ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3826/97 från Roberto Mezzaroma (UPE) till kommissionen (28 november 1997)

Ämne: Säkerhet i Europa

Min fråga gäller Europas säkerhet. Känner kommissionen eller parlamentet till den nyhet som publicerades i den italienska dagstidningen Il Giornale den 10 augusti 1997, enligt vilken ett företag från La Spezia och ett annat från Piacenza har levererat maskinutrustning till Libyen, vilken kan förlänga och förstärka räckvidden för missiler och därigenom äventyra freden i Mellanöstern och vid Europas medelhavskuster?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (18 december 1997)

Kommissionen har inga upplysningar om en sådan leverans som avses i frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3116/97 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (9 oktober 1997)

Ämne: Förbud för asylsökande att köra motorfordon

1. Har rådet tagit del av artikeln i publikationen Nederlandse Landelijke Allochtonenkrant av onsdagen den 17 september 1997 där det rapporteras att asylsökande i Nederländerna efter ett halvt års uppehåll i landet helt utestängs från möjligheten att köra motorfordon?

2. Anser rådet inte att de bestämmelser i den nederländska vägtrafiklagen, artikel 111.3, som föreskriver att körkort endast utfärdas till personer som är stadigvarande bosatta i Nederländerna, utan anledning kränker de asylsökandes grundläggande rätt till fri rörlighet?

3. Kommer rådet att ge kommissionen i uppdrag att lägga fram direktiv som leder till att asylsökande i EU-länderna som innehar ett giltigt bevis om förmågan att köra bil och/eller ett giltigt körkort från sitt härkomstland måste få möjlighet att köra motorfordon i värdlandet under hela den tid då deras asylansökan behandlas?

Svar (16 februari 1998)

1. Rådet har inte tagit del av artikeln i Nederlandse Landelijke Allochtonenkrant.

2. I gemenskapsrätten ges ingen garanti när det gäller asylsökandes fria rörlighet. Enligt artikel 7.1 b i direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort ((EGT L 237, 24.8.1991, s. 1. )) får körkort endast utfärdas till sökande med permanent bosättningsort inom den medlemsstat som utfärdar körkortet. Om en asylsökande har tillstånd att vistas i en medlemsstat omfattas han alltså av denna bestämmelse.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3478/97 från Anne McIntosh (PPE) till kommissionen (27 oktober 1997)

Ämne: Statligt stöd till hamnar inom gemenskapen

Tänker kommissionen harmonisera konkurrenssituationen för hamnarna inom gemenskapen?

Känner kommissionen till att konkurrerande hamnar inom gemenskapen får statligt stöd i olika omfattning? Harwich och Felixstowe måste exempelvis ta ut avgifter på alla besökande skepp för att kunna täcka hamnkostnaderna, såsom stora underhållsarbeten och muddring, personal och utrustning för VTS-verksamhet, fyrar och navigationshjälp, miljöskydd och föroreningskontroller samt lotsning.

Känner kommissionen till att andra närliggande hamnar antingen subventioneras eller erhåller full ersättning för många av dessa tjänster, från regeringskontor? Nyligen publicerades exempelvis uppgifter om att den tyska regeringen subventionerat muddring i Bremerhaven och Hamburg med 320 miljoner DEM. Harwich och Felixstowe däremot måste finansiera sådana projekt genom privata banker. Anser kommissionen att det är acceptabelt att man följaktligen måste ta ut högre avgifter av besökande skepp?

Svar från Niel Kinnock på kommissionens vägnar (21 november 1997)

System för hamnavgifter och annan finansiering av hamnar i gemenskapen varierar kraftigt mellan olika europeiska hamnar. För närvarande bestämmer varje medlemsstat om, och i vilken utsträckning, man skall ta ut avgifter för hamnservice och hamninrättningar, bl.a. anlopps- och navigationshjälp. Kommissionen brukar normalt sett inte bevaka avgiftssystem och har inte för avsikt att harmonisera hamnavgifterna.

Offentligt stöd för hamninfrastruktur betraktas vanligtvis inte som statligt stöd enligt artikel 92 i EG-fördraget, om infrastrukturen står till alla användares förfogande och ligger i allmänhetens intresse samt om tillgången till den är icke-diskriminerande. Offentligt stöd till överbyggnader (byggnadsverk, delvis mobil eller mobil utrustning) där tillgången är begränsad till vissa användare, betraktas dock som statligt stöd. Huruvida sådant stöd är förenligt med bestämmelserna i EG-fördraget måste bedömas mot den bakgrunden.

I den kommande grönboken om hamnar och infrastruktur för sjöfart kommer frågan om avgifter och stöd till infrastruktur att behandlas ingående. Grönboken förväntas bli antagen i slutet av 1997 och kommer därefter att lämnas till parlamentet. Ytterligare åtgärder på hamnområdet beror i stor utsträckning på resultaten från diskussionerna med de andra gemenskapsinstitutionerna, medlemsstaterna och andra intressenter efter grönbokens offentliggörande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1374/97 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (21 april 1997)

Ämne: Effekterna av EU:s avtal med tredje land på fisk - och skaldjurskonservindustrin

Ingåendet av vissa avtal med tredje land får direkta effekter på fisk - och skaldjurskonservindustrin och många företaget i denna sektor känner inte till innehållet i dessa avtal. I vilket stadium befinner sig förhandlingarna och/eller förbindelserna eller i förekommande fall de senast undertecknade avtalen mellan Europeiska unionen och Turkiet, länderna i Central- och Östeuropa, ASEAN-länderna, AVS-länderna och allmänna preferenssystemet - Andinska pakten (narkotika) och andra beträffande fisk - och skaldjurskonservindustrin?

Kompletterande svar avgivet av Emma Bonino på kommissionens vägnar (7 januari 1998)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3292/97 från Wolfgang Kreissl-Dörfler (V) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Marknadstillträde för de minst utvecklade länderna

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med hänsyn till rådets beslut att uppmana tredje länder att förbättra marknadstillträdet för de minst utvecklade länderna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3292/97 och E-3293/97 ingivna av João de Deus Pinheiro för kommissionen (1 december 1997)

I juni 1997 bad rådet kommissionen att före den 1 januari 1998 lägga fram förslag för rådet om hur man skall kunna uppnå en lika behandling av de minst utvecklade länderna. Kommissionen är i färd med att utarbeta dessa förslag med beaktande av gemenskapens förpliktelser inom ramen för Lomékonventionen och bestämmelserna i det allmänna preferenssystemet. På grund av de strukturella skillnaderna i de handelsordningar som gemenskapen tillämpar på de minst utvecklade länder som är med i Lomékonventionen respektive de som inte är det och som omfattas av allmänna preferenssystemet kvarstår en del tekniska svårigheter för vilka olika lösningar övervägs. Så snart detta är klart kommer ett förslag att läggas fram för rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3216/97 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (16 oktober 1997)

Ämne: Restriktioner vid köp av fast egendom i EU:s medlemsstater

Finns det några restriktioner vad gäller köp av fast egendom i EU:s medlemsstater för personer som inte är medborgare i dessa stater?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3215/97 och E-3216/97 ingivna av Mario Monti för kommissionens (18 november 1997)

Parlamentsledamotens fråga avser köp av fast egendom i en medlemsstat av medborgare i en annan medlemsstat, utan hänvisning till någon särskild medlemsstat. Kommissionen erinrar om tidigare frågor i parlamentet beträffande förvärv av egendom i specifika medlemsstater ((Se till exempel skriftliga frågor nr E-1032/96 från Reimer Böge, EGT C 297, 8.10.1996; nr 2491/95 från Jannis Sakellariou, EGT C 66, 4.3.1996. )).

I allmänna termer täcker principerna om likabehandling av medborgare och förbud mot diskriminerande behandling på grund av nationalitet (artikel 6 i EG-fördraget) inom gemenskapslagstiftningens tillämpningsområde förvärv av fast egendom av medborgare i andra medlemsstater.

Inskränkningarna beträffande förvärv och användning av land och byggnader belägna i en medlemsstat av en medborgare i en annan medlemsstat upphävdes i syfte att förverkliga fri rörlighet för arbetstagare, etableringsfrihet, fri rörlighet för tjänster och kapital ((Domstolen, 30.5.1989, kommissionen mot Grekland, 305/87, Rec. 1989 s. 1461; domstolen, 14.1.1988, kommissionen mot Italien, 63/86, Rec. 1988 s. 29; domstolen, 6.11.1984, Fearon mot Irish Land Commission, 182/83, Rec. 1984 s. 3677. )). Tillgång till egendom och innehav av fast egendom är en naturlig följd av dessa rättigheter och av rättigheten att uppehålla sig i en annan medlemsstat i enlighet med artikel 8a i EG-fördraget.

EG-fördraget ingriper inte i något hänseende i medlemsstaternas egendomsordning (artikel 222), men bestämmelserna kommer även i fortsättningen att omfattas av den grundläggande regeln om icke-diskriminering på grundval av artiklarna 6, 48, 52 och 59 och åtgärder för att genomföra vissa av dessa artiklar, liksom förbudet mot alla inskränkningar, med förbehåll för de vanliga undantagen, av gränsöverskridande kapitalrörelser (vilka innefattar förvärv av fast egendom) enligt artikel 73b.

Vad gäller förvärv av fritidsbostäder innefattar den slutliga anlutningsakten från 1994 följande gemensamma deklaration: ¨ingenting i gemenskapens regelverk hindrar enskilda medlemsstater från att vidta nationella, regionala eller lokala åtgärder beträffande fritidsbostäder, förutsatt att de är nödvändiga för planering av markanvändning och miljöskydd och tillämpas utan direkt eller indirekt diskriminering mellan medborgare i medlemsstaterna i enlighet med regelverket¨. Flera medlemsstater (Danmark, Österrike, Finland och Sverige) har särskild lagstiftning beträffande fritidsbostäder ((Protokoll nr 1 beträffande förvärv av egendom i Danmark; artiklarna 70, 87 och 114 i anslutningsakten från 1994. )).

Kommissionen övervakar den allmänna tillämpningen av nationell lagstiftning om köp av egendom för att säkerställa att den inte strider mot ovannämnda princip.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3514/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (29 oktober 1997)

Ämne: Biologisk krigföring varvid genmanipulerade mikroorganismer används

Internationella rödakorskommittén och World Medical Association har båda uttryckt allvarlig oro över att genmanipulerade mikroorganismer framställs för användning som biologiska vapen. Det förekommer fortfarande rapporter om att dessa användes under Gulfkriget.

1. Har Europeiska gemenskapen vid något tillfälle, direkt eller indirekt, finansierat forskning om sådan användning?

2. Har Europeiska gemenskapen vid något tillfälle, direkt eller indirekt, finansierat forskning om framställning av vacciner eller motgifter mot sådana genmanipulerade biologiska vapen?

3. Har någon av Europeiska gemenskapens medlemsstater vid något tillfälle exporterat biologiskt material till Irak som skulle kunna användas eller omvandlas för att användas som biologiska vapen?

4. Känner kommissionen till några bevis för att genmanipulerade mikroorganismer använts av någon av de trupper som deltog aktivt i Gulfkriget? Om detta är fallet, kommer kommissionen att offentliggöra dessa bevis?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (19 november 1997)

1., 2. och 4. Nej.

3. Det är på de områden där upphovsrätten inte längre gäller, inbegripet på det biologiska området, som Irak fram till 1990 missbrukade varor och teknik med dubbelt användningsområde vilka exporterades för lagliga ändamål av några företag i vissa medlemsstater fram till 1990. Efter Gulfkriget såg medlemsstaterna över och förbättrade väsentligt sina nationella system för kontroll av export av varor med dubbelt användningsområde. Den 19 december 1994 antog rådet på grundval av kommissionens förslag från augusti 1992 ((EGT C 253, 30.9.1992. )) ett system för kontroll av export av varor med dubbelt användningsområde. Å ena sidan finns det ett gemensamt initiativ inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) och å andra sidan en förordning (EG) nr 3381/94 i vilken ett gemenskapssystem för kontroll av export av varor med dubbelt användningsområde ((EGT. L 367, 31.12.1994. )) upprättas på grundval av artikel 113 i EG-fördraget. Detta system tillämpas sedan den 1 juli 1995. Bilaga 1 innehåller en förteckning över varor med dubbelt användningsområde som är föremål för kontroll när de exporteras från gemenskapen. Denna förteckning inbegriper biologiska och giftiga ämnen. Genmanipulerade mikroorganismer omfattas av detta kontrollsystem.

Kommissionen erinrar dessutom om att alla medlemsstater är parter i 1972 års konvention om förbud mot utveckling, framställning och lagring av bakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen samt deras förstöring. Den 26 juni 1996 fastställde rådet en gemensam ståndpunkt 96/408/GUSP i denna fråga. Syftet är att öka konventionens överensstämmelse med det internationella icke-spridningssystemet genom att främja dess allmängiltighet och genom att medverka till att förhandlingarna om ett rättsligt bindande och effektivt kontrollsystem kan slutföras senast 1998. Kommissionen ger sitt starka stöd till denna gemensamma ståndpunkt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3180/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Bilolyckor på vägen mellan Tsakonas och Kalamata

I en anmälan från 12 borgmästare och invånare i mindre samhällen genom vilka den 30 km långa motorvägen mellan Tsakonas och Kalamata passerar, sägs det att på grund av att vägen går genom bebyggda områden, att det inte finns några trafikljus och att bilarna kör i hög hastighet, så har 60 personer dött under de senaste åren och tiotals skadats allvarligt. Att vägen passerar genom byar utan att ha ordentliga trottoarer och utan att vara upplyst, med dålig sikt och kontroll, är särskilt svårt för invånarna i byarna, speciellt äldre, skolelever och små barn. I protester från invånarna uppskattar regionen Peloponnesos att den enda lösningen på problemet är att bygga en väg som går runt de bebyggda områdena. Kommissionen tillfrågas:

1. Har regionen Peloponnesos föreslagit att denna väg skulle införlivas i den andra gemenskapsstödramen inför dess revidering?

2. Finns det någon möjlighet till ingripande från den andra gemenskapsstödramen för en projektering av vägen eller andra alternativa möjligheter?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (25 november 1997)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att enligt den information som kommissionen förfogar över har de grekiska myndigheterna redan tilldelat kontraktet för studier över vissa avsnitt av den planerade motorvägen Tripoli-Kalamata, där avsnittet Tsalona-Kalamata ingår. Det rör sig om en ny sträcka som inte kommer att gå genom bebyggda områden, vilket är fallet med den nuvarande vägen som har gett upphov till protester från invånarna.

Med tanke på att studierna inte kommer att vara klara före år 2000 kan den nya sträckan inte omfattas av en medfinansiering enligt gemenskapsstödramarna 1994-1999. Däremot kan de grekiska myndigheterna lägga fram ett förslag om medfinansiering inom ramen för den nuvarande programplaneringsperioden.

För övrigt står det klart att det inte är kommissionens ansvar att ingripa i fråga om de vägsträckor som den finansierar och än mindre när det gäller de sträckor för vilka ansökan om finansiering ännu inte inkommit.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3396/97 från Fernando Fernández Martín (PPE) till kommissionen (23 oktober 1997)

Ämne: Effekterna på klimatförändringen av skogsbränderna på Sumatra och Borneo

Vulkanen Pinatubos utbrott på Filippinerna 1991 påverkade inte bara atmosfären i regionen, utan det orsakade en lätt temperatursänkning över hela världen. I dag pågår stora skogsbränder i samma region (Sumatra och Borneo).

Har kommissionen vidtagit några åtgärder för att utvärdera effekterna på klimatförändringen av dessa bränder, med tanke på att de negativa effekterna av bränderna läggs till de negativa effekterna av vulkanutbrottet?

Svar från Manuel Marin på kommissionens vägnar (19 november 1997)

Kommissionen och medlemsstaterna har i Jakarta upprättat en gemensam brandbekämpningsgrupp från Europeiska unionen (EUFREG) med anledning av den nödsituation som har uppstått till följd av de mycket omfattande skogsbränderna i Indonesien som berör cirka 1 miljon hektar skog.

EUFREG kommer nu att gå över till nästa fas i arbetet och utvärdera yta, typ, klassificering och användning av de landområden som ödelagts under årets bränder huvudsakligen genom analys av de uppgifter som har samlats in genom fjärranalysdata. EUFREG kommer också att utarbeta riktlinjer för ett expertbesök för att undersöka årets skogsbränder i syfte att stödja den indonesiska regeringen vid genomförandet av förbättrade strategier och åtgärder för att undvika eller minimera att det gångna årets katastrof upprepas.

Kommissionen kommer att fortsätta samordningen med den indonesiska regeringen och är beredd att medverka i en större undersökning om skogsbrändernas effekter på miljön och klimatet på medellång och lång sikt i ett regionalt och globalt perspektiv.

Mellan den 10 och 12 november 1997 anordnade den indonesiska regeringen en internationell vetenskaplig och teknologisk konferens i Jakarta för utvärdering av de globala miljöförändringarna och deras betydelse för det indonesiska kustlandet i vilken kommissionen aktivt deltog.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3104/97 från Rijk van Dam (I-EDN) till kommissionen (3 oktober 1997)

Ämne: Uzbekistan

På frågorna E-2333/97 ((EGT C 60, 25.2.1998, s. 128. )) och E-2449/97 ((EGT C 60, 25.2.1998, s. 132. )) om konfiskeringen av 25 000 biblar i Uzbekistan och hinder för det uzbekiska bibelsällskapets verksamhet svarade kommissionen att den inte förfogar över information i dessa angelägenheter och heller ännu inte mottagit några konkreta upplysningar från de uzbekiska myndigheterna. Icke desto mindre nås vi från olika håll av information om att biblarna fortfarande är beslagtagna, att de uzbekiska myndigheterna kräver att de skickas tillbaka och att de uzbekiska järnvägarna kräver ett belopp på ungefär 13 000 USD (ett belopp som dagligen ökar) av det uzbekiska bibelsällskapet för lagringen av de beslagtagna biblarna.

1. Anser kommissionen inte att de uzbekiska myndigheterna återigen och med eftertryck måste avkrävas en förklaring till detta agerande som står i strid med partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan EU och Uzbekistan?

2. Kan kommissionen meddela vid vilken tidpunkt den avser att vidta vilka åtgärder gentemot de uzbekiska myndigheterna för att häva konfiskeringen av biblarna, för att upphäva kravet i samband med lagringen och för att låta det uzbekiska bibelsällskapet verka ohindrat?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (17 oktober 1997)

De uzbekistanska myndigheterna informerade nyligen kommissionen om att det inte längre låg några hinder i vägen för att importera biblar till Uzbekistan. Det uzbekistanska bibelsällskapet har för övrigt bekräftat dessa uppgifter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3009/97 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Ekologisk katastrof vid sjön Kerkini

Sjön Kerkini är en viktig fridlyst biotop i norra Grekland med ett rikt växt- och djurliv. På detta fridlysta område finns en privatägd poppellund, vars ägare i juli 1994 fällde träden, trots att där fanns hundratals hägerbon med hägerungar som inte ännu kunde flyga. Detta medförde att över 200 fåglar dog och gjorde den grekiska allmänheten upprörd. De behöriga och ansvariga myndigheterna förhindrade inte det inträffade och vidtog inte några åtgärder mot områdets ägare.

Känner kommissionen till dessa händelser? Kan kommissionen begära en förklaring från den grekiska regeringen i syfte att säkerställa effektivare skydd för biotoperna och sätta in sanktioner mot personer som skadar dessa?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (13 november 1997)

Den konstgjorda sjön Kerkini är ett våtmarksområde med mycket rikt växt- och djurliv och har av de grekiska myndigheterna utsetts till särskilt skyddsområde enligt direktiv 79/409/EEG om bevarande av vilda fåglar ((EGT L 103, 25.4.1979, ändrat genom anslutningen av Österrike, Finland och Sverige (EGT L 1, 1.1.1995). )). Den har också föreslagits för skydd enligt direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter ((EGT L 206, 22.7.1992. )).

Sjön Kerkini är ett av de huvudsakliga områden där Life-Nature-projekt (¨Bevarande av phalacrocorax pygmaeus och anser erythropus i Grekland¨) för närvarande pågår. I mitten av juni 1997 fälldes en poppellund med hägerbon och detta kom till projektledarnas kännedom, som genast underrättade de grekiska myndigheterna. Popplarna växte emellertid utanför det särskilda skyddsområdet, på privatägd mark, och omfattades därför inte av den skyddsordning som gäller särskilda skyddsområden. Kommissionen vet emellertid att jordbruksministeriet utfärdade ett cirkulär enligt vilket fällning av popplar skall vara förbjuden under häckningstiden (15 februari till 30 juli). I framtiden kommer det berörda området vid sjön Kerkini att omfattas av detta förbud.

Å andra sidan har kommissionen också underrättats om andra problem i samband med skyddet av sjön Kerkini. Kommissionen kommer att undersöka frågan för att få en tydlig bild av situationen och om nödvändigt vidta åtgärder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3065/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Märkning av förpackningar

Denna fråga gäller förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om märkning av förpackningar samt om införandet av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse för förpackningar (KOM(96) 191 slutlig - 96/0123 COD) ((EGT C 382, 18.12.1996, s. 10. )).

Förslaget härrör från de åtaganden som har gjorts i direktiv 94/62/EG ((EGT L 365, 31.12.1994, s. 10. )) om förpackningar och förpackningsavfall vad gäller märkning och bedömning av enhetlighet. Den märkning som föreslås är frivillig och skall med hjälp av en symbol ange huruvida förpackningen kan återvinnas. Andra märken är förbjudna.

Anser kommissionen inte att ett program för maximal minskning av förpackningarnas miljöpåverkan är nödvändig, liksom det är nödvändigt att sätta ett stopp för alla de olika märken som används för att ange huruvida förpackningar kan återvinnas?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (11 november 1997)

Kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om märkning av förpackningar antogs den 25 november 1996. Förslaget kompletterar direktiv 94/62/EG genom att det introducerar de märkningssymboler som skall användas och det bedömningsförfarande för överensstämmelse med de grundläggande kraven i direktivet.

Målet med märkningsförslaget är att konsumenterna skall informeras om när förpackningar kan återanvändas eller materialåtervinnas. Dessutom syftar kommissionens förslag till att undanröja den förvirring som råder på marknaden genom att fastställa en symbol för återanvändbara förpackningar och en symbol för materialåtervinningsbara förpackningar.

I märkningsförslaget kan bara förpackningar som är återanvändbara eller materialåtervinningsbara i enlighet med kravet i direktiv 94/62/EEG märkas. Systemet är frivilligt, men om en tillverkare vill visa att en förpackning är återanvändbar eller materialåtervinningsbar måste symbolerna användas. Andra symboler är inte godkända. För närvarande används flera olika symboler för att visa att en förpackning kan återanvändas eller materialåtervinnas, vilket ofta gör det svårt för konsumenten att bedöma förpackningens miljöpåverkan.

Kommissionen anser att diskussionerna i Europaparlamentet och rådet om förslaget till ett direktiv om märkning måste avslutas innan kommissionen vidtar åtgärder i fråga om märkning av förpackningar.