ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0237/03

från Gerardo Galeote Quecedo (PPE-DE)och Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2003)

Ämne: Bränsleutsläpp i Algecirasbukten

Algecirasbukten har blivit en avstjälpningsplats för utsläpp från de båtar som varje dag passerar Gibraltar sund. Miljöorganisationer och företrädare för orten har under flera år påtalat det bristande kustskyddet, som beror på att det saknas resurser för att upprätta ett effektivt sanktionssystem.

De bunkringsmetoder som används i Gibraltar strider ofta mot bestämmelserna i Londonkonventionen och internationella konventionen om förebyggande mot förorening (Marpol). Eftersom det varken finns något raffinaderi eller någon kaj varifrån bunkringen kan ske använder man sig av verkliga flytande tankar, till exempel tankfartyget Vemamagna, som ligger bara 600 m från den spanska kusten. Dessa tankar övervakas eller kontrolleras inte av hamnmyndigheterna i Gibraltar.

Kommissionen håller säkerligen med om att denna verksamhet innebär en enorm miljörisk. Anser kommissionen att bestämmelserna om bunkring måste skärpas? Har några åtgärder vidtagits för att se till att miljöbestämmelserna om denna typ av situationer efterlevs?

Kommissionen håller på att utarbeta ett förslag till förordning som stadgar om straffrättsliga åtgärder mot alla personer som avsiktligt eller på grund av grav underlåtenhet orsakar föroreningar till havs. Kan kommissionen uppge när den kommer att lägga fram detta förslag och om det kommer att vara tillämpligt på ovannämnda fall?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(18 mars 2003)

Vad gäller riskerna i samband med bunkring av bränsle i Algecirasbukten och Gibraltar hänvisas frågeställaren till kommissionens svar på den muntliga frågan H-0800/02 ställd av parlamentsledamot García Margallo y Marfil vid parlamentets plenarmöte i december 2002(1).

Kommissionen kan även bekräfta att man den 5 mars antog ett förslag till bestämmelser om brottspåföljder som gäller alla redare, befraktare, klassificeringssällskap etc. som gör sig skyldiga till förorening genom grav underlåtenhet. Texten gör det möjligt att fastställa stränga regler för förorening till följd av illegal rengöring av fartygstankar och även bunkringsaktiviteter.

(1) Réponse orale du 17.12.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1018/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne: Kommunen Carraras utnyttjande av medlen från vänortsprogrammet 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Bland EU:s subventioner finns det även ett stödprogram för att främja vänortsutbyte mellan europeiska städer. Många italienska städer, bland dem kommunen Carrara, skulle vara särskilt lämpliga för sådana evenemang.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Carrara lagt fram projekt inom ramen för vänortsprogrammet 2000?

2. Har kommunen Carrara beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 och E-1029/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

Medel till vänortsverksamhet är inte decentraliserade medel.

Kommissionen beviljar bidrag på grundval av projekt som kommunförvaltningarna eller vänortskommittéerna skickar in.

Bidraget utbetalas först efter det att aktiviteten har genomförts, och mot uppvisande av verifikationer.

De lokala myndigheterna deltar i vänortsaktiviteten på grundval av en årlig inbjudan att lämna förslag, som offentliggörs i EUT.

Beträffande parlamentsledamotens frågor: Kommunerna: Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pise (E-1025) Pistoia, (E-1026) Siene, (E-1028) och Terni (E-1029) har inte fått något bidrag till vänortsverksamhet under 2000.

Kommunerna Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027) har fått bidrag till en vänortsaktivitet under 2000, och medlen har använts.

Parlamentsledamoten kan också vända sig till de berörda lokala myndigheterna för närmare upplysningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0367/03

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(12 februari 2003)

Ämne: Förorening genom elektromagnetisk strålning

Det pågår flera undersökningar om förorening genom elektromagnetisk strålning eller elektrosmog. Kan kommissionen tala om hur de färskaste rönen ser ut i detta sammanhang, och vilka konsekvenser de eventuellt kommer att få för lagstiftningen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(25 april 2003)

Vad gäller begränsning av den exponering för icke-joniserande strålning från flera källor, så kallad elektrosmog, som allmänheten utsätts för kan kommissionen informera om följande åtgärder som vidtagits på europeisk nivå:

Den 12 juli 1999 antog rådet rekommendation 1999/519/EEG(1) om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält i avsikt att skydda människors hälsa mot välkända akuta hälsoeffekter. Man intog också en försiktig inställning till möjliga carcinogena effekter på lång sikt genom införandet av säkerhetsmarginaler för gränsvärden. I rekommendationen uppmanas kommissionen att senast 2004 utarbeta en rapport där men beaktar rapporter från medlemsstaterna och de senaste vetenskapliga råden och rönen.

De rekommenderade maxgränserna grundar sig på riktlinjer som fastställts av Internationella kommissionen för skydd mot icke-joniserande strålning och som fick stöd av kommissionens vetenskapliga styrkommitté. Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö bekräftade den 30 november 2001 att den nya information om carcinogena och andra icke-termiska effekter av radio- och mikrovågsstrålning som blivit tillgänglig de senaste åren inte motiverar en översyn av de gränsvärden som kommissionen har fastställt. Kommissionen planerar därför inte att ändra dessa värden.

Kommissionen var värd för det möte med Världshälsoorganisationen (WHO) och National Institute for Environmental Health Science (NIEHS) om försiktighetsprincipen och elektromagnetiska fält som hölls den 2426 februari 2003. Mötet hölls i samband med en omfattande riskanalys av de hälsorisker som hänger samman med exponering för elektromagnetiska fält. Riskanalysen har genomförts av WHO med stöd av kommissionen. De första resultaten, som gäller extremt låga frekvenser, kommer att vara tillgängliga i slutet av 2003, medan riskanalysen för radiofrekvenser kommer att slutföras under 2005. Resultaten från WHO/NIEHS-konferensen kommer att läggas ut på kommissionens webbplats Europa(2).

(1) EGT L 199, 30.7.1999.

(2) http://europa.eu.int.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0210/03

från Christine De Veyrac (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2003)

Ämne: Gemenskapsprogrammet Urban II

I förklaringen om initiativet Urban, som fogas till det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999(1) föreskrivs att upp till 200 miljoner euro skall kunna anslås för Urban II genom att använda mekanismen för flexibilitet.

Tänker kommissionen utnyttja denna reserv under nästa budgetår?

(1) EGT C 172, 18.6.1999, s. 21.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(4 mars 2003)

Gemenskapsinitiativet Urban II fanns inte då budgetplanen godkändes i Berlin 1999. Det inrättades år 2000, särskilt på initiativ från parlamentet, och resurserna kom till en del från de anslag som från början var avsedda för innovativa åtgärder.

Den förklaring om Urban-initiativet som parlamentsledamoten syftar på lyder så här: Med tanke på att anslagen för innovativa åtgärder i samband med Urban-initiativet minskar, skall institutionerna undersöka möjligheten att genom flexibilitet under perioden 20002006 kunna anslå upp till 200 miljoner euro för detta ändamål.

Kommissionen anser att den förklaring som parlamentsledamoten nämner i sin fråga avser en eventuell återöverföring av 200 miljoner euro till de innovativa åtgärderna. Det finns således inga planer på att använda flexibiliteten till förmån för gemenskapsinitiativet URBAN.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0527/03

från Norbert Glante (PSE) till kommissionen

(18 februari 2003)

Ämne: Introduktionen av mjukvarukomponenten Palladium och mikroprocessorn TPM (Trusted Platform Module)

Har kommissionen någon information om de datasäkerhetstekniska frågor som uppstår i samband med introduktionen av mjukvarukomponenten Palladium och mikroprocessorn TPM (Trusted Platform Module) genom företagskonsortiet Trusted Computing Platform Alliance (TCPA)? Om så är fallet: Vad för slags information?

Vilka följder av konkurrens- och kartellrättsligt slag anser kommissionen att den avsedda introduktionen av denna specifikation för hårdvara kommer att få, särskilt för små och medelstora mjukvaruföretag?

Svar avgivet av Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(27 mars 2003)

Kommissionen känner till Trusted Computing Platform Alliance (TCPA) och besläktade industriinitiativ såsom Microsofts Palladium. Detta projekt befinner sig forfarande i ett inledande skede. Av denna anledning och i avsaknad av ett formellt klagomål genomför kommissionen inte någon antitrustundersökning i frågan. Kommissionen är emellertid fullt medveten om de följder som tekniker som TCPA/Palladium kan få inom ett antal områden, såsom insyn i mjukvarumarknaderna, frågor om användarkontroll och användarrättigheter, frågor om privatlivets skydd och innehållsleveranser. Kommissionen deltar aktivt i en dialog med alla de parter som framlägger synpunkter på TCPA/Palladium.

Det är kommissionens avsikt att under nästkommande månader fortsätta följa denna utveckling även från dataskyddssynpunkt. Kommissionen ombesörjer sekretariatet för artikel 29-gruppen och dess undergrupper. Inom denna ram kommer kommissionen att delta i de diskussioner inom artikel 29-gruppen för Internet där frågan om TCPA/Palladium avses bli utredd under nästkommande månader.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0456/03

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(13 februari 2003)

Ämne: Förseningar inom det operativa programmet för informationssamhället i Grekland

Det verkar som om ett nyttigt operativt program inom den andra gemenskapsstödramen för utveckling av den grekiska ekonomin, det som handlar om informationssamhället, lider av stora förseningar, vilket i sin tur leder till klagomål från de företag som skulle kunna dra nytta av det.

Kan kommissionen svara på följande:

1. Hur stora är åtagandena och hur stort är utnyttjandet av anslagen i detta program?

2. Vad beror de stora förseningarna på?

3. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit, eller avser den att vidta, för att påskynda takten i genomförandet av programmet?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(17 mars 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på fråga E-3331/02.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0626/03

från Peter Liese (PPE-DE) till kommissionen

(25 februari 2003)

Ämne: Europeiska kommissionens förslag till förordning om läkemedel för pediatrisk användning

I sin resolution av den 14 december 2000 om läkemedel för barn(1) uppmanade rådet kommissionen att så snart som möjligt lägga fram lämpliga förslag för att förbättra tillgången på lämpliga läkemedel för barn.

Läkemedel för barn måste prövas vetenskapligt innan de kommer till allmän användning. Detta kan endast uppnås genom att man ser till att läkemedel som sannolikt kommer att få ett betydande kliniskt värde för barn undersöks fullständigt

I februari 2002 inledde kommissionen ett offentligt samråd om bättre barnläkemedel. I sammanfattningen av svaren i juni 2002 hävdades att en allmän oro som kommit till uttryck i alla kommentarer gällde ärendets brådskande karaktär. I sitt arbetsprogram för 2003 har kommissionen meddelat att ett lagstiftningsförslag skall läggas fram senast i mars 2003, det vill säga mer än två år efter rådets resolution.

Kan kommissionen garantera att förslaget kommer att läggas fram utan ytterligare dröjsmål, så att det åtminstone finns en möjlighet att förordningen kan antas i enlighet med medbeslutandeförfarandet före utvidgningen av Europeiska unionen?

(1) EGT C 17, 19.1.2001, s. 1.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0564/03 och P-0626/03ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(3 april 2003)

Kommissionen har för avsikt att lägga fram ett slutligt förslag till förordning om läkemedel för barn så snart som möjligt. Ett första utkast gjordes i september 2002. Med utgångspunkt i detta utkast ägde samråd rum med medlemsstaterna och Europeiska läkemedelsmyndigheten. Detta samrådsförfarande tog längre tid än väntat, eftersom medlemsstaterna begärde förlängd tidsfrist för synpunkter i samband med Farmaceutiska kommitténs möte i november 2002.

Kommissionen har beslutat att detta förslag ska vara ett av de 43 viktiga förslag inom ramen för arbetsprogrammet för lagstiftningsarbetet 2003 som ska genomgå en utvidgad konsekvensanalys. Den utvidgade konsekvensanalysen är en viktig del av kommissionens handlingsplan för bättre lagstiftning.

Kommissionen har börjat förbereda denna konsekvensanalys och har för avsikt att genomföra den så snart som möjligt för att därefter kunna anta förslaget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0711/03

från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen

(10 mars 2003)

Ämne: Utbyggnaden av Malpensa-flygplatsen

Anser inte kommissionen att upphandlingen av utbyggnadsarbetena vid Malpensa-flygplatsen genomfördes på ett sätt som går stick i stäv med gällande EU-lagstiftning, inte minst lagstiftningen om offentlig upphandling? Håller kommissionen med om att utbyggnadsplanerna är mycket mer omfattande än vad som godkändes i det ursprungliga förslaget? Strider inte detta på ett flagrant sätt mot det ursprungliga förslaget? Anser inte kommissionen att utbyggnadsarbetena bör föregås av ett förfarande för miljökonsekvensbedömningar?

Svar från Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

De uppgifter som parlamentsledamoten lämnade i sin skriftliga fråga och de olika handlingar som bifogades denna, är inte tillräckliga för att kommissionen ska kunna fastställa

om gemenskapslagstiftningen om offentlig upphandling överträtts av den upphandlande enheten SEA, då kontraktet för utbyggnaden av Malpensa-flyplatsen tilldelades. Kommissionen vill dock informera parlamentsledamoten om att dess avdelningar (Generaldirektoratet för den inre marknaden, direktorat B upphandlingspolitik) är villiga att granska eventuella kompletterande handlingar som kan klargöra hur och i vilken utsträckning gemenskapslagstiftningen om offentlig upphandling överträtts.

I rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1), i dess ändrade lydelse enligt rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(2) nedan kallat direktivet, fastställs att innan ett tillstånd ges skall projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för en bedömning av denna påverkan. Projekten i bilaga I till detta direktiv skall bli föremål för en bedömning enligt artiklarna 510. För projekten i bilaga II skall medlemsstaterna genom (a) utvärdering av varje fall eller (b) trösklar eller kriterier som upprättats av medlemsstaterna, fastställa om ett projekt skall bedömas enligt artiklarna 510.

Flygplatser med en banlängd på minst 2 100 meter nämns i bilaga I till direktivet (klass 7a). Varje ändring eller utökning av projekten i bilaga I eller II som redan fått tillstånd, som har utförts eller håller på att utföras och som kan medföra en betydande miljöpåverkan, finns i förteckningen till bilaga II i direktivet (klass 13).

För att samla upplysningar i denna fråga och för att bedöma dess överensstämmelse med ovan nämnda bestämmelser i gemenskapslagstiftningen, har kommissionen nyligen sänt en begäran om information till de italienska myndigheterna. Om man i det fall som parlamentsledamoten tar upp skulle upptäcka att de ovan nämnda bestämmelserna inte tillämpats på rätt sätt, kommer kommissionen att vidta lämpliga åtgärder i enlighet med de befogenheter som fastställs i artikel 211 i EG-fördraget, i syfte att garantera att gemenskapslagstiftningen följs.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0525/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(24 februari 2003)

Ämne: Stängningen av BAWO:s fabrik i Portugal

Ännu ett tyskt multinationellt företag, BAWO Confecções Lda, håller på att förbereda en eventuell stängning av sina anläggningar i Estarreja i Portugal.

De cirka 80 arbetstagarna, som var på semester, var tvungna att avbryta sin semester för att förhindra att fabriken stängdes och maskinerna fördes bort. Företaget äger endast maskinerna, medan det har hyrt anläggningarna. Jag skulle vilja att kommissionen informerade mig på följande punkter:

1. Har det multinationella företaget BAWO mottagit någon form av EU-stöd i Portugal eller i något annat EU-land? Om så är fallet, hur stort var stödet och under vilka villkor gavs det?

2. Vad kan kommissionen göra för att försvara de här arbetstagarnas rättigheter, med tanke på det sociala ansvar som företagen har?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 april 2003)

1. Kommissionen informerar parlamentsledamoten om att det berörda företaget enligt de uppgifter som lämnats av de portugisiska myndigheterna inte har fått något EU-bidrag från Europeiska socialfonden eller från Europeiska regionala utvecklingsfonden.

2. Kommissionen erinrar om att flera direktiv innehåller bestämmelser om information till och samråd med arbetstagarnas representanter(1). Särskilt direktiv 98/59/EG(2) om kollektiva uppsägningar innehåller bestämmelser om information till och samråd med arbetstagarnas representanter om arbetsgivaren överväger sådana uppsägningar. Detta samråd ska ske i god tid i syfte att nå en överenskommelse och ska åtminstone omfatta olika sätt att undvika kollektiva uppsägningar eller minska antalet berörda arbetstagare och olika sätt att mildra konsekvenserna genom åtföljande sociala åtgärder. Dessa åtgärder syftar bland annat till att bidra till omplacering eller omskolning av friställda arbetstagare.

Kommissionen har också uppmanat arbetsmarknadens parter på europeisk nivå att delta i en dialog om att förutse och hantera förändringar i syfte att utforma en dynamisk strategi i fråga om de sociala aspekterna på företagens omstruktureringar. Arbetsmarknadens parter beslutade gemensamt att ta med denna fråga i det fleråriga arbetsprogram som antogs nyligen.

(1) Rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare, EGT L 254, 30.9.1994; Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen, EGT L 80, 23.3.2002. Det senare direktivet ska införlivas senast den 23 mars 2003.

(2) Rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar, EGT L 225, 12.8.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0546/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(19 februari 2003)

Ämne: Tredje gången helikopter tillhörande det nationella centrumet för Första hjälp (EKAB) störtar i Grekland

Den 11 februari 2003 störtade en EKAB-helikopter i närheten av Ikaria. Det var den tredje EKAB-helikopterolyckan inom loppet av några få månader. Helikoptern hade, precis som de två tidigare, införskaffats för att säkra snabb flygtransport av sjuka patienter från isolerade grekiska öar och områden. Efter denna tredje tragiska olycka uppgår nu det sammanlagda dödsantalet till 14 (läkare, vårdare, besättning och patienter).

Har Europeiska unionen genom något gemenskapsinitiativ eller genom beviljande av någon typ av lågräntelån (t.ex. från Europeiska investeringsbanken etc.) finansierat införskaffandet av dessa helikoptrar? Om så är fallet, på vilket sätt har kommissionen kontaktat de grekiska myndigheterna eller vilka åtgärder har den vidtagit och när, i syfte att utreda orsakerna till dessa ständiga olyckor?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(17 mars 2003)

Enligt uppgifter från de grekiska myndigheterna hade två av tre helikoptrar som störtat de senaste månaderna medfinansierats av gemenskapen genom gemenskapens stödramar 19941999 för Grekland, närmare bestämt enligt det operativa programmet Hälsa och välfärd. Mer exakt finansierade det nämnda programmet anskaffandet av fem helikoptrar till en sammanlagd kostnad på 17,8 miljoner euro varav 13,3 miljoner var bidrag från gemenskapen. Leveransen av helikoptrarna inleddes den 24 december 1999 (den första helikoptern) och avslutades den 29 mars 2000 (den femte helikoptern).

Enligt rådets direktiv 94/56/EG av den 21 november 1994 om grundläggande principer för utredning av flyghaverier och tillbud inom civil luftfart(1), måste varje olycka utredas av ett oberoende organ som inrättats i varje medlemsstat och som har till enda uppgift att förhindra framtida olyckor. En rapport som, när så är nödvändigt, innehåller säkerhetsrekommendationer måste offentliggöras, om möjligt inom ett år från och med olyckstillfället, och en kopia skall sändas till kommmissionen. Medlemsstaten är ensam ansvarig för att genomföra den eventuella säkerhetsrekommendationen, i syfte att förhindra att liknande olyckor uppstår.

Om de grekiska myndigheterna mot bakgrund av omständigheterna kring dessa olyckor drar slutsatsen att utgifterna för helikoptrarna utgör en oriktighet på grund av brister i anbuds- eller avtalsprocessen (till skillnad från operativa frågor) är det, i enlighet med artikel 3 i kommissionens förordning (EG) nr 1681/94 av den 11 juli 1994 om oriktigheter och återvinning av belopp som felaktigt har utbetalats i samband med finansieringen av strukturpolitiken och om organisationen av ett informationssystem på detta område(2), medlemsstaten skyldighet att meddela kommissionen denna oriktighet och detta före den slutliga betalningsbegäran för det berörda programmet (Hälsa och välfärd).

(1) EGT L 319, 12.12.1994.

(2) EGT L 178, 12.7.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0463/03

från Kyösti Virrankoski (ELDR) till kommissionen

(19 februari 2003)

Ämne: Fiskeavtalet mellan Spanien och Marocko

Europaparlamentet har 2002 beviljat sammanlagt 197 miljoner euro till omstruktureringar av Spaniens och Portugals fiskeflottor och minskning av antalet fartyg. Orsaken till detta har varit att man inte fått till stånd något fiskeavtal mellan Europeiska unionen och Marocko.

För bara så där en månad sedan kom det fram nyheter (t. ex. i Financial Times den 13 januari 2003) om att spanska fiskare fått lov att fiska i marockanska vatten.

Med anledning av det ovanstående frågar jag om kommissionen fortfarande tänker använda anslagen till en omstrukturering av fiskeflottan och, om så är fallet, hur detta då kan motiveras?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 mars 2003)

Marockos tillstånd att ge ett begränsat antal spanska fartyg tillträde till marockanska vatten gällde för en tremånadersperiod från och med den 14 december 2002.

Detta var en solidaritetsyttring från Marockos sida efter katastrofen med Prestige, i syfte att hjälpa Spanien och i synnerhet Galicien och dess flotta i dessa svåra tider. Åtgärden är som sagt begränsad både i tiden och till ett mindre antal fartyg. I det här fallet är ju omständigheterna synnerligen exceptionella.

Den strukturella anpassningen av fiskeflottan fortsätter således enligt planerna, och detta är fortfarande en prioriterad fråga i den gemensamma fiskeripolitiken. Anslagen för denna anpassning kan inte ifrågasättas.