SKRIFTLIG FRÅGA E-0936/00

från James Nicholson (PPE-DE) till rådet

(30 mars 2000)

Ämne: Koalitionen Jubel 2000

Koalitionen Jubel 2000 organiserar en kampanj för att skriva av världens fattigaste länders skulder. Kölninitiativet av G7-länderna ger utrymme för att skriva av skulderna för runt 33 länder, men erbjuder ingenting till många andra länder som enligt koalitionen är i brådskande behov av hjälp.

Stöder rådet de mål som koalitionen Jubel 2000 har satt upp? Vilka åtgärder har rådet vidtagit för att reducera kraven på skuldåterbetalning av världens fattigaste länder?

Svar

(29 september 2000)

EU och medlemsstaterna är fullt medvetna om vilka svårigheter många fattiga länder står inför på grund av sina mycket stora skulder, som påverkar deras utsikter till utveckling och undergräver ländernas politiska stabilitet och försvårar framsteg i demokratisk riktning.

För att lätta skuldbördan har EU och medlemsstaterna själva tagit eller deltagit i initiativ på olika nivåer, i enlighet med sin behörighet.

Den 6 juli 1998 beslutade rådet att delta fullt ut i det s.k. HIPC-initiativet (kraftigt skuldtyngda fattiga länder) som initierades av IMF och Världsbanken. Till grund för detta initiativ låg ett åtagande från den internationella finansvärlden att minska ländernas skuldbörda till en hållbar nivå under förutsättning att länderna genomför en stark ekonomisk politik under en period.

På G-7-gruppens toppmöte i Köln i juni 1999 enades ministrarna om ett utvidgat HIPC-initiativ som kommer att innebära en snabbare, mer djupgående och mer omfattande skuldlättnad.

Europeiska rådet i Köln 1999 betonade vikten av att finna en hållbar lösning på de fattigaste ländernas skuldsättningsproblem. Europeiska rådet välkomnar

den gemensamma europeiska inställningen till att förbättra initiativet till skuldlättnader för kraftigt skuldtyngda fattiga länder och förordar att skuldlättnadsprocessen för de fattigaste länderna påskyndas och att ambitiösa mål ställs när det gäller skuldlättnadens omfattning. Europeiska rådet betonar att det krävs en närmare koppling mellan skuldlättnader och en strategi för att bekämpa fattigdomen. EU:s medlemsstater är beredda att i Parisklubben stödja en höjning av den del av kommersiella kreditskulder som skall efterskänkas till 90 % eller mer och arbetar för ytterligare lättnader när det gäller skulder genom det offentliga utvecklingsbiståndet. I samband med detta är Europa berett att, med en lämplig fördelning av kostnaderna, ta på sig sin del av finansieringen av ett förbättrat skuldinitiativ.

Vid Bretton Woodsinstitutionernas årliga möten i september 1999 i Washington fattade givarsamfundet ett antal långtgående politiska beslut och slog bland annat fast att det finns en nära koppling mellan strategierna för fattigdomsbekämpning, programmen för strukturanpassning och skuldlättnadsinitiativet. Efter dessa beslut fattade det gemensamma rådet för AVSEU i december 1999 beslut om att medel från Europeiska utvecklingsfonden som inte anslagits och som kan tas i anspråk skulle kunna användas i form av gåvobistånd för betalning av den utestående skulden och av räntor och amorteringar till gemenskapen när det gäller de första AVS-länder som kvalificerar sig inom ramen för HIPC-initiativet (320 miljoner euro) och för att bidra till den sammanlagda finansieringen av HIPC-initiativet genom att 680 miljoner euro anslås till den HIPC-fond som förvaltas av Världsbanken. Ett bidrag på 54 miljoner euro till förvaltningsfonden som är kopplad till HIPC-initativet, riktat till kraftigt skuldtyngda länder som inte är AVS-länder, har också överenskommits vid rådets (allmänna frågor) möte den 6 december 1999. Detta belopp läggs till det bidrag på 1 miljard euro från Europeiska utvecklingsfonden som överenskoms vid samma tillfälle för samtliga kraftigt skuldtyngda länder.

Inom ramen för toppmötet mellan Afrika och Europa i Kairo den 34 april 2000 meddelade ett antal medlemsstater att de är beredda att avskriva de flesta eller samtliga av HIPC-ländernas skulder.

Vid detta toppmöte framförde parterna dessutom följande:

- De ansåg att befintliga åtgärder och mekanismer som syftar till en lättnad av den afrikanska skuldbördan skall, när det gäller bestämmelser och genomförande, utvärderas på ett lämpligt sätt med hänsyn till deras inverkan på samtliga afrikanska behov, särskilt medelinkomstländernas, med tanke på deras förmåga att betala räntor och amorteringar, och att man måste finna rimliga lösningar.

- De erkände att framgång för initiativ som syftar till skuldlättnader är avhängigt genomförandet av nödvändiga ekonomiska reformer, och i detta sammanhang uppmuntrar vi de afrikanska länderna att fortsätta att genomföra sådana reformer, att införa ett sunt styre och att beslutsamt anslå besparingarna från skuldlättnaden till fattigdomsbekämpning, inklusive förbättringar på sociala områden och upprustning av infrastrukturer.

- De noterade Afrikas ståndpunkt i frågan om utlandsskuld som går ut på skuldlättnad och avskrivning för alla skuldsatta afrikanska länder, i syfte att skapa förhållanden som möjliggör en hållbar utveckling.

- De var eniga om att stödja de afrikanska länderna när de styr medel från skuldlättnad till strategierna och programmen för att utrota fattigdomen också inom sociala sektorer och infrastrukturen.

- De bekräftade åter att de förbinder sig att uppnå det allmänt antagna målet att halvera fattigdomen till år 2015.

Den biregionala arbetsgruppen på hög tjänstemannanivå kommer därför att vidta nödvändiga åtgärder för att förbereda en rapport om de afrikanska ländernas utlandsskuld, vilken efter en rimlig tidsfrist kommer att granskas på ministernivå inom ramen för uppföljningsmekanismen.