SKRIFTLIG FRÅGA P-0724/01

från Luciana Sbarbati (ELDR) till kommissionen

(6 mars 2001)

Ämne: Livsmedelsskydd och typiska produkter

Spridningen av BSE och mul- och klövsjuka i Europeiska unionen manar till eftertanke när det gäller den storskaliga produktionen och saluföringen av livsmedelsprodukter som är avsedda för människor.

Standardiseringen av marknaderna har gett negativa effekter på produkternas kvalitet och deras säkerhet medan den lokala produktionen och typiska produkter kan visa sig vara ett viktigt alternativ för de konsumenter som behöver återfå förtroendet för livsmedelsmarknaden.

För dessa produkter har man alltid garanterat en hög kvalitet, de produceras med mycket stor omsorg och med produkter som använts i flera generationer. De genomgår inga förädlingar och man använder ofta biologiska uppfödningar eller produkter.

Det finns en risk för att nischprodukter, åtminstone i Italien, försvinner på grund av de nya gemenskapsdirektiven. Detta skadar många småföretagare samt den kulturella och regionala traditionen. Eftersom det inte finns något skydd låter man livsmedel (ost, honung, grisköttsprodukter m.m.), även sådant som producerats utanför unionen, cirkulera fritt inom Europeiska unionen. Vid tillverkningen av dessa produkter görs det inte något urval av råvaror och man missbrukar benämningen hantverksprodukt och förfalskar produkterna genom att kopiera en handelsvara.

BSE och mul- och klövsjukan har gjort att man upptäckt det storskaliga produktionssystemets brister och att det inte räcker med direktiv om de inte åtföljs av noggranna kontroller.

Hur avser kommissionen att hantera denna krissituation och vilka åtgärder avser den att vidta för att garantera konsumenternas säkerhet?

I vilken utsträckning kommer kommissionens nya förslag på hygienområdet (07/00) att kunna garantera den flexibilitet som begärs av de traditionella producenterna och hur stort spelrum kommer man vid tillämpningen av dessa direktiv att ge medlemsstaterna?

Eftersom det behövs större insyn för medlemsstaternas produkter med till exempel benämningen skyddad ursprungsbeteckning, vilka åtgärder vidtar kommissionen för att skydda dessa produkter som utgör ett arv som garanterar kvaliteten och som inte får försvinna? Vilka åtgärder vidtar den för att förhindra att falska produkter, som saluförs med traditionella produkters namn, kommer ut på marknaden?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(5 april 2001)

Kommissionen har vidtagit ett antal åtgärder som syftar till att ta itu med både bovin spongiform encefalopati (BSE) och den senaste epidemin av mul- och klövsjuka i ett antal medlemsstater. Europaparlamentet informeras regelbundet om dessa åtgärder och deltar i lagstiftningsprocessen enligt medbeslutandeförfarandet när det gäller viktiga förslag.

Att garantera att gemenskapen har den högsta standarden när det gäller livsmedelssäkerhet är något som kommissionen prioriterar högt. Detta återspeglas i kommissionens Vitbok om livsmedelssäkerhet(1), som innehåller förslag på ett helt nytt tillvägagångssätt. I vitboken aviseras inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet och åtgärder på områden som lagstiftning om livsmedelssäkerhet, kontroll av livsmedelssäkerhet och konsumentinformation. Många av åtgärderna som aviseras i vitboken är redan på god väg och när de har vidtagits kommer livsmedelssäkerhet att vara organiserat på ett mer samordnat och integrerat sätt med avseende på att uppnå den högsta möjliga nivån för hälsoskydd.

Kommissionens förslag på området för livsmedelshygien(2) är ett svar på behovet att skapa en hög nivå av konsumentskydd. Förutom detta innehåller förslagen fler än de befintliga bestämmelserna för livsmedelshygien i rådets direktiv 93/43/EEG av den 14 juni 1993 om hygien för livsmedelsprodukter(3), för flexibiliteten som är nödvändig för att man skall kunna tillgodose de företags behov som ägnar sig åt traditionell livsmedelsproduktion. Denna flexibilitet gäller utan att målen för livsmedelssäkerhet hotas. Eftersom traditionell livsmedelsproduktion är något som av naturliga skäl skiljer sig från medlemsstat till medlemsstat, är det upp till medlemsstaterna att bestämma vilken flexibilitetsnivå som behövs. För att se till att principen om flexibilitet införs på rätt sätt skall de medlemsstater som har använt sig av denna möjlighet informera kommissionen och övriga medlemsstater om detta.

I rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992(4) föreskrivs bestämmelser om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel på gemenskapsnivå. Denna förordning har tre huvudsakliga mål: att utveckla regionala produkter och specialprodukter, att uppmuntra till mer mångfald i jordbruksproduktionen och att främja landsbygdsområden. I förordningen förutses också skydd av både konsumenter och producenter.

Många konsumenter är intresserade av jordbruksprodukter och livsmedel som produceras och/eller framställs i ett visst geografiskt område på grund av att produkternas speciella karaktär tillskrivs detta område. Rådets förordning (EEG) nr 2081/92 utgör den rättsliga ramen som skall garantera att konsumenterna inte vilseleds i detta avseende. Men på denna förordning stöder sig även producenters marknadsföring som gör det möjligt att differentiera produktionen genom att skydda produkterna mot missbruk och intrång. Faktum är att producenterna genom förordningen garanteras en exklusiv rätt att använda ett registrerat namn för sina produkter.

(1) KOM(1999) 719 slutlig.

(2) EGT C 365 E, 19.12.2000.

(3) EGT L 175, 19.7.1993.

(4) EGT L 208, 24.7.1992.