ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2902/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(22 oktober 2001)

Ämne: Klagomål angående utnyttjandet av bidrag ur europeiska fonder inom ramen för en sammanslagning av jordlotter

Den galiciske medborgaren Donato Rodríguez Loredo begärde under 1996 flera gånger information och framförde klagomål vid Europeiska kommissionens generaldirektorat för jordbruk angående sammanslagningen av jordlotter i Lourenzá-Norte i Vilanova de Lorenzá (provinsen Lugo). Generaldirektoratet svarade till en början med att denna fråga faller under den spanska rättsordningen och inte omfattas av gemenskapens regelverk. Trots detta svar sände denna medborgare en ny skrivelse i vilken

han anmälde oegentligheter som den galiciska regeringen i Spanien gjort sig skyldig till i samband med landsvägsbyggen. Han hade nämligen fått veta att kommissionen på grund av bristfälliga byggen hade sett över användningen av ett stort bidrag till byggnadsarbeten utförda på detta territoriella område. Kan generaldirektoratet för jordbruk lägga fram uppgifter om dessa brister? Ledde generaldirektoratets översyn till att de gemenskapsbidrag som hade anslagits för dessa byggen drogs tillbaka?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 december 2001)

Kommissionen kontrollerade under 1995 programmen Bättre produktionsförhållanden i jordbruket och Miljöskydd och bevarande av naturresurser i den spanska regionen Galicien.

Eftersom den ansvarige för det projekt som parlamentsledamoten nämner inte var närvarande, ansåg kommissionen att det inte var på sin plats med en kontroll. Ärendet överlämnades därför till de nationella inspektörerna. Kommissionen sände en skrivelse till de spanska myndigheterna och begärde att dessa skulle granska projektet.

I juni 1997 genomförde den regionala revisionsmyndigheten Intervención general de Galicia en kontroll och skrev därefter en rapport. Kommissionen har hos de spanska myndigheterna begärt en kopia av rapporten.

För ytterligare information i ärendet föreslår kommissionen att parlamentsledamoten vänder sig till den statliga revisionsmyndigheten Intervención general del Estado, som är den spanska myndighet som samordnar kontrollerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3294/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 november 2001)

Ämne: Sveriges undantag på foderområdet

Den 31 december 1997 löpte tio undantag ut på foderområdet för Sverige. Vad gällde åtta av dessa undantag anpassades lagstiftningen mellan gemenskapen och Sverige. De övriga två färgämnen och etoxikin var senast vi fick någon uppgift om dem (i början av år 1999) fortfarande i beredning i bland annat kommissionens ständiga foderkommitté.

Kan kommissionen redovisa vad som hänt i dessa fall? Har gemenskapens lagstiftning anpassats till den svenska eller tvärtom eller gäller undantagen ännu?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(16 januari 2002)

Sverige meddelade den 2021 oktober 1997 Ständiga foderkommittén sin avsikt att frångå det undantag som beviljats Sverige i samband med anslutningen och som rörde inskränkningar att använda karetonider och xantofyll som färgämnen i foder avsett för fjäderfä och den kombinerade användningen av myrsyra tillsammans med antioxidanten etoxikin.

Kommissionen underrättades senare skriftligen om att tillståndet för att använda dessa två fodertillsatser i Sverige genom ett formellt beslut av Jordbruksverket den 18 september 1997 hade införlivats som en ändring i de svenska föreskrifterna om foder (SJVFS 1997:134).

De två grupperna tillsatser kan därför användas i Sverige sedan den 1 januari 1998 enligt de villkor som fastställts på gemenskapsnivå.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3142/01

från Gary Titley (PSE) till kommissionen

(7 november 2001)

Ämne: Förordningar gällande statligt stöd och små och medelstora företag

Kommissionen känner säkert till att små och medelstora företag, som ägs av en större grupp, enligt de gällande förordningarna om statligt stöd klassificeras som stora företag, även när moderbolagen behandlar dessa dotterbolag som separata enheter med avseende på kostnader/intäkter, och ofta kräver att de skall finansiera sina egna investeringar. I enlighet därmed är allt offentligt stöd som tillhandahålls dem begränsat till ett maxbelopp på 100 000 euro över en treårsperiod.

Kommissionen känner säkert också till att händelserna den 11 september har skärpt nedgången i världsekonomin, vilket fått allvarliga följder för tillverkningsindustrin, i synnerhet små och medelstora företag, i Storbritannien och över hela Europa.

Kommer kommissionen mot denna bakgrund nu att gå med på att genomföra en omedelbar översyn av förordningarna om statligt stöd, och i synnerhet av på vilket sätt de påverkar små och medelstora företag som ägs av en större grupp? Kommer kommissionen dessutom att nu se över den gräns på 100 000 euro för offentligt stöd till stora företag som först utfärdades 1996?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(3 december 2001)

Oberoendekriteriet är ett av de grundläggande elementen i kommissionens definition av små och medelstora företag (SMF)(1). Ett företag som ägs eller kontrolleras av ett större företag kan inte anses vara ett SMF eftersom dess ägande eller kontroll innebär att företaget inte lider av samma handikapp, särskilt när det gäller tillgång till finanser, som oberoende små och medelstora företag. Framförallt kan det större företaget vid vilket tillfälle som helst ändra villkoren för finansiering av investeringarna för det mindre företaget.

Trots att större företag inte är berättigade till statligt stöd för investeringar eller för skapande av sysselsättning utanför stödområdena, är det offentliga stödet till dessa företag inte begränsat till 100 000 euro under en treårsperiod. Exempelvis är stora företag berättigade att ta emot regionalt stöd för investeringar inom stödområdena, stöd för forskning och utveckling och utbildningsstöd enligt de närmare villkoren i kommissionens regler för statligt stöd.

Den gräns på 100 000 euro till vilken frågeställaren hänvisar är det belopp vid vilket offentligt stöd anslaget till ett företag, med undantag för vissa känsliga sektorer som transport och jordbruk, inte anses utgöra statligt stöd enligt artikel 87 (tidigare artikel 92.1) i EG-fördraget. Kommissionen omprövade gränsen under 2000 och beslöt att inte höja den(2).

(1) EGT L 107, 30.4.1996.

(2) Kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 (tidigare artikel 92) och 88 (tidigare artikel 93) i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse, EGT L 10, 13.1.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2909/01

från Herbert Bösch (PSE) till rådet

(17 oktober 2001)

Ämne: Fördröjning av chefstillträdet vid Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF)

I juni i år utnämnde generaldirektören för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning Alberto Perduca till direktör för myndigheten. Tjänsten innebär ansvar för den utredande och löpande verksamheten.

Fram till nu har Perduca emellertid inte kunnat tillträda sin tjänst, då den italienska regeringen inte ger honom den tjänstledighet, som är nödvändig för att han skall kunna ta uppdraget.

Känner rådet till orsaken till att man hindrar förfarandet på detta sätt?

Vad gör rådet för att få den italienska regeringen att dra tillbaka sitt avslag? Detta agerande drabbar ju uppenbarligen inte endast Perduca, utan hindrar OLAF att anställa ytterligare italienska åklagare för en tillfällig period.

Svar

(12 februari 2002)

Rådet hänvisar till punkt 5 i sina slutsatser från december 2000 om den första rapporten från övervakningskommittén, enligt vilken rådet delar övervakningskommitténs synpunkt att OLAF:s direktör snabbt bör rekrytera personal i enlighet med tjänsteförteckningen, varvid höga krav bör ställas på yrkesmässig kompetens.

Rådet understryker dock att det enligt förordningarna (EG) nr 1073/1999(1) och (Euratom) nr 1074/1999(2) av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) samt enligt 1999/352/EG, EKGS, Euratom: Kommissionens beslut av den 28 april 1999 om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (OLAF)(3) inte ingår i rådets maktbefogenheter att ingripa i OLAF:s interna utnämningsförfaranden.

(1) EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.

(2) EGT L 136, 31.5.1999, s. 8.

(3) EGT L 136, 31.5.1999, s. 20.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3000/01

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till rådet

(5 november 2001)

Ämne: Den turkiske premiärministerns uttalanden

I ett uttalande för den amerikanska TV-kanalen CNN den 14 oktober 2001 sade Turkiets premiärminister Bülent Ecevit att också hans land är utsatt för terrorism och att terroristerna i fråga finner skyddstillhåll i Europeiska unionens medlemsstater.

Turkiet kandiderar för medlemskap i EU. Den turkiske premiärministerns anklagelse riktades mot EU:s 15 medlemsstater. Har rådet för avsikt att kräva en förklaring av premiärminister Ecevit och begära konkreta bevis som underbygger hans anklagelser?

Svar

(14 februari 2002)

Det är inte första gången som Turkiet gör gällande att personer som betraktas som terrorister i Turkiet får skydd i Europeiska unionens medlemsstater. Detta är varken något nytt eller specifikt för Turkiet. Efter händelserna den 11 september undersöker medlemsstaterna eventuella missbruk av rätten till politisk asyl av personer särskilt personer som har anknytning till al Qaida-nätverket som från EU-medlemsstaternas territorium stödjer våld och terrorism på annat håll.

Frågan om samarbete mellan EU och Turkiet när det gäller kampen mot terrorism behandlas tillsammans med Turkiet i lämpliga forum inom ramen för genomförandet av den handlingsplan som antogs av Europeiska rådet i Gent.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3291/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(27 november 2001)

Ämne: Anslag till idrott

Vilka EU-anslag kan användas för att utveckla idrotten i medlemsstaterna? Hur mycket har beviljats och under vilken eller vilka budgetposter är de införda?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

Det finns inga direkta EU-anslag för att utveckla idrotten i medlemsstaterna. De enda utgifter som är direkt kopplade till idrotten gäller bekämpningen av dopning. För 2001 handlar detta om 5 miljoner euro som avsatts från budgetpost B3-2020.

I allmänhet kan däremot en del idrottsprojekt få anslag ur andra gemenskapsfonder om de uppfyller de krav som gäller för dessa. Idrottsprojekt kan t.ex. få anslag inom ramen för Sokrates- och Leonardoprogrammen, ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling eller från strukturfonderna, under förutsättning att de faller inom de allmänna mål som gäller för dessa program. Inom ramen för Sokrates finns t.ex. ett idrottsprojekt riktat till skolorna för att främja den olympiska andan. Detta projekt har just tilldelats ett ekonomiskt stöd på 195 215 euro.

I dagsläget har det dock aldrig genomförts någon generell genomgång av de idrottsprojekt som får ekonomiskt stöd från EU. Det skulle vara svårt att genomföra en sådan eftersom medlemsstaterna själva står för en betydande del av projekten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3434/01

från Eurig Wyn (Verts/ALE) till kommissionen

(21 december 2001)

Ämne: Tillverkare av elstötspistoler som använder gemenskapens standardmärkning

I februari 2001 avslöjade en rapport med titeln utrota tortyren från Amnesty International att elstötsinstrument fortfarande används för att tortera eller misshandla människor i fängelser, fångläger och polisstationer i åtminstone 76 länder runt om i världen. Något som var ännu mer oroväckande var avslöjandet om att tillverkare av elstötspistoler gör reklam för att deras produkter är försedda med gemenskapens standardmärkning.

Kan kommissionen därför besvara följande:

- Hur beviljas gemenskapens standardmärkning och vilken kommissionsledamot ansvarar för detta?

- Hur många tillverkare av elstötspistoler använder gemenskapens standardmärkning på sina produkter?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen

(31 januari 2002)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-2783/01 från Glyn Ford(1).

(1) EGT C 81 E, 4.4.2002, s. 209.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2842/01

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Madridkonventionen

Det gränsöverskridande samarbetet i Europa, även för unionens medlemsstater, regleras av gällande Madridkonvention, av de lagar genom vilka de enskilda staterna ratificerat denna samt av tilläggsprotokollen till konventionen (som inte ratificerats av alla medlemsstater). Parallellt därmed utvecklas för unionens medlemsstater, i och med öppningen mot angränsande stater som Schweiz och Slovenien, det gränsöverskridande samarbete som har sin upprinnelse i gemenskapen, såsom händer inom ramen för Interreg-programmets projekt. Anser inte kommissionen att det är lämpligt att genom nya internationella avtal anpassa den gamla Madridkonventionen, och i synnerhet att ge en koherent och bättre ram för unionens medlemsstater?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(12 december 2001)

Kommissionen är alltid intresserad av att uppmuntra utvecklingen av verktyg och förfaranden som kan gynna gränsöverskridande samarbete och är medveten om att flera av programmen inom gemenskapens initiativverksamhet Interreg använder sig av Madridkonventionen för att skapa de nödvändiga förvaltningsstrukturerna för att genomföra programmen.

Eftersom Madridkonventionen står under Europarådets beskydd är det upp till denna organisation att besluta om den skall ändras eller inte. Kommissionen är dock nära förbunden med deras relevanta instansers arbete och skulle vara beredd att aktivt bidra i händelse av en möjlig revidering av denna konvention.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3096/01

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Genomförande av direktiv om hälsa och säkerhet i arbetet

Kan kommissionen upplysa mig om i vilken mån man i Grekland följer de direktiv som anges nedan:

- 89/391/EEG(1) om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet

- 89/654/EEG(2) om minimikrav för säkerhet och hälsa på arbetsplatsen

- 89/656/EEG(3) om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbetstagares användning av personlig skyddsutrustning på arbetsplatsen

- 1999/92/EEG(4) om minimikrav för förbättring av säkerhet och hälsa för arbetstagare som kan utsättas för fara orsakad av explosiv atmosfär.

Har Grekland när det gäller vart och ett av dessa direktiv vidtagit de genomförandeåtgärder som krävs för en anpassning? Om så är fallet, har dessa åtgärder genomförts på ett korrekt sätt? Om så inte är fallet, har överträdelseförfaranden med anledning av brott mot gemenskapens lagstiftning inletts, och i vilket skede befinner sig förfarandet med avseende på vart och ett av direktiven skilt för sig?

(1) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

(2) EGT L 393, 30.12.1989, s. 1.

(3) EGT L 393, 30.12.1989, s. 18.

(4) EGT L 23, 28.1.2000, s. 57.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(15 januari 2002)

Direktiven 89/391/EEG(1), 89/654/EEG(2) och 89/656/EEG(4) har genomförts i Grekland och genomförandeåtgärderna har meddelats kommissionen. Den lagstiftning som har meddelats har bedömts genomföra gemenskapsdirektiven på ett tillfredsställande sätt. Vad gäller direktiv 1999/92/EG(3) skall medlemsstaterna enligt artikel 13.1 genomföra det senast den 30 juni 2003, vilket innebär att de inte har någon skyldighet att vidta genomförandeåtgärder före detta datum.

Det är medlemsstaternas ansvar att de nationella åtgärder som vidtagits för att genomföra gemenskapsdirektiven om säkerhet och hälsa tillämpas korrekt. I detta sammanhang vill kommissionen rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet mot det faktum att ett klagomål nyligen ingivits angående genomförandet i Grekland av direktiven om hälsa och säkerhet i arbetet.

Kommissionen kommer att vidta lämpliga åtgärder angående detta klagomål och kan vid behov komma att vidta ett överträdelseförfarande vad gäller direktiven ifråga.

(1) EGT L 183, 29.6.1989.

(2) EGT L 393, 30.12.1989.

(3) EGT L 23, 28.1.2000.

(4) EGT L 393, 30.12.1989.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1880/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Österrike)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Österrike som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Österrike som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt kompletterande svarpå de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(18 september 2001)

Databasen för informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter (ISJR) används som källa vid fastställandet av antalet jordbruksföretag vars areal för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor är över respektive under 50 hektar. Även om denna databas består av resultaten av en utredning av jordbruksföretagens strukturer (Eurostat), är det allmänt känt att de stora företagen är överrepresenterade. Siffrorna nedan kan därför betraktas som maximital. Uppgifterna är från 1997, det senaste året för vilket det finns uppgifter från alla medlemsstaterna i databasen ISJR.

I kolumnerna A och C i tabellen nedan anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksföretagen som brukar en jordbruksareal för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som är över respektive under 50 hektar.

I kolumnerna B och D i tabellen nedan anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksarealen för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som drivs av jordbruksföretag som brukar en jordbruksareal som överskrider respektive underskrider 50 hektar.

I kolumn F anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksarealen för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som skulle uteslutas, om alla andra faktorer förblev oförändrade, och om ett tak på 50 hektar skulle tillämpas.

I kolumn I anges vilka summor uttryckta i miljoner euro som skulle sparas in per medlemsstat om ett tak på 50 hektar spannmål, oljehaltiga växter och proteingrödor tillämpades. Den angivna avkastningen är den referensavkastning som medlemsstaterna uppgivit. Gemenskapens totala utgiftsbesparingar skulle uppgå till 4 miljarder euro.

>Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA E-2711/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: Jordbrukskooperativet Gastounis producentsammanslutning och dess sätt att verka

Enligt skrivelse nr. 384498/17.07.2001 från grekiska jordbruksdepartementets styrelse för jordbruksgrödor har det konstaterats i en utredning av en kommitté rörande Jordbrukskooperativet Gastouni producentsammanslutningen för bearbetningsbara tomater och dess verksamhet, att nämnda organisation inte fungerar i enlighet med gemenskapens förordningar och nationella regler.

Nämligen:

a) Ett demokratiskt beslutsfattande (artikel 3 i förordning (EG) 412/97(1), artikel 3) är inte säkerställt eftersom ledningskommitténs beslut inte har befästs genom den speciella arbetsordningen.

b) Det finns inte någon medlemsförteckning som är attesterad av domstol av första instans.

c) Räkenskaperna för Jordbrukskooperativet Gastouni producentsammanslutning för bearbetningsbara tomater är inte åtskilda utan producentsammanslutningen har sina räkenskaper gemensamma med Jordbrukskooperativet Gastouni genom dess bankkonto följaktligen förfogar även Jordbrukskooperativet Gastouni över producentsammanslutningens driftsfonder.

d) I verksamhetsprogrammet (t.ex. administrativ personal och materiel för verksamheten) ingår även Jordbrukskooperativet Gastouni och dess verksamhet.

e) Enligt kontrollrapporten av den 14 mars 2001 av en kommitté med tre medlemmar från styrelsen för jordbrukets utveckling följer man inte bestämmelserna i förordning (EG) 2201/96(2) och i jordbruksdepartementets beslut 351665/20.04.2000 om produktion och distribution av bearbetningsbara tomater. På grund av ovannämnda brister har behörig styrelse från 1997 till 2000 inte gjort utbetalningar till verksamhetsprogrammet vilket har fått till följd att man inte har tillförts bidrag från gemenskapen, vilka uppgår till totalt 170 000 000 drakmer, samtidigt som medlemmarna av Jordbrukskooperativet Gastounis producentsammanslutning har ålagts att betala sin medlemsavgift eftersom verksamhetsprogrammet är medfinansierat.

Trots att ovanstående är känt för jordbruksdepartementet har inga åtgärder vidtagits för att få det aktuella kooperativet att rätta sig efter gemenskapens förordningar och nationella regler.

Vilka åtgärder har Europeiska kommissionen för avsikt att vidta för att få kooperativet att rätta sig efter gemenskapslagstiftningen?

(1) EGT L 62, 4.3.1997, s. 16.

(2) EGT L 297, 21.11.1996, s. 29.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 november 2001)

Kommissionen har fått kännedom om situationen för Gastounis producent-sammanslutning.

Kommissionen skall ta kontakt med de nationalla myndigheterna för att få uppgifter om situationen för denna producentsammanslutning och bedöma vilka åtgärder som skall vidtas.

Kommissionen kommer att informera parlamentsledamoten om resultatet av undersökningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1972/01

från Elizabeth Lynne (ELDR) till rådet

(12 juli 2001)

Ämne: Kashmir

Den indiska regeringen har nyligen inbjudit Pakistan till samtal om Kashmir, en region som båda länder gör anspråk på. Vilka initiativ är påtänkta från EU:s sida för att säkra att denna möjlighet tillvaratas på bästa sätt?

Svar

(10 december 2001)

Rådet uttryckte sin ståndpunkt beträffande dialogen mellan Indien och Pakistan i sitt uttalande av den 19 juli 2001 i samband med toppmötet mellan Indien och Pakistan i Agra (1516 juli 2001). Rådet välkomnade bl.a. återupptagandet av dialogen och uppmuntrade båda parter att gå vidare mot en slutlig lösning av alla meningsskiljaktigheter på ett konstruktivt sätt.

Rådet förmedlar också detta budskap vid de regelbundet förekommande ad hoc-möten för politisk dialog som rådet håller med båda länder.

Vad beträffar unionens stöd till en förhandlingslösning av Kashmirfrågan, vill rådet hänvisa den ärade parlamentsledamoten till det svar som gavs på Brian Crowleys muntliga fråga H-0375/2001 under plenarsessionen i maj.