SKRIFTLIG FRÅGA E-4019/00

från Doris Pack (PPE-DE) till kommissionen

(21 december 2000)

Ämne: Researrangörernas och flygbolagens system med rabatter

1. Kommissionen har tillkännagivit att den tänker undersöka de olika europeiska flygbolagens system med rabatter för att se efter om de innehåller diskriminerande inslag. Vad har framkommit vid undersökningen? Är till exempel system som Deutsche Lufthansas Miles & More förenliga med EU:s konkurrensregler?

2. Medför dessa system med stamkundsrabatt att kunderna binds till företag med en dominerande ställning på marknaden så att den fria konkurrensen förhindras?

3. Har kommissionen ur synvinkel av flygbolagens dominerande ställning på marknaden gjort en undersökning av att dessa bolag minskat de förmedlingsprovisioner de betalar till resebyråerna, samt ur synvinkel av att detta kunde innebära en diskriminering och ett otillbörligt utnyttjande av resebyråerna? Vad har framkommit vid dessa undersökningar?

4. Anser kommissionen att det innebär en diskriminering och ett otillbörligt utnyttjande av resebyråerna att basisprovisionerna till dem sänkts från 9 procent till 5 procent, vilket alltså inneburit att resebyråernas provisionsintäkter från försäljningen av biljetter i inrikes och inomeuropeisk trafik gått ner med omkring 45 procent, i all synnerhet som flygbolagen som genomfört denna sänkning har en dominerande ställning på marknaden?

5. De olika stamkundsprogrammen hos flygbolagen utövar en dragningskraft på kunderna vilken skadar konkurrensen. Har kommissionen gjort dessa program till föremål för undersökning? Vad har i så fall framkommit? Vad tänker kommissionen vid behov göra för att avvärja skadeverkningarna av sådana program?

6. Vad har framkommit vid kommissionens undersökning av hur (nationella) flygbolag i allt ökande grad går med i internationella eller världsomfattande allianser? Leder dessa allianser till avtal om priser, befordringsvillkor, tidtabeller eller de tjänster som erbjuds?

7. Vad tänker kommissionen mot bakgrund av de rön den gjort företa sig för att motverka dessa konkurrensbegränsande allianser, framför allt på sådana orter där flygbolagens verksamhet uppställer svåra hinder för konkurrensen?

8. Har EU-direktivet av alla medlemsstater i tillräcklig utsträckning införlivats med den nationella lagstiftningen? Om så inte är fallet: vilka är de medlemsstater som inte införlivat direktivet eller inte gjort det i tillräcklig utsträckning?

9. Föreligger det några uppgifter om att missbruk skulle ha förekommit i samband med researrangörernas obligatoriska försäkringar mot insolvens? Har det i detta sammanhang framkommit något om att det i samband med fall av insolvens inträffat att tjänstetillhandahållare (hotell, flygbolag, bussföretag, förmedlare av tjänster osv.) skrivit ut alltför höga räkningar? Vad tänker kommissionen göra för att stävja sådant missbruk, framför allt då det ju i sista hand leder till höjda försäkringspremier, vilket går ut över konsumenterna?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 mars 2001)

1. Parlamentsledamoten talar om kommissionens undersökning av europeiska flygbolags rabattsystem. Hon avser antagligen den rad konkurrensärenden som inleddes i samband med antagandet av beslutet om British Airways' incitamentsystem för brittiska resebyråer.(1) Till följd av kommissionens pågående undersökningar av andra flygbolag i gemenskapen och deras incitamentsystem för resebyråer, mottar kommissionen nu anmälningar om ändrade system från andra flygbolag. Kommissionen vidtar alla nödvändiga åtgärder för att se till att principerna i beslutet om British Airways tillämpas på andra flygbolag i liknande situation.

Undersökningarna omfattar dock inte lojalitets- och bonusprogram som erbjuds av flygbolag till enskilda resenärer. Kommissionen har inte granskat programmet Miles & More som parlamentsledamoten talar om och har inte uttalat sig om huruvida detta eller andra lojalitets- och bonusprogram är förenliga med gemenskapens konkurrensrätt.

2. Om ordet stamkundsrabatt avser flygbolagens incitamentsystem för resebyråer, har kommissionen angivit sin ståndpunkt till dessa och liknande åtgärder i svaret på första frågan.

Om ordet stamkundsrabatt i stället avser incitament av typen lojalitetspoäng (Frequent Flyer Miles och liknande) för passagerare, bör det noteras att kommissionen ännu inte har tagit ställning till huruvida sådana program i sig bryter mot gemenskapens konkurrensrätt. Vid granskning av allianser mellan flygbolag har kommissionen emellertid funnit att kombinationen av lojalitets- och bonusprogram mellan alliansparterna är en faktor som gör det svårare för utomstående att konkurrera med alliansens medlemmar. Kommissionen har föreslagit korrigerande åtgärder för att råda bot på detta(2).

3. och 4. Vad beträffar tredje och fjärde frågan, huruvida sänkningar av den grundprovision som betalas av flygbolagen strider mot gemenskapens konkurrensrätt, hänvisas parlamentsledamoten till kommissionens svar på den skriftliga frågan P-0062/00 från Evelyne Gebhardt(3).

5. Om parlamentsledamoten med stamkundsprogram avser flygbolagens incitamentsystem för resebyråer, hänvisar kommissionen henne till svaret på den första frågan. Om hon däremot avser lojalitets- och bonusprogram för passagerare, hänvisas hon till svaret på den andra frågan.

6. och 7. Kommissionen utreder ett antal allianser mellan flygbolag. Allianserna ingår normalt överenskommelser om biljettpriser, tidtabeller, val av sträcka med mera. Överenskommelserna begränsar visserligen konkurrensen mellan alliansens parter, men kan också ha fördelar, till exempel genom att öka antalet avgångar och höja kvaliteten på de tjänster som erbjuds allmänheten, samt höja effektiviteten. Därför kan allianser omfattas av undantag från EG-fördragets förbud mot konkurrensbegränsande överenskommelser. För att ett sådant undantag skall kunna beviljas krävs att konkurrensen inte undanröjs på en enskild marknad, att fördelarna med överenskommelsen kommer konsumenterna till godo och att alliansen inte begränsar konkurrensen mer än vad som är nödvändigt för att uppnå dessa fördelar. Kommissionen kräver korrigerande åtgärder eller söker uppnå frivilliga åtaganden från företagen för att se till att villkoren för undantaget är uppfyllda.

8. Kommissionen förstår det som att parlamentsledamoten avser rådets direktiv 90/314/EEG av den 13 juni 1990 om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang(4). Alla medlemsstater har anmält genomförandebestämmelser för detta direktiv.

9. Kommissionen känner inte till något missbruk av den obligatoriska försäkringen mot insolvens. Om tecken på sådant missbruk skulle visa sig, är det en fråga för kommissionen och för den eller de medlemsstater som är ansvariga för att genomföra direktivet.

(1) Kommissionens beslut 1999/1973/EG, British Airways, [2000], EGT L 30, 4.2.2000.

(2) Se till exempel kommissionens tillkännagivande om alliansen mellan Lufthansa, SAS och United Airlines, [1998], EGT C 239, 30.7.1998.

(3) EGT C 280 E, 3.10.2000.

(4) EGT L 158, 23.6.1990.