ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2454/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(11 september 2001)

Ämne: Den italienska polisens uppträdande vid G8-mötet i Genua och regeringen Berlusconi

Efter att ha fört en valkampanj som byggde på den falska premissen att han var frihetens försvarare mot kommunismen såsom han utmålade den vallista som toppades av Francesco Rutelli, kandidat till posten som regeringschef och medlem av Europaparlamentets liberala grupp inledde Italiens premiärminister Silvio Berlusconi sin ämbetsperiod med att presentera (utöver ett antal lagförslag som syftar till att gynna hans egna privata intressen och förhindra åtal mot honom själv) demonstranterna mot den ultraliberala kapitalistiska globaliseringen som kommunister samt att tillåta, och i efterhand ursäkta, den italienska polisens våldsamma och odemokratiska agerande. Detta agerande ledde till den unge Carlo Giulianos död samt arresteringen och misshandlingen av hundratals personer från olika länder i Europa som anhölls då det samlats under fredliga former på privat mark. Ett flertal europeiska regeringar, bland dem några av dem som deltog i G8-mötet, inlämnade protester till den italienska regeringen. Hur avser rådet förhålla sig till detta våldsamma och odemokratiska agerande från den italienska polisens och regeringens sida? Kommer rådets presidium, på de övriga 14 medlemsstaternas vägnar, under alla omständigheter att stödja ett gemensamt beslut om att fördöma detta agerande?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2379/01 och E-2454/01

(6 december 2001)

Rådet uppmärksammar de ärade parlamentsledamöterna på att ansvaret för skyddet av den allmänna ordningen och den inre säkerheten i unionens medlemsstater ligger hos myndigheterna i respektive medlemsstat. Det åligger inte rådet att uttala sig i en fråga som inte hör till i rådets befogenheter.

De övriga frågor som tagits upp av de ärade parlamentsledamöterna står inte på rådets dagordning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1637/01

från Robert Goebbels (PSE) till rådet

(12 juni 2001)

Ämne: Ekofin-rådets beslut i Versailles

Kommissionen, rådet och Europeiska centralbanken skyller alltid på Ekofin-rådets så kallade beslut i Versailles, som förbjuder att sedlar sätts i omlopp före den 1 januari 2002, för att avslå varje begäran om förhandstilldelning av euro till allmänheten. Med tanke på att Ekofin-rådets möte i Versailles var ett informellt möte mellan ekonomi- och finansministrarna och att fördraget inte tilldelat informella rådsmöten några beslutsfattande befogenheter, hur lagligt är det beslut som kommissionen, rådet och ECB baserar sig på för att motsätta sig en rimlig förhandstilldelning av sedlar i små valörer till allmänheten före den 1 januari 2002?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1637/01 och E-1639/01

(26 november 2001)

Ministrarna har inte behörighet att vid informella möten fatta beslut i rådets ställe. De kan dock trots detta göra offentliga uttalanden i frågor av gemensamt intresse.

Ministrarna och centralbankscheferna diskuterade mycket riktigt vid sitt informella möte i Versailles i september 2000 problemområdet eurons införande, och bland annat förslag om förhandstilldelning, dock utan att finna det lämpligt att ECB ändrar de föreskrifter för förhandstilldelning som fastställs i ECB:s riktlinjer av den 10 januari 2001 om övergång till sedlar och mynt i euro under 2002.

Det erinras om att det i artikel 106 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fastställs att ECB har ensamrätt att tillåta sedelutgivning inom gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2207/01

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(17 juli 2001)

Ämne: Olagligt stöd till träföretaget Pollmeier Massivholz GmbH

I den tyska tidskriften EUWID Laubholz nr 9 från den 26 april 2001 kan man läsa att EU:s konkurrensmyndigheter skall utreda om företaget Pollmeier Massivholz GmbH:s sågverk i Malchow har erhållit olagligt stöd.

Mot denna bakgrund vill jag ställa följande frågor till kommissionen:

- Har kommissionen kommit fram till någon slutsats i utredningen om det utdelade stödet och hur stora belopp som hittills har givits i stöd?

- Hur avser kommissionen se till att Pollmeier Massivholz inte i framtiden använder stödmedel till att bjuda under konkurrenter på både råvirkesmarknaden och färdigvirkesmarknaden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 september 2001)

Kommissionen inledde den 13 mars 2001 en formell undersökning enligt artikel 88.2 i EG-fördraget beträffande stöd som beviljats Pollmeier GmbH i Malchow och Pollmeier GmbH & Co. KG i Kässlitz. Båda företagen har genom sin enda aktieägare kopplingar till Pollmeier Massivholz GmbH.

Delstatsregeringen i Mecklenburg-Vorpommern beviljade investeringsstöd för ett sågverk i Malchow. Stödnivån uppgick till 48,8 % brutto av de stödberättigande investeringskostnaderna på 27,7 miljoner euro.

Delstaten Thüringen beviljade investeringsstöd för uppförande av ett nytt sågverk och träbearbetningsanläggningar i Kässlitz. Den totala stödnivån uppgår till 43,4 % brutto av de stödberättigande kostnaderna på 44,93 miljoner euro.

Båda investeringarna har gjorts i mindre gynnade områden i enlighet med artikel 87.3 a i EG-fördraget. För att stöd på den aktuella nivån skall vara förenligt med tillämpliga bestämmelser, särskilt de om regionalstöd, förutsätts att mottagaren i varje enskilt fall är ett litet eller medelstort företag. Kommissionen är därför i färd med att undersöka huruvida stödmottagaren uppfyller kriterierna för små och medelstora företag i gemenskapsrätten och, följaktligen, huruvida stödet som helhet är förenligt med den gemensamma marknaden. Skulle så inte vara fallet, kommer kommissionen att kräva att mottagaren återbetalar den del av stödet som inte är förenlig med den inre marknaden, för att på så sätt komma till rätta med snedvridningen av konkurrensen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1265/01

från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet

(27 april 2001)

Ämne: Revision

Anser rådet att det är ett problem när Revisionsrätten för sjätte året i rad vägrar avge en förklaring om att de transaktioner som låg till grund för redovisningen är lagliga och formellt riktiga?

Svar

(20 november 2001)

Rådet vill erinra om att det, alltsedan revisionsförklaringen (DAS) infördes 1995, alltid livligt har beklagat att kommissionen inte har varit i stånd att få en revisionsförklaring om lagligheten och korrektheten i de transaktioner som ligger till grund för redovisningarna. Vidare finner rådet det oacceptabelt att antalet fel som påverkar de transaktioner som ligger till grund för utbetalningarna ännu inte har reducerats i någon nämnvärd grad.

Rådet är emellertid medvetet om att den reformering av avdelningar och förfaranden som kommissionen redan inlett på området för ekonomisk förvaltning gradvis bör påverka revisionsförklaringen i positiv riktning. I detta sammanhang uppmanade rådet i mars 2001 kommissionen i samband med sin rekommendation om beviljande av ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten för budgetåret 1999 att påskynda genomförandet av de åtgärder som föreskrivs i den handlingsplan som den har utarbetat för att kunna få en positiv revisionsförklaring från revisionsrätten. Dessutom uppmanades kommissionen att komplettera planen med exakta mål, som medger mätning av framstegen, och förse den med en tidtabell, som anger från och med vilka tidpunkter som konsekvenserna för revisionsförklaringen kommer att bli märkbara.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1747/01

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL)och Dimitrios Koulourianos (GUE/NGL) till rådet

(15 juni 2001)

Ämne: Turkiska seismologiska studier i Egeiska havet

Den turkiska regeringen sände den 4 juni ut fartyget Piri Reis för att utföra seismologiska studier i Egeiska havet.

Enligt den rutt som lagts upp kommer fartygets studier att utföras både vid den grekiska och den cypriotiska delen av kontinentalsockeln, vilket om det blir verklighet kommer att leda till en omfattande kris i området. Ansvaret för denna kris vilar endast på Turkiet, ett av EU:s kandidatländer.

Vilka direkta insatser tänker rådet göra för att återkalla Turkiet till ordningen, mot bakgrund av att Turkiet genom beslutet i Helsingfors ålades ansvaret för en fredlig lösning av konflikterna i området som en förutsättning för att det skulle kunna bli EU-medlem?

Svar

(27 november 2001)

Fallet med fartyget Piri Reis, som sänts till Egeiska havet i det syfte som avses i frågan, har inte tagits upp inom rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2150/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(18 juli 2001)

Ämne: BSE-fall i Grekland

Upptäckten av BSE-fall i Grekland har lett till ökad oro både bland konsumenter och boskapsuppfödare. Med tanke på att Grekland hittills har ansetts förskonat från problemet vill jag fråga följande:

1. Anser kommissionen att de kontroller av nötkreatur som genomförs är systematiska och är de tillräckliga i omfattning och antal för att garantera folkhälsan? Täcker den befintliga infrastrukturen i laboratorier och den specialiserade personalen det som krävs av kontrollerna?

2. Lever Grekland upp till sina åtaganden enligt gemenskapslagstiftningen när det gäller förmedling av uppgifter från BSE-kontrollen, både för inhemsk produktion och för importerade levande och slaktade djur?

3. Känner kommissionen till på vilket sätt detta djur smittades, eftersom man enligt de första offentliga uppgifterna inte hade använt farligt kött- och benmjöl som foder till detta boskapsbestånd?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(17 september 2001)

De test som för närvarande finns tillgängliga kan endast spåra bovin spongiform encefalopati (BSE) kort innan de kliniska symptomen uppträder, men inte tidigt under inkubationsperioden. Av detta skäl förblir avlägsnande av specificerat BSE-riskmaterial den viktigaste åtgärden för att skydda folkhälsan i fråga om BSE. De grekiska myndigheterna har inte angivit några särskilda problem när det gäller att tillhandahålla tillräcklig laboratoriekapacitet för BSE-testning. Kommissionen ämnar göra ett besök i Grekland i september 2001 i avsikt att kontrollera genomförandet av testningskraven.

Grekland rapporterar regelbundet när det gäller BSE-testning i enlighet med sina rättsliga förpliktelser.

De grekiska myndigheterna har lämnat detaljerade rapporter om resultatet av de undersökningar som utförts för att klargöra infektionskällan. Hittills har det inte varit möjligt att identifiera infektionskällan och undersökningarna fortsätter. Eftersom den genomsnittliga tiden mellan smitta och upptäckt av BSE är mellan fyra och sex år, har det ofta visat sig vara svårt att spåra smittkällan när sjukdomen väl har upptäckts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2167/01

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(19 juli 2001)

Ämne: Användning av plast för återvinning på Poligás-anläggningen (regionen Valencia, Spanien)

Den nya Poligás-anläggningen i kommunen Ribesalbes i Castellón-provinsen får sin elförsörjning genom förbränning av plast. Anläggningen har satts i drift på prov under högljudda protester från boende i närområdet och trakten samt från miljöorganisationer. Invånarna har tidigare klagat över konkreta förhållanden, om vilka kommissionen redan har informerats genom en tidigare fråga ställd av undertecknad ledamot den 2 juli 2001.

Emellertid har de valencianska myndigheterna gjort sig skyldiga till en felaktig bedömning, vilken särskilt bör omnämnas, av hur den återvinningsbara plast som anläggningen använder påverkar miljön. Plasterna som ska återvinnas (förpackningar från kemi- och keramikindustrin) betecknas enligt både gemenskapslagstiftning och spansk lagstiftning som farligt avfall, eftersom de innehåller farliga rester. Trots detta betecknar både företaget och de valencianska myndigheterna plasterna som ofarliga, med förklaringen att de tvättas innan de förbränns.

Anser kommissionen att det räcker att bara tvätta plasterna för att de ska betecknas som ofarliga trots innehåll av giftiga substanser?

Finns det något i gemenskapslagstiftningen som beaktar om detta system är förenligt med hälsoskydds- och säkerhetsföreskrifterna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(19 oktober 2001)

För att avfall skall betraktas som farligt enligt gällande gemenskapslagstiftning måste det ha en eller flera av de egenskaper som anges i bilaga III till rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall(1). Förpackningar som innehåller farliga ämnen skall betraktas som farliga om de innehåller farliga rester eller om farliga ämnen ingår i deras sammansättning, i mängder som gör dem farliga genom att de uppvisar en eller flera av de farliga egenskaper som anges i bilaga III.

Kommissionen kan inte på grundval av de upplysningar som parlamentsledamoten lämnat bedöma huruvida den tvättmetod som används vid Poligás-anläggningen är tillräcklig för att avlägsna alla rester av farliga ämnen så att förpackningen inte längre uppvisar någon av de farliga egenskaperna. Kommissionen kan inte heller avgöra om den aktuella förpackningens sammansättning gör att den är farlig.

Det skulle krävas ytterligare upplysningar för att avgöra om systemet är förenligt med gemenskapens hälso- och säkerhetslagstiftning.

(1) EGT L 377, 31.12.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2103/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(13 juli 2001)

Ämne: Demokratisk kontroll av den europeiska handelspolitiken

De femton medlemsstaterna motsätter sig att Europaparlamentet skulle få ett ord med i laget om Europeiska unionens handels- och industripolitik. Detta framgår av det gemensamma svaret på frågorna E-0619/01(1), E-4034/00, E-4036/00 och E-4037/00(2). Kommitténs förslag och arbetsdokument är enligt ministrarna konfidentiella och omfattas av besluten om allmänhetens tillgång till rådets handlingar.

Rådet har inte heller uttalat sig entydigt om kommissionens förslag om att parlamentet skulle få avsevärt mer att säga till om i allt som har med handelspolitiken att göra (P-3674/00(3)). Lamy hävdar dessutom att detta inte bara skulle skapa ökad ansvarsskyldighet i fråga om handelspolitiken utan också leda till att politiken inom detta område blev mera ändamålsenlig, eftersom handelspartnerna då skulle inse att kommissionen inför förhandlingarna hade fullt stöd från de europeiska medborgarnas folkvalda representanter.

Mot bakgrund av det ovansagda skulle jag gärna vilja få ett svar från rådet på följande frågor:

- Instämmer rådet med kommissionens syn på att en parlamentarisk kontroll på europeisk nivå inte bara skulle skapa ökad ansvarsskyldighet i fråga om handelspolitiken utan också leda till att politiken inom detta område blev mera ändamålsenlig, eftersom handelspartnerna då skulle inse att kommissionen inför förhandlingarna hade fullt stöd från de europeiska medborgarnas folkvalda representanter?

- Om så är fallet: vilka åtgärder ämnar rådet då vidta för att sörja för en fullständig parlamentarisk kontroll av den europeiska handelspolitiken?

- Om så inte är fallet: vilka argument vill rådet då förebära för att, trots kommissionens argument, inte vidta några åtgärder till förmån för en fullständig parlamentarisk kontroll av den europeiska handelspolitiken?

(1) EGT C 261 E, 18.9.2001, s. 160.

(2) EGT C 261 E, 18.9.2001, s. 21.

(3) EGT C 163 E, 6.6.2001, s. 190.

Svar

(29 november 2001)

Rådet fäster stor vikt vid de regelbundna kontakterna med Europaparlamentet när det gäller handelspolitik, särskilt genom ordförandeskapets framträdande inför utskottet för industrifrågor, utrikeshandel, forskning och energi. Dessa kontakter möjliggör för rådet att upprätthålla dialogen med parlamentet och hålla sig informerad om dess engagemang när det gäller gemenskapens handelspolitik.

Dessutom informerar rådet regelbundet Europaparlamentet om de viktigaste frågorna i gemenskapens handelspolitik, och enligt det s.k. Westerterp-förfarandet från 1973, informerar rådet Europaparlamentet om förhandlingarna om handelsavtal med tredje land innan dessa har inletts, samt under och vid avslutningen av dessa förhandlingar.

Beslutsförfarandena om gemenskapens handelspolitik är dock fastställda i artikel 133 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och rådet är skyldigt att respektera dessa bestämmelser. Dessa granskades vid regeringskonferensen under Europeiska rådet i Nice. De ändringar som införts i texten till denna artikel gällde inte de frågor som framförts av den ärade parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2468/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(11 september 2001)

Ämne: Spanska regeringens besvär vid EG-domstolen mot återhämtningsplanen för fisket i gemenskapens farvatten

Den spanska centralregeringen har, som ett svar på ett initiativ som den galiciske parlamentsledamoten för partiet BNG, Guilherme Vazquez, lagt fram inför det spanska parlamentet, uppgett att den lämnat in besvär vid EG-domstolen mot den återhämtningsplan för fisket som Europeiska unionen antagit. Detta står i strid med regeringens ståndpunkt inom rådet (fiske) enligt vilken man accepterat en minskning av fångsterna med 47 procent under 2001 för fiskebanken Great Sole, Biskayabukten och området öster om Skottland, dvs. områden där i synnerhet den galiciska flottan fiskar. Känner kommissionen till huruvida ett besvär från Spaniens sida lämnats in till domstolen och vilka argument det grundar sig på?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 oktober 2001)

Det stämmer att Spanien har lämnat in en begäran hos EG-domstolen om upphävande av kommissionens förordning (EG) nr 1162/2001 av den 14 juni 2001 om fastställande av åtgärder för kummelbeståndets återhämtning i ICES-delområde III, IV, V, VI och VII och ICES-område VIII a, b, d och e och villkor i samband med detta för kontroll av fiskefartygens verksamhet(1). Ärendet registrerades under nummer C-304/01.

Spanien nämner som juridiska skäl till sin begäran, å ena sidan, brist på en rättslig grund som tillåter kommissionen att anta förordningen i fråga och, å andra sidan, brott mot förbudet mot diskriminering enligt EG-fördragets artikel 12 (f.d. artikel 6) samt att det inte hade getts någon motivering till de åtgärder som fastställs i denna förordning.

Kommissionen skall inom de fastställda tidsfristerna lämna in sin försvarsskrift när det gäller den aktuella begäran.

(1) EGT L 159, 15.6.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2430/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(7 september 2001)

Ämne: Införande av en europaomfattande frivillig solidaritetstjänst

I de flesta medlemsstaterna av EU har värnplikten i dag avskaffats. Därför vore det skäl att överväga om det skulle gå att införa en europaomfattande solidaritetstjänst för myndiga män och kvinnor. De skulle därvid få en grundläggande utbildning i första hjälpen, socialt arbete, ekologisk verksamhet och frågor som hör samman med vapenhantering, det sistnämnda också för att personerna skulle lära sig att korrekt bedöma hur farliga vapnen är. Denna obligatoriska utbildning kunde räcka två till tre månader och utföras i vart och ett land inom EU, varvid män liksom kvinnor också under tjänstgöringstiden skulle stå i beredskap för insatser i nödsituationer.

Kan kommissionen ge besked om huruvida kommissionen anser att ett sådant projekt vore nyttigt och skulle gå att genomföra och om kommissionen avser att inleda en politik med tanke på detta?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi

(21 november 2001)

Denna fråga ligger utanför kommissionens behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2624/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(27 september 2001)

Ämne: Rådets möte den 10 juli 2001

Kan kommissionen ange om det hölls några omröstningar under Ekofin-rådets möte den 10 juli 2001 och om så är fallet, hur många och om vilka ärenden?

Kan kommissionen dessutom ange hur alla som deltog i omröstningen röstade om varje ärende som togs upp under mötet?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2620/01, E-2622/01, E-2624/01, E-2626/01 och E-2628/01ingivet av Romano Prodi för kommissionen

(15 oktober 2001)

Enligt artikel 9 i rådets arbetsordning är det rådets sak att offentliggöra omröstningsresultat och röstmotiveringar från rådets medlemmar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2398/01 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Utträde ur EU.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 040 E , 14/02/2002 s. 0243 - 0243



SKRIFTLIG FRÅGA E-2398/01 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (20 augusti 2001) Ämne: Utträde ur EU Kan kommissionen förklara hur vissa geografiska områden som en gång var medlemmar i Europeiska unionen gjorde för att träda ut ur EU? Anser kommissionen att detta utgör ett prejudikat för medlemsstater som i framtiden kommer att vilja träda ut ur EU? Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (24 september 2001) Det enda fallet med utträde ur EU gäller Grönland, som är danskt territorium men där fördragen inte längre gäller eller gäller endast i mycket begränsad omfattning sedan 1985. En del andra delar av medlemsstaternas territorium har också uteslutits från EG-fördragets tillämpningsområde när ursprungsfördragen eller anslutningsfördragen ingicks. Frågan om Grönland har reglerats i ett fördrag mellan Danmark och gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i EG-fördraget som bemyndigar gemenskapen att ingå överenskommelser. Grönlandsfördraget har ratificerats av medlemsstaterna. Fördraget, som ingicks vid mitten av 80-talet, kan inte åberopas som ett prejudikat av en medlemsstat, dels därför att medlemsstaterna och institutionerna erinrade om fördragets exceptionella karaktär när det ingicks, dels därför att Grönland inte är en europeisk stat i den mening som avses i artikel 49 i EU-fördraget.