SKRIFTLIG FRÅGA P-3677/97 från Georg Jarzembowski (PPE) till kommissionen (10 november 1997)

Ämne: Hindrande av den fria rörligheten för varor och personer genom strejker

På den inre marknaden är det särskilt viktigt att garantera den fria rörligheten för varor och personer (jmfr. artikel 7a andra stycket i EG-fördraget). Enligt artikel 5 i detta fördrag skall medlemsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att de skyldigheter fullgörs som följer av fördraget. Det är kommissionens uppgift att säkerställa den gemensamma marknadens funktion (artikel 155 i EG-fördraget), och den skall enligt artikel 169 i EG-fördraget agera när den uppmärksammar en eventuell överträdelse gentemot de gemenskapsrättsliga förpliktelserna.

Mot denna bakgrund ställer jag följande frågor till kommissionen:

1. Delar kommissionen min uppfattning att de strejker som genomförs av lastbilschaufförer i Frankrike faktiskt hindrar den fria rörligheten för varor och personer i unionen, och då särskilt transittrafiken? Vilka åtgärder har man tidigare vidtagit i samband med liknande strejker för att i framtiden upprätthålla en ostörd transittrafik genom Frankrike?

2. Innebär det enligt kommissionens uppfattning en överträdelse gentemot de gemenskapsrättsliga förpliktelserna om en medlemsstat inrättar eller upprätthåller en administrativ praxis eller rättspraxis enligt vilken blockering av gränsövergångar eller motorvägar som leder från denna stat till andra medlemsstater som ett led i en konflikt på arbetsmarknaden inte beivras genom tillgängliga rättsliga eller polisiära åtgärder?

3. Om svaret på fråga 2 ovan enligt kommissionens uppfattning beror på den varaktighet och omfattning som störningarna av transiteringen haft, vid vilken nivå anser man då att den tröskel överskridits när respektive medlemsstat gör sig skyldig till en överträdelse gentemot fördraget?

4. Skulle det faktum att kommissionen inleder ett förfarande angående fördragsbrott innebära ett stöd för de unionsmedborgare som drabbats av blockaden vid hävdandet av eventuella skadeståndsanspråk gentemot ifrågavarande medlemsstat?

5. Anser kommissionen att det krävs särskilda gemenskapliga bestämmelser på primär- eller sekundärrättslig nivå när det gäller den problematik som här berörts?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (18 december 1997)

Kommissionen erkänner att blockaderna under de franska lastbilschaufförernas strejker har haft negativa konsekvenser för den fria rörligheten för varor och personer inom gemenskapen. Kommissionen ingrep på ett tidigt stadium varje gång en blockad ägde rum förra året och uppmanade de franska myndigheterna att vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera den fria rörligheten för godsföretag och passagerartrafik på väg enligt EG-fördraget. Även om medlemsstaterna enligt gemenskapslagstiftningen inte måste ge ersättning till godsföretag för utgifter p.g.a. konflikter på arbetsmarknaden, har kommissionen dessutom i skriftlig och personlig kontakt upprepade gånger framhävt vikten av att de löften att betala skadestånd som den franska regeringen har avlagt uppfylls omgående och i en tillräcklig utsträckning. Så länge gemenskapslagstiftningen inte ändras fortsätter frågan om ersättningsskyldighet att regleras av nationell lagstiftning.

Kommissionen tar hänsyn till alla upplysningar och omständigheter när den bedömer om en medlemsstat uppfyller sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten. I sådana bedömningar läggs stor vikt vid den beslutsamhet som medlemsstaten visar att lösa problemen samt skärpan av åtgärderna. Ingen kvantitativ gräns har någonsin angetts i gemenskapslagstiftningen.

Kommissionen överlägger för tillfället om huruvida det är möjligt och önskvärt med ytterligare gemenskapsåtgärder om hindrande av den fria rörligheten och konsekvenserna av detta, och kommer att rapportera på vanligt sätt i vederbörlig ordning.