SKRIFTLIG FRÅGA E-3312/98

från Giulio Fantuzzi (PSE) , António Campos (PSE) , Irini Lambraki (PSE) , Juan Colino Salamanca (PSE) och Georges Garot (PSE) till kommissionen

(10 november 1998)

Angående: Export av alkohol till tredje land

UCLAF och rättsliga myndigheter i olika medlemsstater håller enligt uppgift på att undersöka oegentligheter i samband med export av alkohol till tredje land.

Kan kommissionen svara på vad som gäller för kontrollen av export till tredje land och till medlemsstater i Europeiska unionen?

Har kommissionen för avsikt att vidta nya åtgärder för att förbättra kontrollverksamheten och utveckla en förebyggande verksamhet mot riskerna för oegentligheter?

Om ja, vilka riktlinjer har kommissionen för avsikt att anta?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(22 januari 1999)

I artikel 18.1 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 senast ändrat genom rådets direktiv 96/99/EG av den 30 december 1996 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor(1) föreskrivs att alla punktskattepliktiga varor som flyttas mellan medlemsstater under skatteuppskov skall åtföljas av ett dokument som upprättas av avsändaren Detta dokument kan vara antingen en officiell handling eller ett handelsdokument. I kommissionens förordning (EEG) 2719/92 av den 11 september 1992 senast ändrad genom kommissionens förordning (EEG) 2225/93 av den 27 juli 1993 om det administrativa ledsagardokumentet för flyttning av varor med punktskatteuppskov(2) definierades tvingande regler för ledsagardokumentets form och innehåll. Genom detta dokument är det möjligt att kontrollera sådana varor inte bara vad gäller transporter mellan medlemsstaterna (artikel 18.1 i ovannämnda direktiv) utan också vid export till tredje land (artikel 19.4).

För att förstärka kontrollen av sådana varor och få ett stopp på de bedrägerier beträffande alkoholprodukter som parlamentsledamoten hänvisar till lade kommissionen emellertid fram en rapport från en högnivågrupp om bedrägeri inom tobak- och alkoholsektorn till Ekofinrådet vid dess möte den 15 maj 1998, då rapporten sanktionerades samt till ordföranden i utskottet för ekonomi, valutafrågor och industripolitik. I rapporten föreskrivs en rad åtgärder som kommissionen håller på att genomföra och som ingår i kommissionens arbetsprogram för perioden 1998-1999 om bedrägeribekämpning.(3) Bland dessa åtgärder återfinns en genomförbarhetsanalys om datoriseringen av kontrollsystemen och systemen för förflyttning av punkt-skattepliktiga varor, införande av ett system för tidig varning, utarbetande av en uppförandekod för beviljande och återtagande av lagrens tillstånd att bedriva verksamhet samt utvecklandet av ett administrativt samarbete via kontaktkontor i medlemsstaterna.

Vad gäller export av alkohol som sålts via anbudsförfarande till länderna vid Karibiska havet och i Centralamerika ålägger kommissionen anbudsgivarna att låta sig kontrolleras av ett internationellt övervakningsföretag (SGS). Anbudsgivarna bär hela kostnaden för dessa kontroller. Enda slutdestination för denna alkohol är motorbränslesektorn i Förenta staterna. Kommissionen har tidigare genomfört anbudsförfaranden för alkohol i samma användningssyfte för export till Brasilien genom att kräva att alkoholen denatureras innan den lämnar gemenskapens territorium. Kommissionens förordning (EEG) 377/93 av den 12 februari 1993 om närmare bestämmelser om avsättning av alkohol som framställs vid destillationsåtgärder enligt artiklarna 35, 36 och 39 i förordning (EEG) 822/87 och som innehas av interventionsorganen(4) gör det möjligt att kräva att alkoholen denatureras.

(1) EGT L 8, 11.1.1997.

(2) EGT L 198, 7.8.1993.

(3) KOM(98) 278 slutlig.

(4) EGT L 43, 20.2.1993.