SKRIFTLIG FRÅGA P-3450/01

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(6 december 2001)

Ämne: Tillgång till handlingar i samband med affären rörande säkerhetstjänsten

I sitt svar på min skriftliga fråga E-2489/01(1) avslår kommissionen min begäran om tillgång till vissa handlingar i samband med säkerhetstjänstaffären. Som motivering för detta hänvisar kommissionen till OLAF-förordning (EG) nr 1073/1999(2). De handlingar jag begärt härstammar däremot från 1998, alltså från tiden innan OLAF inrättats.

Kommissionen hänvisar ytterligare till bestämmelserna om öppenhet. I enlighet med förordning (EG) nr 1049/2001(3) om allmänhetens tillgång till handlingar, som trädde i kraft den 3 december 2001, räcker det inte enbart med en hänvisning till pågående rättsliga förfaranden för att avslå en ansökan om tillgång till handlingar. Kommissionen måste i stället klargöra på vilket sätt skyddet för rättsliga förfaranden skulle undergrävas.

En orsak till att jag ställde frågan var misstanken om att kommissionen inte har vidarebefordrat all information i de handlingar som begärts till de behöriga rättsliga myndigheterna. Därför skulle det utan tvivel ligga i allmänhetens intresse att detta kommer till allmän kännedom och att de rättsliga myndigheterna ges möjlighet till omfattande undersökningar.

Slutligen går kommissionen i sitt avslag inte alls in på det faktum att jag som ledamot av Europaparlamentet enligt artikel 197 även har rätt att få tillgång till sekretessbelagda uppgifter.

Är kommissionen nu beredd att översända mig de berörda handlingarna?

Kan kommissionen bekräfta att de handlingar som jag begärt innehåller hänvisningar till att kommissionsledamot Lamy redan 1997 hade sammanträffat med tjänstemän från kommissionen? Instämmer kommissionen i att Lamys uttalande i svaret på min skriftliga fråga E-1174/01(4), vilket bekräftats av kommissionen, d.v.s. att han under sin tid som styrelseledamot för Crédit Lyonnais hade sammanträffat officiellt med kommissionens tjänstemän endast en gång (den 13 maj 1998), således inte är sanningsenligt?

(1) EGT C 115 E, 16.5.2002, s. 99.

(2) EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.

(3) EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

(4) EGT C 318 E, 13.11.2001, s. 219.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(29 januari 2002)

Parlamentsledamoten åberopar rådets och parlamentets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar, som nyligen trädde i kraft. När det gäller de fyra begärda handlingarna, d.v.s. rapporten från Enheten för samordning av bedrägeribekämpning (UCLAF) riktad till generalsekreteraren den 12 mars 1998 och det svar som Trojan gav den 3 april 1998, meddelandet från van der Spree av den 23 april 1998 angående bevakningsavtalet inklusive alla bilagor samt svaret från Ventura, kan inte kommissionen annat än bekräfta sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2489/2001(1). När det gäller handlingar rörande pågående inspektioner och utredningar anser kommissionen att det inte är lämpligt att störa utredningens gång.

När det särskilt gäller en handling som härrör från ekonomistyrning önskar kommissionen precisera att det handlar om ett internt meddelande från ekonomistyrning och inte en slutgiltig officiell rapport, och följaktligen förekommer det i detta arbetsdokument uppgifter som ännu inte kontrollerats vid tidpunkten för dess upprättande. Denna handling och tillhörande handlingar omfattas således av undantagen i artiklarna 4.1 b och 4.2 tredje strecksatsen i förordning (EG) nr 1049/2001 som avser skydd av den enskildes privatliv och integritet samt av personuppgifter, vilket motiverar att handlingarna inte kan lämnas ut på begäran om tillgång till handlingar.

I motsats till vad parlamentsledamoten hävdar innebär inte artikel 197 (f.d. artikel 140) i EGfördraget, även om det i denna artikel föreskrivs en rätt för parlamentsledamöter att få svar på frågor, automatiskt en rätt att få tillgång till sekretessbelagda handlingar. Begäran om tillgång till handlingar lyder under ovannämnda förordning om allmänhetens tillgång till handlingar. Vad beträffar förhållandena mellan institutionerna, preciseras villkoren för överlämnande av sekretessbelagda handlingar som begärs av parlamentet i det ramavtal som undertecknades den 5 juli 2000.

Slutligen förefaller parlamentsledamoten hävda att det svar som kommissionen gav på dennes skriftliga fråga E-1174/01(2) inte var korrekt. Det handlar tydligen här om en läsning av svaren utanför sammanhanget. I den ovannämnda frågan hänvisas till ett frågeformulär som besvarats av Lamy före utfrågningen i parlamentet i samband med installerandet av den nya kommissionen. Frågeformuläret behandlade de eventuella riskerna för Lamy att råka ut för intressekonflikter inom ramen för sitt uppdrag som verkställande direktör för Crédit Lyonnais, och svaret på den ovannämnda frågan ingick i detta specifika sammanhang.

Det enda sammanträde som har något samband med Lamys verksamhet vid Crédit Lyonnais är det som ägde rum den 13 maj, såsom uppgetts i svaret på parlamentets frågeformulär och bekräftats i svaret på den skriftliga frågan E-1174/01. I egenskap av f.d. kanslichef hos ordföranden Delors och ledamot av Europarörelsens styrelse i Frankrike, och inom områden som inte rör hans uppgifter vid Crédit Lyonnais, har Lamy faktiskt haft kontakt med en eller annan ledamot av kollegiet och kommissionen.

Det sammanträde som parlamentsledamoten åberopar och som faktiskt nämns i bilagorna till en av de begärda handlingarna, hölls på begäran av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF/UCLAF) i samband med en utredning ledd av denna tjänst och som ingår i de talrika utfrågningar UCLAF har genomfört inom ramen för sitt utredningsuppdrag.

(1) EGT C 115 E, 16.5.2002, s. 99.

(2) EGT C 318 E, 13.11.2001, s. 219.