SKRIFTLIG FRÅGA E-1542/02

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(3 juni 2002)

Ämne: Diskriminering av gemenskapens yttersta randområden i Poseima-programmet

Genom Poseima-förordningen, och en samtidig minskning av sockerkvoterna som beviljades Azorernas raffinaderi i anslutningsfördraget, har produktionskvoten för Azorernas raffinaderi minskats från 20 000 till 10 000 ton, samtidigt som subventionen per ton har ökat för att kompensera för denna nedgång.

Därefter förbjöd emellertid Europeiska kommissionen, genom förordning 20/2002(1), Azorernas sockerexport, samtidigt som man sanktionerade dumpingen av socker på Azorerna.

Under dessa villkor är det klart att Poseima-programmet har försatt Azorernas sockerindustri i en negativ position i förhållande till sina konkurrenter på kontinenten, helt i strid mot målen i artikel 299.2 och kommissionens uttalade avsikter.

Vi ser alltså att man under förevändningen att gynna gemenskapens yttersta randområden, faktiskt har infört diskriminerande åtgärder mot Azorernas sockerindustri.

Vi vill därför fråga Europeiska kommissionen när man tänker upphöra med denna diskriminering och ge tillbaks Sinaga tillståndet till bearbetning av 20 000 ton enligt Portugals anslutningsfördrag, och sluta hindra raffinaderiet från att få tillträde till den inre marknaden och ge samma bidrag och samma grad av skydd som ges deras konkurrenter på kontinenten?

(1) EGT L 8, 11.1.2002, s. 1.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 juli 2002)

Enligt reglerna för sockerproduktionen på Azorerna, närmare bestämt artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 1260/2001 av den 19 juni 2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker(1), har Azorerna tilldelats en kvot (A+B) på 9 953 ton. För denna kvantitet mottar sockerbetsodlarna på Azorerna ett särskilt gemenskapsstöd på 800 euro/hektar och sockerproducenten mottar ett särskilt gemenskapsstöd på 270 euro/ton socker för förädling av dessa sockerbetor till socker.

Utöver ovannämnda kvot får sockerföretagen på Azorerna raffinera upp till 10 000 ton råsocker per år.

Inom ramen för denna kvot för raffinering av socker, bestäms Azorernas råsockerförsörjning till världsmarknadspris i enlighet med den särskilda försörjningsordningen, som fastställs i rådets förordning (EG) nr 1453/2001 av den 28 juni 2001(2). Detta görs i enlighet med Azorernas försörjningsbehov och med beaktande av den lokala produktionen av sockerbetor. I kommissionens förordning (EG) nr 21/2002 av den 28 december 2001(3) bedöms Azorernas försörjningsbehov inom den särskilda försörjningsordningen vara lika med den lokala sockerförbrukningen, dvs. 6 500 ton per år.

På grundval av vad som sagts ovan anser kommissionen att gemenskapen i fråga om sockerproduktionens bevarande och utveckling på Azorerna har vidtagit exceptionella och mycket förmånliga åtgärder. Kommissionen konstaterar att sockerbetsodlarna på Azorerna begränsar sin produktion till en volym som motsvarar en sockerproduktion på 700 ton/år. Kommissionen kan därför inte godta den kritik som gör gällande att den har infört en ordning som diskriminerar sockerindustrin på Azorerna.

(1) EGT L 178, 30.6.2001.

(2) Rådets förordning (EG) nr 1453/2001 av den 28 juni 2001 om specifika åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för Azorerna och Madeira samt om upphävande av förordning (EEG) nr 1600/92 (Poseima), EGT L 178, 30.6.2001.

(3) Kommissionens förordning (EG) nr 21/2002 av den 28 december 2001 om upprättande av prognostiserade försörjningsbalanser och fastställande av gemenskapsstöd till de yttersta randområdena i enlighet med rådets förordningar (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001 och (EG) nr 1454/2001, EGT L 8, 11.1.2002.