ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0139/02

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2002)

Ämne: Budgetpost beträffande arbetet i presidiet för konventet om Europas framtid

I Laekenförklaringen omnämns inte endast möjligheten att inleda en författningsprocess inom EU, utan man föreslår även öppet att kommissionens ordförande kan utses genom direkta val, öppnar vägen mot upprättandet av en europeisk regering, skisserar ett gemensamt straffrättsligt system och inkluderar regionerna i debatten om behörighetsfördelningen inom EU.

Arbetet i det presidium som getts i uppgift att behandla relevanta förslag är därför utomordentligt betydelsefullt, och det bör få de medel och resurser som är nödvändiga för denna uppgift.

Kan kommissionen ange under vilken budgetpost man har avsatt medel för att presidiet skall kunna utföra sitt arbete på ett betryggande sätt, och hur denna budgetpost skall utvecklas, inbegripet den tillbörliga budgetkontrollen?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0139/02, E-0337/02 och E-0419/02ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(15 maj 2002)

Parlamentet, rådet och kommissionen slöt den 28 februari 2002 ett interinstitutionellt avtal om fördelningen av deras respektive ekonomiska bidrag till konventet om Europas framtid. Avtalet bygger på en beräknad budget för konventet på 4 miljoner EUR under det första budgetåret, som löper från mars till december 2002.

Beloppet kommer att överföras från EU:s allmänna budget till en särskild fond utanför gemenskapens allmänna budget och kommer att fördelas på följande sätt:

- 1 miljon EUR från avsnitt I (parlamentet),

- 0,4 miljon EUR från avsnitt II (rådet), och

- 2,6 miljoner EUR från avsnitt III (kommissionen) del A.

Dessa belopp motsvarar 0,1 procent av de administrativa utgifterna för varje institution, pensioner undantagna.

En ändringsbudget antogs den 28 februari 2002 av budgetmyndigheten, varigenom de budgetposter upprättades och anslag överfördes som krävs för att omsätta bidragen i praktiken.

Enligt de bestämmelser som de tre institutionerna kommit överens om skall konventets budget antas på förslag från konventets generalsekreterare och efter överenskommelse med parlamentet, rådet och kommissionen.

I princip omfattar konventets budget inte resekostnader och inkvartering för konventets ledamöter (utöver presidiet), utan detta täcks av det parlament, de medlemsstater och kandidatländer som ledamöterna kommer från. Lönerna för medlemmar av konventets sekretariat (om dessa är utlånade från EU-institutioner) och vissa infrastrukturkostnader (bland annat tolkning, översättning, byggnader och personal) betalas av de tre institutioner som hyser konventets sammanträden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0774/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(18 mars 2002)

Ämne: Överföring av befogenheter från kommissionen till medlemsstaterna

Vid öppnandet av EU:s konvent den 28 februari sade kommissionens ordförande Romano Prodi att kommissionen måste vara beredd på att överföra befogenheter till medlemsstaterna. Exakt vilka befogenheter anser kommissionen att den bör överföra? Kommer kommissionens förslag på detta område att vidarebefordras till konventet av kommissionsledamöterna Michel Barnier och Antonio Vitorino på konventet eller av kommissionens ordförande eller hans talesman?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(6 maj 2002)

Talet som kommissionens ordförande höll vid konventets invigning skall ses i sitt politiska sammanhang. Ledamöterna av konventet har i uppdrag att tillsammans reflektera över det europeiska projektets

framtid. Unionen måste på nytt se över sina huvuduppgifter och bättre definiera området för sin verksamhet. Kommissionen är beredd att göra en ny översyn av sina egna uppgifter om det visar sig nödvändigt för att det europeiska projektet skall bli framgångsrikt. Kommissionsordförandens tal i konventet gällde ingen av de specifika uppgifter som för närvarande utförs av kommissionen, utan avspeglade snarare en politisk anda. Kommissionen har självfallet inte för avsikt att avstå från sin grundläggande roll, det vill säga ställningen som en oberoende institution som skall garantera att allmänintresset tas till vara. Så snart som kommissionen har kommit fram till en ståndpunkt i fråga om unionens institutionella struktur i framtiden kommer kommissionens företrädare i konventet att informera konventet om kommissionens hållning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1314/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till rådet

(8 maj 2002)

Ämne: Det svenska förbudet mot odling av hampa med låg THC-halt

Med hänsyn till vikten att skydda människors liv och hälsa genom att vidta åtgärder mot narkotikamissbruk, och till de uppenbara kontrollsvårigheter som är förbundna med tillåtande av odling av hampa med låg THC-halt, så har den svenska regeringen ansett det som befogat att inte tillåta sådan odling i landet. Den svenska regeringen och en stor politisk majoritet i den svenska riksdagen har för närvarande inte för avsikt att ändra de svenska reglerna.

Det svenska förbudet mot hampaodling behandlas dock nu i EG-domstolen och Sverige kan genom domslut eventuellt tvingas ompröva sitt beslut. Därför är det intressant att fråga om rådet kan tänka sig att fatta ett beslut som ger de enskilda medlemsstaterna rätt att fatta sina egna beslut om att tillåta eller förbjuda odling av hampa med låg THC-halt?

Svar

(3 oktober 2002)

Det är inte åligger inte rådet att ta ställning till medlemsstaternas nationella lagstiftning eller till mål vid domstolen.

För övrigt har kommissionen inte lagt fram något förslag för rådet i den riktning som den ärade parlamentsledamoten antyder.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0274/02

från Gian Gobbo (NI) till kommissionen

(1 februari 2002)

Ämne: Förtryck av den kurdiska rörelsen för tvåspråkighet i Turkiet

I Turkiet har sedan början av året studenter och lärare startat en rörelse som kräver utbildning i skolorna på kurdiska under parollen tvåspråkig utbildning är möjlig.

Den turkiska polisen har häktat hundratals kurdiska studenter som, genom att underteckna offentliga namninsamlingar, har åberopat rätten till utbildning på sitt modersmål. De häktade studenterna skall ha hindrats från att ha normala kontakter med sina försvarsadvokater. Olika människorättsorganisationer har protesterat mot dessa urskillningslösa häktningar.

Anser inte kommissionen att Turkiets handlande strider mot de så kallade Köpenhamnsprinciperna, som en stat måste iaktta för att få ansluta sig till Europeiska unionen, och närmare bestämt mot skyldigheten att respektera de mänskliga rättigheterna inom ramen för en rättsstat?

Anser kommissionen det vara lämpligt att, försåvitt den inte redan har gjort det, protestera hos myndigheterna i Ankara och därvid begära att förföljelserna av den kurdiska minoriteten och dess legitima krav på tvåspråkig utbildning skall upphöra?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(26 februari 2002)

Inom ramen för arbetet som pågår inför ett framtida turkiskt EU-medlemsskap är en av prioriteringarna att Turkiet skall garantera både kulturell mångfald och kulturella rättigheter för sina medborgare oavsett deras ursprung. Turkiet förväntas alltså avskaffa alla rättsliga regler som hindrar dessa rättigheter, även på utbildningsområdet.

I sin återkommande rapport om Turkiet(1) som utkom i november 2001 gjorde kommissionen en bedömning av de kulturella rättigheterna. Ändringen av artiklarna 26 och 28 i den turkiska grundlagen, som innebar att förbudet mot användandet av andra språk än turkiska avskaffades, bedömdes som positiv. Ändringen bedöms kunna jämna vägen för användningen av andra språk än turkiska, förutsatt att ändringar även görs i annan restriktiv lagstiftning och praxis.

Kommissionen har noga följt utvecklingen under den senaste tiden och är bekymrad av rapporterna om att ett stort antal studenter skall ha anhållits i samband med namninsamlingar för utbildningar på kurdiska.

Kommissionen och det nuvarande ordförandeskapet har nyligen tagit ett gemensamt initiativ där man i Ankara uttryckt sin oro för att de turkiska myndigheterna kan ha kränkt den grundlagsfästa petitionsrätten.

Kommissionen kommer även framöver att diskutera denna sak med de turkiska myndigheterna.

(1) KOM(2001) 700 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1647/02

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(4 juni 2002)

Ämne: Bedömning av fonder för mul- och klövsjuka

Till följd av krisen med mul- och klövsjuka inrättades, enligt uppgifter i pressen, 2001 i olika provinser i Nederländerna, bland annat Friesland, särskilda fonder ur vilka ersättningar skall utbetalas till de sektorer som drabbats av krisen med mul- och klövsjuka. För att få visshet om att nämnda praxis inte strider mot artikel 87 i EG-fördraget om otillåtet statligt stöd och därmed skulle kunna förbjudas, har de regionala myndigheterna i enlighet med artikel 88 i EG-fördraget lagt fram detta ärende för kommissionen för bedömning. Det vore önskvärt att kommissionen snabbt lämnar upplysningar, bland annat mot bakgrund av den mycket bekymmersamma känslomässiga och ekonomiska situation som de direkt drabbade befinner sig i.

Är kommissionen mot bakgrund av ovanstående beredd att påskynda beslutsfattandet i denna angelägenhet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 juni 2002)

Kommissionen försäkrar parlamentsledamoten om att man är fullt medveten om den svåra situationen i de sektorer som blev lidande till följd av mul- och klövsjukekrisen 2001.

För närvarande undersöker kommissionen en nationell stödordning med anknytning till de problem som orsakades av mul- och klövsjuka (Stichting Fonds MKZ). Inom ramen för denna anmälan har de nederländska myndigheterna angivit att de regionala myndigheterna kan komma att bidra till denna nationella fond.

Hittills har kommissionen mottagit en anmälan om en regional stödordning för samma problem (Schadevergoedingsregeling MKZ Friesland). Man har inte fått några uppgifter om andra fonder som inrättats av de regionala myndigheterna i Nederländerna som en reaktion på krisen.

Kommissionen kommer att kontakta de nederländska myndigheterna för att samla in alla nödvändiga uppgifter för kontroll av om det finns andra regionala stödbestämmelser, som parlamentsledamoten hävdar, samt ta reda på om de är förenliga med den gemensamma marknaden enligt artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget.

Slutligen vill kommissionen fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på artikel 4.5 i förordning (EG) nr 659/1999(1) och försäkra att man kommer att fatta beslut så snart all nödvändig information finns tillgänglig för en undersökning av om åtgärden är förenlig med den gemensamma marknaden.

(1) Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 [nu artikel 88] i EG-fördraget. EGT L 83, 27.3.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0451/02

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(22 februari 2002)

Ämne: Handlingsprogrammet Argo

I finansieringsöversikten till förslaget till rådets beslut om antagande av ett handlingsprogram för administrativt samarbete när det gäller yttre gränser, visering, asyl och invandring (Argo) fastställs ett anslag på 25 miljoner EUR för programmets giltighetstid (20022006) som skall belasta budgetpost B5-820.

I förslaget(1) föreskrivs ett belopp på 5,024 miljoner EUR för 2002. I kommissionens arbetsdokument (detaljerad analys per budgetpost) om det preliminära budgetförslaget föreskrivs emellertid enbart 3 miljoner EUR för Argo för 2002.

Avser kommissionen att skaffa fram det resterande beloppet (2,024 miljoner EUR) från någon annan verksamhet som finansieras via budgetpost B5-820? Eller avser kommissionen i stället att skaffa fram detta belopp genom att öka anslagen till Argo under kommande budgetår? Kan kommissionen ge budgetmyndigheten aktuella uppgifter om den finansiella planeringen avseende budgetpost B5-820?

(1) KOM(2001) 567 EGT C 25 E, 29.1.2002, s. 526.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(4 april 2002)

Kommissionen kan bekräfta att verksamhetsbudgeten för handlingsprogrammet Argo(1) under 2002 är 3 miljoner EUR. Till detta kommer kostnader för tekniskt och administrativt stöd. Eftersom den rättsliga grunden för programmet troligen antas i maj 2002, vilket också är det första året för genomförande av programbudgeten, påverkas faktiskt kommissionens möjlighet att tilldela anslag. Därför beslutade vi att minska det anslag på 5 miljoner EUR som ursprungligen angavs i finansieringsöversikten till kommissionens förslag. Återstående belopp av det totala anslaget, det vill säga 22 miljoner EUR, kommer att användas under åren 20032006.

Kommissionen kommer att förse budgetmyndigheten med uppdaterade uppgifter om den ekonomiska planeringen av budgetpost B5-820 när vi lämnar in finansieringsöversikten för det preliminära budgetförslaget för 2003 och planen för budgetgenomförandet för 2002.

(1) Argo: handlingsprogram för administrativt samarbete när det gäller yttre gränser, visering, asyl och invandring.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1338/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(13 maj 2002)

Ämne: Avvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken och WTO:s jordbruksförhandlingar

Enligt en nyhet publicerad i The Guardian, som har spridits till den portugisiska pressen, har The Guardian fått tillgång till handlingar som bevisade en förhandlingsstrategi från Europeiska kommissionens sida som gick ut på att använda jordbrukssektorn som bytesvara i WTO-förhandlingarna, i utbyte mot en större avreglering och tillgång till vissa sektorer i tredje land, som telekommunikation, finansiella tjänster, energisektorn och direktinvesteringar.

Enligt denna nyhet skulle en successiv avveckling av den gemensamma jordbrukspolitiken vara motprestationen. Vi måste komma ihåg att de olika bilaterala avtalen och de olika Gatt-rundorna har lett till en långtgående avreglering av jordbrukshandeln på internationell nivå, vilket äventyrar principen om gemenskapspreferensen och framför allt gynnar de stora multinationella företagen inom jordbruks- och livsmedelsindustrin. Jordbruket genomgår en ständig kris med en drastisk minskning av ekonomiska medel och anläggningar, och en vertikalisering och koncentration av produktionen samt ökad produktivitet, med de kända riskerna när det gäller livsmedelssäkerheten. De senaste reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken har inte lyckats lösa de främsta problemen och har fördjupat vissa orättvisor, framför allt när det gäller fördelningen av stödet mellan produktionsanläggningar, producenter och länder.

Med tanke på detta skulle jag vilja be kommissionen svara på följande frågor:

- Hur sann är denna nyhet?

- Om den är sann, hur kan denna strategi gynna jordbrukarna, och framför allt de små och medelstora företagen samt familjejordbruken, också med tanke på förslagen om avveckling av marknadspelaren i den gemensamma jordbrukspolitiken och medfinansieringen av jordbruksutgifterna (vilket redan har föreslagits av kandidatländerna)?

- Vilka risker innebär denna strategi för EU i form av livsmedels- och jordbruksberoende när det gäller främst vegetabiliska proteiner? Och vilka risker innebär den för livsmedelssäkerheten?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 juni 2002)

Kommissionen känner inte till den rapport som nämns av ledamoten.

Gemenskapens ståndpunkt vid jordbruksförhandlingarna inom Världshandelsorganisationen (WTO) anges i det förhandlingsförslag som antogs av rådet i oktober 1999 och slutsatserna från rådets möte (jordbruk) (2021 november 2000). Kommissionen förhandlar inom ramen för rådets ståndpunkt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0364/02

från Eurig Wyn (Verts/ALE) till kommissionen

(14 februari 2002)

Ämne: Mänskliga rättigheter i Vietnam

I Vietnam drabbas människor som är troende av förtryck från de statliga myndigheterna. Pastor Nguyen Hong Quang, som är ordförande i det vietnamesiska mennonitiska evangeliska samfundets administrativa kommitté och som leder många projekt för att hjälpa fattiga och nödlidande, har utsatts för ständiga hot och förföljelser. Detta är ett försök från de statliga myndigheternas sida att avråda pastorn och hans grupper från att utöva religiös och social verksamhet.

I oktober 2001 mottog pastor Quang ett ultimatum med krav om att upphöra med sin kyrkliga verksamhet utanför sitt hem och center i området Binh Khanh i Hô Chi Minh-staden.

Artikel 18 i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter skall garantera alla medborgare grundläggande rättigheter religionsfrihet, yttrandefrihet och föreningsfrihet. Instämmer kommissionen, mot bakgrund av det som inträffat, med uppfattningen om att detta inte har respekterats?

Kan kommissionen därför hålla med om att det borde vidtas åtgärder för att se till att varje vietnamesisk medborgare kan förväntas komma i åtnjutande av de här grundläggande mänskliga rättigheterna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 mars 2002)

Kommissionens delegation i Hanoi bevakar noggrannt, tillsammans med medlemsstaternas diplomatiska beskickningar, utvecklingen beträffande de mänskliga rättigheterna i Vietnam.

Under de senaste åren har kommissionen kunnat observera betydande framsteg för den majoritet av det vietnamesiska folket som aktivt utövar sin religion, inbegripet den ansenliga del av befolkningen som fritt utövar kristendom och buddhism. Det finns emellertid områden inom vilka ytterligare framsteg är nödvändiga, liksom det finns ett antal individuella fall som ger anledning till oro.

I fallet rörande pastor Nguyen Hong Quang har kommissionen visserligen tagit del av uppgifterna, men den har ännu inte erhållit någon oberoende bekräftelse av de rapporterade händelserna. Kommissionens delegation i Hanoi har därför blivit ombedd att företa efterforskningar och vidta lämpliga uppföljningsåtgärder i samverkan med medlemsstaternas diplomatiska beskickningar.

Kommissionens tillvägagångssätt i Vietnam beträffande de mänskliga rättigheterna är att, liksom i samtliga andra länder, uppmuntra och stödja framsteg när det gäller mänskliga rättigheter och demokratisering och att i de fall där övergrepp äger ge uttryck för sin oro inom ramen för de internationella instrumenten avseende mänskliga rättigheter.

Kommissionens delegation i Hanoi och medlemsstaternas diplomatiska beskickningar tar regelbundet upp problemen med de mänskliga rättigheterna i Vietnam. Kommissionen kan exempelvis informera parlamentsledamoten att situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i Vietnam diskuterats under den gemensamma kommittén EG-Vietnams möte i Hanoi den 6 november 2001 och att frågan väcktes igen vid det möte givarländernas rådgivande grupp höll i Hanoi den 7 till 8 december 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0991/02

från Dana Scallon (PPE-DE) till kommissionen

(12 april 2002)

Ämne: Avfallshantering på Irland

EU anslog inom ramen för det femte ramprogrammet 3 miljoner euro för att få igång en biomassaanläggning (kraftvärmeverk) i North Monaghan på Irland.

Hur användes pengarna? Under vilka villkor anslogs dessa medel?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(28 maj 2002)

Förslag NNE5/1999/20229 om ett 28 megawatts optimerat kraftvärmeverk eldat med biomassa i Monaghan lämnades in inom ramen för programmet Energi, miljö och hållbar utveckling Del B: Energi efter en ansökningsomgång som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning med referensnummer 1999/C 77/14(1).

Titeln på ansökan var Optimised Biomass Combined Heat and Power (CHP) plant for Monaghan integrating condensing economiser technology.

Anläggningen skall demonstrera en panna av typen bubblande fluidiserad bädd med en ny typ av integrerad kondenserande värmeväxlare och med svampkompost som huvudsakligt bränsle. Kraft-/värmeförhållandet beräknas bli 1:1 och den elektriska verkningsgraden väntas uppgå till 26 %, vilket är en väsentlig förbättring jämfört med dagens teknik (23,6 %). Den totala kostnaden för projektet uppskattades till 43 081 000 euro och förslagsställarna ansökte om ett bidrag på 8 083 250 euro från gemenskapen. Man planerar även att använda andra biobränslen såsom kycklinggödsel och träavfall för att driva anläggningen.

Förslaget utvärderades av fyra oberoende experter och sattes upp på en lista över förslag som skulle kunna bli föremål för stöd. Resultatet av deras utvärdering bekräftades av programkommittén, som är sammansatt av företrädare för medlemsstaterna, och kommissionen bjöd in konsortiet till avtalsförhandlingar den 5 oktober 2000. Det totala gemenskapsstödet skall uppgå till högst 2 975 000 euro. Avtalet undertecknades den 27 april 2001.

Vad beträffar avfallsförbränningen måste konsortiet uppfylla kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall(2). Kommissionens finansiella stöd skall utbetalas till uppdragstagarna på grundval av lägesrapporter och upplupna kostnader.

Förfarandena och allmän information om ansöknings- och bedömningsförfaranden finns på följande adress: www.cordis.lu.

(1) EGT C 77, 20.3.1999.

(2) EGT L 332, 28.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1137/02

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(22 april 2002)

Ämne: Bevarande av dugonger och internationella fiskeavtal

Känner kommissionen till att beståndet av dugonger, som anses ge inspiration till sagor om sjöjungfrur, snabbt håller på att minska vid Afrikas kust, delvis på grund av drivgarnsfiske? Om så är fallet, har kommissionen undersökt vilka effekter gemenskapsfartygens fiske inom ramen för fiskeavtal som ingåtts med vissa afrikanska länder har för dugongbeståndet? Vilka lämpliga åtgärder har kommissionen vidtagit, eller planerar kommissionen att vidta, för att åtgärda denna situation?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 maj 2002)

Dugongen finns upptagen på World Conservation Unions förteckning över utrotningshotade djur på global nivå (IUCN:s [IUCN = International Union for conservation of Nature and Natural Resources] rödlistning av hotade arter) på grundval av följande två kriterier: En minskning av utbredningsområde, förekomst och/eller kvalitet på livsmiljö

och dess faktiska eller möjliga utnyttjandenivåer. Dugongen lever i ytliga vatten i tropiska hav. Större koncentrationer av dugonger förekommer ofta i stora, ytliga, skyddade vatten (där de betar på sjögräsbäddar), men de återfinns även i djupare vatten längre bort från kusten i områden där kontinentalhyllan är bred, ytlig och skyddad.

Bevarandet av livsmiljön liksom det direkta utnyttjandet från lokalbefolkningens sida är frågor av stor betydelse, men det största problemet är att dugongerna oavsiktligt snärjs in i nät, i synnerhet vid kustfiske och traditionellt fiske i nästan hela det område där arten förekommer. Kommissionen har ingen information om hur vanligt förekommande insnärjning i drivgarn är, i synnerhet utanför östra Afrika.

De gemenskapsfartyg som verkar inom ramen för de fiskeavtal som slutits med östafrikanska länder (Madagaskar, Komorerna, Seychellerna) inom artens utbredningsområde använder dock inte drivgarn, och de får inte bedriva fiske i kustvatten. Fartygen får enbart bedriva fiske utanför en zon på 10-12 sjömil. Kommissionen har inte undersökt de eventuella effekterna av det fisket på dugongen, och med tanke på dess biologiska egenskaper och den typ av fiske som omfattas av dessa avtal anser kommissionen inte att gemenskapens fiske utgör något hot mot denna art.