SKRIFTLIG FRÅGA E-2433/99

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Reformen av banansektorn med hänsyn till WTO-panelen

Den 15 november 1999 lade kommissionen fram ett förslag för rådet (jordbruk) om ändring av tullsystemet för banansektorn. Avsikten med förslaget är att få ett slut på importkvoterna och ändra ordningen så att den enbart grundar sig på tullavgifter från och med den 1 januari 2006. Det här är ett försök att få bananordningen att överensstämma med WTO:s bestämmelser och att bemöta kritiken från USA och de multinationella exportörerna inom dollarbananområdet.

Har kommissionen undersökt vilka konsekvenser ändringen skulle föra med sig för gemenskapsproducenterna, framför allt med hänsyn till den automatiska ändringen till ett system som enbart grundar sig på tullavgifter (som skulle kunna minska vid förhandlingarna inom WTO:s millennierunda)? Om en undersökning gjorts, vilka viktiga slutsatser kom man då fram till?

Vad ämnar kommissionen göra för att ersätta gemenskapsproducenterna och säkerställa stöd till sektorn och sektorns framtid om systemet för med sig några nackdelar?

Har kommissionen undersökt vilka konsekvenser som ändringen av ordningen skulle ha för AVS-producenterna, framför allt med hänsyn till den automatiska ändringen till en ordning som enbart grundar sig på tullavgifter?

Vilka åtgärder ämnar kommissionen föreslå inom samarbetspolitiken och gemenskapsbudgeten för att kompensera förlusterna för AVS-producenterna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(14 januari 2000)

WTO-panelens beslut ifrågasatte inte gemenskapssystemet med ersättning för inkomstbortfall i samband med saluförande av bananer enligt kommissionens förordning (EG) nr 1858/93 av den 9 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 404/93 vad avser systemet med ersättning för inkomstbortfall i samband med saluförande av bananer(1).

Kommissionen anser att stödet till gemenskapsproducenterna är säkrat genom det nuvarande ersättningssystemet, enligt vilket stödbeloppet för varje regleringsår fastställs till skillnaden mellan den schablonmässigt fastställda referensinkomsten som ökades med 5 % 1998 och upp till 8 % från och med 1999 och genomsnittspriserna under regleringsåret. Detta system garanterar således en avsättning av gemenskapens produktion på marknaden genom att ersätta hela beloppet, oavsett hur priserna utvecklas på gemenskapsmarknaden. Detta systems effektivitet bekräftades under 1999 då bananpriserna på världsmarknaden föll dramatiskt och hela gemenskapsproduktionen kunde avsättas och producenternas inkomster behållas tack vare ersättningssystemet.

Kommissionen anser att de föreslagna ändringarnas inverkan på produktionen kommer att jämnas ut av ersättningssystemet.

Kommissionens förslag åtföljs av en finansieringsöversikt. Budgetkonsekvenserna av förslaget förväntas öka utgifterna med 77 miljoner euro och inkomsterna med 30 miljoner euro. För närvarande går det inte att beräkna budgetkonsekvenserna av ett helt avgiftsbaserat system.

När det gäller bananproducenterna i de afrikanska länderna, Karibien och Stilla Havet (AVS) bör det påpekas att ett särskilt stödsystem redan gäller för traditionella AVS-bananleverantörer genom rådets förordning (EG) nr 856/1999 av den 22 april 1999 om att inrätta en särskild ram för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer(2).

Kommissionen kommer under alla omständigheter att utvärdera om det berörda stödet, som föreslås som svar på den tidigare ändringen av den gemensamma organisationen av marknaden, är tillräckligt för att de traditionella AVS-bananleverantörerna skall kunna behålla sin ställning på gemenskapsmarknaden.

(1) EGT L 170, 13.7.1993.

(2) EGT L 108, 27.4.1999.