i medlemsstaterna träffas regelbundet och går igenom de frågor som särskilt rör handelsverksamhet. Redan då gemenskapen bildades inrättades också en grupp med namnet ¨gruppen för inre handel¨. Den består av följande tjänstemän från de statliga myndigheter som har ansvar för handel: Statssekreteraren för det departement som handeln lyder under samt experter i form av tjänstemän vid detta departement som särskilt arbetar med europeiska frågor.

Ledamöterna i denna grupp möts regelbundet. Därutöver kallas statssekreterarna som regel till de årliga plenarsammanträdena med Kommittén för handel och distribution. Vid dessa närvarar även den kommissionsledamot som har ansvaret för bland annat handels- och distributionssektorn.

Tack vare denna grupp kan kommissionen informera och rådfråga medlemsstaterna när det gäller de förslag som rör den inre handeln, och kommissionen får därmed också reda på deras inställning till förslagen. Gruppen är också ett forum för givande erfarenhetsutbyte och benchmarking medlemsstaterna emellan. Detta är något som upprepas i det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverkssektorn.

Gruppen tillgodoser den begäran som rådet uttryckte i resolutionen av den 14 november 1989 om att stärka samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna genom möten på nivån ansvariga för den inre handeln. Bland annat samarbetade den med kommissionen i samband med att meddelandet med titeln ¨Mot en enhetlig distributionsmarknad¨ ((KOM(91) 41 slutlig. )) omsattes i praktisk handling. I detta meddelande togs frågan om hindren för handelns gränsöverskridande utveckling upp, vilket bidrog till rådets slutsatser angående detta tema.

De senaste mötena har ägnats just åt att utarbeta, informera om och följa upp grönboken om handel. Med anledning av effekterna av grönboken kommer nya möten att ge gruppens ledamöter tillfälle att fortsätta diskussionen kring vilka åtgärder som bör sättas in för att handelssektorn skall kunna klara av de nya utmaningar som den står inför.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2666/97 från Klaus Lukas (NI) till rådet (1 september 1997)

Ämne: Taxfreeförsäljning

Rådet har beslutat att taxfreeförsäljningen skall upphöra år 1999. Skälet angavs vara att dessa taxfreeförsäljningar logiskt sett inte är förenliga med den inre marknaden. I detta sammanhang ställer undertecknad ledamot följande frågor till rådet:

Vilka syften hade rådet med detta beslut?

Kan detta mål uppnås med mindre drastiska medel?

Om ja, vilka åtgärder kan anses vara tillräckliga?

Om nej, varför inte?

Hur kan taxfreeförsäljning förhindra att den inre marknaden fungerar som den skall?

Vilka beslutsunderlag hade rådet till sitt förfogande för ovan nämnda beslut?

Hur många arbetsplatser berörs i EU av detta rådsbeslut?

Hur bedömde rådet de sysselsättningspolitiska konsekvenserna av detta beslut?

Hur bedömer rådet de sysselsättningspolitiska konsekvenserna idag?

Hur motiverar rådet avskaffandet av tusentals arbetsplatser av rent ideologiska orsaker?

Kommer rådet att skapa ersättningsjobb för de personer som gått miste om sitt arbete genom detta rent ideologiskt motiverade beslut?

Om ja, när och var kommer dessa arbetsplatser att skapas?

Hur finansieras dessa arbetsplatser?

Om nej, står detta beslut i överensstämmelse med rådets, i dess olika sammansättningar, ofta upprepade bedyranden att göra allt för att skapa arbetsplatser?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2666/97 och E-2752/97 (7 november 1997)

Rådet hänvisar de ärade parlamentsledamöterna till det svar som lämnats på skriftlig fråga nr E-1515/97 ((Se s. 3. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3148/97 från Klaus Lukas (NI) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Kommissionens oberoende

Undertecknad ledamot anmodar kommissionen att utreda hur kommissionärernas förpliktelse till oberoende kan förenas med kommissionär Franz Fischlers uppträdande i reklamsammanhang. Han återfinns nämligen avbildad med en officiell EU-flagga i bakgrunden på ett reklamvykort från den amerikanska IMADEC International Business School vars slogan ¨custom made for the European top management¨ även återfinns på kortet.

Har kommissionär Franz Fischler erhållit någon ersättning för denna medverkan?

Anser kommissionär Fischler och kommissionen att denna ettåriga utbildning är absolut nödvändig för utövande av kommissionärsämbetet?

Om svaret är ja, när kommer då de nuvarande kommissionärerna att delta i kursen?

Kommer denna kurs att i framtiden vara obligatorisk för utövande av kommissionärsämbetet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (11 november 1997)

Förlagan till det vykort som Imadec International Business School har låtit ge ut * och som Franz Fischler inte hade sett men nu erhållit efter förfrågan * är fotografier som togs vid en utdelning av examensdiplom till 3 000 ekonomistuderande (Masters of Business Administration) vid kaliforniska universitet som samlats på Hayward University i juni 1997. Universiteten ifråga tog tillfället i akt att utse honom till hedersdoktor för sin livslånga verksamhet inom jordbruksområdet.

Kommissionen och dess ledamöter har alltid lagt stor vikt vid utbildning och kommer att fortsätta att göra sitt yttersta för att stödja den.

Franz Fischler har aldrig mottagit någon ersättning för sina framträdanden.

Kommissionen uppmanar parlamentsledamoten att överlämna alla upplysningar som kan göra det möjligt för kommissionen att bedöma i vilket avseende vykortet innebär oacceptabel reklam och otillåtet användande av en bild eller helt enkelt informera kommissionen om fördelarna med ett utbildningsprogram.

Parlamentsledamoten borde studera flaggan på vykortet mer noggrant. Han kommer då * kanske * att lägga märke till att det inte är Europaflaggan utan Imadec:s flagga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2998/97 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Turkiet och yttrandefriheten

I kommissionens senaste meddelande (KOM(97)0394) efterlyses ett så brett samarbete som möjligt med europeiska och framför allt turkiska icke-statliga organisationer som arbetar för att främja de mänskliga rättigheterna osv. Känner kommissionen till dokumentet från det turkiska inrikesministeriet (nr B05HID0000073/472) från januari 1997, som inleder ett program som äventyrar verksamheten inom de icke-statliga organisationer som rapporterar om mänskliga rättigheter?

Vilka garantier kan kommissionen ge för att den turkiska regeringen inte längre tillämpar denna politik?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (24 oktober 1997)

Kommissionen känner inte till det dokument som parlamentsledamoten nämner.

När det gäller den nya turkiska regeringens ställningstaganden beträffande de mänskliga rättigheterna och demokratiseringen har den turkiska premiärministern haft upprepade tillfällen att offentligt medge vilka framsteg på detta område som ännu återstår för landet att åstadkomma.

Det program som föreslås i kommissionens meddelande av den 15 juli 1997 om de framtida förbindelserna med Turkiet syftar bl.a. till ett nära samarbete med regeringen på detta område och till att därmed gynna samhällsutvecklingen i landet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3165/97 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Återinledande av driften vid magnox-upparbetningsanläggningen i Sellafield, Storbritannien

Kärnkraftsinspektionen i Storbritannien, Nuclear Installations Inspectorate (NII) har nyligen godkänt planerna att återinleda verksamheten vid magnox-upparbetningsanläggningen i Sellafield, Storbritannien, efter att verksamheten varit nedlagd i åtta månader på grund av renoveringsarbeten.

Har kommissionen bett om information av NII om på vilka grunder beslutet att godkänna återinledandet av verksamheten fattades. Om ja, kan kommissionen redogöra för vilken information man bad om och vilket/vilka svar man fick?

Är kommissionen tillfredsställd med de renoveringsarbeten som utförts vid anläggningen? Kommer den att be om en oberoende utvärdering av detta arbete för att fastställa om verksamheten vid anläggningen når upp till EU:s och internationella säkerhetsstandarder för kärnkraftsanläggningar?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (7 november 1997)

I enlighet med gemenskapens grundläggande normer för befolkningens och arbetstagarnas hälsoskydd mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning (rådets direktiv 80/836/Euratom ändrat genom direktiv 84/467/Euratom ((EGT L 265, 5.10.1984. ))), är det medlemsstaternas ansvar att utfärda de aktuella godkännandena. Kommissionen kan endast förväntas ingripa om den fått information om att en medlemsstat inte uppfyller de krav som anges i ovanstående normer. Kommissionens inställning kommer inte att påverkas av genomförandet av det nya direktivet 96/29/Euratom ((EGT L 159, 29.6.1996. )) om grundläggande säkerhetsnormer, som medlemsstaterna skall ha genomfört senast i maj år 2000.

Av ovanstående skäl har ingen information krävts eller mottagits från de brittiska myndigheterna i denna fråga, och av samma skäl finns det ingen anledning för kommissionen att försöka få till stånd en oberoende utvärdering.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2072/97 från Jaak Vandemeulebroucke (ARE) till kommissionen (19 juni 1997)

Ämne: Gemenskapens finansiella bidrag på miljöområdet

Inom ramen för budgetposten B4-3060 beviljas bidrag inom ramen för miljöskyddet. I EGT C 148, 16.5.1997, publiceras en lista över organisationer som har erhållit sådana medel.

Kan kommissionen ge mig besked om vilka projekt som inlämnats av ¨Fédération européenne pour le transport et l'environnement¨?

Kan kommissionen ge mig ytterligare upplysningar om denna organisation? Kan stadgarna för den bifogas och går det att få fram en lista över dem som på senaste tiden suttit i organisationens styrelse?

Kan kommissionen ge mig besked om hur det övervakas att de pengar som denna organisation fått används rätt?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (22 september 1997)

¨Fédération européenne pour le transport et l'environnement¨ beviljades medel för sitt arbetsprogram 1996. Denna finansiering var inte för ett särskilt projekt, utan kallas för ¨verksamhetsstöd¨. Den täcker allmänna verksamhetskostnader i samband med arbetsprogrammet samt särskilda kostnader med anknytning till verksamheterna i detta program. I programmet ingår forskning och höjande av allmänhetens medvetenhet om transporternas miljöverkningar och hur man tar itu med de problem som uppkommer. I verksamheterna ingick publikationer, konferenser, seminarier och lobbyverksamhet. Organisationen samarbetar regelbundet och effektivt med kommissionen för att främja miljömedvetenhet och målen för gemenskapens miljöpolitik.

Kommissionen sänder direkt till parlamentsledamoten och Europaparlamentets sekretariat det relevanta utdraget ur ¨Moniteur Belge¨, som innehåller den ovannämnda organisationens stadgar samt en aktuell förteckning över dess styrelsemedlemmar.

Kommissionen har nyligen genomfört en tillfredsställande rutinkontroll inklusive finanskontroll av denna organisations verksamheter 1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1990/97 från Caroline Jackson (PPE) till kommissionen (30 maj 1997)

Ämne: Information om det totala stödbelopp som beviljats grevskapet Wiltshire sedan juni 1994

Kan kommissionen redogöra för det totala stödbelopp som gemenskapen beviljat grevskapet Wiltshire i Förenade kungariket sedan juni 1994 inom ramen för:

1. Europeiska socialfonden

2. Fjärde ramprogrammet för forskning

3. gemenskapsprogram på miljö-och energiområden

4. EUGFJ:s utvecklingssektion och garantisektion

5. andra gemenskapsprogram?

Kompletterande svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (17 oktober 1997)

Eftersom kommissionens svar är så långt kommer det att sändas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

Parlamentsledamoten har hävdat att detta är en prioriterad fråga och kommissionen vill därför påminna henne om att enligt parlamentets arbetsordning är prioriterade frågor sådana som ¨kräver ett omedelbart svar men inte någon ingående undersökning¨.