SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/809

(2004/C 84 E/0903)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0562/04

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(26 februari 2004)

Ämne: Utbredning av det sk. blue baby-syndromet i EU:s medlemsstater

Har kommissionen någon statistik över utbredningen av methemoglobinemi (det sk. blue baby-syndromet) i EU:s medlemsstater?

Anser kommissionen att full överensstämmelse med nitratdirektivet (rådets direktiv 91/676/EEG (1)) har påverkat utbredningen av denna sjukdom i EU sedan direktivet trädde i kraft 1995? Hur har utbredningen i så fall påverkats?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(1 april 2004)

Det s.k. blue baby-syndromet (methemoglobinemi) i samband med höga nivåer av nitrat i dricksvatten förekommer fortfarande både i Östeuropa (hundratals fall) och i USA, men relativt sällan i länderna i Västeuropa. Detta beror delvis på tillämpningen av stränga gränsvärden för nitrater i dricksvatten under de senaste 20 åren.

Enligt den gemensamma rapporten från Europeiska miljöbyrån (EEA) och Världshälsoorganisationens (WHO) kontor för Europa (2), är det få länder - åtta av 26 - som för register över methemoglobinemi … Rapporten visar att känsligheten hos spädbarn som får dricksvatten från ytnära grundvattenkällor (enskilda privata brunnar) understryks genom uppgifter från Ungern, där mellan nio och 49 fall registreras varje år i hela landet. Ett liknande antal fall registreras årligen i Slovakien. År 1996 registrerades i Albanien 46 fall av methemoglobinemi, som alla hade ett samband med nitrat i dricksvattnet, och 2 913 fall registrerades i Rumänien mellan 1985 och 1996.

”Försiktighetsvärdet” på 50 milligram (mg) per liter är av avgörande betydelse när det gäller att förebygga hälsoeffekter såsom methemoglobinemi hos spädbarn. Vid översynen av rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten (3), där man såg över parametervärdena i enlighet med senast tillgängliga vetenskapliga rön (exempelvis riktlinjer från Världshälsoorganisationen (WHO) och Vetenskapliga kommittén för toxikologi, ekotoxikologi och miljö), bekräftades det tidigare gränsvärdet på 50 mg per liter för nitrater.

För att minska nitratkoncentrationen i vatten är det mycket viktigt att nitratdirektivet (rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket) tillämpas fullt ut.

Sedan 1991, och i synnerhet under de senaste åren, har medlemsstaterna gjort avsevärda framsteg med avseende på de olika åtgärder som avses i direktivet: vattenövervakning och identifiering av förorenade vatten, angivelse av områden som är känsliga för nitrater och utformning och genomförande av åtgrärdsprogram. Alla medlemsstater har idag inrättat ett övervakningsnätverk, fastställt områden som är känsliga för nitrat och i allmänhet upprättat åtgärdsprogram i nitratkänsliga områden, vilket innebär att de håller på att genomföra en uppsättning åtgärder för att förebygga och minska nitratföroreningar. Den sammanlagda ytan med nitratkänsliga områden i Europa utgjorde 38 % av EU:s sammanlagda yta år 2000. Sedan dess har denna yta, även som en följd av kommissionens åtgärder genom överträdelseförfaranden, ökat i flera medlemsstater, såsom Belgien, Spanien, Frankrike, Italien, Portugal, Sverige och Förenade kungariket. Irland beslutade att upprätta ett åtgärdsprogram i hela landet, vilket Belgien, Tyskland, Nederländerna, Österrike och Finland tidigare hade gjort.

Trots dessa förbättringar behövs ytterligare framsteg. Kommissionen engagerar sig till fullo för att se till att nitratdirektivet genomförs på ett korrekt sätt i medlemsstaterna, genom en uppsättning åtgärder och genom att, om så krävs, utöva rättsliga påtryckningar i form av överträdelseförfaranden mot de medlemsstater som inte på ett korrekt sätt genomför de olika stegen i direktivet.

(1) EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

(2) EEA, WHO, 2002. Water and health in Europe, WHO Regional publications, European series, nr 93.

(3) EGT L 330, 5.12.1998.