ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0950/00

från Per Stenmarck (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2000)

Ämne: Transeuropeiska nätverk

Vid Europeiska rådets möte i Essen 1994 antogs ett antal prioriterade TEN-projekt. Ett av dessa fjorton projekt var den för infrastrukturen i Norden viktiga utbyggnaden av den s k Nordiska triangeln. I uppföljningen som gjorts av kommissionen beträffande dessa TEN-projekt konstateras att Sverige inte fullgör sina åtaganden. Det påverkar bl a de nödvändiga kapacitetsförstärkningarna av E6:an och E4:an för att nu inte nämna den för landets export och import så viktiga delen E6 Malmö-Trelleborg. Vad avser kommissionen göra åt den svenska försummelsen och fördröjningen av att genomföra dessa åtaganden som för Sverige och för Europa är så angelägna infrastrukturprojekt?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(28 april 2000)

Under 1998 och 1999 har kommissionen offentliggjort två uppföljningsrapporter(1) som rör framsteg och status vad gäller de 14 särskilda projekt som identifierades vid Europeiska rådet i Essen i december 1994. I båda rapporterna anges att tre projekt nästan är slutförda, sex andra kommer att slutföras omkring 2005 och fem kommer att slutföras betydligt senare än 2005.

Det projekt som kallas den nordiska triangeln, vilket omfattar de delar av E4 och E6 som ledamoten nämner, tillhör de fem projekten i den sistnämnda gruppen. Den nordiska triangelns särskilda karaktär en multimodal korridor med ett stort antal underprojekt gör det mycket svårt att fastställa en övergripande tids- och finansieringsplan. Förhandlingar om denna fråga pågår mellan kommissionen och de finska och svenska myndigheterna.

Genomförandet av projekt som rör transportinfrastruktur tillhör i enlighet med subsidiaritetsprincipen huvudsakligen medlemsstaternas samt de regionala och lokala organens ansvarsområde. Därför kan inte kommissionen ålägga medlemsstater att genomföra något särskilt projekt avseende infrastruktur. Kommissionen kan emellertid uppmuntra medlemsstaterna

till att genomföra ett projekt genom att erbjuda finansiellt stöd eller genom att hjälpa till att ordna alternativa finansiella lösningar som offentliga-privata partnerskap. Kommissionen har tidigare stött moderniserings- och och byggarbeten avseende flera delar av E6 och E18 inom den nordiska triangeln.

(1) Transeuropeiska transportnät: rapport om utveckling och genomförande av de fjorton Essen-projekten, KOM(1998) 356 slutlig, och Transeuropeiska nät Årsrapport 1998, KOM(1999) 410 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0068/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(24 januari 2000)

Ämne: Byggandet av Itoizdammen

Sedan 1993 håller man i Navarra (Baskien) på att bygga en damm för att skapa en vattenreservoar på floderna Irati och Urrobi: Itoizdammen. Den totala kostnaden för detta projekt uppgår till ungefär 1,78 miljarder euro. Vattenreservoaren kommer enligt förespråkarna att användas för bevattning av 57 000 hektar jordbruksmark i södra Navarra, vattenförsörjningen i Irunea och elproduktion.

Lokalbefolkningen och miljöorganisationer är motståndare till byggandet av Itoizdammen eftersom femton byar helt eller delvis kommer att försvinna, liksom tre naturomskyddsrådesklassade zoner (Txintxurrenea, Gaztelu och Inarbe). För två av de hotade områden gäller en särskild europeisk skyddsstadga

Den 29 september 1995 inställde en nationell domstol det tekniska projektet för en vattenreservoar på floderna Irati och Urrobi. Högsta domstolen bekräftade senare detta domslut. Trots detta kunde man obehindrat fortsätta med byggandet av Itoizdammen. I slutet av 1998 tillkännagavs att kommissionen felaktigt hade avskrivit ett klagomål mot projektet

1. a) Vilka EU-institutioner var/är inblandade i byggandet av Itoizdammen?

b) Varför var/är dessa institutioner inblandade?

c) På vilket sätt finansierar EU Itoizdammen?

2. Är denna finansiering förbunden med miljökrav eller andra villkor, med tanke på att femton byar helt eller delvis kommer att försvinna, liksom tre naturomskyddsrådesklassade zoner, varav två med en särskild europeisk skyddsstadga?

a) Om nej, varför inte?

b) Om ja, anser kommissionen att dessa villkor uppfylls av byggherrarna?

3. Är byggandet av Itoizdammen förenligt med gemenskapslagstiftningen på miljö-, naturskydds- och jordbruksområdet, med tanke på att femton byar helt eller delvis kommer att försvinna, liksom tre naturomskyddsrådesklassade zoner, varav två med en särskild europeisk skyddsstadga?

a) Om nej, varför inte och vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att se till att gemenskapslagstiftningen till fullo efterlevs?

b) Om ja, anser kommissionen att gemenskapslagstiftningen till fullo efterlevs vid byggandet av Itoizdammen, och detta trots att tre naturomskyddsrådesklassade zoner, varav två med en särskild europeisk skyddsstadga, kommer att försvinna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(9 mars 2000)

Det bör framhållas att ingen gemenskapsfinansiering har beviljats för bygget av Itoizdammen i Navarraregionen i Spanien.

Kommissionen erhöll för några år sedan ett klagomål om bygget av Itoizdammen och undersökte då denna fråga. Den 30 november 1994 beslutade kommissionen att inte inleda något överträdelseförfarande i ärendet. I ett pressmeddelande som offentliggjordes den 9 december 1994(1) förklarades varför ärendet lades ned.

Med tanke på att Itoizdammen nu är färdigbyggd anser kommissionen inte att det finns någon anledning att ytterligare kommentera ett kommissionsbeslut från 1994.

(1) IP/94/1175.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0341/00

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(14 februari 2000)

Ämne: Djurtransporter

Jag har förstått av kommissionens rapporter att Frankrike, Italien, Grekland och Belgien har brutit mot bestämmelserna i direktiv 91/628/EEG(1) om skydd av djur vid transport.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att förhindra sådana överträdelser?

(1) EGT L 340, 11.12.1991, s. 17.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0340/00, E-0341/00 och E-0425/00 ingivet av David Byrne för kommissionen

(21 mars 2000)

Genom rapporter från Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor och klagomål från olika organisationer känner kommissionen till att rådets direktiv 91/628/EEG om skydd av djur vid transport, ändrat genom rådets direktiv 95/29/EG, inte genomförts på ett tillfredsställande sätt i alla medlemsstater. Kommissionen håller dessa problem noga under uppsikt och medlemsstaternas myndigheter görs uppmärksamma på dem när de uppdagas. Överträdelseförfaranden har inletts inom detta område särskilt mot en medlemsstat och andra överträdelseförfaranden är under förberedelse.

Dessutom skall kommissionen enligt artikel 13 i direktivet lämna en rapport till rådet om medlemsstaternas erfarenheter sedan direktivet trädde i kraft. Till denna rapport kan förslag bifogas. Rapporten kommer att överlämnas inom kort och i den beaktas alla tillgängliga uppgifter.

Under tiden har en arbetsgrupp inom Ständiga veterinärkommittén inrättats för att överväga problem i samband med genomförandet av direktivet när det gäller transporter över långa sträckor. Kommissionen kommer eventuellt att överväga att ändra gemenskapslagstiftningen på grundval av slutsatserna från arbetsgruppen om transporter och mot bakgrund av medlemsstaternas erfarenheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0997/00

från Neil MacCormick (Verts/ALE) till rådet

(30 mars 2000)

Ämne: Internationell handel offren för banankriget

Små företag i Europeiska unionen som tillverkar badprodukter och andra toalettsaker betalar ett högt pris för dröjsmålen med att lösa banankriget och därmed avskaffa Förenta staternas strafftull på import. Kommer rådet att uppmana kommissionen att vidta brådskande åtgärder för att få ett slut på denna otillfredsställande situation?

Svar

(8 juni 2000)

Rådet delar den ärade parlamentsledamotens oro över de svårigheter som uppstått på grund av USA:s handelssanktioner mot EU:s industri. Som en följd av att WTO:s tvistlösningsorgan fördömde vissa aspekter av gemenskapsordningen för bananer i april 1999 fick USA tillstånd att upphäva koncessioner till ett värde av $191,4 miljoner för en lång rad EU-produkter. Sedan dess har kommissionen haft intensiva kontakter med berörda parter för att kunna lägga fram ett förslag som allmänt kan accepteras som en lösning av tvisten.

I brist på en lösning som kan accepteras av alla parter, lade kommissionen i november 1999 fram ett förslag för rådet om ändring av gemenskapsordningen för bananer. Förslaget, som Europaparlamentet anmodats yttra sig om, behandlas för närvarande i rådet. I detta dokument meddelas det att kommissionens diskussioner med berörda parter kommer att fortsätta under den tid som rådet och parlamentet behandlar förslaget. När rådet är redo att fatta ett beslut, dvs. när parlamentet yttrar sig, kommer kommissionen att sammanställa en rapport om resultatet av diskussionerna med de berörda parterna. Sedan november 1999 har kommissionen vid ett flertal tillfällen rapporterat till rådet om hur diskussionerna fortlöper. Vid sitt möte den 20 mars 2000, samtyckte rådet (jordbruk) till att återuppta behandlingen av ärendet när kommissionen överlämnar sin rapport om resultatet av förhandlingarna med berörda tredje länder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0462/00

från John McCartin (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Alkoholhalt i blodet för bilförare

Överväger kommissionen att lägga fram ett nytt förslag om att sänka den tillåtna alkoholhalten i blodet för förare av motorfordon inom Europeiska unionen, och när kommer kommissionen i så fall att lägga fram ett förslag om detta?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(20 mars 2000)

Kommissionen har under många år undersökt problemet med alkohol i trafiken och de trafikolyckor som blir konsekvensen. Både ur vägsäkerhetssynpunkt och folkhälsosynpunkt blir slutsatsen att nationella och europeiska åtgärder för att minska alkoholpåverkade trafikanter måste prioriteras för att göra gemenskapens vägar säkrare och för att förhindra mänskligt lidande. De flesta experter är överens om att det behövs flera olika åtgärder för att komma tillrätta med problemet; det kan t.ex. röra sig om gränser för alkoholhalten i blodet, hälsokampanjer, effektiv och riktad tillämpning, lämpliga påföljder och rehabiliteringsprogram för återfallsbrottslingar.

Det ursprungliga förslaget på alkoholhalt i blodet på 0,5 milligram per milliliter (mg/ml) som lades fram 1988, antogs aldrig eftersom alltför många medlemsstater opponerade sig med subsidiaritetsprincipen som motivering, och detta trots att de själva var beredda att acceptera 0,5 mg/ml. Faktum är att efter 1988 har vissa medlemsstaterna infört 0,5 mg/ml som gräns i sin lagstiftning.

Mot bakgrund av detta, planerar kommissionen inte att lägga fram ett nytt direktiv, utan anser att en rekommendation från rådet är den bästa metoden för att behandla detta viktiga problem i fråga om vägsäkerhet och folkhälsa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1242/00

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(14 april 2000)

Ämne: Lärare och arbetstidsdirektivet

Kan kommissionen särskilt fastställa att lärare omfattas av arbetstidsdirektivet? Kan kommissionen i detalj redogöra för arbetstidsdirektivets bestämmelser när det gäller skolsystemet i Storbritannien?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(8 juni 2000)

I artikel 1.3 i rådets direktiv 93/104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden (det s.k. arbetstidsdirektivet)(1) fastställs det att detta direktiv skall tillämpas inom alla arbetsområden, såväl offentliga som privata, i den betydelse som avses i artikel 2 i direktiv 89/391/EEG utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17 i det här direktivet, med undantag för luft-, järnvägs-, väg- och sjötransporter, havsfiske liksom annat arbete till sjöss samt det arbete som utförs av läkare under utbildning.

Enligt artikel 2 i rådets direktiv 89/391/EG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(2) skall detta direktiv tillämpas på all verksamhet, såväl privat som offentlig (industri, jordbruk, handel, förvaltning, tjänster, undervisning, kultur- och fritidsverksamhet etc.). Direktivet skall inte tillämpas på sådana specifika offentliga verksamheter, där det inte kan undvikas att förhållanden som är speciella för dessa verksamheter kommer i konflikt med direktivet, exempelvis försvaret eller polisen eller viss specifik verksamhet inom civilförsvaret. I dessa fall skall arbetstagarnas hälsa och säkerhet tryggas så långt möjligt mot bakgrund av direktivets syften.

Av dessa två bestämmelser framgår det att lärare omfattas av arbetstidsdirektivet.

Enligt den information som kommissionen har tillgänglig omfattas lärare av den brittiska rättsakten Working Time Regulations 1998 (Statutory Instruments 1998 No. 1833), genom vilken arbetstidsdirektivet genomförs i Förenade kungariket.

(1) EGT L 307, 13.12.1993.

(2) EGT L 183, 29.6.1989.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1541/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till rådet

(12 maj 2000)

Ämne: Överträdelse av artikel 44 i Europaparlamentets arbetsordning

Jag har riktat flera frågor till rådet om Österrike:

- En prioriterad fråga ingavs den 21 februari 2000 och registrerades den 25 februari. Enligt artikel 44.5 i arbetsordningen skall sådana frågor besvaras inom tre veckor från det att frågan registrerats hos rådet. Frågan skulle därför ha besvarats före den 17 mars.

- Två frågor ingavs den 21 februari 2000 och registrerades den 13 mars. Enligt artikel 44.6 i arbetsordningen skall sådana frågor besvaras inom sex veckor från det att de registrerats hos rådet. Frågorna skulle därför ha besvarats före den 25 april.

Med anledning av denna överträdelse av Europaparlamentets arbetsordning ombeds rådet svara på om det känner till bestämmelserna i den aktuella arbetsordningen och om det har för avsikt att i fortsättningen följa dessa?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1299/00, E-1300 och P-1541/00

(10 juli 2000)

Rådet vill erinra den ärade parlamentsledamoten om att rådet inte är bundet av de nämnda tidsfristerna i den mån dessa hänför sig till Europaparlamentets inre arbetsordning, artikel 44, punkterna 5, 6 och 7.

Emellertid vill rådet understryka att rådet, för att få till stånd ett bättre samarbete med Europaparlamentet på detta område, snabbt har vidtagit en rad inre åtgärder som skall göra det möjligt att besvara de skriftliga frågorna på kortare tid än två månader. Inom denna ram har rådet, inom sina förberedande instanser, fastställt ett förfarande för behandling av frågorna varigenom den nödvändiga balansen skall uppnås mellan denna målsättning och kravet på att genom samråd med de behöriga avdelningarna och möjlighet att avge synpunkter på rådsnivå säkerställa högsta möjliga kvalitet på svaren.

Under årens lopp har olika faktorer gjort det svårare att respektera denna balans, vilket medfört att frågorna inte kan besvaras lika snabbt, det kan röra sig om att antalet skriftliga frågor till rådet har ökat betydligt, vilket är en icke försumbar faktor, eller att frågor kommit upp på områden som förutsätter en fördjupad undersökning, eller också kan just kraven på aktualitet ibland medföra en fördröjning för att parlamentsledamoten verkligen skall få veta det senaste läget.

Under alla omständigheter delar rådet sålunda den ärade parlamentsledamotens farhågor och försäkrar att rådet i alla sammanhang skall bemöda sig om att besvara de skriftliga frågorna så bra och så fullständigt som möjligt. Rådet skall tänka igenom vilka lösningar som kan göra det möjligt att på bästa möjliga sätt utveckla nuvarande kontrollförfaranden, med hänsyn till ovan framförda krav.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0040/00 från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen. Nedskärningar i budgeten för Poseima-programmet.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 374 E , 28/12/2000 s. 0019 - 0019



SKRIFTLIG FRÅGA E-0040/00 från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen (19 januari 2000) Ämne: Nedskärningar i budgeten för Poseima-programmet Genom sin ändringsskrivelse nr 4 till det preliminära budgetförslaget för 2000 har kommissionen ökat anslagen till andra program till förfång för Poseima-programmet, som endast fått de nödvändigaste behoven tillgodosedda. Men enligt den rapport om regionerna i gemenskapens yttersta randområden som antogs den 22 december, översteg kostnaderna för Poseima-programmet 1999 den ursprungliga budgeten. Vilka motiv rättfärdigar kommissionens budgetnedskärning? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (7 mars 2000) Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på hans skriftliga fråga E-0038/00(1) och på den skriftliga frågan E-2403/99 från Ilda Figueiredo(2). (1) EGT C 303 E, 24.10.2000. (2) EGT C 225 E, 8.8.2000, s. 125.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0630/00

från María Ayuso González (PPE-DE) till kommissionen

(3 mars 2000)

Ämne: Företag som får exportbidrag

Exportbidragen har haft stor betydelse för att främja jordbruksexporten, och exportföretag inom EU som till största delen ägnar sig åt saluföring och bearbetning har ansökt och fått sådana bidrag.

Kan kommissionen ange vilka företag som har fått exportbidrag till ett belopp som överskrider 100 000 euro per år och även a) hur stora de totala beloppen har varit för varje år under perioden 19861999, b) det land som företagen hör till eller som har tilldelats beloppen, c) de odlingar och produkter som omfattas av export (kapitel) och d) ifall det rör sig om företag som uteslutande sysslar med saluföring (export och bearbetning) eller även produktion (jordbruk och uppfödning)?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 april 2000)

Kommissionen önskar göra parlamentsledamoten uppmärksam på att en stor del av arbetsuppgifterna överflyttas till medlemsstaternas utbetalningsställen genom den rättsliga ordningen för bokföring av gemenskapsstöd till jordbruket, bl.a. vad gäller exportbidrag, genom gemenskapsbudgeten och särskilt genom garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) (rådets förordning (EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken(1), kommissionens förordning (EG) nr 296/96 av den 16 februari 1996 om de uppgifter som medlemsstaterna skall sända in för månatlig bokföring av de utgifter som finansieras genom garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) och upphävande av förordning (EEG) nr 2776/88(2), samt rådets förordning (EG) nr 1259/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken(3)). Dessa utbetalningsställen (som skall vara ackrediterade av medlemsstaterna i enlighet med bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 1663/95 av den 7 juli 1995 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 729/70 i fråga om förfarandet vid avslutande av räkenskaperna för garantisektionen vid EUGFJ(4)) har således direkt hand om ansökningarna om jordbruksstöd och förfogar följaktligen över alla uppgifter om stödmottagarna.

Kommissionen däremot förfogar inte över de uppgifter som parlamentsledamoten efterlyser. Medlemsstaterna tillställer kommissionen för kontrolländamål en del bokföringsuppgifter som anges närmare i bestämmelserna. Dessa uppgifter skulle kunna bearbetas så att stödmottagarna kan individualiseras. Enligt gemenskapsbestämmelserna om skydd av personuppgifter, som enligt artikel 286 (f.d. artikel 213b) i fördraget är bindande för gemenskapens institutioner, skulle kommissionen dock inte få avslöja denna information.

(1) EGT L 160, 26.6.1999.

(2) EGT L 39, 17.2.1996.

(3) EGT L 160, 26.6.1999.

(4) EGT L 158, 8.7.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0367/00

från Marie-Noëlle Lienemann (PSE) till kommissionen

(14 februari 2000)

Ämne: Reducerad mervärdesskattesats på fjärrvärme

Gas- och elförsörjningen finns fortfarande med på gemenskapsförteckningen över sådan verksamhet för vilken medlemsstaterna kan tillämpa en reducerad mervärdesskattesats. Detta gäller däremot inte användningen av värmenät.

Fjärrvärmenäten innebär emellertid ofta att energin i hushållssopor återvinns och att energipolitiken diversifieras, vilket Europeiska unionen förespråkar. Skattesatsen bör vara densamma vare sig man värmer med gas, el eller fjärrvärme eftersom det är de sociala behoven som avgör när den reducerade mervärdesskattesatsen skall tillämpas, särskilt då användaren ofta inte har något val (t. ex. kollektivt boende).

Kan kommissionen förklara vad som kan ha motiverat en sådan obalans mellan olika former av energiförsörjning, och om den avser att rätta till denna orättvisa genom att föreslå att användningen av värmenät tas med på förteckningen över verksamhet för vilken reducerad mervärdesskattesats kan tillämpas?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 mars 2000)

Enligt den gällande gemenskapslagstiftningen får medlemsstaterna inte tillämpa en reducerad mervärdesskattesats på abonnemang inom fjärrvärmenät.

De gällande bestämmelserna är resultatet av förhandlingar i rådet som fick till följd att kommissionens ursprungliga förslag(1) ändrades, och möjligheten till en reducerad mervärdesskattesats avser därmed endast naturgas och elektricitet.

I sitt förslag om tillnärmning av mervärdesskattesatserna angav kommissionen att energiprodukter för uppvärmning och belysning skulle kunna göras till föremål för en obligatoriskt reducerad skattesats, varigenom snedvridningar skulle kunna undvikas.

Kommissionen bekräftar att denna fråga kommer att undersökas vid nästa översyn av innehållet i bilaga H till det sjätte mervärdesskattedirektivet (77/388/EEG)(2), som omfattas av den reducerade mervärdesskattesatsen, utan att i detta skede kunna förutse utgången av överläggningarna i rådet i samband med behandlingen av eventuella nya förslag.

(1) EGT C 250, 18.9.1987, ändrat i EGT C 44, 19.2.1992.

(2) EGT L 262, 15.10.1977.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0812/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till rådet

(20 mars 2000)

Ämne: Belgiens utrikesminister Louis Michels uttalanden till Österrikes regering

Den 27 februari tog Belgiens utrikesminister Louis Michel äntligen tillbaka sina skarpa uttalanden, som han betecknade som dumma, gentemot Österrikes regering. De internationella pressbyråerna meddelade att han betecknade sitt upprop till belgiska turister att inte åka till Österrike på grund av den nya regeringskoalitionen, som klumpigt, ja nästan smaklöst. Den som emellertid hade hoppats på att Belgien skulle tänka om beträffande sin isoleringsstrategi gentemot Österrike blev redan två dagar senare bittert besviken.

I en intervju för den belgiska veckotidningen Le Journal du Mardi som utkom den 29 februari uttryckte Michel önskan att de 14 EU-ländernas sanktioner mot Österrike skulle bringa regeringen i Wien på fall. På frågan om vad det var för vits med hans strategi gentemot Österrike svarade han ordagrannt: Jag skulle vilja störta den nuvarande österrikiska regeringen. Haider är utan tvivel nynazist, men Wolfgang Schüssel är hans medbrottsling av ren personlig äregirighet. Med sina motstridiga uttalanden, som står i krass motsats till det europeiska idealet om jämlika och ansvarsfulla relationer mellan medlemsstaterna, skapar Louis Michel ett precedensfall i kontakterna mellan EU-länderna. Europaprojektet, som är ett freds- och stabilitetsprojekt baserat på ett ansvarsfullt och förtroendefullt gemensamt ekonomiskt, politiskt och socialt samarbete, äventyras av oförsiktiga och okänsliga uttalanden av det slag som Louis Michel gjort.

I detta sammanhang undrar jag vad Europeiska unionens råd avser att göra för att sätta stopp för den sönderdelningsprocess i unionen som började i och med att isoleringsstrategin gentemot Österrike inleddes.

Svar

(25 maj 2000)

Rådet har inte intagit någon ståndpunkt i ärendet och kan följaktligen inte uttala sig om de problem som tas upp i den ärade parlamentsledamotens fråga.