SKRIFTLIG FRÅGA P-2439/01

från Ari Vatanen (PPE-DE) till kommissionen

(3 september 2001)

Ämne: Tillämpning av direktiv 92/81/EEG (om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor) och punktskatt vid annan temperatur än 15 celsiusgrader

I enlighet med § 5 i den finska lagen om accis på flytande bränslen (29.12.1994/1472) bestäms accis och försörjningsberedskapsavgift för produkter vid en temperatur av 15 celsiusgrader. I översättningen av artikel 3.1 i rådets direktiv 92/81/EEG(1) om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor fastställs det att man i varje medlemsstat skall belasta mineraloljor med en specifik punktskatt, som beräknas per 1 000 liter av varan vid en temperatur av 15 grader.

Finlands Bensinhandlarförbund FBF rf har fått kännedom om att både Sverige och Danmark har tillämpat dessa bestämmelser på olika sätt. Kan de övriga medlemsstaterna följa divergerande praxis i en fråga som det stadgas om i direktivet? Frågan är mycket viktig för den finska bränslemarknaden: medeltemperaturen i Finland är inte 15 grader, utan 8,8. På andra platser i Europa kan den mycket väl uppgå till 15 grader.

Bensinhandlarförbundet har gjort följande kalkyl: Om 10 000 liter bränsle lämnar lagret vid en temperatur på 15 grader och försäljaren mottar bränslet vid 8,8 grader, får han 9 926 liter.Då bränslet säljs till konsumenten ur en underjordisk bränsletank vid en temperatur på 5 grader kvarstår endast 9 881 liter. Försäljaren förlorar först 74 liter och därefter ytterligare 45 liter då han säljer bränslet, dvs. totalt 119 liter.

Då skatten på bränsle är ca 4,50 FIM är den skatt som går förlorad vid 10 000 liter bränsle så mycket som 535,50 FIM. Om en genomsnittsförsäljare säljer 1 300 000 liter per år är den skatt som går förlorad 65 000 FIM per försäljare. I Finland säljs årligen 1 483 656 ton 95-oktanig bensin och 1 784 700 ton av olika sorters motorbensin. Bensinförsäljarnas sammanlagda ekonomiska förluster p.g.a. temperatursvinn torde uppgå till ca 120 miljoner FIM.

Har direktivet tolkats korrekt i Finland? Är det möjligt att genomföra en nationell lagändring på så sätt att punktskatten (accisen) på flytande bränsle enligt § 5 fastställs enligt en temperatur på 9 grader i stället för 15?

(1) EGT L 316, 31.10.1992, s. 12.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(1 oktober 2001)

Såsom parlamentsledamoten påpekade fastställs det i artikel 3.1 i rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor(1) en specifik punktskatt per 1 000 liter av en vara vid en temperatur av 15° C. I rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor(4) fastställs minimiskattesatser för

punktskatt på mineraloljor och medlemsstaterna får fastställa de nationella skattesatserna på vilken nivå som helst som inte understiger motsvarande gemenskapsskattesats.

Enligt artikel 6 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor(2) inträder skattskyldighet för punktskatt när varan släpps för konsumtion, dvs. vid utförsel av mineraloljor från ett skatteupplag eller vid införsel.

Kommissionen instämmer helt i att det är viktigt att se till att beräkningen av mängden mineralolja för beskattningsändamål vid den tidpunkt då varan släpps för konsumtion inte påverkas av temperaturen, oberoende av årstid och stället där varan släpps för konsumtion. I praktiken uppnås detta genom användning av en gemensam nämnare som tillämpas inom hela gemenskapen. Denna nämnare räknar om mängden för varje specifik massa av mineralolja, mätt vid vilken lufttemperatur som helst, till mängden vid standardtemperaturen på 15° C. Direktiv 92/81/EEG innehåller ingen omräkning, metod eller anvisning för de nationella förvaltningarna när det gäller denna omräkning, uppenbarligen för att de befintliga internationella standarderna(3), vilka upprättats av specialiserade internationella organisationer, i tillräcklig utsträckning täcker denna omräkning. Dessa organisationer har upprättat detaljerade vetenskapliga tabeller som innehåller koefficienter för korrigering av mängden för alla temperaturer och varje specifika massa av mineralolja.

Enligt bestämmelserna i direktiv 92/12/EEG, som innehåller de allmänna reglerna för punktskattepliktiga varor och för innehav, flyttning och övervakning av sådana varor, skall punktskatten påföras eller uppbäras enligt det förfarande som har fastställts av varje medlemsstat.

Kommissionen har inga belägg för att Finland på ett felaktigt sätt skulle ha införlivat de ovan nämnda gemenskapsbestämmelserna avseende skatter, närmast bestämmelserna i rådets direktiv 92/81/EEG och 92/12/EEG. Kommissionen har regelbundna kontakter med alla medlemsstater, antingen på bilateral nivå eller inom ramen för Punktskattekommittén, och denna fråga har inte tagits upp. Det förefaller inte finnas några skäl att ändra standardtemperaturen från 15° C till 9° C, eftersom medlemsstaterna lätt kan räkna om alla mineraloljemängder som uppmätts vid vilken lufttemperatur som helst till mängden vid standardtemperaturen på 15° C.

(1) EGT L 316, 31.10.1992.

(2) EGT L 76, 23.3.1992.

(3) I synnerhet American Society for Testing and Materials (ASTM) tabeller eller Internationella standardiseringsorganisationen (ISO) 91/1/1982.

(4) EGT L 316, 31.10.1992.