ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2305/97 från José Valverde López (PPE) till kommissionen (3 juli 1997)

Ämne: Undantagsåtgärder mot torkan

Olika europeiska regioner har drabbats av en ihållande torka som, förutom att den på ett oåterkalleligt sätt skadat skörden på vissa odlingar, har ställt många boskapsuppfödare inför en extremt allvarlig situation, eftersom de inte förfogar över tillräckligt med betesmark.

Jordbrukspolitiken bör vara flexibel och anpassa sig till dagliga problem. Skulle kommissionen kunna vidta åtgärder för att upphäva beslut om arealer som ligger i träda så att dessa skulle kunna utnyttjas som betesmark eller till att odla foder på?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (30 juli 1997)

Kommissionen förfogar för tillfället inte över information som tyder på någon svår brist på foder som skulle ha orsakats av oåterkalleliga skador på grund av torka i vissa delar av gemenskapen.

Kommissionen kan därför informera parlamentsledamoten om att den för detta år, dvs mellan den 15 januari 1997 och den 31 augusti 1997, inte planerar något undantag för att tillåta bete eller foderproduktion på de arealer som ligger i träda, detta för att respektera arealuttagen under ordningen för stöd till producenter av vissa grödor.

Kommissionen är dock ense med parlamentsledamoten, som anser att jordbrukspolitiken bör vara flexibel för att kunna möta problem som måste lösas med kort varsel. I gemenskapens lagstiftning beträffande ordningen för stöd till producenter av vissa grödor finns utrymme för att man på grund av klimatologiska orsaker inför särskilda bestämmelser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2571/97 från Pervenche Berès (PSE) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Fri rörlighet och tillträde till statliga och kommunala tjänster

På vilket sätt anser kommissionen, med anledning av domstolens rättspraxis (Scholz-domen - mål C-419/92) och tillämpningen av principen för fri rörlighet för arbetstagare inom den statliga och kommunala sektorn, att medlemsstaterna skall ta hänsyn till en unionsmedborgares tidigare verksamhet inom den offentliga förvaltningen i en annan medlemsstat?

Skall en unionsmedborgare, som i sin ursprungliga tjänst inom den statliga och kommunala sektorn uppfyller de krav på tjänsteålder som ställs, få tillträde till interna uttagningsprov inom den statliga och kommunala sektorn i en annan medlemsstat?

I vilken utsträckning är en medlemsstat skyldig att ta hänsyn till de tjänsteår som erhållits inom den statliga och kommunala sektorn i en annan medlemsstat då pensionsrättigheterna räknas ut?

Svar avgivet av Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (17 september 1997)

När det gäller medräkning av de tjänsteår en migrerande arbetstagare har uppnått i den offentliga förvaltningen i annan medlemsstat, vill kommissionen understryka att EG-domstolen kommer att uttala sig i denna fråga i mål C-15/96 (Schöning), vilket pågår vid domstolen. Mål C-15/96 rör sig om de fördelar som har beviljats genom kollektivavtal för tyska offentligt anställda, nämligen yrkesmässiga och ekonomiska förmåner, som redan har ett visst antal tjänsteår i den offentliga sektorn. I generaladvokatens slutsatser av den 17 juli 1997 ger han uttryck för den uppfattningen att de förmåner som uppnås genom detta avtal bör utsträckas till att även gälla migrerande arbetstagare, så att motsvarande arbete som utförts inom den offentliga sektorn i en annan medlemsstat erkänns på motsvarande sätt.

När det gäller tillträde till interna uttagningsprov bör man notera att medlemsstaternas offentliga förvaltningar uppvisar olika typer av interna uttagningsprov till vilka olika krav på tjänsteår är knutna. Dessa prov utgör inte endast ett rekryteringssätt utan även ett instrument för befordran. Sålunda är det inte möjligt att rent allmänt svara på denna fråga när man inte har mer specifika upplysningar om vilken form av internt uttagningsprov det rör sig om.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1280/97 från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen (11 april 1997)

Ämne: Lantbrukarnas nyhetsbrev i årsrapporten för 1996 för Europeiska kommissionens representation i Österrike

Ett nyhetsbrev om EU och lantbrukare (EU-Bauernbrief), som utges varje månad av Europeiska kommissionens representation i Österrike är en fyrsidig bilaga till österrikiska lantbrukarföreningens (Österreichischer Bauernbund) tidskrift ¨idk¨. Den innehåller såväl bakgrundsinformation om jordbruk som aktuell information om gemenskapens jordbrukspolitik med särskild betydelse för Österrike. Bilagan som utkom 11 gånger detta år sändes till 3 700 österrikiska jordbrukare respektive företrädare för jordbrukarintressen.

1. Kan det tillåtas att Europeiska kommissionens representation i Österrike sänder sin information som en bilaga till ett intresseförbunds tidningar, som exempelvis ¨EU-Bauernbrief¨?

2. Hur mycket kostar denna bilaga (EU-Bauernbrief) kommissionen?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (5 juni 1997)

¨Bauernbrief¨ är en bilaga till den månatliga tidskriften IDK som står för ¨informera, diskutera, koordinera¨. Utgivaren, ¨Österreicher Bauernbund¨ är en förening som är nära förbunden med ¨Österreichische Volkspartei¨ (kristdemokrater) vilket dock inte hade någon betydelse för beslutet som togs av kommissionens representation i Österrike. Denna skrift valdes ut på grund av att IDK är ett av de mest spridda och lästa specialiserade nyhetsbreven på jordbruksområdet i Österrike och når mellan 4000 och 5000 beslutsfattare, framför allt tjänstemän i österrikiska jordbrukskammaren, tjänstemän vid andra institutioner knutna till jordbruksområdet och journalister som är specialiserade på jordbruksfrågor.

Kommissionens representation i Österrike har medverkat i ¨Bauernbrief¨ sedan 1995. Kostnaden uppgick under 1995 till 68 532 ATS och under 1996 till 51 169 ATS. Denna form av distribution är mycket billigare än t.ex. expediering via posten, vilket skulle kosta mellan 200 000 ATS och 250 000 ATS per år.

Kommissionens representation är beredd att överväga förslag till samarbete med andra tidskrifter som kan erbjuda en läsekrets med likvärdig omfattning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1838/97 från Klaus-Heiner Lehne (PPE) till kommissionen (28 maj 1997)

Ämne: Direktiv 90/314/EEG om paketresor, semesterpaket och andra paketarrangemang

Vilka medlemsstater har hittills genomfört direktiv 90/314/EEG ((EGT L 158, 23.6.1990, s. 59. )) om paketresor? När och i vilken utsträckning har direktivet genomförts?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (1 juli 1997)

Sista datum för genomförande av direktiv 90/314/EEG var den 31 december 1992.

Alla medlemsstater har meddelat sina nationella genomförandebestämmelser:

Belgien: Loi régissant le contrat d'organisation de voyages et le contrat d'intermédiaire av den 16 februari 1994 och Arrêté ministériel av den 19 september 1994.

Danmark: Bekendtgørelse 776 av den 21 september 1993.

Tyskland: Gesetz zur Durchführung der Richtlinie des Rates vom 13. Juni 1990 über Pauschalreisen vom 24. Juni 1994, Bundesgesetzblatt av den 26 juni 1994.

Grekland: Presidentdekret339, FEK A av den 11 september 1996

Spanien: Ley 21/1995 de 6 de junio reguladora de los viajes combinados, Boletín Oficial del Estado av den 7 juli, och Resolución av den 4 juli 1996, BOE av den 24 juli 1996.

Frankrike: Loi numéro 92/645 av den 13 juli 1992, Journal Officiel av den 14 juli 1992.

Irland: The Package Holidays and Travel Trade Act av den 17 juli 1995.

Italien: Decreto legislativo 13.3.1995 n. 111, Gazetta Ufficiale della Republica Italiana av den 14 april 1995.

Luxemburg: Loi du 14/06/1994, Mémorial Grand-Ducal av den 6 juli 1994.

Nederländerna: Wet van 24/12/1992, Staatsblad 1992/689, och Besluit van 15/01/1993, Staatsblad 1993/43.

Österrike: Bundesgesetz,Bundesgesetzblatt für die Republik Österreich, av den 10 januari 1997.

Portugal: Decreto-Lei no 198/93 de 27.5.1993, Diário da República - I, Serie A, no 123 av den 27 maj 1993.

Finland: Lag. 1079/1080/1085, 28.11.1994, Finlands Författningssamling av den 5 december 1994.

Sverige: 1 Lag om paketresor, Svensk författningssamling (SFS) 1992:1672 av den 30 december 1992. 2. Lag om ändring i resegarantilagen (1972:204). 3. Lag om ändring i sjölagen (1891:35 s. 1). 4. Konsumentverkets föreskrifter och allmänna råd om paketresor, Konsumentverkets författningssamling (KOVFS) 1993:3 av den 30 juli 1993).

Storbritannien: Statutory Instrument 1992 no 3288 Consumer Protection.

De nationella genomförandebestämmelserna i Grekland, Frankrike och Sverige överensstämmer med direktivet, vilket inte är fallet med bestämmelserna i Danmark, Irland, Luxemburg, Nederländerna, Portugal och Storbritannien. De nationella genomförandebestämmelserna i Belgien, Tyskland, Spanien, Italien, Österrike och Finland håller nu på att ses över.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1728/97 från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen (23 maj 1997)

Ämne: Samma EMU-kriterier, men asymmetriska effekter mellan länder med den nordiska välfärdsmodellen och de övriga EU-länderna

Unionens medlemsstater är inte homogena, eftersom deras sociala och ekonomiska strukturer är mycket olika. Enligt den nordiska välfärdsmodellen är social trygghet en individuell rättighet. Som ett resultat av detta har kvinnorna befriats från sin vårdplikt i egenskap av hemmamammor som försörjs av männen.

Tjänsterna inom den offentliga sektorn skapar arbetstillfällen för kvinnorna och ger dem en möjlighet att få tillträde till arbetsmarknaden. Det, att kvinnorna är beroende av staten, medför att nedskärningarna i de offentliga utgifterna direkt berör kvinnornas existensvillkor. Således behandlar EMU-kriterierna och i synnerhet den offentliga sektorns snäva ramar män och kvinnor på olika sätt i olika länder beroende på hur de sociala trygghetssystemen är uppbyggda i de ifrågavarande länderna. Med beaktande av detta vill jag ställa följande fråga till kommissionen:

Vad ämnar kommissionen göra för att rätta till de olägenheter som uppstår då EMU-kriterierna, som är lika för alla, behandlar män och kvinnor på olika sätt i de olika länderna?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar (31 juli 1997)

Nedskärningar i de offentliga utgifterna ingår inte i kriterierna för den ekonomiska och monetära unionen (EMU). I den mån det i EG-fördraget krävs att de offentliga underskotten och utgifterna begränsas, är syftet att garantera en politik som gynnar tillväxt och sysselsättning. Att den offentliga ekonomin är hållbar på lång sikt är en förutsättning för en stabil finansmarknad, låga räntor och förtroende från den privata sektorn, vilka i sin tur är nödvändiga förutsättningar för investeringar, tillväxt och nya arbetstillfällen.

EMU-kriterierna är desamma för alla medlemsstater. De strider vare sig mot den nordiska välfärdsmodellen eller mot något annat socialt system som förblir en fråga för medlemsstaterna. Avgörande för den ekonomiska livskraften i alla socialpolitiska program är styrkan i ekonomin och dess förmåga att generera inkomster.

EMU-kriterierna påverkar inte den lagstadgade jämställdheten mellan kvinnor och män. De påverkar inte den likabehandling av kvinnor och män på arbetsmarknaden som föreskrivs i nationell lagstiftning.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2553/97 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (15 juli 1997)

Ämne: Skydd mot bränder i gemenskapens skogar

Enligt förordning nr 308/97 ((EGT L 51, 21.2.1997, s. 11. )), ändring av förordning (EEG) nr 2158/92 ((EGT L 217, 31.7.1992, s. 3. )) om skydd av gemenskapens skogar mot bränder under perioden 1992-2001, finansieras åtgärder för skogarna endast om planer för brandskyddet har gjorts upp och om medlemsstaterna har lämnat in sina planer eller program för att förbättra brandskyddet av skogarna till kommissionen före den 1 november varje år.

Med anledning av de bränder som bröt ut den 6 juli 1997 på olika platser i länet Thessaloniki och som förstörde en skog, tillfrågas kommissionen om de ansvariga grekiska myndigheterna har lämnat in sina planer eller program för brandskyddet av skogarna, och i så fall när, och exakt vilka åtgärder för brandskydd som Grekland har infört för att anpassa sig till gällande gemenskapslagstiftning.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (5 augusti 1997)

Kommissionen har den 7 mars 1997 avgivit ett positivt yttrande om den grekiska nationella planen om skydd för skogsbränder som lagts fram av den grekiska regeringen i enlighet med förordning (EEG) nr 2158/92 om skydd av gemenskapens skogar mot bränder ((EGT L 217, 31.7.1992. )), vilken nyligen förlängts genom förordning (EG) nr 308/97 ((EGT L 51, 21.2.1997. )). Planen beskriver de grekiska skogarnas allmänna situation, deras särskilda problem, den sammanlagda verkan av bränder under de senaste tio åren och den strategi för skydd som införts (åtgärder mot orsakerna till bränder, preventionsåtgärder; infrastruktur och skogsbruk; övervakning och bekämpning).

De förslag som läggs fram av Grekland före den 1 november varje år i enlighet med förordning (EEG) nr 2158/92, skall införas i denna plan. För perioden 1994-1996 godkändes 49 grekiska projekt för skydd mot skogsbränder, i överensstämmelse med denna plan, för ett belopp av 8,6 miljoner ecu, i enlighet med samma förordning. Kommissionen godkände den 9 juli 1997 ett finansiellt bidrag på 2,32 miljoner ecu till 5 grekiska projekt som lagts fram under 1997 som uppfyller samma villkor.

I enlighet med villkoren i denna förordning (artikel 3.5 i förordning (EEG) nr 2158/92) skall alla skogsbruksåtgärder som är föremål för gemenskapsstöd inom områden där det är stor fara för bränder stämma med planen om skydd för skogsbränder för det aktuella området.

Eftersom hela Grekland av kommissionen den 24 juni 1993 har klassificerats som ett högriskområde för skogsbrand skall även de skogsbruksåtgärder som godkänns av denna medlemsstat inom ramen för sammanhållningsfonden, de regionala utvecklingsprogrammen, (operativa program för jordbrukssektorn - den nationella delen av gemenskapens stödramar - och de regionala operativa programmen) och programmet för beskogning av jordbruksmark (förordning (EEG) nr 2080/92 om en gemenskapsordning för stöd till skogsbruksåtgärder inom jordbruket ((EGT L 215, 30.7.1992. ))) motsvara samma villkor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2393/97 från Carmen Fraga Estévez (PPE) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Beaktande av fiskarter inom ramen för Cites

Amerikas förenta stater har föreslagit att det skall inrättas en grupp inom Cites för fiskar i syfte att hantera frågan om sådana arter som regleras av olika behöriga fiskeriorganisationer.

Enligt såväl FAO:s uppförandekodex som Förenta nationernas havsrättskonvention om bevarande och förvaltning av gemensamma bestånd och ständigt vandrande arter måste antagandet av en Cites-åtgärd i dessa fall basers på den åsikt som uttrycks av de organisationer som reglerar fisket efter dessa arter, eftersom dessa besitter störst vetenskaplig kunskap på området och har störst kännedom om situationen för denna fiskeverksamhet.

Kommissionen har dock ställt sig positiv till att det skapas en sådan grupp inom Cites. Mot bakgrund av detta, vilka är kommissionens motiv för att försvara en sådan hållning?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (4 augusti 1997)

Kommissionen stödde skapandet av en arbetsgrupp för havsfiskarter inom Konventionen om handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites) under förutsättning att gruppen skulle behandla Cites-aspekterna av bevarandet av havsfiskarter och inte syssla med områden som faller inom Förenta nationernas livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) och regionala fiskeriavtal. En arbetsgrupp inom ramen för konferensen mellan parterna i Cites utarbetade en version av förslaget som helt överensstämde med ovanstående och detta nya förslag stöddes av gemenskapen.

Det bör påpekas att syftet med förslaget var att undvika att Cites skulle behandla havsfiskarter snarare än motsatsen. Trots detta avvisades förslaget av konferensen mellan parterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1888/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 juni 1997)

Ämne: Gemenskapsmärkning/Internationell registrering av varumärken

Denna fråga ställs mot bakgrund av förslaget till rådets beslut om godkännande av Europeiska gemenskapens anslutning till protokollet till Madridöverenskommelsen om den internationella registreringen av varumärken, antaget i Madrid den 27 juni 1989 (KOM(96)0367 - 96/0190 CNS) ((EGT C 293, 5.10.1996, s. 11. )) och förslaget till rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken för att verkställa Europeiska gemenskapens anslutning till protokollet till Madridöverenskommelsen om den internationella registreringen av varumärken, antaget i Madrid den 27 juni 1989 (KOM(96)0372 - 96/0198 CNS) ((EGT C 300, 10.10.1996, s. 11. )).

Den 20 december 1993 antog rådet förordning (EG) nr 40/94 ((EGT L 11, 14.1.1994, s. 1. )) om gemenskapsvarumärken (i fortsättningen kallad förordningen).

Genom förordningen införs ett system för gemenskapsvarumärken som ger varumärken (märken för varor och tjänster) enhetligt skydd inom Europeiska gemenskapen efter en enkel ansökan om registrering.

Den 1 januari 1996 började Byrån för harmonisering inom den inre marknaden, vilken har sitt säte i Alicante, ta emot ansökningar om varumärken och den 1 april 1996 fungerade byrån fullt ut.

Samma datum började även Madridprotokollet, som trädde i kraft den 1 december 1995, fungera fullt ut.

1. Vi är positiva till Europeiska gemenskapens anslutning till protokollet till Madridöverenskommelsen om internationell registrering av varumärken.

2. Vi är positiva till införandet av avdelning XIII i rådets förordning (EG) nr 40/94, men undrar om rådet kan föreslå initiativ till harmonisering av lagstiftningen på området mönster och modeller.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (10 juli 1997)

Det är glädjande för kommissionen att parlamentsledamoten stöder de två förslagen om gemenskapens anslutning till Madridprotokollet och ändringen i förordningen om gemenskapsvarumärken för att verkställa denna anslutning.

Vad gäller önskan om att kommissionen skall föreslå initiativ till harmonisering av lagstiftningen på området för mönster och modeller informerar kommissionen parlamentsledamoten om att den i december 1993 lade fram två förslag i frågan. Det första avser ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ett gemenskapssystem för rättsligt skydd av mönster och modeller ((KOM (93) 344. )). Det andra avser ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om rättsligt skydd för mönster och modeller i syfte att harmonisera vissa aspekter i de nationella lagstiftningarna på området ((KOM (93) 342. )). Det första förslaget ligger för närvarande hos parlamentet för yttrande. Rådet antog en gemensam ståndpunkt avseende det andra förslaget den 17 juni 1997. Texten kommer att översändas till parlamentet för en andra behandling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0862/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (12 mars 1997)

Ämne: Bekämpning av cancer

Kan kommissionen med avseende på budgetpost B3-4301 - kamp mot cancer - ange om Italien har tilldelats några anslag? Om så är fallet, kan kommissionen ange hur de fördelas per organisation och verksamhet?

Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-0858/97, E-0859/97, E-0860/97, E-0861/97, E-0862/97, E-0863/97, E-0864/97, E-0865/97, E-0866/97, E-0867/97, E-0868/97, E-0869/97, E-0870/97 och E-0871/97 ingivna av Erkki Liikanen för kommissionen (22 september 1997)

Som komplement till sitt svar av den 25 april 1997 ((EGT C 319, 18.10.1997, s. 81. )) kan kommissionen nu ge följande information.

Kommissionen sänder direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat en tabell som innehåller de efterfrågade upplysningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2625/97 från Christine Oddy (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Djurs välfärd

Är kommissionen medveten om att tusentals får slaktas i Frankrike i april varje år för att tillfredsställa ritualerna på Eid-el-Kabir-festivalen? Ett liknande öde drabbar många hästar som importeras för slakt från Östeuropa.

Europeiska unionen har förbjudit den sortens verksamhet, men den fortsätter ändå.

Vad tänker kommissionen göra för att upprätthålla respekten för det fastställda skyddet som ska garantera human behandling av alla djur?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler (18 september 1997)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-1690/97 från Mark Francis Watts ((EGT C 45, 10.02.1998, s. 81. )).
SKRIFTLIG FRÅGA P-1651/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (5 maj 1997)

Ämne: Genomförande av förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel

Förordning (EG) nr 258/97 ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1. )) om nya livsmedel träder i kraft den 15 maj 1997 och innan dess är det nödvändigt att alla medlemsstater vet hur den skall tolkas. Många frågor som berör dess genomförande har inte lösts, och kommissionen har inte offentliggjort riktlinjer för de svåraste frågorna som berör räckvidd och märkning.

1. Varför har kommissionen inte offentliggjort riktlinjer som berör artikel 1 (tillämplighet), 2 (räckvidd) och 8 (märkning) trots att det finns mycket utrymme för diskussioner om tolkningen av dessa?

2. Kommer genetiskt modifierad majs och soja, som redan godkänts för marknadsföring, nu att märkas i enlighet med direktivet om märkning av livsmedel 79/112 ((EGT L 33, 8.2.1979, s. 1. )) och, om så är fallet, vilka exakta kriterier kommer att tillämpas?

3. Har kommissionen för avsikt att bekräfta att de fyra särskilda märkningskriterierna som fastställts i punkt 1a-d i artikel 8 i förordningen kommer att tillämpas skilt för sig och oberoende av varandra så att livsmedlen kommer att märkas om förutsättningarna i någon av dessa punkter uppfylls?

4. Vilka bestämmelser har fastställts för att förbjuda användning av nya livsmedelsingredienser och produkter i barnmat såsom Vetenskapliga livsmedelskommittén rekommenderat?

5. Kommer molekylstrukturen och användningen av DNA-förstörande enzymer i nya livsmedel att anges i produktansökan och på etiketterna?

6. Kommer produkter och ingredienser som tillverkats med hjälp av genteknologi eller genom att genetiskt modifierade organismer införts fortsättningsvis att klassas som nya livsmedel om ett till stor del likadant ämne nyligen godkänts under (EG) nr 258/97?

7. Kommer genetiskt modifierade livsmedelsprodukter och grödor, som redan godkänts i gemenskapens lagstiftning eller den nationella lagstiftningen, att behandlas som om de redan länge i betydande utsträckning använts som människoföda i gemenskapen?

Kompletterande svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (24 juli 1997)

Som komplettering till svaret av den 29 maj 1997 hänvisas parlamentsledamoten till de svar som kommissionen har givit, i synnerhet till hans muntliga fråga O-65/97 vid den gemensamma diskussionen om nya livsmedel, som stod på plenarsessionens dagordning i juni 1997. Vad gäller de mer specifika punkterna som inte förekom i ovannämnda muntliga fråga, kommer kommissionen att anstränga sig att svara på dem i sina kommande svar på de frågor som har ställts till kommissionen om samma ämne.