SKRIFTLIG FRÅGA E-3141/00

från Benedetto Della Vedova (TDI) till kommissionen

(6 oktober 2000)

Ämne: Deutsche Posts uppköp av DHL

Enligt uppgifter från pressen vill Deutsche Post AG (DP), ett tyskt, statligt bolag för posttjänster, köpa upp DHL-gruppen. Som bekant har DP monopol på den tyska marknaden inom sektorn för försändelser av brev under 200 gram. Kommissionen har själv konstaterat att vinsterna från tjänster

som tillhandahålls inom ramen för monopolet (vars förtjänster har varit konstanta sedan 1984 tack vare de statligt fastställda portoavgifterna som är bland de högsta i Europa) systematiskt används av DP för att täcka förluster från verksamheter som är öppna för konkurrens (såsom vanliga kommersiella verksamheter för paketförsändelser som under samma period alltid gått med förlust), vilket kan ses om ett indirekt tillhandahållande av statligt stöd.

De vinster som monopolet uppbringar ger DP de ekonomiska resurser som krävs för att köpa upp ett stort antal konkurrerande företag, varav DHL är det senaste.

På vilket stadium befinner sig de förfaranden som kommissionen har inlett mot DP (i synnerhet det som inleddes i juli 1999 om statligt stöd och de som inleddes i maj och augusti 2000 om missbruk av dominerande ställning inom verksamheten för internationella postförsändelser respektive postorderförsäljning) och vilka initiativ har kommissionen för avsikt att ta för att undvika att de monopolvinster som DP åtnjuter och som otvivelaktigt är för höga i förhållande till åliggandena i fråga om universaltjänster, samt inte kan rättfärdigas varken genom direktivet om posttjänster eller artikel 86.2 i EG-fördraget fortsätter att utgöra ett hinder för konkurrensen inom postsektorn?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(10 november 2000)

Med anledning av ett antal klagomål och en dom från förstainstansrätten, där passivitetstalan väckts mot kommissionen, inledde kommissionen den 8 augusti 2000 ett formellt förfarande mot det tyska postverket Deutsche Post AG för missbruk av dominerande ställning(1). Förfarandet gäller i första hand prissättningen av paketutbärning för postorderföretag. Kommissionens preliminära utredning tyder på att Deutsche Post ger stora postorderföretag betydande rabatter om de förbinder sig att sända alla paket genom Deutsche Post. Detta har lett till ingen privat paketförmedlare åt postorderföretag har kunnat få ordentligt fäste i Tyskland. Förfarandet gäller också brevportot som Deutsche Post tar ut i egenskap av monopolinnehavare.

Mot bakgrund av nya uppgifter om Deutsche Posts avtal med större postorderföretag utvidgade kommissionen den 4 oktober 2000 det formella förfarandet mot företaget(2). Kommissionens granskning av avtalen har visat att de innehåller en kombination av lojalitets- och målrabatter. Rabattsystemen fungerar så att Deutsche Post ger rabatter till sina stora postorderföretagskunder på villkor att sänder alla sina paket och dessutom en viss volym genom företaget. Deutsche Posts rabattsystem har inneburit att ingen privat paketförmedlare åt postorderföretag har kunnat få ordentligt fäste i Tyskland. Rabatter av detta slag ger inlåsningseffekter som skadar konkurrensen.

I februari 2000, medan undersökningen av postorderbranschen pågick, lämnade den tyska organisationen för posttjänstkunder (DVPT) in ett klagomål mot vad organisationen hävdar är för höga porton för brevförsändelser, som utgör en del av Deutsche Posts monopol. Organisationen anförde att portot för normalbrev är orimligt högt i förhållande till den tjänst som tillhandahålls. Kommissionen utredde saken och begärde ytterligare uppgifter från Deutsche Post.

En detaljerad jämförelse, där man också tog hänsyn till tjänstens kvalitet och befolkningstätheten, visade att tyska kunder betalar det högsta portot i Europa.

Formella förfaranden om brott mot EG-fördragets konkurrensregler inleds genom att man sänder ett så kallat meddelande om invändningar. Det meddelande som sändes till Deutsche Post innehåller en utförlig beskrivning av de påståenden som framförts och där förklaras varför kommissionen

anser att Deutsche Post har brutit mot artikel 82 (tidigare artikel 86) i EG-fördraget. För att förbereda sitt försvar har Deutsche Post rätt att ta del av alla relevanta dokument som kommissionen förfogar över. Företaget har två månader på sig att bemöta kommissionens invändningar. Deutsche Post får också lägga fram egen bevisning och får begära att ett förhör skall hållas där företaget kan försvara sig muntligt.

Kommissionen kommer därefter att avgöra om den skall förbjuda beteendet i fråga. Kommissionen har också befogenhet att utdöma böter för brott mot gemenskapens konkurrensregler. Böternas storlek beror på hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den har pågått.

I juli 1999 inledde kommissionen ett förfarande om otillåtet statligt stöd. Förfarandet gäller korssubventionering av ett antal av Deutsche posts förvärv av inhemska och utländska företag, där man använde intäkter från det allmänna brevmonopolet, samt användning av intäkter från brevtjänsterna för att täcka förluster på pakettjänster(3).

Efter ett antal klagomål inledde kommissionen i maj 2000 ett särskilt förfarande om Deutsche Posts missbruk av dominerande ställning på den grunden att företaget skulle ha stört internationell posttrafik(4). Kommissionen anklagade Deutsche Post för att ha brutit mot gemenskapens konkurrensregler genom att ofta och systematiskt hejda inkommande utländska postförsändelser, ta ut extra avgifter och försena utbärning. Förfarandet i det ärendet har inga direkta kopplingar till de övriga ovannämnda ärendena.

(1) Kommissionens pressmeddelande IP/00/919.

(2) Kommissionens pressmeddelande IP/00/1108.

(3) Se IP/99/530.

(4) Se IP/00/562.