ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-3321/02

från Mikko Pesälä (ELDR) till kommissionen

(19 november 2002)

Ämne: Slopande av marknadsinterventionen för råg

Kommissionen har i sin utvärdering efter halva tiden föreslagit att marknadsinterventionen till förmån för råg helt och hållet skall slopas. I många länder används råg som djurfoder medan det för andra länder har en långt större betydelse. I Finland utgör till exempel den fiberrika och hälsosamma rågen av tradition en del av vardagskosten (rågbröd, rågmjölsgröt). Rågen sörjer för 40 procent av de fibrer som finländarna behöver för sin organism, och situationen är i stort sett likadan i de övriga skandinaviska länderna.

På vilket sätt ämnar kommissionen i sin mellanlägesrapport beakta det faktum att rågen är en viktig hälsopolitisk faktor i vissa länder, och att möjligheterna att odla råg för framställning av livsmedel av hög kvalitet kommer att försvinna i framtiden, om inte marknadsinterventionen tillåts fortsätta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(10 december 2002)

Marknadssituationen för råg uppvisar en strukturell obalans mellan den aktuella produktionsnivån och avsättningen på den inre marknaden.

Dessutom kräver försäljning på världsmarknaden oproportionerliga exportbidrag och efterfrågan förblir begränsad. I denna situation är en ackumulering av råg till intervention den enda möjligheten.

Användningen av råg i gemenskapen beräknas till fyra miljoner ton varav 1,5 miljoner ton konsumeras som livsmedel.

Genom att föreslå att interventionen skall upphöra vill kommissionen i framtiden inrikta produktionen mot kapaciteten hos den interna avsättningen, särskilt användning som livsmedel.

Intervention skall bara vara ett skyddsnät, och att den upphör påverkar överskottsproduktionen endast i förhållande till avsättningsmöjligheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3260/02

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(19 november 2002)

Ämne: Behandling av herrelösa djur (hundar och katter) i Grekland

Vet kommissionen att den grekiska regeringen har planer på att i samband med de olympiska spelen i Aten 2004 i vissa fall fånga in herrelösa djur, stänga in dem på upptagningshem och avliva dem om inte en (potentiell) ägare infinner sig inom sju dagar?

Är kommissionen beredd att be den grekiska regeringen lösa detta problem på ett mera humant sätt, helst i samarbete med grekiska djurskyddsorganisationer såsom CIDAG?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 januari 2003)

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att det är oacceptabelt att djur förorsakas onödigt lidande.

Kommissionen lägger stor vikt vid djurens välfärd, och den första gemenskapsförordningen på området antogs redan för 25 år sedan. Gemenskapen har antagit allmänna bestämmelser för djuruppfödning i syfte att skydda djurens välfärd och infört mer detaljerade bestämmelser för uppfödning av kalvar, grisar och värphöns. Gemenskapen har också infört lagstiftning i fråga om djurtransporter och hantering av slaktdjur.

Det finns även gemenskapsbestämmelser för användning av djur för forskningsändamål. Gemenskapens bestämmelser för djurtransporter och användning av djur för forskningsändamål är tillämpliga på katter och hundar.

Behandlingen av herrelösa hundar är dock ett område där gemenskapen inte har befogenhet att vidta åtgärder. I EU är detta helt och hållet en fråga för medlemsstaterna. Frågan bör därför tas upp med de grekiska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0657/02

från Jillian Evans (Verts/ALE) till kommissionen

(8 mars 2002)

Ämne: Förföljelse av vietnamesiska medborgare

Frågeställaren har uppmärksammats på vietnamesiska medborgares lidande, särskilt det som medlemmar av det vietnamesiska evangeliska mennonitsamfundet får utstå. Medlemmar som pastor Nguyen Hong Quang som hjälper till att sköta humanitära projekt till stöd för fattiga och nödlidande verkar ha valts ut för hot och förföljelser. Pastor Nguyen Hong Quang har misshandlats svårt och hans familj och personer i hans umgänge (exempelvis lärare i klasser för fattiga barn som anordnats av honom) har också gripits utan anledning och utsatts för hotelser från myndigheterna.

Mot bakgrund av artikel 18 i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter verkar det otroligt att vietnamesiska medborgare kan behandlas på detta sätt.

Vilken policy har kommissionen för förbindelserna med Vietnam? Vad kan kommissionen göra för att säkra att vietnamesiska medborgare oberoende av tro eller ras inte utsätts för sådan förföljelse och kan föra en tillvaro utan rädsla för förtryck?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 april 2002)

Kommissionens delegation i Hanoi följer noggrant, tillsammans med medlemsstaternas diplomatiska beskickningar, utvecklingen beträffande de mänskliga rättigheterna i Vietnam.

Kommissionens strategi i Vietnam beträffande de mänskliga rättigheterna är att, liksom i samtliga andra länder, uppmuntra och stödja framsteg när det gäller mänskliga rättigheter och demokratisering och att i de fall där övergrepp äger rum ge uttryck för sin oro inom ramen för de internationella instrumenten avseende mänskliga rättigheter. Denna strategi återfinns också i ett meddelande från kommissionen(1) från maj 2001 om unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land.

I fallet rörande pastor Nguyen Hong Quang har kommissionen noterat att det på en av webbplatserna (www.hrw.org) bland annat anges att denne bland annat skulle ha internerats för att ha drivit en skola för barn utan officiellt tillstånd. Kommissionen har emellertid ännu inte erhållit någon oberoende bekräftelse av de rapporterade händelserna. Kommissionens delegation i Hanoi har därför blivit ombedd att företa efterforskningar och vidta lämpliga uppföljningsåtgärder i samverkan med medlemsstaternas diplomatiska beskickningar.

Kommissionens delegation i Hanoi och medlemsstaternas diplomatiska beskickningar tar regelbundet upp problemen rörande de mänskliga rättigheterna i Vietnam. Kommissionen kan exempelvis meddela parlamentsledamoten att situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i Vietnam diskuterades under mötet i den gemensamma kommittén EG-Vietnams i Hanoi den 6 november 2001 och att frågan togs upp igen vid det möte som givarländernas rådgivande grupp höll i Hanoi den 78 december 2001.

(1) KOM(2001) 252 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3051/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(24 oktober 2002)

Ämne: Ökad cancerrisk till följd av kraftledningar ovan jord

En brett upplagd och långvarig undersökning gjord av California Public Utilities Commission i närheten av den amerikanska staden San Francisco visar att människor som ofta är utsatta för elektromagnetiska fält (t.ex. till följd av att de bor under högspänningsledningar men också till följd av närheten av elektriska apparater) löper avsevärt större risk att få cancer. Gravida kvinnor är mera utsatta för missfall.

Känner kommissionen till dess uppgifter, stämmer de överens med uppgifterna från Europa och vilka slutsatser ger detta anledning till i fråga om unionens politik?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(9 december 2002)

Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö känner till den långsiktiga undersökning som utförts av Public Utilities Commission i Kalifornien. Undersökningen har ännu inte publicerats i sin helhet och kommittén har därför enbart beaktat den del av undersökningen som har publicerats efter referentens granskning. Dessa resultat påverkar inte kommitténs slutsats i fråga om det misstänkta sambandet mellan exponering för extremt lågfrekventa fält och cancer. Kommissionen kommer att lägga fram den färdiga undersökningsrapporten för bedömning så snart den finns tillgänglig.

Kommittén har i de två yttranden som publicerades den 30 oktober 2001 respektive den 24 september 2002 bekräftat giltigheten hos gränsvärdena i rådets rekommendation(1) som avser alla frekvenser från 0 Herz till 300 GigaHerz och därför omfattar även de fält som omger högspänningsledningar.

Kommissionen bevakar dock aktivt WHO:s hälsoriskbedömningar i fråga om elektromagnetiska fält. Fältresultaten bör finnas tillgängliga senast 2004 och kommissionen kommer att reagera om vetenskapliga rön inte beaktas.

(1) 1999/519/EG: Rådets rekommendation av den 12 juli 1999 om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz 300 GHz), EGT L 199, 30.7.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2588/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(16 september 2002)

Ämne: Momsharmonisering

Ett brittiskt företag som vill tillhandahålla tjänster i Frankrike eller Irland måste momsregistrera sig i det landet, ta ut momsen av kunden och remittera intäkterna till myndigheterna. Allt detta innan företaget ens fått betalt från kunden. Detta är en direkt följd av bristen på momsharmonisering.

Irland och Frankrike drar dock nytta av Förenade kungarikets harmonisering och kan därför handla med varor och tjänster i Förenade kungariket utan att behöva vara momsregistrerade där.

Ett lokalt företag i min valkrets i sydvästra Förenade kungariket har beräknat att den sammanlagda kostnaden för att anlita konsulter som granskar lagstiftningen, sköter kontakterna med motsvarande parter i nämnda länder för hanteringen av ansökningen och ger rådgivning uppgår till ca 2 500 pund i Irland och 5 000 pund i Frankrike. Dessutom tillkommer kostnader för översättning av blanketter och korrespondens.

Kan kommissionen ange hur den planerar att få till stånd ökad momsharmonisering?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 oktober 2002)

Enligt sjätte momsdirektivet (rådets direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund(1)) skall företag ta ut och erlägga mervärdesskatt i varje medlemsstat där de levererar varor eller tillhandahåller tjänster. Detta innebär att de i samband med gränsöverskridande verksamhet kan vara tvungna momsregistrera, fakturera och deklarera denna skatt i medlemsstater där de inte är etablerade.

I syfte att underlätta detta fastställs genom detta direktiv en rad fall där mervärdesskatt skall erläggas av kunden om leverantören inte är etablerad i den berörda medlemsstaten. Detta är en allmän regel som gäller för alla varuleveranser inom gemenskapen och även för tillhandahållandet av vissa typer av tjänster.

Dessutom ges medlemsstaterna genom artikel 21 i sjätte momsdirektivet rätt att utöka denna förenkling till att omfatta alla fall där kunden inte är etablerad inom medlemsstaten.

Kommissionen är väl medveten om att denna förenkling inte tillämpas i alla medlemsstater, men denna valmöjlighet är resultatet av en svår kompromiss i rådet i samband med diskussionerna om avskaffande av skyldigheten att utse ett skatteombud.

För närvarande genomförs en europeisk undersökning om förenkling och modernisering av skyldigheten att betala mervärdesskatt i gemenskapen. Problemet rörande nödvändigheten för företag att momsregistrera sig i medlemsstater där de inte är etablerade kommer att behandlas i detta sammanhang.

(1) EGT L 145, 13.6.1977.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2046/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(10 juli 2002)

Ämne: Tullar

Kan kommissionen lämna uppgifter om en genomsnittlig tull helst viktad i förhållande till handelsflödena på import av andra varor än jordbruksprodukter till EU och till USA före och efter varje förhandlingsrunda som lett till liberalisering av handeln under efterkrigstiden?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(21 augusti 2002)

Den liberalisering av handeln som 1947 inleddes inom ramen för Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT), därefter världshandelsorganisationen WTO, har lett till en mycket betydande tullavveckling för icke-jordbruksprodukter i de industrialiserade länderna. I de industrialiserade länderna som helhet har de genomsnittliga tullarna för denna typ av produkter således sjunkit från 40 % 1947 till i medeltal 4 % efter Uruguayrundan. Förhandlingarna i Genève 1947, Torquay 1950, Kennedyrundan 19621967 samt Tokyo- och Uruguayrundorna 19731979 respektive 19861994 är de viktigaste händelserna i denna öppenhetspolitik.

Även om handelsrundorna gett ett långtgående resultat har det varit svårt att i efterhand tillämpa en korrekt tullnivå före och efter varje runda, vilket begränsar uppgifternas räckvidd: skillnad mellan tillämpade tullar och bundna tullar, genomförandeperioder och eventuella överlappningar mellan dessa (ITA-avtalet, Information Technology Agreement, slöts sålunda innan de beslut som fattades vid Uruguayrundan hann genomföras fullt ut), avgiftsbeläggning av vissa icke-tariffära åtgärder, utvecklingen inom EU, ändringar i produktnomenklaturen, svårigheter att vikta

olika värden (ovägda genomsnitt påverkas av den nomenklatur som används och genomsnitt som är viktade i förhållande till importen är inte tillförlitliga när tullarna höjs, eftersom nivån på importen är avhängig av tullnivån), förekomsten av specifika tullar, gemensamma tullar, kombinerade tullar och/eller säsongstullar m.m.

De bundna tullarna på industrivaror efter Uruguayrundan är på 3,9 % för USA och 4,1 % för EU (Källa: WTO, de genomsnittsvärden som har använts är ovägda). Detta innebär att tullarna i industriländerna har minskat med 40 %.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3253/02 från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen. Ökande antal dödsfall på grund av narkotika i Grekland.



Europeiska unionens officiella tidning nr 110 E , 08/05/2003 s. 0193 - 0193



SKRIFTLIG FRÅGA E-3253/02 från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen (19 november 2002) Ämne: Ökande antal dödsfall på grund av narkotika i Grekland I Grekland dog 321 ungdomar under 2001 på grund av att de använt narkotikapreparat. Har kommissionen några uppgifter om hur det ser ut i EU:s övriga medlemsstater och kan man se några tendenser när det gäller utbredningen av problemet? Svar från David Byrne på kommissionens vägnar (5 december 2002) Sammanlagt mellan 7 000 och 8 000 akuta narkotikarelaterade dödsfall rapporteras varje år inom EU. Det verkliga antalet fall är förmodligen högre. De flesta dödsfallen sker till följd av en överdos av opiater, men även andra ämnen förekommer. Tendensen inom EU som helhet är relativt stabil medan det finns olika tendenser i de enskilda medlemsstaterna. Det är emellertid oroväckande att en del medlemsstater nyligen rapporterat en ökning efter en period av stabilisering eller nedgång. Dödligheten bland opiummissbrukare, särskilt sprutnarkomaner, är upp till tjugo gånger högre än hos befolkningen i allmänhet inom samma åldersgrupp. Orsakerna till detta är bl.a. överdoser, smittsamma sjukdomar, olyckor och självmord. En kopia av den senaste tabellen med statistik per land över narkotikarelaterade dödsfall i medlemsstaterna kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Denna tabell från Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN) innehåller endast uppgifter fram till år 2000, eftersom det finns en stor eftersläpning mellan insamlingen av de nationella uppgifterna och analysen av dessa. De olika ländernas uppgifter är inte direkt jämförbara (se anmärkningarna under tabellen). Narkotikarelaterade dödsfall är en av ECNN:s fem nyckelindikatorer, och stora ansträngningar har gjorts att få siffrorna jämförbara, men det återstår fortfarande mycket att göra inom detta område både från ECNN:s sida och från medlemsstaternas sida.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3048/02

från Jean-Claude Fruteau (PSE) till kommissionen

(18 oktober 2002)

Ämne: Regionalpolitiken

Utvidgningen är en fråga som man inte kommer ifrån på det politiska planet. Historiskt sett berättigas utvidgningen av den ursprungliga tanken om att bygga Europa, det vill säga att skapa varaktig fred i hela Europa. Tio nya medlemsstater kommer att ställa till problem, eftersom det kommer att uppstå stora skillnader mellan medlemsstaterna. Riskerna för att stödet kommer att bli mindre är verkliga, till följd av de statistiska effekterna gällande mål 1-områdena. Det är därför viktigt att reflektera över om andra kriterier bör användas vid sidan av BNP. Tillgängligheten skulle kunna utgör grunden för ett seriöst arbete. I det här fallet skulle man exempelvis kunna beakta avståndet mellan en viss region och landets huvudstad och på så sätt bättre återspegla svårigheterna i vissa regioner.

Skulle kommissionen kunna informera parlamentet om hur långt förhandlingarna i den här frågan har kommit?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(8 november 2002)

Kommissionen vill erinra om att regionernas rätt till stöd från strukturfonderna och till finansiella bidrag förblir oförändrade fram till slutet av 2006.

Efter 2006 kommer de regionala skillnaderna i en utvidgad union med tjugofem medlemsstater att vara större än i den nuvarande unionen med femton medlemsstater, så som framgår av kommissionens andra rapport om den ekonomiska och sociala sammanhållningen och i den första delrapporten om den ekonomiska och sociala sammanhållningen.

Utvidgningen kommer att innebära att bruttonationalprodukten per invånare i unionen globalt sett sjunker. Det innebär att vissa regioner som för närvarande kan beviljas mål 1-stöd riskerar att hamna ovanför stödgränsen (75 % av BNP i unionen) i en union med tjugofem medlemsstater.

Samma regioner riskerar också att inte längre kvalificera för mål 1-stöd, med utgångspunkt från de kriterier som gäller i dag, utan att de för den skull har gjort några stora faktiska framsteg när det gäller konvergensen.

Detta är en av de frågor som kommissionen kommer att beakta inom ramen för förslagen om den framtida regionalpolitiken. I förslagen bör det också beaktas att det finns andra områden, utanför regionerna, som behöver utvecklingsstöd och som har problem med ekonomisk och social omstrukturering.

Hösten 2003 kommer kommissionen att lägga fram konkreta förslag, bland annat när det gäller den framtida politikens prioriteringar och villkoren för stöd, i den tredje rapporten om den ekonomiska och sociala sammanhållningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1741/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(19 juni 2002)

Ämne: Den brittiske utrikesministern Jack Straws ställningstaganden om de beslut som måste fattas med anledning av unionens utvidgning

Den brittiske utrikesministern förväntar sig att det vid Europeiska rådets möte i december i år, under ledning av Danmark i egenskap av ordförandeland, skall fattas ett beslut om att ansluta tio nya länder. Han anser det även vara möjligt att blåsa nytt liv i förhandlingarna med Bulgarien och Rumänien, att granska Turkiets ansökan och att i samma syfte beakta de nödvändiga reformerna för Ukraina, Moldavien och Vitryssland. Allt detta anser han utgör en del av det danska ordförandeskapets prioriteringar. Motsvarar dessa ställningstaganden Europeiska rådets ståndpunkt i denna fråga?

Svar

(5 november 2002)

Rådet kommenterar aldrig förklaringar från nationella myndigheter. Europeiska rådet i Sevilla den 2122 juni 2002 bekräftade åter att, om den nuvarande takten i förhandlingarna och reformerna bibehålls är Europeiska unionen besluten att slutföra förhandlingarna med Cypern, Malta, Ungern, Polen, Slovakien, Lettland, Estland, Litauen, Tjeckien och Slovenien senast i slutet av 2002 om dessa länder är beredda och målet är att dessa länder skall delta i valen till Europaparlamentet 2004 som fullvärdiga medlemmar.

Europeiska rådet upprepade sitt åtagande att till fullo stödja Bulgarien och Rumänien i deras förberedelser för anslutningen. I detta syfte bör en uppdaterad färdplan och en reviderad och förstärkt föranslutningsstrategi antas i Köpenhamn för de kandidatländer som fortfarande är inbegripna i förhandlingar. En ökning av det finansiella föranslutningsstödet kan också komma i fråga. Vidare skulle, om den nuvarande rytmen bibehålls, en mer exakt tidsplan kunna fastställas för anslutningsprocessen för dessa länder senast i slutet av året.

Vidare drog Europeiska rådet slutsatsen att nya beslut skulle kunna fattas i Köpenhamn avseende nästa etapp i Turkiets ansökan med beaktande av hur situationen utvecklas mellan Europeiska rådet i Sevilla och det i Köpenhamn och på grundval av den återkommande rapport som kommissionen skall lämna i oktober 2002 och i överensstämmelse med slutsatserna från Helsingfors och Laeken.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2544/02

från Marco Cappato (NI) till rådet

(12 september 2002)

Ämne: De franska myndigheternas kränkningar av medborgarnas fria rörlighet vid gränsen FrankrikeItalien under Technival i Italien den 15 augusti

När teknofestivalen Technival hölls i Italien runt den 15 augusti hindrade de franska myndigheterna i flera dagar lastbilar med artister och ljudanläggningar vid den franskitalienska gränsen (Larche La Maddalena) från att åka till festivalen i Italien. Prefekturen i Alpes de Haute-Provence hindrade i flera timmar mellan den 14 och 15 augusti till och med fotgängare från att komma in på italienskt territorium.

Vad tänker rådet göra åt dessa brott mot den fria rörligheten för personer och varor?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2544/02 och E-2546/02

(19 december 2002)

Rådet erinrar om att åtgärder som vidtas av eller i medlemsstaterna för att upprätthålla lag och ordning inte omfattas av rådets behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0427/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: Inskränkningar för yttrandefriheten i Turkiet

Enligt uppgifter i internationell press har det turkiska parlamentet beslutat att ändra artikel 312 i strafflagen för att göra den striktare. Därav följer att det nu räcker att det finns misstanke om en möjlighet att den allmänna ordningen skall kunna störas för att det skall gå att inleda det förfarande som syftar till att straffa de ansvariga. Enligt de uppgifter som publicerats aktualiserades frågan till följd av att turkiska medborgare av kurdiskt ursprung krävt utbildning på kurdiska i skolor och universitet, ett mål som Turkiet åtog sig att genomföra för tre år sedan.

Det turkiska nationella säkerhetsrådet tolkar de krav som framförts av de turkiska medborgarna av kurdiskt ursprung som separatistisk verksamhet, eftersom de rör undervisning på ett annat språk än det officiella. Utöver detta oerhörda faktum skall nämnas den otroliga händelsen med utgivaren Fatih Tas, som hotas av ett års fängelse för att ha gjort misstaget att publicera en turkisk utgåva av boken Amerikansk interventionism. Chomsky (som i sin bok riktar hård kritik mot Turkiet för dess operationer avseende etnisk rensning riktade mot den kurdiska minoriteten) avser att resa till Turkiet den 13 februari 2002 för att inställa sig vid den domstol som skall döma den turkiske utgivaren och därefter bege sig till Diyarbakir, där det bor många kurder.

Är kommissionen medveten om dessa den turkiska regimens åtgärder? Vilken är kommissionens ståndpunkt? Är förbuden mot böcker och användningen av kurdiska förenliga med Turkiets anpassning till ett uppträdande som anstår en europeisk stat?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(27 mars 2002)

Kommissionen är medveten om de åtgärder som den turkiska regeringen vidtagit och som parlamentsledamoten hänvisar till.

Kommissionen har noterat att utgivaren Fatih Tas frikänts av en domstol i Istanbul. Den är orolig över de turkiska myndigheternas reaktion när det gäller studenternas rätt att göra framställningar, i synnerhet eftersom rätten att göra framställningar nyligen utvidgats genom en ändring i den turkiska författningen.

Unionen förväntar sig att Turkiet avskaffar all lagstiftning om förbud för turkiska medborgare att använda sitt modersmål. Detta är prioriteringarna på kort sikt för partnerskapet för anslutning med Turkiet.