ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0728/03

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(11 mars 2003)

Ämne: Prestige: Gemenskapsstöd

Europaparlamentet antog den 19 december 2002 en resolution om sjösäkerhet och åtgärder för att mildra följderna av katastrofen med oljetankern Prestige. Resolutionspunkt 11 lyder:

Europaparlamentet uppmanar kommissionen att snarast undersöka möjligheten att använda alla nödvändiga finansiella instrument för att motverka de ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenserna av Prestiges förlisning och bistå de ekonomiska sektorer som drabbats av katastrofen.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller har för avsikt att vidta?

Hur stor procentandel utgör det totala gemenskapsstöd som beviljats av de beräknade totala kostnaderna för de skador och förluster som orsakats av Prestige?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

Ända sedan tankern Prestige förliste den 19 november 2002 har kommissionen varit aktivt engagerad i att tillhandahålla stöd och vidta åtgärder för att lindra verkningarna av att tankern gick till botten.

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens meddelande Rapport till Europeiska rådet om åtgärder för att ta itu med konsekvenserna av Prestige-katastrofen(1), som antogs den 5 mars 2003. Den rapporten ger en utförlig redogörelse för kommissionens samordnade åtgärder med anledning av Prestige-olyckan.

(1) KOM(2003) 105 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1611/03

från Jean-Louis Bernié (EDD) till kommissionen

(7 maj 2003)

Ämne: Saluförande av spannmål

Med undantag av i Frankrike kan man fritt saluföra spannmål inom Europeiska unionen. Jordbrukarna kan fritt sälja sin produktion och garantera att spannmålet är lätt att spåra, i motsats till det spannmål som kommer från stora silor.

I Frankrike utgör handeln med spannmål ett monopol som endast består av sådana lagringsorgan som godkänts av Office National Interprofessionnel des Céréales (ONIC, en nationell myndighet för spannmålsbranschen) och via vilka all handel med spannmål måste passera. De godkända lagringsorganen uppbär skatteliknande avgifter som bland annat behövs för att driva ONIC, som i sin tur utdelar ekonomiskt stöd till dem.

I ett sådant läge straffas producenterna och konsumenterna av franskt spannmål både ekonomiskt och genom att de inte har möjlighet att idka fri handel. Det är till exempel förbjudet för en fransk spannmålsproducent att direkt sälja sin produktion till en djuruppfödare.

Det verkar alltså som om de regler som ONIC föreskriver skulle utgöra ett hinder för gemenskapshandeln och för den fria handeln.

Vad anser kommissionen om denna situation som är specifik för Frankrike?

Har kommissionen några förslag till åtgärder för att rätta till den?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Fischler

(2 juni 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0446/03 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen. Delfindöd och parfiske.



Europeiska unionens officiella tidning nr 222 E , 18/09/2003 s. 0205 - 0205



SKRIFTLIG FRÅGA E-0446/03 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (19 februari 2003) Ämne: Delfindöd och parfiske Är kommissionen medveten om hur enormt orolig allmänheten är över parfisket, som leder till att hundratals delfiner dör varje vecka? Ämnar kommissionen mot bakgrund av artikel 12 i unionens Habitatdirektiv införa ett förbud mot detta slags fiske under säsongen från januari till mars, då situationen är mest akut? Denna artikel syftar bland annat till att skydda delfiner och tumlare. Svar avgivet på kommissionens vägnar av Fischler (12 mars 2003) Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-0500/03 från Davies(1). (1) Se s. 209.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0081/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet

(23 januari 2003)

Ämne: EU utsätts för påtryckningar att dra in diplomatpass som används för ett solidaritetsbesök i de palestinska områdena

1. Har rådet noterat att olika organisationer, som av varjehanda skäl känner en stark samhörighet med Israels regering, har brännmärkt såsom antisemitiskt ett besök som den nederländska kommittén Stop het bezetting (= Stoppa ockupationen) avlagt hos Yassir Arafat? Avsikten med besöket var att ge stöd till att levnadsförhållandena för invånarna i de palestinska områden som sedan 1967 ockuperats och koloniserats av Israel skulle höjas till samma nivå som i grannlandet Israel, bland annat genom att hindren för ett demokratiskt folkvalt styre skulle röjas undan, det skulle bli slut på förstörandet av bostäder och infrastruktur och konfiskeringarna av mark till förmån för kolonisation med icke-palestinier, liksom också genom att invånare inte längre skulle dödas eller skadas?

2. Känner rådet också till att Gretta Duisenberg, som är hustru till chefen för Europeiska centralbanken, har råkat i skottgluggen för kritiken till följd av det besök som finns omnämnt i punkt 1, av den anledningen att hon rest in i Israel och de palestinska områdena på ett diplomatpass som utfärdats åt henne i kraft av hennes makes ämbete?

3. Kan rådet bekräfta att det är gängse praxis, att medlemsstater som utfärdar diplomatpass åt någon tar om hand vederbörandes vanliga pass för den tid då diplomatpasset är giltigt, så att det vanliga passet alltså inte kan användas under den tiden? Eller är det så, att olika medlemsstater har olika praxis på denna punkt och Nederländerna är den enda medlemsstat som förfar på det här viset?

4. Är det så, att fredliga men icke-önskvärda besökare med nationalitet i någon EU-stat får sämre möjligheter att bli insläppta i länder utanför EU om de visar upp ett vanligt pass än om de reser på diplomatpass, så att det i det ovan beskrivna fallet kanske inte hade gått att göra ett besök i Israel och de palestinska områdena om inte en av delegationsmedlemmarna varit utrustad med diplomatpass?

5. Kan rådet med säkerhet tillkännage att rådet på inget sätt kommer att ge efter för påtryckningar som utövas på EU av organisationer såsom den amerikanska Anti-Defamation League och Simon Wiesenthal Centrum, för att utverka att ett diplomatpass dras in i det ovannämnda fallet eller i liknande fall?

Svar

(8 maj 2003)

Även om Gretta Duisenberg hållit rådet informerat om en stor del av sin verksamhet, så ber rådet att få upplysa den ärade parlamentsledamoten om att det inte har uppmärksammats på detaljerna när det gäller det besök som avses i frågan.

Beträffande den mer allmänna frågan om utfärdande av nationella pass, oavsett typ, erinrar rådet om att detta helt faller under varje medlemsstats behörighet och att det därför inte kan kommentera den ställda frågan.

Rådet har inte uppmärksammats på någon av de övriga frågor som den ärade parlamentsledamoten ställer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1480/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(2 maj 2003)

Ämne: Bidrag för export av socker från sockerbetor eller sockerrör och kemiskt ren sackaros i fast form från medlemsstaterna till Vatikanstaten

I det kompletterande svaret på frågan P-3202/02(1) finns bilagd en tabell som innehåller uppgifter om kvantitet och kostnader i euro för produkter som åtnjuter exportbidrag.

Av den tabellen framgår följande när det gäller export av socker från sockerbetor eller sockerrör och kemiskt ren sackaros i fast form (1701) till Vatikanstaten:

a) Under 1999 exporterade Italien 79 075 kg som fick bidrag på 385 731,05 euro, vilket motsvarar ett stöd på 4 878,04 euro per kg socker som exporterades.

b) Under 2000 exporterade Italien 70 115 kg som fick bidrag på 356 906,17 euro, motsvarande ett stöd på 5 090,30 euro per kg exporterat socker.

c) Slutligen finns det två siffror där det saknas en hänvisning till motsvarande måttenhet:

1. en export på 0,110 från Frankrike 1998, motsvarande ett stöd på 44,18 euro, och

2. en export på 28,030 från Spanien 1999, motsvarande ett stöd på 1 268,38 euro.

Uppenbarligen skall de riktiga siffrorna vara: a) 790 750 kg, b) 701 150 kg, c) 110 kg; d) 2 803 kg, med ett stöd som varierar mellan det mer trovärdiga 0,40 och 0,51 euro per kg exporterat socker.

Om man gör dessa korrigeringar framgår det att totalt exporterades 727 810 kg under 1998, 793 553 kg under 1999, 1 012 800 kg under 2000 och 26 435,300 kg under 2001.

Enligt förordning (EG) nr 419/2002(2) kan de uppgifter som återges i tabellen, och som hämtats från databasen CATS, även användas för övervakning och prognoser.

I tabellen anges att uppgifter om måttenheter, vikt eller kvantitet och belopp i euro lämnas av medlemsstaterna.

Kommissionen ombeds med beaktande av ovanstående besvara följande frågor:

- Är det kommissionen som har ansvaret för att kontrollera de uppgifter som lämnas av medlemsstaterna?

- Har någon kontroll genomförts, i så fall vilken, och vilken prognos har gjorts när det gäller kvantiteterna socker från sockerbetor eller sockerrör och kemiskt ren sackaros i fast form som exporterats från medlemsstaterna till Vatikanstaten?

- Anser inte kommissionen att importen till den lilla Vatikanstaten är alltför stor, dvs. att man kan utgå från att produkterna säljs i Italien?

(1) EGT C 137 E, 12.6.2003, s. 172.

(2) EGT L 64, 7.3.2002, s. 8.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1477/03, E-1478/03, E-1479/03 och E-1480/03ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(21 maj 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0015/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(20 januari 2003)

Ämne: Anställda vid kommissionen

Kan kommissionen för vart och ett av de senaste fem åren (inklusive 2002, om uppgifter finns tillgängliga) uppge det totala antalet anställda vid kommissionen, summan av samtliga löner samt genomsnittslönen för de anställda?

Kan kommissionen även uppge de kommissionsanställdas procentuella andel av det totala antalet anställda vid kommissionen, rådet och parlamentet, och av det totala antalet anställda vid samtliga gemenskapsinstitutioner?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(3 april 2003)

1. Tabellen nedan visar antalet anställda i kommissionen, den totala lönekostnaden (totalbeloppet av utbetalningar som belastar de olika kontona i budgeten och alla därmed sammanhängande tillägg och kringkostnader) och den genomsnittliga utgiften per anställd. Uppgifter finns lätt tillgängliga bara för de senaste fyra åren.

>Plats fÄHor tabell>

2. Eftersom kommissionen inte har tillgång till uppgifter om antalet anställda vid de andra institutionerna finner parlamentsledamoten nedan andelen tjänster i kommissionens tjänsteförteckning jämförd med antalet tjänster i tjänsteförteckningarna för alla institutionerna. Tjänsteförteckningarna innehåller bara tjänster för tjänstemän och tillfälligt anställda.

>Plats fÄHor tabell>

Kommissionen: alla budgetar (administration, forskning och teknisk utveckling, publikationskontoret, OLAF, Europeiskt centrum för utveckling av yrkesutbildning, Europeiska fonden för förbättring av levnads- och arbetsvillkor).

Institutionerna: kommissionen, parlamentet och Europeiska ombudsmannen, rådet, EG-domstolen, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén och den gemensamma organistionsstrukturen).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1017/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne: Kommunen Anconas utnyttjande av medlen från vänortsprogrammet 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Bland EU:s subventioner finns det även ett stödprogram för att främja vänortsutbyte mellan europeiska städer. Många italienska städer, bland dem kommunen Ancona, skulle vara särskilt lämpliga för sådana evenemang.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Ancona lagt fram projekt inom ramen för vänortsprogrammet 2000?

2. Har kommunen Ancona beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 och E-1029/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

Medel till vänortsverksamhet är inte decentraliserade medel.

Kommissionen beviljar bidrag på grundval av projekt som kommunförvaltningarna eller vänortskommittéerna skickar in.

Bidraget utbetalas först efter det att aktiviteten har genomförts, och mot uppvisande av verifikationer.

De lokala myndigheterna deltar i vänortsaktiviteten på grundval av en årlig inbjudan att lämna förslag, som offentliggörs i EUT.

Beträffande parlamentsledamotens frågor: Kommunerna: Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pise (E-1025) Pistoia, (E-1026) Siene, (E-1028) och Terni (E-1029) har inte fått något bidrag till vänortsverksamhet under 2000.

Kommunerna Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027) har fått bidrag till en vänortsaktivitet under 2000, och medlen har använts.

Parlamentsledamoten kan också vända sig till de berörda lokala myndigheterna för närmare upplysningar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0628/03

från Françoise Grossetête (PPE-DE) till kommissionen

(25 februari 2003)

Ämne: Uppföljningen av direktiv 1999/96/EG

Enligt direktiv 1999/96/EG(1) skulle kommissionen före den 31 december 2000 ha lagt fram ett förslag inför Europaparlamentet och rådet om följande:

- Bestämmelser om införande av ett system för omborddiagnos, s.k. OBD-system, för att se hur bestämmelserna fungerar för att begränsa utsläppen,

- Kraven när det gäller avgasutrustningens tillförlitlighet och livslängd,

- Bestämmelser om normer när det gäller fordon och avgasutsläpp.

Ingår detta i de förslag som kommissionen planerar att lägga fram?

Om inte, vad avser kommissionen göra på detta område och vilka bestämmelser avser kommissionen att föreslå för att de verksamma på området skall ha tillräckligt med tid på sig för att börja tillämpa den nya lagstiftningen om utsläpp från industrifordon som börjar gälla 2005?

(1) EGT L 44, 16.2.2000, s. 1.

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(21 mars 2003)

Kommissionens förslag inom de tre områden som berörs i frågan befinner sig i slutskedet för förberedelse och antagande. Det är olyckligt att det försenats men detta är en följd av behovet att omarbeta det sätt på vilket förslagen inom området för fordonstillverkning upprättas för att förbättra effektiviteten i beslutsförfarandet, beakta behovet av att uppdatera och förenkla gemenskapens lagstiftning(1) och beakta nyligen ingångna interinstitutionella avtal.

De befintliga bilagorna till direktiv 88/77/EEG samt de ändringar, som erfordras för att införa nya tekniska krav enligt direktiv 1999/96/EG, omarbetas i sig enligt det interinstitutionella avtalet av den 28 november 2001 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om en mer strukturerad användning av omarbetningstekniken för rättsakter(2).

I kommissionens förslag kommer de datum som fastställs för åtgärdernas genomförande i artiklarna 4-7 i direktiv 1999/96/EG att respekteras, dvs. den 1 oktober 2005 för nya fordonstyper och den 1 oktober 2006 för alla fordonstyper.

(1) KOM(2003) 71 slutlig, 11.2.2003.

(2) Interinstitutionellt avtal av den 28 november 2001 om en mer strukturerad användning av omarbetningstekniken för rättsakter, EGT C 77, 28.3.2002, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1028/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne: Kommunen Sienas utnyttjande av medlen från vänortsprogrammet 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Bland EU:s subventioner finns det även ett stödprogram för att främja vänortsutbyte mellan europeiska städer. Många italienska städer, bland dem kommunen Siena, skulle vara särskilt lämpliga för sådana evenemang.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Siena lagt fram projekt inom ramen för vänortsprogrammet 2000?

2. Har kommunen Siena beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 och E-1029/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

Medel till vänortsverksamhet är inte decentraliserade medel.

Kommissionen beviljar bidrag på grundval av projekt som kommunförvaltningarna eller vänortskommittéerna skickar in.

Bidraget utbetalas först efter det att aktiviteten har genomförts, och mot uppvisande av verifikationer.

De lokala myndigheterna deltar i vänortsaktiviteten på grundval av en årlig inbjudan att lämna förslag, som offentliggörs i EUT.

Beträffande parlamentsledamotens frågor: Kommunerna: Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pise (E-1025) Pistoia, (E-1026) Siene, (E-1028) och Terni (E-1029) har inte fått något bidrag till vänortsverksamhet under 2000.

Kommunerna Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027) har fått bidrag till en vänortsaktivitet under 2000, och medlen har använts.

Parlamentsledamoten kan också vända sig till de berörda lokala myndigheterna för närmare upplysningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0146/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne: Internationellt fiskeavtal EUSeychellerna och utvecklingssamarbete

Skulle kommissionen mot bakgrund av gällande internationella fiskeavtal EUSeychellerna kunna uppge följande:

1. Hur stort är det belopp som EU anslår till utveckling av Seychellernas fiskesektor?

2. Hur mycket betalar EU i ekonomisk ersättning för de fiskerättigheter som erhållits för gemenskapsflottan?

3. Hur mycket behöver gemenskapens fartygsägare betala i avgift för fiskelicenser och fiskerättigheter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 mars 2003)

1. I artikel 2 i det nu gällande protokollet till fiskeavtalet mellan gemenskapen och Republiken Seychellerna(1) fastställs den ekonomiska ersättningen till 3 460 000 euro per år. Av det beloppet anges det i protokollet att 1 160 000 euro/år skall användas till de åtgärder till stöd för Seychellernas fiskesektor som anges i artikel 3 i protokollet.

2. Det ekonomiska bidraget på 3 460 000 euro per år representerar det belopp som betalas i utbyte mot de fiskemöjligheter som ställs till förfogande för gemenskapsflottan.

3. De belopp som betalas av fartygsägarna fastställs i bilagan till protokollet. Licensavgiften är 25 euro per ton tonfisk som fångats i Seychellernas vatten. Licenserna utfärdas sedan det erlagts förskott på 10 000 euro för notfartyg för tonfiskfiske,

2 000 euro för fartyg med flytrev på mer än 150 bruttoregisterton och 1 500 euro för fartyg med flytrev på 150 BRT eller mindre. Förskottsbeloppen dras av från det totala belopp som skall betalas på grundval av de fångster som gjordes under föregående år, men om det belopp som skall betalas är mindre än förskottet kan mellanskillnaden inte återkrävas.

(1) EGT L 134, 22.5.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0285/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(7 februari 2003)

Ämne: Stigande vattenstånd i den södra delen av Stilla havet

Vilka bevis finns det för att vattenståndet stiger i den södra delen av Stilla havet?

Erbjuder kommissionen stöd till ön Tuvalu och kringliggande småöar, så att det blir möjligt för dem att ta itu med konsekvenserna av klimatförändringarna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 mars 2003)

Den bästa och mest tillförlitliga vetenskapliga bedömningen av klimatförändringen är den tredje översiktsrapporten (TAR) utarbetad av FN:s mellanstatliga panel för klimatförändringar (IPCC) år 2001. Rapporten innehåller världens samlade kunskap på området. Dess auktoritet och tillförlitlighet har erkänts av nästan alla världens länder inklusive Förenta staterna.

Av den tredje översiktsrapporten framgår det att en genomsnittlig höjning av havsvattenytan på 0,1-0,2 meter har observerats under 1900-talet och att det finns tecken på att den globala uppvärmningen har bidragit kraftigt till detta.

Det finns emellertid idag inga modeller med hjälp av vilka man kan göra prognoser som består av en enda siffra utan snarare flera olika möjliga resultat. Enligt rapporten är prognoserna för havsytans höjning under perioderna 19902025 och 19902050 0,03-0,14 meter respektive 0,05-0,32 meter.

Konsekvenserna av dessa olika scenarier ger definitivt anledning till oro vilket också betonades i rådets slutsatser av den 17 oktober 2002. Storskaliga effekter av klimatförändringen förväntas innebära en höjning av havsytan vilket kan leda till översvämningar, påskyndad erosion, förluster av våtmarker och mangroveträsk och havsvatteninträngning i sötvattenskällor. Små öar, som Tuvalu, är särskilt utsatta för de negativa effekterna av klimatförändringen, som också kan leda till att mark och egendom förloras, människor tvingas att flytta och risken för stormfloder ökar. Det skulle krävas stora resurser för att bemöta och anpassa sig till dessa förändringar.

Den större delen av gemenskapens stöd ges inom ramen för landstrategidokument (CSP). Dessa dokument innehåller en strategi för utvecklingsbistånd för varje land med prioriterade stödområden som har utsetts av mottagarlandet.

Landstrategidokumentet för Tuvalu undertecknades den 14 augusti 2002 och det omfattar perioden 20022007. Utvecklingsstödet kommer att uppgå till 4 miljoner euro för den aktuella perioden och främst koncentreras på utveckling inom den sociala sektorn. Tidigare har emellertid projekt inom energieffektivitet, kustskydd och förnybara energikällor finansierats genom gemenskapsprogram under Lomékonventionen.

Kommissionen följer dessutom löpande utvecklingen av miljösituationen i Tuvalu genom regelbundna kontakter med regeringen, bl.a. i samband med gemensamma årliga genomgångar, och besök på platsen görs av kommissionens delegation på Fiji.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0404/03

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(17 februari 2003)

Ämne: Avgifter för transportinfrastruktur

Kan kommissionen ange när meddelandet om infrastrukturavgifter inom transportsektorn kommer att föreläggas parlamentet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(12 mars 2003)

Kommissionen arbetar för närvarande med ett utkast till meddelande som snart kommer att vara färdigt. Detta utkast till meddelande består av tre delar: en gemensam metod för infrastrukturavgifter, ett nytt tillvägagångssätt för finansiering av de transeuropeiska näten, inbegripet offentlig-privata partnerskap, samt ett förslag till direktiv om driftskompatibilitet mellan elektroniska vägtullsystem. Meddelandet skall enligt planerna lämnas till parlamentet under våren.