SKRIFTLIG FRÅGA E-2214/01

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(24 juli 2001)

Ämne: Biltillverkare håller inne med teknisk information för oberoende fordonsreparatörer

Känner kommissionen till att stora biltillverkare undanhåller utrustning och teknisk information från oberoende fordonsreparatörer i Storbritannien för att försäkra sig om att bilar bara repareras av verkstäder som är franchisetagare?

Kan kommissionen brådskande undersöka detta förfarande, vilket ser ut att utgöra ett handelshinder som tvingar bort små, oberoende fordonsreparatörer från branschen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(10 oktober 2001)

Frågeställaren hänvisas till det svar han fick från kommissionen på ett brev daterat den 9 juli 2001 som behandlade i stort sett samma ämne som detta svar.

Kommissionen är väl medveten om de problem som möter oberoende verkstäder när de vill reparera moderna fordon. Fordonen av idag innehåller allt mer komplicerade elektroniska system som bara kan analyseras med hjälp av märkes- eller modellspecifik teknisk information och diagnosutrustning.

Som kanske frågeställaren känner till omfattas system för ensamförsäljning och selektiv bildistribution av förordning (EG) nr 1475/95(1), även kallad gruppundantagsförordningen. När denna förordning antogs var bilarna inte lika tekniskt komplicerade som idag och tillgång till särskild information och särskilda diagnosverktyg var inte en lika viktig fråga.

I artikel 6.1.12 anges att tillverkaren måste tillhandahålla oberoende reparatörer sådana tekniska uppgifter som krävs för reparation eller underhåll av motorfordonen. Även i de fall som uppgifterna omfattas av tillverkarens immaterialrättigheter eller utgör hemlig, väsentlig och bestämd know-how får tillverkaren inte hålla inne med dem på ett diskriminerande eller oriktigt sätt.

Tillverkaren får begära rimligt betalt av de oberoende verkstäderna för sådan information. Denna avgift får dock inte vara diskriminerande eller avskräckande hög.

Förordning (EG) 1475/95 är naturligtvis inte den enda rättsakten som är av betydelse i detta sammanhang. I vissa fall där utrustningen i fråga gäller kontroll av omborddiagnossystem för att minska luftföroreningar kan även Europaparlamentets och rådets direktiv 98/69/EG av den 13 oktober 1998 om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon och om ändring av rådets direktiv 70/220/EEG(2) vara relevant. I detta direktiv anges att senast tre månader efter det att tillverkaren har försett en auktoriserad försäljare eller reparationsverkstad inom gemenskapen med reparationsinformation skall tillverkaren göra denna information (inklusive alla följande ändringar och tillägg) tillgänglig till ett rimligt och icke diskriminerande pris.

Förordning (EG) 1475/95 upphör att gälla i september 2002 och kommissionen håller för närvarande på att undersöka hur konkurrensbestämmelserna fungerar på detta område. Inom ramen för denna undersökning genomförde kommissionen en utvärdering av hur just förordning (EG) 1475/95 har fungerat sedan den antogs 1995.

I rapporten som finns tillgänglig på Internet(3) drog kommissionen slutsatsen att gruppundantagsförordningen inte hade uppnått vissa målsättningar, bland annat vad gäller fristående reparatörers möjlighet att få tillgång till information.

Kommissionen är nu i färd med att ingående granska alla relevanta frågor för att kunna utarbeta ramar för bildistributionen efter 2002. Tillgång till teknisk information och diagnosutrustning är en särskilt viktig punkt i detta avseende. Det verkar framför allt som om fristående reparatörer effektivt kan utestängas från ett allt större segment av reparationsmarknaden om de inte har tillgång till sådan utrustning, vilket påverkar konkurrensen negativt. Men det måste även tas andra hänsyn till andra intressen, bland annat vad gäller biltillverkarna och de som tillverkar diagnosutrustningen i fråga.

Kommissionen har nyligen uppdragit åt konsultfirman Arthur Andersen att genomföra en studie för att bedöma verkningarna av olika lagstiftningsvarianter för de olika parterna och de har specifikt ombetts att titta närmare på tillgången till diagnosutrustning och teknisk information.

Frågeställaren kan vara förvissad om att kommissionen kommer att överväga alla relevanta faktorer innan beslut fattas om hur denna fråga skall hanteras i bildistributionssystemet efter 2002.

(1) Kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon, EGT L 145, 29.6.1995.

(2) EGT L 350, 28.12.1998.

(3) http://europa.eu.int/comm/competition/car_sector/distribution/eval_reg_1475_95/report.