SKRIFTLIG FRÅGA E-1401/00

från Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) till rådet

(5 maj 2000)

Ämne: Relationerna mellan EU och Ryssland

I Ryska federationen hölls nyligen presidentval som ledde till att Vladimir Putin valdes till president efter första omgången. Dagen därpå framförde GUSP:s höge representant Javier Solana och Europeiska kommissionens ordförande Romano Prodi sina gratulationer till den nyvalde presidenten samtidigt som de påminde honom om situationen i Tjetjenien där tusentals människor dött under de senaste månaderna på grund av ett krig som Moskva aldrig har försökt förhindra, för att inte säga motsatsen. Det bör även påpekas att civilbefolkningen och sjukhusen har bombarderats utan urskiljning, för att inte tala om de ryska truppernas upprepade brott mot de mänskliga rättigheterna.

Parlamentet antog den 16 mars 2000 en resolution om Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och artikel 177.2 i EG-fördraget fastställer att gemenskapen skall bidra till det allmänna målet att utveckla demokratin och rättsstaten samt till målet att respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

Kan rådet mot bakgrund av detta svara på vilka etiska krav som bör karaktärisera EU:s yttre förbindelser? Vilka åtgärder föreslår det för att man skall kunna undvika den här sortens konflikter, som enligt vårt sätt att se det felaktigt bedöms vara interna? Vilka initiativ föreslår rådet för att skydda etniska minoriteter som befinner sig utanför EU:s gränser?

Svar

(29 september 2000)

I Fördraget om Europeiska unionen konstateras att ett av målen med den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken är att skydda unionens gemensamma värden. Dessa värderingar eller principer som är gemensamma för medlemsstaterna är bland annat frihet, demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och rättstatsprincipen. Dessa är grunderna för den etiska dimensionen i EU:s yttre förbindelser.

Europeiska unionen erkänner inte någon teoretisk gräns för tillämpningen av dess grundläggande lärosatser. Vare sig det är i FN, OSSE, Europarådet, i bilaterala förbindelser eller i unionens avtal med tredje land, ger EU mycket hög prioritet åt att främja dess värden.

Konfliktförebyggande är en komplicerad och svår angelägenhet till vilken EU tillsammans med övriga internationella aktörer lämnar betydande bidrag med varierande grad av framgång. EU utnyttjar alla de medel som står till buds. På lång sikt innefattar dessa främjande av dess värden, bistånd, handel och politisk påverkan för att för att skapa ekonomiska, sociala och politiska villkor som kan mildra orsakerna till konflikt. På kort sikt kan EU använda sig av övertalning,

påverkan och handling i en hotande eller verklig konfliktsituation för att lösa frågor fredligt genom dialog och överenskommelser. Detta gäller i lika mån i yttre eller inre situationer i länder där en konflikt hotar eller har brutit ut.

EU:s förmåga att kontrollera eller ens påverka händelser är naturligtvis begränsad av faktorer som skiftar alltefter omständigheterna, bland annat om EU betyder något i landet eller för den fråga det gäller eller för dess intressen i stort. I varje enskilt fall måste EU via sina institutioner avgöra vilka åtgärder som i just denna situation bäst främjar målen.

Ett av dessa mål är att skydda minoriteters, inbegripet etniska minoriteters, rättigheter. Särskilda initiativ skiljer sig åt, beroende på omständigheterna och beroende på EU:s förmåga att påverka situationen