ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0989/00

från Jean-Claude Martinez (TDI) till kommissionen

(29 mars 2000)

Ämne: Gemenskapens preferens för nötter, kastanjer och johannesbröd

I Europa odlar cirka 300 000 familjer mandel, nötter, kastanjer och johannesbröd. EU:s produktion av dessa produkter är emellertid otillräcklig till den grad att EU är världens största importör av mandel, (som till 74 procent importeras från USA) hasselnötter, (som till 75 procent odlas i Turkiet) och nötter från Kalifornien eller Kina.

Sänkningen av tullavgifterna med upp till två procent i enlighet med Marrakech-avtalet hotar att helt utrota den europeiska nötproduktionen, som inte kan tävla med de priser Turkiet, Kina eller USA tillämpar till följd av social och miljömässig dumpning.

Mandel-, kastanje- och valnötsodlingarna skyddar marken och miljön och skapar arbetstillfällen och jämvikt på landsbygden. Även om EU under en 10-års period investerat 725 miljoner euro i denna sektor, finns det i dagens läge inget särskilt bistånd.

Ämnar kommissionen bevilja tillräckliga anslag, eventuellt som en del av miljö- och landsbygdspolitiken, till denna sektor som, om den försvann, skulle orsaka betydligt högre kostnader än vad det i dag krävs för att den skall överleva?

Vilka konkreta, väldefinierade och effektiva åtgärder ämnar kommissionen vidta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 maj 2000)

Särskilt stöd har under 10 år utgått till nötsektorn enligt bestämmelserna i avdelning II i rådets förordning (EEG) nr 1035/72 av den 18 maj 1972 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker(1), i syfte att förbättra produktivitet och konkurrenskraft. Mellan 1990 och 1999 uppgick gemenskapens utgifter till 725 miljoner euro. En ytterligare utgift på över 250 miljoner euro för förbättringsplaner som fortfarande pågår planeras fram till 2006. Ett ytterligare enhetligt stöd för hasselnötter har beviljats sedan 1997 och fram till år 2000.

Avsikten har alltid varit att sådant särskilt stöd ska vara tillfälligt och gradvis minskande, så att det finansiella ansvaret ska övergå på odlarna.

Liksom för alla andra produkter inom frukt- och grönsakssektorn, finns stöd att erhålla för nötter genom ordningen för driftsfonder i rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker(2), i vilken föreskrivs finansiellt stöd för all frukt och grönsaker som marknadsförs genom producentorganisationer.

Tar man slutligen hänsyn till miljöaspekter och sociala aspekter på produktionen av nötter kan naturligtvis medlemsstaterna inkludera nötter i sina planer för landsbygdsutveckling, enligt de förutsättningar som anges i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar(3).

(1) EGT L 118, 20.5.1972.

(2) EGT L 297, 21.11.1996.

(3) EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1911/00

från Christine De Veyrac (PPE-DE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Stipendier för utbyten

Frågeställaren mottar många brev med klagomål angående det blygsamma stipendiebelopp som delas ut inom Erasmus inom ramen för Sokrates-programmet. Kan kommissionen för att åtgärda detta problem se över förutsättningarna för att inrätta exempelvis en europeisk fond genom ett partnerskap mellan det offentliga och privata i syfte att uppmuntra ungdomars rörlighet i Europeiska unionen?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(25 juli 2000)

Varje år stiger antalet ansökningar om studentutbyte inom ramen för Erasmus avsevärt, alltmedan budgeten för stipendier blir bara något större. Kommissionen är medveten om effekterna på Erasmus-stipendiernas nivå av denna obalans och om hur frustrerande detta kan vara. Tillsammans med andra berörda parter (de nationella kontoren för Sokrates/Erasmus, företrädare för den akademiska miljön, studentsammanslutningar) söker kommissionen aktivt möjliga lösningar på detta problem.

Parlamentsledamoten uppmärksammas på att Erasmus-stipendiet inte är avsett att täcka alla kostnader för studenterna under vistelsen utomlands, utan att det skall bidra till de extra kostnader denna vistelse medför. Det är alltså nödvändigt med ekonomiskt stöd ur andra källor än gemenskapens budget och i flera länder som deltar i Erasmus-utbytet erbjuds studenterna kompletterande medel (ur nationella, regionala eller privata källor). Detta framgår tydligt av undersökningen om Erasmus-studenternas socioekonomiska bakgrund, vars resultat vidarebefordrades till parlamentet den 18 januari 2000(1) och som för närvarande granskas inom utskottet för kultur, utbildning, ungdomsfrågor och idrott.

I rekommendation nr 20 i enkäten betonas nödvändigheten av att undersöka möjligheterna till annan finansiering av studentutbytet, exempelvis andra källor för direkt eller indirekt stöd som färdbiljetter till nedsatta priser, mobilisering av medel från näringslivet, företag och lokala myndigheter eller inrättandet av ett system för studielån på nationell eller europeisk nivå för att täcka de extra kostnader som studievistelsen utomlands medför. Vad gäller denna sista punkt har man nyligen företagit en genomförbarhetsstudie.

(1) Kommissionens rapport om Enkäten om Erasmus-studenternas socioekonomiska bakgrund, KOM(2000) 4 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0867/00

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: Charterfartyg i grekiska vatten

Jag förstår att Grekland har undantag från tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 3577/92(1), enligt artikel 6.3, till den 1 januari 2004.

Betyder detta att Grekland har rätt att tillåta charterfartyg i grekiska vatten enbart om de är registrerade i Grekland (går under grekisk flagg) och kaptenen är grekisk?

(1) EGT L 364, 12.12.1992, s. 7.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(10 april 2000)

Grekland har till den 1 januari 2004 beviljats tillfälligt undantag från rådets förordning (EEG) 3577/92 av den 7 december 1992 om tillämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet inom medlemsstaterna (cabotage). Undantaget gäller två cabotagesektorer, nämligen reguljär passagerar- och färjetrafik samt tjänster som tillhandahålls med fartyg på mindre än 650 bruttoton (bt) i cabotagetrafik mellan öar.

Detta innebär att grekiska myndigheter kan besluta att dessa tjänster endast får tillhandahållas av grekiskregistrerade fartyg som för grekisk flagg. Charterfartyg på mindre än 650 bt som är registrerade i en annan medlemsstat och för en annan medlemsstats flagg kan således utestängas från cabotagetrafiken mellan de grekiska öarna fram till ovannämnda datum.

Kommissionen anser inte att kravet på att befälhavaren är av grekisk nationalitet är oförenligt med gemenskapslagstiftningen. Med hänsyn till det faktum att befälhavaren på ett fartyg har suveräna befogenheter ombord (t.ex. när det gäller att utreda brott som begåtts ombord och se till att bestämmelser respekteras, men även befogenheter när det gäller passagerarnas civilstånd) menar kommissionen att denna befattning omfattas av förbehållet i artikel 39.3 (f.d. artikel 48) i EG-fördraget (jmf. kommissionens kommentar i mål C-334/94, kommissionen mot Frankrike, (dom av den 7 mars 1996)).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1725/00

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Turkiets ifrågasättande av de oinskränkta rättigheterna till de grekiska öarna i Egeiska havet

Inför Natos manövrer Dynamic Mix har Turkiet åter fört fram den gamla frågan i ljuset om ordningen när det gäller Greklands oinskränkta rättigheter till småöarna och skären i Egeiska havet. Detta har åtföljts av anklagelser om att Grekland skall ha genomfört aktiviteter för regionens utveckling och miljö, varav flera finansieras genom relevanta gemenskapsprogram.

Mer konkret gjorde Turkiet gällande i en uppvaktning av den grekiska regeringen onsdagen den 10 maj 2000 att Grekland har militär och annan verksamhet i ett geografiskt område till vilket äganderätten är omtvistad i Egeiska havet.

Skulle kommissionen kunna upplysa mig om den instämmer i Turkiets ovannämnda ifrågasättande av Greklands oinskränkta rättigheter och om denna ståndpunkt inte strider mot andan i det avtal som efter Greklands medgivande slöts i Helsingfors, men även mot de regler som gäller för ett kandidatland för anslutning såsom Turkiet?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(4 juli 2000)

Kommissionen är medveten om problemen när det gäller Egeiska havet och att dessa fortfarande måste lösas.

Europeiska rådet angav i sina slutsatser från mötet i Helsingfors att det betonar Europeiska rådet principen om fredlig tvistlösning i enlighet med FN-stadgan och uppmanar kandidatstaterna att göra alla ansträngningar för att lösa eventuella återstående gränskonflikter och övriga närbesläktade frågor. Om detta misslyckas bör de inom rimlig tid ta upp tvisten i Internationella domstolen. Europeiska rådet kommer att granska situationen i samband med eventuella olösta tvister, särskilt när det gäller konsekvenserna för anslutningsprocessen, och för att främja lösning av sådana tvister genom Internationella domstolen senast i slutet av år 2004.

Alla ansträngningar att ta med denna fråga i den politiska dialog som nu förs som en konsekvens av de tätare förbindelserna mellan Grekland och Turkiet bör därför uppmuntras.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1804/00

från Jean-Claude Fruteau (PSE) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Övergången till euron och regionerna i gemenskapens yttersta randområden

Övergången till euron den 1 januari 2002 utgör utan tvivel ett starkt ögonblick i byggandet av Europa. Denna övergång till den gemensamma valutan är emellertid inte helt riskfri för de mest sårbara bland oss. Det behöver göras verkliga pedagogiska ansträngningar i de europeiska länderna i allmänhet och i regionerna i gemenskapens yttersta randområden i synnerhet. I dessa regioner är analfabetismen utbredd. Till följd av detta måste dessa regioner få särskild uppmärksamhet för att en mjuk övergång till den gemensamma valutan skall kunna underlättas.

Vilka konkreta åtgärder för ökad medvetenhet och utbildning avser kommissionen att vidta för att bidra till detta mål?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(5 juli 2000)

Kommissionen har inte förbisett det särskilda behov av upplysning om euron som regionerna i gemenskapens yttersta randområden har. Kommissionen har därför inom ramen för partnerskapet med det civila samhället, som finansieras genom Prince-programmet, valt ut och stöttat ett projekt kallat Euron utan problem yttersta randområdena. Detta projekt har som mål att utbilda informatörer som skall informera befolkningen på Martinique, Madeira och Kanarieöarna om euron. Dessutom nämns befolkningen i regionerna i de yttersta randområdena särskilt som målgrupp i den anbudsinfordran som gäller projekt om information om euron för 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2542/00

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(25 juli 2000)

Ämne: Onödig byråkrati för europeiska företag

För ungefär ett år sedan, närmare bestämt den 29 april 1999, lade kommissionen fram ett förslag till åtgärder för ministerrådet om avskaffande av den onödiga byråkrati som begränsar konkurrensen mellan de europeiska företagen.

Kan kommissionen informera mig om vilka medlemsstater som har tagit ställning till detta initiativ och vilka reaktionerna har varit från de länder i unionens periferi som inte har någon landkontakt med övriga medlemsstater och vars företag därför konfronteras med särskilda svårigheter när det gäller tillträde till de stora marknaderna och högre transportkostnader? I synnerhet skulle jag vilja veta vilka problem som Grekland har anfört såsom ett land i unionens periferi med extra svårigheter på grund av sin stora övärld?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(20 september 2000)

Som svar på Europeiska rådets slutsatser i Cardiff om rekommendationerna från arbetsgruppen för enklare företagsvillkor, godkände rådet (industri) den 29 april 1999 enhälligt handlingsplanen för att främja företagande och konkurrenskraft, i enlighet med medlemsstaternas och kommissionens respektive behörigheter. Medlemsstaterna har därefter fortsatt att uttrycka starkt politiskt stöd för arbetsgruppens mål. Grekland har aktivt stött handlingsplanen tillsammans med de andra medlemsstaterna.

Kommissionen kan inte tillhandahålla mer information om särskilda problem som tagits upp av grekiska regeringsrepresentanter eller om andra aspekter på de rådsförhandlingar som ledde fram till att arbetsgruppens handlingsplan antogs den 29 april 1999, eftersom dessa förhandlingar fördes i de förberedande gruppmötena inför rådet (industri). Kommissionen föreslår därför att parlamentsledamoten riktar sina frågor till rådet för kompletterande information.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0943/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(30 mars 2000)

Ämne: Användning av vissa impregnersalter vid träbehandling

Vissa salter som används vid impregnering av trä har allvarliga konsekvenser för människor och miljö. I dessa salter ingår det arsen, krom IV och koppar som är synnerligen giftiga. Impregnerat trä används bland annat till trädgårdsskjul, stängsel, leksaker, pergolor, trädgårdsmöbler och järnvägssyllar.

Sedan februari 2000 är det förbjudet att i Nederländerna sälja några som helst produkter som tillverkats av impregnerat trä. Konstitutionsutskottet uttalade sig nyligen också mot att impregnerat trä huggs upp till flis. Sådant trä får inte heller användas som bränsle i kraftverk, råmaterial för spånplattor och kreatursfoder eller strös ut i trädgårdar och runtom träd eller som ersättning för strö i djurstallar.

Av det som stått i tidningspressen framgår det dock att de nederländska myndigheterna utan att reagera tillåter att cancerframkallande träflis exporteras till andra EU-medlemsstater för produktion av spånplattor, leksaker och sådant. Därigenom handlar de i strid med både bokstaven och andan i ett flertal EU-direktiv.

Känner rådet till att cancerframkallande träflis exporteras från Nederländerna till andra EU-medlemsstater?

a) Om ja: vilka länder handlar det då om?

b) Om nej: anser rådet att det skulle behövas en undersökning, med beaktande av konsekvenserna för människor och miljö och mot bakgrund av att olika EU-direktiv härmed kränks?

Svar

(29 september 2000)

Som den ärade parlamentsledamoten känner till, omfattas export av impregnerat trä i form av avfall av förordning 259/93 om övervakning och kontroll av avfallstransporter inom, till och från Europeiska gemenskapen. Som den ärade parlamentsledamoten också känner till, omfattar dessutom bestämmelserna i direktiv 91/689/EEG om farligt avfall en möjlig klassificering av impregnerat trä.

Det är kommissionens sak att vidta de åtgärder som anses nödvändiga för att säkerställa en korrekt tillämpning av ovannämnda gemenskapslagstiftning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2102/00

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Osteoporos (benskörhet)

Den 10 juni 1998 offentliggjorde Europeiska kommissionen sin rapport om osteoporos inom Europeiska unionen och sina förebyggande åtgärder (CE 09-97-915-EN-C). Rapporten blev varmt välkomnad av alla berörda, eftersom osteoporosen alltmer blir ett problem ur folkhälsosynvinkel. Vid tillfället för offentliggörandet fick de europeiska organisationerna för osteoporos ett löfte om att de åtta rekommendationerna i rapporten så snart som möjligt skulle omsättas i form av ett förslag om åtgärder i EU:s regi. I dag, två år senare, har det inte hörts någonting om några fortsatta åtgärder från EU:s sida. Kan kommissionen ange vilka åtgärder kommissionen ämnar vidta och när den kommer att framlägga förslag?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 september 2000)

Kommissionen anser att osteoporos är en mycket viktig fråga eftersom osteoporos utgör ett växande folkhälsoproblem.

Kommissionen har kunnat stödja utarbetandet av en rapport om osteoporos inom ramen för ett program för hälsofrämjande. Rapporten innehåller rekommendationer till fackfolk, beslutsfattare och allmänheten. Den utgör också en hjälp för att fastställa vilka som är de lämpligaste åtgärder man kan vidta på gemenskapsnivå.

Kommissionen kan meddela frågeställaren att ett förslag till rådets rekommendation om osteoporos håller på att utarbetas. Kommissionen har för avsikt att lägga fram detta förslag för rådet senare i år.

Rådets rekommendation kommer att innehålla särskilda rekommendationer på områdena hälsoövervakning, hälsofrämjande, forskning samt hälso- och sjukvårdssystem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1991/00

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: Vitaminproduktion

Den danska föreningen Landsforeningen Den Lokale Andel fick 1999 veta att det förekommit kartellbildningar inom vitaminsektorn och att det i anslutning härtill utdömts dryga böter i USA.

Härefter gjordes en hänvändelse till EU-kommissionen den 19 augusti 1999.

Eftersom hänvändelsen inte besvarades kontaktades GD IV i november 1999 och då gavs det tillkänna att man höll på med att utarbeta ett avgörande och att detta avgörande skulle föreligga inom kort. Därför gjordes ingen formell anmälan av den förmodade överträdelsen.

Håller kommissionen på med att undersöka fallet? Hur långt har kommissionen kommit med behandlingen av fallet? När kan ett avgörande förväntas komma?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(18 juli 2000)

Kommissionen kan bekräfta att den håller på att undersöka påståenden om konkurrenshämmande verksamhet på den europeiska vitaminmarknaden. Eftersom kartellbildningsärendet är under utredning kan i dagsläget inga fler kommentarer lämnas om innehållet eller den troliga utgången. Utredningen är mycket långt framskriden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2728/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Genomsnittlig lantbruksstorlek

Kan kommissionen för vart och ett av de senaste tio åren ange den genomsnittliga lantbruksstorleken i hektar i varje medlemsstat?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2723/00, E-2724/00, E-2725/00, E-2726/00 och E-2728/00 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(14 september 2000)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1115/00

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Skydd av djur vid transport

Kommissionen offentliggjorde fem rapporter under 1999 om kontrollbesök i olika medlemsstater som veterinärer från gemenskapen avlagt. Dessa rapporter visar på omfattande överträdelser av rådets direktiv 91/628/EEG(1) (ändrat genom rådets direktiv 95/29/EG(2)) om skydd av djur vid transport.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att påminna medlemsstaterna om följande krav:

1. Man bör inte godkänna färdplaner som inte omfattar avlastning efter 29 timmars resa av får och nötkreatur då de också skall utfodras och vattnas samt få 24 timmars vila.

2. Fordon med basutrustning som inte uppfyller kraven i rådets direktiv 411/98/EG(3) får inte användas för att transportera djur under mer än åtta timmar.

(1) EGT L 340, 11.12.1991, s. 17.

(2) EGT L 148, 30.6.1995, s. 52.

(3) EGT L 52, 21.2.1998, s. 8.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 maj 2000)

Kommissionen är medveten om att det fortfarande sker transporter i gemenskapen som strider mot bestämmelserna i rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991 om skydd av djur vid transport och om ändring av direktiv 90/425/EEG och 91/496/EEG(1), ändrat genom rådets direktiv 95/29/EG av den 29 juni 1995(2).

Det är medlemsstaterna som ansvarar för det dagliga upprätthållandet av gemenskapslagstiftningen. Kommissionens experter utför emellertid kontroller på platsen för att säkerställa att direktivet tillämpas på ett enhetligt sätt och att medlemsstaterna kontrollerar att kraven i detta direktiv efterlevs.

Myndigheternas godkännande av olämpliga färdplaner och användning av fordon som inte uppfyller villkoren i rådets förordning (EG) nr 411/98 av den 16 februari 1998 om tilläggsnormer avseende skydd av djur vilka skall tillämpas på vägfordon som används för djurtransporter som överskrider åtta timmar(3) utgör överträdelser som har rapporterats efter kontrollbesök gjorda av kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor. Ett överträdelseförfarande rörande skydd av djur under transport har inletts mot Grekland och andra håller på att förberedas beträffande andra medlemsstater.

Kommissionen vidtog nyligen flera andra åtgärder för att förbättra olika aspekter när det gäller skyddet av djur under transport.

I artikel 13 i rådets direktiv 91/628/EEG, ändrat genom rådets direktiv 95/29/EG, föreskrivs att kommissionen skall lämna en rapport till rådet om medlemsstaternas erfarenheter efter genomförandet av direktivet, som eventuellt skall åtföljas av förslag. Rapporten kommer att lämnas till rådet före juni 2000 och ta hänsyn till all tillgänglig information och inte minst resultaten av de kontrollbesök som nämns av parlamentsledamöten. Kommissionen kommer att lägga fram förslag till en ändring av den nuvarande lagstiftningen för att säkerställa ett bättre upprätthållande mot bakgrund av slutsatserna i ovannämnda rapport.

(1) EGT L 340, 11.12.1991.

(2) EGT L 148, 30.6.1995.

(3) EGT L 52, 21.2.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1694/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: EMU-informationsstöd till Sverige

Kan kommissionen sända undertecknad en lista över vilka svenska organisationer som sedan 1998 erhållit ekonomiskt stöd och till vilket belopp för att bedriva EMU-information?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(20 juli 2000)

År 1998 utbetalades ett enda bidrag på 84 317 euro till Stiftelsen Sverige i Europa.

År 1999 undertecknades ett avtal med svenska statliga myndigheter om ett belopp på 535 855 euro. Avtalet gäller följande insatser: information till företag, information till allmänheten, bland annat via ett statligt kontor för frågor och svar om euron, en Internet-plats och grundläggande informationsmaterial som broschyrer, ljudkassetter och informationspunkter i kommunerna. Parlamentsledamoten ombeds vända sig direkt till den svenska regeringen för att få en förteckning över svenska organisationer som har deltagit i dessa insatser.

För 2000 har ett lika stort belopp reserverats så att avtalet kan förnyas när villkoren för undertecknande är uppfyllda.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1494/00

från Per Gahrton (Verts/ALE) till kommissionen

(11 maj 2000)

Ämne: Utgivningen av Europa utan gränser

Vad kostar utgivningen av Europa utan gränser?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(12 juli 2000)

Informationsbrevet Europa utan gränser utges på elva språk i cirka 100 000 exemplar per nummer(variationerna beror på att det tillkommer nya beställare på sändlistan) och med 9 nummer per år.

Årskostnaden uppgår till cirka 120 000 euro. Årskostnaden för den svenska upplagan (10 300 exemplar) är cirka 11 300 euro.