ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0548/98 från Luigi Vinci (GUE/NGL) till kommissionen (19 februari 1998)

Ämne: Förordning om bottentrålning i Italien

Sedan 1990 har ett antal italienska skeppsredare genom generaldirektoratet för fiske vid handelsflottans ministerium ansökt om gemenskapsbidrag för att bygga ett antal fiskefartyg avsedda för flyttrålning (efter att antalet andra fiskefartyg som används för bottentrålning minskat). Ministeriets finansutskott hade i enlighet med förordning (EEG) nr 4028/86 ((EGT L 376, 31.12.1986, s. 7. )) redan ställt sig positiv till ett antal ansökningar om denna form av stöd. I detta sammanhang förklarade sig ministeriet även positivt till att bevilja fisketillstånd som gäller både bottentrålning och flyttrålning. Både ministeriet och skeppsredarna har alltid betraktat dessa två fiskemetoder som i stort sett likvärdiga.

1996 informerade emellertid ministeriet skeppsredarna om att ett sådant tillstånd kunde vara i strid med ovan nämnda förordning och drog därefter in tillståndet.

Eftersom man redan kommit mycket långt med byggnadsarbetet av de nya fartygen begärde de berörda personerna att frågan skulle behandlas på nytt. Därför bad ministeriets generaldirektorat för fiske om ett yttrande från EG, dock endast beträffande fiskebåtar som redan var i bruk, det vill säga utan att inbegripa de fiskebåtar som var under byggnation men som omfattades av samma gemenskapsstöd. På dessa grunder uttalade EG alltså sitt stöd för den italienska myndighetens förfrågan och för att endast fiskefartyg som redan var i bruk skulle beviljas ett sådant tillstånd för bottentrålning.

Anser inte EG att de skeppsredare som inte omfattas av undantagsbestämmelserna, trots att de omfattas av samma projekt, har blivit utsatta för en orättvis särbehandling och att de har rätt till samma behandling som de som beviljats tillståndet?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (17 mars 1998)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för frågan men beklagar att den inte kan ge ett generellt svar på denna fråga.

I gengäld kommer kommissionen att kunna bedöma situationen för de berörda italienska skeppsredarna i varje enskilt fall då den får in ansökan om granskning av enskilda ärenden.

Kommissionen kan bara uttala sig i precisa och väldefinierade fall eftersom varje ärende är specifikt och har finansierats i ett specifikt utvecklingsskede av det italienska fleråriga utvecklingsprogrammet och av den nationella lagstiftning som rör detta, liksom av gemenskapens strukturpolitik.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0211/98 från Katerina Daskalaki (UPE) till rådet (11 februari 1998)

Ämne: Flygning med turkiska spaningsplan över en brittisk militärbas på Cypern

Republiken Cyperns civila lufttjänst och den nationella högvaktens radarsystem på Cypern har registrerat två turkiska flygplan av typen RF-4 som den 12 januari 1998 flög ovanför den brittiska basen Akrotiri-Episkopi och därefter ovanför basen vid Pafos, vilket betyder att de under ca en timmes tid kränkte det cypriotiska luftrummet.

Jag vill - naturligtvis med tanke på anslutningsförhandlingarna med Cypern - fråga rådet, som nu verkar under brittiskt ordförandeskap, om det har för avsikt att reagera på liknande provokationer ifall de blir flera i framtiden, och i så fall på vilket sätt?

Svar (11 maj 1998)

Rådet hoppas att det cypriotiska luftrummet kommer att bli lugnare i framtiden och att provokationerna upphör. Rådet kommer även i fortsättningen att uppmana de berörda parterna att avhålla sig från varje handling som skulle kunna öka spänningarna i området. Unionen har upprepat för Turkiet att om landet önskar ansluta sig till Europeiska unionen, måste det också dela EU:s grundläggande mål, av vilka goda grannrelationer är ett.

Vid otillåten militär flygning över de brittiska baserna på Cypern kommer man från ansvarigt håll på brittisk sida nu liksom tidigare att göra de berörda myndigheterna uppmärksamma på detta.

När det gäller förhandlingarna om Cyperns anslutning till Europeiska unionen är rådet övertygat om att Cyperns anslutning till EU kommer att bidra till att åstadkomma inbördes fred och försoning på ön. Denna process kommer naturligtvis att stärkas om framsteg görs på vägen mot en anslutning och en rättvis och hållbar lösning. Rådet bekräftar på nytt sitt totala stöd för försöket att finna en lösning vid de förhandlingar som just nu pågår under Förenta nationernas beskydd.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0195/98 från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen (28 januari 1998)

Ämne: Utvalda projekt inom ramen för Rafaelprogrammet

Nyhetsbyrån Agence Europe uppgav den 29 december 1997 att Europeiska kommissionen hade valt ut 92 projekt vars syfte är att uppvärdera och bevara kulturarvet inom ramen för programmet Rafael för budgetåret 1997.

Kan kommissionen informera mig om vilka portugisiska projekt som ingår bland de 92 utvalda samt vilka belopp de portugisiska projekten tilldelats?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (13 februari 1998)

Av de 841 projekt som ansökt om ekonomiskt stöd från gemenskapen inom ramen för Rafael-programmet har 92 projekt valts ut. De har tilldelats ett totalt belopp av 9 416 121 ecu.

För närvarande bedöms inte projekten med hänsyn till vilket medlemsland som skickat in ansökan. I stället tas hänsyn till om det är ett projekt som utgör resultatet av ett gemensamt arbete grundat på effektiv medverkan och med en väl synlig europeisk dimension. Varje projekt samordnas av en aktör inom kultursektorn och aktörer från andra medlemsstater eller anslutna stater måste också delta.

Bland de projekt som valdes ut för 1997 finns det 18 med medverkan av portugisiska aktörer inom kulturområdet. En av dessa aktörer är projektsamordnare. Projektet är ¨Estudo da técnica da pintura portuguesa do século XVI¨, föreslaget av Instituto José de Figueiredo i Lissabon.

Den totala beviljade summan är 948 125 ecu.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0012/98 från Philippe Monfils (ELDR) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Genomförandet av Daphne-programmet

Kommissionen har inom ramen för den budgetpost på 3 miljoner ecu som är avsedd för att bekämpa misshandel startat Daphne-programmet och angivit de kriterier som skall gälla för godkännande och finansiering av olika projekt inom detta program.

Kan kommissionen förse mig med listan på godkända projekt, namnet och platsen för de organisationer som tagit initiativet till projekten liksom det belopp som tilldelats varje projekt?

Svar avgivet av Anita Gradin på kommissionens vägnar (26 februari 1998)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0027/98 från Christoph Konrad (PPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: EU:s humanitära biståndsprojekt i Afghanistan

1. Stödjer Europeiska unionen för närvarande humanitära biståndsprojekt i Afghanistan?

2. Om ja, vilka konkreta projekt på området ¨humanitär läkarhjälp till barn¨ stöds i Afghanistan?

3. Arbetar kommissionen i sitt utvecklingsarbete på området humanitärt bistånd tillsammans med biståndsorganisationer och icke-statliga organisationer?

4. Om ja, hur ser det konkreta samarbetet ut på platsen, också i ekonomiskt avseende?

5. Vilka förutsättningar måste humanitära organisationer på nationellt plan uppfylla för att erhålla stöd från EU?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (17 mars 1998)

Under 1996/97 avsatte kommissionen 124 miljoner ecu till humanitärt bistånd till Afghanistan. Kommissionen har nyligen godkänt ett program med 17 miljoner ecu i humanitärt bistånd till offren för den pågående konflikten i landet. Kommissionen har också meddelat att man godkänner katastrofhjälp till offren för den jordbävning som drabbade provinsen Takhar den 4 februari 1998.

Kommissionens bistånd till Afghanistan går via europeiska och afghanska icke-statliga organisationer och kontor under Röda korset och Förenta Nationerna. Målet med de humanitära insatserna är att säkra tillgången till den nödvändigaste hälso- och sjukvården på flera platser i landet, stärka de sociala skyddsnäten, bidra till den humanitära minröjningsinsatsen och återuppbygga den förstörda infrastrukturen. Kvinnors och barns behov prioriteras.

Vissa humanitära insatser har som särskilt mål att minska barnsängs- och spädbarnsdödligheten. Gemenskapen finansierar projekt för intensivmatning av svårt undernärda barn, stöder barnavårdscentraler och pediatrisk, gynekologisk och obstetrisk kirurgi vid olika sjukhus i Kabul.

Enligt rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd ((EGT L 163, 2.7.1996. )) skall humanitära organisationer ha rättslig ställning i en medlemsstat som oberoende organisation utan vinstsyfte enligt gällande lag i den staten, och ha sitt säte i en medlemsstat i gemenskapen eller i det tredje land som är mottagare av gemenskapens bistånd.

Man beaktar också organisationens administrativa och finansiella förvaltningsförmåga, dess tekniska och logistiska förmåga i förhållande till den planerade insatsen, dess erfarenhet av humanitärt bistånd, resultaten av tidigare insatser som organisationen genomfört samt i förekommande fall, dess tidigare erfarenhet i det tredje land som berörs av den humanitära insatsen i fråga.

Icke-statliga organisationer som kan komma i fråga för finansiering måste skriva under ett särskilt kontrakt för genomförandet av varje enskilt projekt eller enskild insats i enlighet med det ramavtal för partnerskap för humanitärt bistånd som kommissionen antog i maj 1993. Ramavtalet för partnerskap innehåller de allmänna och särskilda finansiella villkor som gäller för gemenskapsfinansierade humanitära projekt.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 013 , 18/01/1999 s. 0001



SKRIFTLIG FRÅGA E-2805/97 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (1 september 1997) Ämne: Nej till ISM-certifikat om godkänd säkerhetsorganisation Hur många fartyg per kategori har vägrats ISM-certifikat om godkänd säkerhetsorganisation i varje medlemsstat? Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-2804/97 och E-2805/97 ingivna av Neil Kinnock för kommissionen (10 juni 1998) Den information som medlemsstaterna tillhandahållit om genomförandet av rådets förordning (EG) 3051/95 om säkerhetsorganisation för roll-on/roll-off-passagerarfartyg (ro-ro-fartyg) tyder inte på att några ro-ro-fartyg eller företag har nekats ISM-certifikat i någon medlemsstat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3868/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (5 december 1997)

Ämne: Förseningar i förberedelserna för katolska kyrkans jubelår i Rom

I sitt svar till fråga P-1677/97 ((EGT C 21, 22.1.1998, s. 80. )) den 27 juni 1997 meddelade kommissionen att Europeiska investeringsbanken (EIB) vid denna tidpunkt inte hade några orsaker att tvivla på initiativtagarnas förmåga att genomföra de arbeten som ingår i ramavtalet för projektet Rom 2000. Luigi Zanda, ordförande för den romerska byrån för jubelåret, uttalade sig dock nyligen om att Roms kommunförvaltnings förberedelser inför jubelåret är kraftigt försenade. Detta är desto mer oroväckande som det endast är 780 dagar kvar till denna stora händelse. Jubelåret har en enorm betydelse inte endast för Rom, utan för Europa och hela världen och projekten i fråga finansieras till nästan 50 % av EIB.

1. Vad anser kommissionen om möjligheten att genomföra de cirka 500 projekt som planeras för jubelåret 2000 och som EIB bidrar till att finansiera?

2. Har en del av EIB:s bidrag redan betalats ut, eftersom utbetalningen skall ske för ett projekt i taget i stället för i en klumpsumma?

3. Kan Roms kommunförvaltnings förseningar vad gäller genomförandet av de aktuella projekten innebära att Roms kommun går miste om EIB:s bidrag till jubelåret?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar (30 januari 1998)

De projekt som finansieras av Europeiska investeringsbanken (EIB) inom ramen för programmet ¨Rom 2000¨ valdes ut individuellt enligt bankens egna kriterier. Projekten ansågs uppfylla akuta behov av förbättringar av infrastrukturen och dessutom ge betydande och varaktiga effekter på den ekonomiska verksamheten. EIB:s undersökningar bekräftade att projektdeltagarna har den tekniska kapaciteten att på ett tillfredsställande sätt fullfölja projekten.

Några av jubileumsprogrammets större projekt kräver ett förhållandevis långt förfarande för beviljanden, vilket är orsaken till att de nationella myndigheternas befogenheter vad gäller kontroll och samordning har stärkts. Europeiska investeringsbankens medel ställs till de nationella myndigheternas förfogande, som betalar ut dem allt eftersom arbetet framskrider. Det italienska parlamentet underrättas en gång per halvår om dessa utbetalningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3913/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (11 december 1997)

Ämne: Sevesodirektivet

Vad beträffar kraven på miljöskydd och verksamheters säkerhet är direktiven

- om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt av den 27 juni 1985 (85/337/EEG) ((EGT L 175, 5.7.1985, s. 40. )),

- om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar av den 24 september 1996 (96/61/EG) ((EGT L 257, 10.10.1996, s. 26. )), och

- om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår av den 9 december 1996 (96/82/EG) ((EGT L 10, 14.1.1997, s. 13. ))

av grundläggande betydelse.

De två sistnämnda direktiven skall genomföras av medlemsstaterna senast 1999. Under de diskussioner detta har utlöst har ett antal ståndpunkter framförts som ger upphov till följande frågor till kommissionen.

Enligt artikel 12.2 i direktiv 96/61/EG krävs av medlemsstaterna att det inte sker någon väsentlig förändring vid en anläggning som omfattas av detta direktiv utan att tillståndsförfarandet först genomförts. Artiklarna 3 och 6 till 10 i direktivet skall tillämpas när det gäller förfarandet för att bevilja tillstånd.

Skall medlemsstaterna genomföra denna bestämmelse på ett sådant sätt att, på grund av artikel 3 e i direktiv 96/61/EG, den säkerhetsrapport som reviderats i enlighet med artikel 10 i direktiv 96/82/EG också skall läggas fram för den behöriga myndigheten innan ett tillstånd beviljas om det gäller en anläggning i den mening som avses i direktiv 96/61/EG?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (29 januari 1998)

I artikel 12.2 i direktiv 96/61/EG fordras att ingen väsentlig förändring som planeras av verksamhetsutövaren genomförs utan att tillstånd beviljats i enlighet med detta direktiv.

För de anläggningar som omfattas både av direktiv 96/61/EG och direktivet Seveso II (rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår), preciseras i artikel 10 i direktivet Seveso II när verksamshetsutövaren måste ingripa. Detta måste ske vid ändringar av en anläggning, verksamhet, lager eller process, eller om arten och mängderna av de farliga ämnen som skulle kunna få betydande återverkningar såvitt avser faran för allvarliga olyckshändelser ändras eller. Verksamhetsutövaren skall då se över och revidera säkerhetspolicyn för att förebygga allvarliga olyckshändelser, driftssystemen och de förfaranden som avses i artiklarna 7 och 9. Dessutom måste verksamhetsutövaren se över och revidera säkerhetsrapporten och informera den behöriga myndigheten innan ändringen görs.

Tillstånd enligt direktiv 96/61/EG inför en väsentlig förändring får för de anläggningar som även omfattas av direktivet Seveso II endast beviljas om de skyldigheter som framgår av detta direktiv samtidigt fullgörs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4000/97 från Danilo Poggiolini (PPE), Pierluigi Castagnetti (PPE), Antonio Graziani (PPE), Giampaolo D'Andrea (PPE), Michl Ebner (PPE), Livio Filippi (PPE), Maria Colombo Svevo (PPE), Vincenzo Viola (PPE), Carlo Casini (PPE), Alessandro Fontana (PPE) och Giovanni Burtone (PPE) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Kriterier för rekrytering av praktikanter vid kommissionens administration

Det kommer in ett allt större antal ansökningar angående praktik vid kommissionen, samtidigt som antalet platser har minskat, vilket oundvikligen innebär att många ansökningar får avslag. Kontakterna mellan unionsmedborgarna och unionens institutioner måste präglas av öppenhet. Mot bakgrund av det ovanstående ombedes kommissionen besvara följande frågor:

1. Skulle kommissionen på ett tydligt och detaljerat sätt vilja ange, inom ramen för de nationella kvoterna, vilka urvalskriterier som tillämpas för rekrytering av praktikanter vid kommissionens administration, i synnerhet vad gäller den första uttagningen som leder till att kandidaterna förs in i den ¨blå boken¨?

2. Varför är det endast en del av praktikanterna som erhåller ersättning?

3. Vilka är de olika nationella kvoterna, angett i siffror?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (30 januari 1998)

1. Urvalskriterierna för internutbildning inom kommissionen slås fast i reglerna som styr fortbildningen från den 7 juli 1997.

Internutbildningen är öppen för alla sökande som inte redan har genomgått sådan utbildning inom en annan europeisk institution eller organisation. De sökande måste dessutom ha avslutat sina universitetsstudier och avlagt en fullständig examen eller motsvarande före ansökningstidens slut. Åldersgränsen är 30 år och de sökande måste ha grundliga kunskaper i ett av gemenskapsspråken och tillfredsställande kunskaper i ett av de andra språken.

De sökande väljs ut på grundval av sina kvalifikationer. Det finns inga nationella kvoter, men man försöker upprätthålla en lämplig geografisk balans genom att ta hänsyn till folkmängden i varje land och antalet sökande. Studieresultaten avgör hur de sökande prioriteras.

Kommissionen har infört en mer noggrann och systematisk procedur för att granska ansökningarna om praktik. För varje nationalitet finns numera en speciell grupp som gör ett första urval. Gruppen består av kommissionstjänstemän av samma nationalitet som de sökande.

2. Det är tillgången på budgetmedel som avgör hur många praktikanter som kan få stipendium. Kommissionen skulle föredra att kunna betala alla sina praktikanter och skrev därför den 23 oktober 1997 till parlamentets och budgetutskottets ordförande för att informera dem om att kommissionen gradvis tänker öka antalet stipendier varje år från 800 till 1 200. Målet är att alla praktikanter ska få betalt. Denna åtgärd kommer att inledas 1999 med en begäran om en ökning på 10 % av budgetposten för praktik, A-3200.

3. Det finns inga nationella kvoter för praktikanter. En tabell som skickats direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat visar antalet praktikanter 1996 och 1997, indelade efter nationalitet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3866/97 från José Valverde López (PPE) till kommissionen (5 december 1997)

Ämne: Andalusiens självförsörjning av energi

Andalusien är endast självförsörjande vad gäller energi till 8 % jämfört med Spaniens 30 %.

Kan kommissionen ange vilka projekt för egen produktion (kombinationsverk och förnybara energikällor) som hittills har finansierats inom strukturfonderna och Sammanhållningsfonden och vilka projekt som planeras?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (9 februari 1998)

Under perioden 1986-1991 har regionen Andalusien erhållit stöd från gemenskapsinitiativet Valoren till ett belopp om ca 25 miljoner ecu för sammanlagt 126 projekt med syftet att främja den lokala produktionen av alternativa energikällor (vindkraft, solenergi och biomassa) och öka energieffektiviteten.

Under perioden 1994-1999 har kommissionen beviljat ett stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) på 118,3 miljoner ecu för att genomföra en övergripande åtgärd som förvaltas av IDAE (Instituto para la diversificación y el ahorro energético) till förmån för samtliga spanska regioner som omfattas av mål 1. Åtgärden har samma målsättning som det nyss nämnda gemenskapsinitiativet. Eftersom det gäller ett program där anslagen fördelas allteftersom ansökningarna godkänns och utan kvotering är det för närvarande inte möjligt att uppge någon beloppsfördelning per region.

Dessutom omfattar det operativa programmet för Andalusien, som avser samma period och också gäller alternativa energikällor, ett flertal stödåtgärder som medfinansieras av ERUF till ett belopp om ungefär 14 miljoner ecu.

Sammanhållningsfonden har inte finansierat något liknande projekt i det aktuella området eftersom fondens verksamhetsfält omfattar finansiering av projekt på områdena miljö och allmänna transportinfrastrukturer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4211/97 från Bryan Cassidy (PPE) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Dom i Europeiska gemenskapernas domstol den 26 oktober 1996 i målet Elida Gibbs Limited (mål C-317/94)

Denna dom i EG-domstolen verkar motverkas av att den inte tillämpas i Tyskland och endast delvis tillämpas i Frankrike och i Grekland.

Stämmer det att det existerar fasta förfaranden för att säkerställa en konsekvent tillämpning av EG:s regler för mervärdesskatt efter beslut i EG-domstolen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-4208/97, E-4209/97, E-4210/97 och E-4211/97 ingivna av Mario Monti för kommissionen (19 mars 1998)

Kommissionen har redan i svaret på den skriftliga frågan P-1211/97 från John Tomlinson ((EGT C 373, 9.12.1997. )) angett att när det gäller domar som följer på ett förhandsavgörande som utgör en övergripande tolkning av gemenskapslagstiftningen, skickar kommissionen, i princip inom två månader, en skrivelse till alla medlemsstater med en förfrågan om hur de tillämpar den gemenskapsbestämmelse som har tolkats av EG-domstolen och dithörande texter. I det aktuella fallet har en sådan skrivelse skickats till de femton medlemsstaterna.

Granskningen av svaren visade att ett visst antal medlemsstater ännu inte hade dragit alla konsekvenser av domen av den 24 oktober 1996 i mål C-317/94, Elida Gibbs, i synnerhet inte Tyskland, Grekland och Frankrike. För de två senare medlemsstaterna beslöt kommissionen att inleda förfarandet enligt artikel 169 i EG-fördraget. Vad gäller Tyskland har ett förfarande som avbröts i avvaktan på det tidigare nämnda förhandsavgörandet återupptagits och kommissionen har beslutat att avge det motiverade yttrandet.

Eftersom inget svar har inkommit på kommissionens administrativa skrivelse om de tillämpningsåtgärder som Österrike har vidtagit, har kommissionen beslutat att även för denna medlemsstat inleda förfarandet enligt artikel 169 i EG-fördraget.