SKRIFTLIG FRÅGA E-2038/97 från Michl Ebner (PPE) till kommissionen (13 juni 1997)

Ämne: Harmonisering av beskattningen av eldningsolja

Inom ramen för processen att ena Europa är det också nödvändigt att konkurrensvillkoren harmoniseras. Mot bakgrunden av att

- olika bestämmelser i fråga om beskattning av eldningsolja gäller i de olika medlemsländerna, så att man i Österrike får nästan dubbelt så mycket (13,571 liter), i Tyskland nästan tre gånger så mycket (18,151 liter) och i England till och med mer än tre gånger så mycket eldningsolja (21,141 liter) som i Italien (6,941 liter) för samma pris (10 000 lire),

- denna extrabelastning oundvikligen får snedvridning av konkurrensen som följd och leder till nackdelar för företag och offentliga förvaltningar i gränsområden,

skulle kommissionen kunna svara på

1. varför så stora och tydliga skillnader fortfarande består vid beskattning av eldningsolja trots att tillämpningsområdet för punktskatter på mineraloljor i stor utsträckning harmoniserades genom direktiv (EEG) nr 92/81 ((EGT L 316, 31.10.1992, s. 12. )), och att medlemsstaterna förpliktades att tillnärma punktskattesatserna för mineraloljor genom direktiv (EEG) nr 92/82 ((EGT L 316, 31.10.1992, s. 19. )),

2. vilka åtgärder den har ansett nödvändiga på grund av det betänkande om minimisatser för punkskatter som den skulle lägga fram vid slutet av 1994,

3. vad den har för avsikt att göra för att driva på frågan om anpassning av priset på eldningsolja till den europeiska normen.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (30 juli 1997)

1. De förslag till direktiv om harmonisering av strukturerna och satserna för punktskatt på mineraloljor som kommissionen lämnade till rådet år 1987 grundade sig på antagandet att både strukturer och skattesatser måste harmoniseras för att den inre marknaden skulle fungera väl.

Till slut ledde debatten om dessa förslag till att rådet och kommissionen medgav att en fullständig harmonisering av skattesatserna inte var möjlig på det stadiet, och kommissionen lämnade omarbetade förslag till ett system där minimisatser och riktvärden för skatt på mineralolja specificerades efter hur den skulle användas. Rådet antog slutligen ett system med enbart minimiskattesatser, vilket innebar att medlemsstaterna fick rätt att självständigt och med hänsyn till förhållandena i respektive medlemsstat fastställa skattesatserna för olika produkter, så länge de inte understeg minimiskattesatserna.

2. Enligt direktiv 92/82/EEG om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor skall rådet vartannat år på grundval av en rapport från kommissionen granska de skattesatser som fastställs i det direktivet och, i förekommande fall efter samråd med Europaparlamentet, vidta nödvändiga åtgärder. En första sådan rapport överlämnades i september 1995 ((KOM(95) 285. )). I rapporten konstaterades att ett omfattande samråd borde äga rum innan några förslag till lagstiftning överlämnades.

3. Förutom detta samråd och som svar på en uppmaning från rådet har kommissionen nu överlämnat förslag till ett heltäckande tillvägagångssätt vad gäller beskattningen av energiprodukter ((EGT C 139, 6.4.1997. )). Syftet med dessa förslag är att förbättra den inre marknadens funktion genom att stegvis höja minimiskatteskattesatserna för mineraloljor, vilket bör leda till att de nationella skattesatserna närmar sig varandra.

Man bör dock lägga märke till att punktskatterna endast utgör en del av kostnaderna för bränslet och även om punktskattesatserna blev fullständigt harmoniserade, skulle det fortfarande finnas avsevärda skillnader i de detaljhandelspriser som konsumenterna får betala i olika medlemsstater beroende på skilda produktions-, transport- och marknadsföringskostnader.