SKRIFTLIG FRÅGA E-3213/02

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(12 november 2002)

Ämne: Regler för EU-stöd så att illojal konkurrens kan undvikas

Vid ett företagsbesök den 19 oktober i år hos Sanmina-SCI, ett datorföretag i Heerenveen i provinsen Friesland, vilket inlett sin verksamhet omkring 2000 och i år lagts ner (varvid 260 arbetstillfällen försvunnit) blev det klart att detta företag också fått stöd från EU. När stora märkesfirmor inrättar konstruktioner som Sanmina-SCI sker detta i en globaliserad ekonomi enkom för att avdelningar skall kunna läggas ner ofta på det billigaste stället utan att firmans namn skall belastas därav. Märkesfirmor som Hewlett Packard och Philips gör det regelbundet. Ofta handlar det då om en produktionsenhet med anknytning till en enda kund, utan egen avdelning för forskning och utveckling, så att den blir oerhört sårbar.

Nu inställer sig frågan om OECD:s förhållningsregler bör tas med som en del av avtalen när multinationella företag får direkt eller indirekt stöd, antingen från EU eller ur övriga allmänna medel. Framför allt handlar det då om detta inte särskilt bör gälla för multinationella moderföretag som har välkända namn och använder sig av underleverantörer som SCI.

I Nederländerna har andrakammarledamoten Tichelaar ställt frågor om SCI och fått till svar att man är beredd att införa en uppsättning förhållningsregler, efter mönster från OECD:s, avsedda att tillämpas i samband med att det beviljas stöd ur EU-medel. Utgående från företagsbesöket och samtal med företagsrådet och ledningen drar jag den slutsatsen att dessa förhållningsregler måste gälla inom hela EU och inte bara i Nederländerna, för att illojal konkurrens och en råttkapplöpning skall kunna undvikas. Europeiska kommissionen strävar efter en bra balans mellan fri och rättvis marknad med bibehållen social trygghet i Europa. Därför måste det också göras något för att inte arbetstagarna skall bli en vara av typen slit och släng.

1. Är kommissionen beredd att i samverkan med medlemsstaterna och de multinationella företag som har säte i Europa eller lägger ut uppdrag på underleverantörer i Europa utarbeta en sådan uppsättning förhållningsregler?

2. Ingår det inte som en av kärnpunkterna i företagens sociala ansvar att de håller utkik efter alternativa produkter eller köpare om de väntar sig förändringar i efterfrågan samt att de vid behov skall göra investeringar?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(14 januari 2003)

Kommissionen kan bekräfta att Europeiska socialfonden under programperioden 19941999 delfinansierade sysselsättningsbidrag för anställda i Sanmina-SCI och att Europeiska regionala utvecklingsfonden bidrog med medel för utveckling av industriområdet IBF i Heerenveen inom ramen för det regionala utvecklingsprogrammet Friesland Mål 5b. Sanmina-SCI var beläget på detta industriområde.

OECD:s riktlinjer för multinationella företag utgörs av frivilliga principer och normer för ansvarsfull företagsledning på ett flertal områden, bland annat sysselsättning och relationer mellan arbetsmarknadens parter, mänskliga rättigheter, miljö, information, konkurrens, beskattning samt vetenskap och teknologi. Enligt kapitlet om sysselsättning och relationer mellan arbetsmarknadens parter skall man sträva efter att ge förhandsinformation och anordna en dialog med de anställda innan en anläggning läggs ner. De länder som anslutit sig till OECD:s deklaration om internationella investeringar, bland annat alla medlemsstaterna, kan bistå de berörda parterna och fungera som medlare i denna process. Kommissionen har därför inte för avsikt att utarbeta förhållningsregler som komplement till riktlinjerna från OECD.

Kommissionen har dock nyligen efter ett omfattande samråd antagit ett meddelande om företagens sociala ansvar(1). Ett av de beslut som fattades var att man skulle inrätta ett flerpartsforum där ledande europeiska företrädare för arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, det civila samhället och konsumenterna skulle kunna mötas. Syftet med forumet skulle vara att stärka öppenheten och insynen, stödja samstämmigheten och diskutera möjligheterna att etablera gemensamma vägledande principer för socialt ansvarsfulla metoder och verktyg i företagen. Detta skulle ske med beaktande av befintliga EU-initiativ och EU-lagstiftning samt av internationella överenskommelser som till exempel de OECD-riktlinjer som nämndes ovan.

Slutligen konstateras att det finns flera EU-direktiv som gäller information till och samråd med arbetstagare och som kan tillämpas i en sådan situation som nämns av parlamentsledamoten. Som exempel ges direktiven om kollektiva uppsägningar(2), företagsöverlåtelser(3), europeiska företagsråd(4) samt information till och samråd med arbetstagare(5).

Utöver de åtgärder som anges ovan inledde kommissionen i januari 2002 ett samråd med arbetsmarknadens parter på EU-nivå om huruvida det är möjligt

att fastställa och utarbeta gemensamma principer som skulle gälla vid omstrukturering av företag. Kommissionen välkomnar det faktum att arbetsmarknadens parter nyligen har beslutat att följa upp denna viktiga fråga inom ramen för sitt fleråriga arbetsprogram för 20032005.

(1) KOM(2002) 347 slutlig.

(2) Rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar (Detta direktiv konsoliderar direktiven 75/129/EEG och 92/56/EEG), EGT L 225, 12.8.1998.

(3) Rådets direktiv 2001/23/EG av den 12 mars 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av företag eller verksamheter, EGT L 82, 22.3.2001.

(4) Rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare, EGT L 254, 30.9.1994.

(5) Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen Gemensamt uttalande av Europaparlamentet, rådet och kommissionen om arbetstagarrepresentation, EGT L 80, 23.3.2002.