SKRIFTLIG FRÅGA E-3849/98

från Ria Oomen-Ruijten (PPE) , Karl-Heinz Florenz (PPE) , Jan Bertens (ELDR) och Klaus-Heiner Lehne (PPE) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Byggande av motorvägarna A 68, A 73 och A 74 i Nederländerna

De planerade motorvägarna A 73 från Venlo Zuid till Maasbracht samt vägen A 68 från Roermond till Elmpt med anslutning till den förstnämnda (förlängd avfart) och vägen A 74 från Venlo till tyska gränsen ingår som ett led i de transeuropeiska nätverken och kommer därför i fråga för europeisk medfinansiering (högst 10 % av projektkostnaderna), förutsatt att de nederländska myndigheterna tar med dem i sin prioritetsplanering.

Myndigheterna i Nederländerna har låtit det dra ut på tiden med dessa gränsöverskridande förbindelser. Detta har inte bara medfört stora problem i de berörda regionerna utan också skapat en svår situation för myndigheterna i Tyskland, eftersom de anslutande vägarna på den tyska sidan av gränsen är klara eller under byggnad.

1. Stämmer det att de nederländska myndigheterna inte sedan 1992 föreslagit något vägbygge för europeisk medfinansiering?

2. Stämmer det att den europeiska medfinansieringen 1998 (32 miljoner ecu) använts till Betuwelinjen, höghastighetstågförbindelsen med Bryssel och ett par studier, bland vilka märks en som gällt en eventuell höghastighetstågförbindelse mellan Randstad/Ost och Rhen/Ruhrområdet?

3. Vad är det för mening med europeisk medfinansiering av transeuropeiska nätverk om sådana knutpunkter i dem som vägarna A 73, A 68 och A 74 därvid inte ges någon prioritet?

4. Är det möjligt att i samråd med myndigheterna i Nederländerna och Tyskland ge Nederländernas prioritetsprogram för 1999 och 2000 (ett program som ännu inte framlagts) en sådan utformning att det först och främst tas itu med de transeuropeiska knutpunkterna?

5. Skulle Europeiska investeringsbanken kunna förfinansiera projekt som uppskjutits? Hur skulle i så fall detta ske?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(3 mars 1999)

1. Gemenskapen gav ekonomiskt stöd till flera vägprojekt under perioden 1986-1989, men kommissionen har sedan dess inte gett något stöd inom ramen för de transeuropeiska näten (nedan förkortat TEN) till nederländska vägprojekt.

2. och 3. Huvuddelen (ca 60 %) av gemenskapens TEN-stöd sedan 1995 har gått till 14 prioriterade transportprojekt. Höghastighetslinjen mellan Amsterdam och Bryssel och godslinjen mellan Rotterdam och tyska gränsen (Betuwe-linjen) finns båda på denna prioriteringslista. Större delen av det TEN-stöd som gått till Nederländerna har tilldelats dessa projekt och höghastighetslinjen Randstad-nederländska/tyska gränsen (Rhen-Ruhr).

Under 1998 beviljades 13 miljoner euro till studier beträffande höghastighetslinjen Amsterdam-belgiska gränsen, 15 miljoner euro till studier beträffande Betuwe-förbindelsen och 2 miljoner euro till studier beträffande höghastighetslinjen Randstad-nederländska/tyska gränsen (Rhen-Ruhr). Därutöver beviljades 2 miljoner euro till studier om en uppgradering av Maasroute, ett projekt om en vattenfarled i inlandet. Samtliga dessa projekt visar mervärdet av europeisk medfinansiering.

4. Det årliga inlämnandet av ansökningar om stöd från programmet för transeuropeiska transportnät samordnas i medlemsstaterna av de nationella myndigheterna, som vidarebefordrar dem till kommissionen. Det är alltså medlemsstaternas ansvar att välja ut de projekt som kommer till kommissionen. När det gäller gränsöverskridande projekt avsedda att minska flaskhalsarna i de transeuropeiska näten är kommissionen redo att stödja sådana projekt, eftersom de ofta har en tydlig transeuropeisk profil. Samordningen och det direkta ansvaret för projekten tillfaller dock medlemsstaterna och regionala och lokala myndigheter. Vissa gränsöverskridande diskussioner arrangeras dock inom ramen för Interreg II-programmet.

5. Europeiska investeringsbanken (EIB) bidrar också till finansieringen av TEN. Ett av de viktigaste områden för lånen från EIB är projekt om transportinfrastruktur, däribland vägprojekt.