SKRIFTLIG FRÅGA E-1179/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(25 april 2002)

Ämne: Cirkaprisers tryckning på böcker som säljs på den inre marknaden

I vissa medlemsländer trycks cirkapriserna på böckerna, i andra medlemsländer görs det inte. Nu har Marknadsdomstolen i Sverige i sitt avgörande 2002:5 från den 22 februari 2002 funnit att ett förlags åtgärd att förse pocketböcker med cirkapriser anses utgöra ett utflöde av en samverkan eller ett samordnat förfarande mellan olika företag, som anses strida mot 6 § konkurrenslagen.

EG:s konkurrensregler (artiklarna 81 och 82 i Amsterdamfördraget) har utgjort modell för den svenska konkurrenslagen. Konkurrenslagen skall tolkas utifrån EG:s lagstiftning och EG-domstolens praxis, med viss hänsyn taget till nationella förhållanden.

I Sverige är frågan nu alltså avgjord genom Marknadsdomstolens avgörande (avgörandet kan inte överklagas). Men anser kommissionen att förlagen ska få trycka cirkapriser på böcker och anser kommissionen att det är i sin ordning att olika medlemsländer har olika tillämpning av artiklarna 81 och 82 i detta fall?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 juni 2002)

Kommissionen anser att de rekommenderade återförsäljningspriser som trycks på böcker, om inte annat följer av de särskilda omständigheterna i ett fall, kan utgöra en konkurrensbegränsning enligt artikel 81.1 i EG-fördraget(1). Kommissionen har emellertid vid återkommande tillfällen klargjort att den i linje med rättspraxis, särskilt domstolens Leclerc-mål av den 10 januari 1985(2) inte motsätter sig nationella fasta priser som grundar sig på överenskommelser så länge dessa inte nämnvärt påverkar handeln mellan medlemsstaterna(3). Å andra sidan kan överenskommelser om nationella fasta priser strida mot de nationella konkurrensreglerna då de även om de är utformade i enlighet med artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget inte tar hänsyn till kriteriet om påverkan på handeln inom gemenskapen. Detsamma gäller paragraf 6 i den svenska konkurrenslagen. Så länge de nationella domstolarna direkt tillämpar artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget när det gäller överenskommelser om nationella fasta bokpriser är de emellertid bundna av EG-domstolens rättspraxis.

Tillämpningen av de nationella konkurrensreglerna på överenskommelser om fasta bokpriser kan mycket väl skilja sig mellan en medlemsstat och en annan. Det är därför viktigt att i sammanhanget understryka att den svenska Marknadsdomstolen verkar ha baserat sin dom uteslutande på paragraf 6 i den svenska konkurrenslagen snarare än på artikel 81 i EG-fördraget.

Vad som är ännu viktigare är att eventuella skillnader i tillämpningen av de nationella konkurrenslagarna vad gäller tryckta rekommendationer för bokpriser beror på respektive medlemsstats godkännande eller förkastande av de nationella systemen för att upprätthålla bokpriserna. Majoriteten av medlemsstaterna har antagit lagar om fasta bokpriser för hela landet eller uttryckligen tillåtit att utgivarna kommer överens om fasta återförsäljningspriser för böcker av huvudsakligen kulturella skäl. I till exempel den franska lagen Loi Lang för fasta bokpriser åläggs utgivarna uttryckligen att märka ut återförsäljningspriserna tydligt på bokomslagen, medan de tyska konkurrensreglerna innehåller ett undantag enligt vilket utgivarna får komma överens om fasta återförsäljningspriser (inklusive att priset trycks på boken). Därmed är det endast vissa medlemsstater, däribland Sverige, som inte har något system för upprätthållande av priserna, som tillämpar sina konkurrensregler på överenskommelser för fasta bokpriser.

(1) Se särskilt punkterna 47, 111 och 112 i kommissionens tillkännagivande Riktlinjer om vertikala begränsningar, EGT C 291, 13.10.2000.

(2) Mål 229/83, REG [1985], s. 1.

(3) Se det nyligen utkomna pressmeddelandet av den 22 mars 2002 från Generaldirektoratet för konkurrens, IP/02/461.