SKRIFTLIG FRÅGA P-3529/98

från Mirja Ryynänen (ELDR) till kommissionen

(13 november 1998)

Angående: Det nederländska förslaget till bestämmelse om certifiering av trä och träprodukter

Det nederländska parlamentet har antagit ett lagförslag som berör en obligatorisk märkning av trä och träprodukter på basis av det sätt som träet producerats. Enligt lagförslaget skall trä som bevisligen producerats enligt principerna om en hållbar utveckling samt de produkter som tillverkats av träet märkas med en grön stämpel och övriga med röd stämpel.

Nationella åtgärder som vidtas inom EU:s inre marknad måste vara överensstämmande med de handlingsramar som fastställts i Rom-fördraget. En av målsättningarna i fördraget är en fri rörlighet för varor på den inre marknaden. En obligatorisk trämärkning strider mot den nyss nämnda målsättningen om inte kravet har lagts fram genom EG:s lagstiftning.

Den föreslagna märkningen skulle inte enbart förorsaka handelshinder och vara diskriminerande. Den skulle också försätta trä i en mindre gynnad ställning jämfört med andra motsvarande material. Dessutom skulle förslagets obligatoriska natur leda till att de små skogsbrukarna skulle diskrimineras inom trähandeln till följd av de höga kostnaderna.

1. Vad ämnar kommissionen göra så att den ekomärkning som strider mot målsättningarna för den inre marknaden inte förverkligas i Holland?

2. Vad ämnar kommissionen göra så att konsumenterna får rätt information om bakgrunden till de ekostämplar som eventuellt kommer att införas? I systemet ovan till exempel, innebär den röda stämpeln inte att träet skulle komma från en skog som är dåligt skött.

3. Vad ämnar kommissionen göra så att produkter som härstammar från skogar som odlats på ett hållbart sätt, från skogar som förnyats på ett naturenligt sätt och från så kallat nyfiber inte diskrimineras i EU-länder genom bland annat bestämmelser om ekomärkning och återanvändning?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(21 december 1998)

1. Den 17 juli 1998 anmälde de nederländska myndigheterna, i enlighet med direktiv 83/189/EEG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter(1) (direktivet konsoliderat genom direktiv 98/34/EG(2)), ett lagförslag (anmälan nr 98/319/NL) om ändring av miljöskyddslagen med avseende på trä och träprodukter från hållbart skogsbruk. Efter att ha granskat förslaget avgav kommissionen ett detaljerat utlåtande grundat på artiklarna 30 och följande i EG-fördraget och synpunkter i enlighet med artiklarna 9 respektive 8 i direktivet. Nederländerna får inte anta förslaget till teknisk föreskrift förrän sex månader har gått efter det att det detaljerade utlåtandet delgavs (denna frist löper ut den 18 januari 1999) och de nederländska myndigheterna måste underrätta kommissionen om vilka åtgärder de ämnar vidta för att följa utlåtandet. För närvarande väntar kommissionen på detta svar. Om svaret inte är tillfredsställande kommer kommissionen att vidta de åtgärder som behövs.

2. Kommissionen bedömer skogscertifiering och märkning av träprodukter med utgångspunkt i huruvida åtgärderna främjar ett hållbart skogsbruk och vilken information som ges till konsumenterna. Vid bedömningen tas naturligtvis hänsyn till om åtgärderna är förenliga med reglerna i fördraget och med gemenskapens internationella åtaganden, i synnerhet de åtaganden som följer av medlemskap i Världshandelsorganisationen.

3. De ekologiska kriterierna för att tilldela kopieringspapper gemenskapens miljömärke (beslut av den 16 juli 1996) bygger på principerna som antogs vid ministerkonferensen i Helsingfors om skyddet av Europas skogar. Kriterierna för mjukpappersprodukter (beslut av den 7 januari 1998) bygger också på principen om hållbart skogsbruk och hänvisar till Helsingfors-konferensen eller, vad beträffar icke-europeiska skogar, till relevanta internationella organisationer (FN:s kommission för hållbar utveckling, Internationella organisationen för tropiskt trä ITTO, FN:s miljöprogram UNEP och FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation FAO). Träprodukter från hållbart skogsbruk diskrimineras således inte genom gemenskapens miljömärkning.

(1) EGT L 109, 26.4.1983.

(2) EGT L 204, 21.7.1998.