ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2579/02

från Joaquim Miranda (GUE/NGL) till rådet

(16 september 2002)

Ämne: Intygande av yrkesmässig kompetens för kabinpersonal inom civil luftfart

1997 lade kommissionen fram ett förslag till direktiv(1) om intygande av yrkesmässig kompetens för kabinpersonal inom civil luftfart. Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen avgavs den 19 februari 1998.

Ännu har ärendet inte avslutats. Utbildning och intyg om yrkeskompetens för kabinpersonal inom civil luftfart är fortfarande en fråga för de driftsansvariga, eftersom man inte fastställt några bestämmelser om att utbildningen bör organiseras av officiellt godkända organ och att intygandet av kompetensen bör göras av oberoende enheter som medlemsstaterna utser.

I enlighet med uppgifter från kabinpersonalens fackförbund är det allt vanligare att flygbolagen kontrakterar tillfälligt eller säsongsbetonat anställd kabinpersonal. Vissa bolag har till och med minskat tiden för grundutbildning.

Det talas mycket om säkerheten i samband med flygtransporter och om kabinpersonalens betydelse och ansvar i dessa frågor. Jag skulle därför vilja be rådet att informera om orsakerna till att förslaget till direktiv fortfarande inte följts upp, och om vilka planer det finns på att verkligen anta detta direktiv.

(1) KOM(1997) 382, EGT C 263, 29.8.1997, s. 5.

Svar

(18 februari 2003)

Efter händelserna den 11 september började rådet på nytt den 16 oktober 2001 gå igenom förslaget till direktiv om säkerhetskrav och intyg om yrkeskompetens för kabinpersonal inom civil luftfart för att driva behandlingen av detta ärende framåt. Det visade sig emellertid att framstegen på detta område hänger nära samman med hur överläggningarna framskrider i ett annat ärende, nämligen harmonisering av tekniska krav och administrativa förfaranden inom området civil luftfart (överföring av JAR OPS 1). Det har mycket riktigt konstaterats att dessa ärenden helst borde behandlas parallellt. Det förstnämnda förslaget till direktiv kommer alltså att granskas tillsammans med förslaget till förordning om JAR OPS, vilket håller på att omarbetas av kommissionen, särskilt när det gäller dess bilaga III.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3140/02

från Giacomo Santini (PPE-DE) till kommissionen

(4 november 2002)

Ämne: Det orimliga direktivet 91/67/EEG

De nuvarande hälsoskyddsreglerna inom vattenbrukssektorn innehåller komplicerade regler för att ge zoner eller anläggningar särskild djurhälsostatus genom angivande av godkända zoner eller godkända anläggningar. Direktiv 91/67/EEG(1) med genomförandebestämmelser anger särskilt detaljerat hur undersökningsförfarandena i laboratorierna vid de nationella hälso- och sjukvårdsmyndigheterna skall genomföras. Vid förekomst av vissa sjukdomar föreskrivs mycket stränga skyddsåtgärder som inskränker äganderätten. Någon förtroendetekniker från företaget skall inte närvara vid undersökningarna och det finns inte ens någon möjlighet att begära kontrollanalyser. Överlevnaden bland små företag beror ofta på dessa undersökningsresultat. Bestämmelser strider uppenbarligen mot äganderätten, en grundläggande mänsklig rättighet som enbart får inskränkas om åtgärden står i rimlig proportion till det mål man vill nå.

Hur tolkar Europeiska kommissionen de gällande bestämmelserna? Anser kommissionen att det är fråga om brott mot skyddet av äganderätten? Om så är fallet, vilka åtgärder avser kommissionen vidta för att råda bot på att direktivet är olagligt?

(1) EGT L 46, 19.2.1991, s. 1.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(11 december 2002)

I artikel 295 i EG-fördraget föreskrivs följande: Detta fördrag skall inte i något hänseende ingripa i medlemsstaternas egendomsordning.

Rätten att äga egendom är en grundläggande rättighet som dock måste vägas mot andra grundläggande rättigheter, till exempel skydd för folkhälsa och säkerhet.

Åtgärder som vidtas för att bekämpa djursjukdomar, oavsett om det gäller landdjur eller vattendjur, kan kräva tillfälliga restriktioner vad gäller utövandet av vissa egendomsrättigheter. Det ligger i allmänhetens och i de berörda producenternas intresse.

En liknande fråga behandlas i en begäran om förhandsavgörande som ställts till domstolen (mål C-20/00 och C-64/00).

När det gäller möjligheten att låta berörda parter ha en expert närvarande vid provtagningen eller att ta emot ytterligare ett prov för oberoende analys anser kommissionen att ett sådant tillvägagångssätt inte strider mot gemenskapsbestämmelserna, även om det inte uttryckligen anges i rådets direktiv 91/67/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för utsläppande på marknaden av djur och produkter från vattenbruk, eller i kommissionens tillämpningsbestämmelser. Medlemsstaterna får därför tillåta sådana rättigheter att söka alternativa expertutlåtanden enligt sina egna rättsliga och administrativa traditioner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3116/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(30 oktober 2002)

Ämne: Uppdatering av utvärderingen av fention

Kommissionsledamoten Byrne sade i sitt svar på skriftliga frågan E-0749/02(1) att kommissionen kommer att lämna resultatet av sin utvärdering till Vetenskapliga kommittén för växter i april 2002 och att kommittén förväntas avge sitt yttrande inom två månader. Kommissionsledamoten tillade att kommissionen kommer att fatta beslut om fention så snabbt som möjligt efter att ha fått Vetenskapliga kommitténs yttrande.

Blev Vetenskapliga kommitténs slutsats att fention var säkert eller osäkert och vad har kommissionen fattat för något beslut?

(1) EGT C 172 E, 18.7.2002, s. 225.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(4 december 2002)

Kommissionen kan bekräfta att den har bett Vetenskapliga kommittén för växter om yttrande avseende flera frågor som uppstått vid utvärderingen av fention. Med tanke på hur komplicerade de frågor är som gäller ämnet, har det tagit längre tid än beräknat för kommittén att färdigställa sitt yttrande. Kommittén väntas dock avge sitt yttrande under de kommande månaderna och kommissionen avser att besluta om fention så snart som möjligt därefter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3481/02

från Michiel van Hulten (PSE) till kommissionen

(6 december 2002)

Ämne: Uppdrag från de belgiska myndigheterna om utveckling av Europakvarteret

Arkitektfirman Office for Metropolitan Architecture, med Rem Kolhaas som innehavare, har nyligen utestängts från deltagande i en anbudsinfordran som gäller utveckling av ett helhetsbetonat stadsplaneutkast till Europakvarteret i Bryssel.

Enligt ett så kallat motiverat beslut från premiärministerns kansli är detta följden av att det från firmans sida inte förfarits formellt korrekt på en punkt (i och med att en av de styrkande handlingarna inte undertecknats). Dessutom skall det ha brustit i det tvärvetenskapliga greppet på tematiken samt i redogörelsen för det hithörande referensmaterialet.

Endast fyra belgiska arkitektfirmor har enligt vad som rapporteras i massmedierna tillåtits gå vidare till nästa omgång, trots att förslaget från Kolhaas enligt regeringsbeslutet är ett av de fyra bästa.

1. Har kommissionen medverkat vid utlysningen av anbudsinfordran, antingen i sin egenskap av att vara den huvudsakliga invånaren i Europakvarteret, eller på något annat sätt?

2. Anser kommissionen att anbudsinfordran utlysts i överensstämmelse med gemenskapens bestämmelser för offentlig upphandling? Vilket ekonomiskt värde har uppdraget enligt kommissionen?

3. Anbudsinfordran utlystes den 19 juli 2002 i det belgiska organet Bulletin der Aanbestedingen/Bulletin des Adjudications, med en frist för inlämning av anbud till den 7 augusti 2002. Tycker kommissionen att det ur den redliga konkurrensens synvinkel betraktat är rimligt med en så pass kort frist mitt under som marsemestrarna?

4. Är kommissionen beredd att med de belgiska myndigheterna ta upp frågan om hur det gått till vid denna anbudsinfordran och förespråka att hela förfarandet skall tas på nytt?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(20 januari 2003)

Parlamentsledamotens fråga gäller ett upphandlingsförfarande i ett offentligt tjänstekontrakt i syfte att utveckla ett övergripande förslag till stadsplan för EU-kvarteret i Bryssel.

Kommissionen har inte medverkat vid utlysningen av anbudsinfordran, varken i sin egenskap av huvudsaklig invånare i EU-kvarteret, eller på något annat sätt.

Enligt kommissionens uppgifter skulle uppdragets ekonomiska värde uppgå till maximalt 250 000 EUR.

Kommissionen har mottagit klagomål från arkitektfirman Office for Metropolitan Architecture de Rem Koolhaas. Den kommer följaktligen att utförligt granska förfarandet i fråga och eventuellt kontakta de belgiska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2980/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Social klausul i de internationella fiskeavtalen

Det är välkommet att kommissionen vill främja den europeiska sociala dialogen mellan arbetsgivare och fackföreningar för att se till att den europeiska integrationen också skall innefatta sociala aspekter. Bland de olika yrkesaktiviteterna är det förmodligen fisket som är i störst behov av denna sociala dialog beroende på hårda arbetsvillkor, långa arbetsdagar, hög olycksfrekvens, faktorer som faller utanför de nationella ramarna, låg fackföreningsanslutning och få kollektivförhandlingar, ersättningssystem som inte följer arbetsrättsliga bestämmelser etc.

Vid det sammanträde som hölls av den branschvisa sociala dialogkommittén för havsfiske den 19 december 2001 antog arbetsmarknadens parter en social klausul som skall införas i fiskeavtal med tredje länder.

I denna klausul erkänns också inom ramen för denna typ av avtal fackföreningsfrihet och rätt till kollektivförhandlingar. Dessutom förkastas alla former av diskriminering när det gäller anställning och yrkesutövning. Slutligen fastställs att sjömän från länder som undertecknat avtalet skall garanteras samma levnads- och arbetsvillkor som personer från EU.

Kommissionen har nyligen undertecknat tre fiskeavtal med São Tomé, Angola och Senegal. Varken i förordningen eller i protokollet till dessa avtal nämns något om en social klausul.

Varför har kommissionen inte införlivat denna sociala klausul med förslagen till förordningar eller med protokollen?

Vilka åtgärder kommer kommissionen att genomföra för att främja denna klausul och se till att den efterlevs?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 december 2002)

Kommissionen följer med intresse fördjupningen av den sociala dialogen mellan arbetsgivare och fackföreningar inom havsfiskesektorn och gläder sig åt att arbetsmarknadens parter inom ramen för Kommittén för den sociala dialogen havsfiske har antagit en deklaration där man begär att en social klausul skall införas i de fiskeavtal som gemenskapen ingår med tredjeland.

Kommissionen studerar för närvarande vilket som är det bästa sättet att ta hänsyn till den vilja som arbetsmarknadens parter givit uttryck åt. Detta skulle kunna ske genom att denna klausul direkt infördes i avtalen med uttrycklig hänvisning. Men det skulle också kunna göras genom att bestämmelserna i klausulen infördes, eventuellt med en skärpning av dem, i förhållande till det planerade avtalet.

För att åstadkomma detta skulle kommissionen kunna stödja sig på tidigare erfarenhet på området, där det redan finns bestämmelser för ombordanställda, till exempel i protokollsavtalet med Seychellerna(1), i avtalet med Elfenbenskusten(2) eller i avtalet med Mauretanien(3).

(1) EGT L 134, 22.5.2002.

(2) EGT L 102, 12.4.2001.

(3) EGT L 341, 22.12.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3206/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(11 november 2002)

Ämne: Medicinsk felbehandling

I USA och Kanada dör årligen ca 108 000 personer p.g.a. medicinsk felbehandling, påstår forskare. Vid 7 procent av alla medicinska behandlingar begås det fel: Läkemedel ges för tidigt eller för sent, olämpliga läkemedel används, eller så är dosen felaktig. I 0,32 procent av fallen är utgången fatal. Exakt samma siffror gäller för akutfall. I nästan en tredjedel av fallen är försumlighet orsak till den medicinska felbehandlingen. Belgiska forskare bedömer att samma siffror gäller för Belgien.

Kan kommissionen bekräfta dessa undersökningsresultat?

Har kommissionen sifferuppgifter om medicinsk felbehandling inom EU? Om så är fallet, kan kommissionen upplysa om dessa?

Vad gör kommissionen för att minska antalet medicinska felbehandlingar?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(9 december 2002)

Enligt artikel 152.5 i EG-fördraget är det medlemsstaterna och inte gemenskapen som ansvarar för att organisera och ge hälso- och sjukvård.

Kommissionen har därför ingen roll när det gäller systematisk övervakning av medicinska felbehandlingar inom EU. Enligt det system för hälsoinformation som ingår i gemenskapens nya folkhälsoprogram ska kommissionen utarbeta en rad hälsoindikatorer, bland annat indikatorer som rör undvikliga dödsorsaker samt iatrogena sjukdomar och dödsfall (riskkalkyler för hälsorisker på grund av medicinsk behandling, inbegripet felbehandling). Dessa hälsoindikatorer ska samlas in av medlemsstaterna och sparas i Euphin-systemet (European Public Health Information System). Ytterligare initiativ kan övervägas på grundval av resultatet av denna datainsamling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3241/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(15 november 2002)

Ämne: Teaterskolor och utbildningsprogram inom Europeiska socialfonden

Många ungdomar i Grekland efterfrågar i dag utbildningsprogram inom teatern. Kan kommissionen mot bakgrund av detta och i syfte att göra möjligheten till sådan utbildning mer känd, säga om det redan finns eller kommer att finnas några sådana program inom ramen för den tredje gemenskapsstödramen i Grekland? Om så är fallet, vem har möjlighet att utbilda sig inom dessa program? Vilka ekonomiska åtaganden om några har man gjort gentemot teaterskolorna? Exakt vilka teaterskolor är det som kan genomföra dessa program i Grekland?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(6 januari 2003)

Kommissionen kan informera parlamentsledamoten om att ingen samfinansiering från Europeiska socialfonden har beviljats till teaterskolor inom gemenskapens tredje stödram för Grekland.

När det gäller moderniseringen av yrkesutbildningen i Grekland måste en arbetsmarknadsundersökning alltid genomföras innan en viss sektor tas med i anbudsinfordran för samfinansierade utbildningsåtgärder.

Om en framtida undersökning visar att det finns ett arbetsmarknadsbehov inom dramatisk konst, kan beslut fattas om samfinansiering av utbildningsåtgärder inom ett av de operativa programmen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3071/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(25 oktober 2002)

Ämne: Särskild trafikförvaltare i Rom

Kommunfullmäktige i Rom har begärt att den italienska regeringen utser Roms borgmästare, Walter Veltroni, till särskild trafikförvaltare. Detta skulle ge honom särskilda befogenheter att efter eget godtycke göra undantag från gällande bestämmelser. Han skulle till exempel kunna fatta godtyckliga beslut om huruvida en miljökonsekvensbedömning skall göras innan man bygger underjordiska parkeringshus eller genomför andra bygg- och anläggningsarbeten. Regionen skulle därmed fråntas en behörighet som den tillerkänts av italienska staten och av EU, men framför allt är risken stor att man avskaffar den enda kontrollmöjlighet som står till medborgarnas förfogande för att förhindra allvarliga skador på miljön och se till att livsmiljön inte skall bli odräglig.

Kan kommissionen svara på följande:

1. Kan det vara möjligt att en borgmästare, om än med särskilda befogenheter, godtyckligt kan få kringgå kraven på miljökonsekvensbedömningar?

2. Kan detta betraktas som ett brott mot direktivet om miljökkonsekvensbedömningar?

3. Hur ser kommissionen på saken?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 november 2002)

Gemenskapslagstiftningen berörs inte av frågan om hur en medlemsstat mellan sina myndigheter fördelar ansvaret för tillämpningen av bestämmelserna i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1), varken före eller efter ändringen av rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(2).

Alla nationella myndigheter med ansvar för direktivets tillämpning i medlemsstaterna är däremot skyldiga att följa bestämmelserna i direktivet.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2004/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: Nauru

Kan kommissionen ange vilka projekt som för Naurus del har finansierats genom Europeiska unionens budget under 2000?

Kan kommissionen ange det totala stödbelopp som beviljats landet för 2000 inom samtliga stödberättigade områden?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 och E-2155/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(23 september 2002)

Kommissionen skickar med hänsyn till svarets omfattning en tabell med de begärda uppgifterna direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

Det bör noteras att sifforna i den sammanfattande tabellen per land också finns i sektionen med Ekonomiska tabeller i årsrapporten om genomförandet av EG:s yttre bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2005/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: Nauru

Kan kommissionen redogöra för de projekt som för Naurus del godkänts för finansiering genom Europeiska unionens budget under 2001 och ange det totala investeringsbeloppet för samma år?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 och E-2155/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(23 september 2002)

Kommissionen skickar med hänsyn till svarets omfattning en tabell med de begärda uppgifterna direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

Det bör noteras att sifforna i den sammanfattande tabellen per land också finns i sektionen med Ekonomiska tabeller i årsrapporten om genomförandet av EG:s yttre bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2012/02

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(9 juli 2002)

Ämne: Jodering

Känner kommissionen, mot bakgrund av behandlingen av förslaget om ändring av direktiv 2000/13/EG(1) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel, till att jodering av livsmedel också i mycket små koncentrationer kan leda till många sjukdomar som allergier, Basedows sjukdom, hypertyreos och till och med anafylaktiska chocker med dödlig utgång.

1. Planerar kommissionen konkreta insatser för att lösa problemet med den nuvarande märkningen av livsmedel som innehåller jod?

2. Har kommissionen för avsikt att ta upp jod i förteckningen över allergiframkallande ämnen?

(1) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(17 september 2002)

Det förslag(1) om ändring av direktiv 2000/13/EG om märkning och presentation av livsmedel som för närvarande diskuteras kommer att garantera att alla ingredienser som används vid framställningen av livsmedel förs upp på förteckningen över ingredienser.

När jod används som ingrediens ska detta således anges på etiketten och jod kommer inte att omfattas av de begränsade undantag som troligen kommer att kvarstå.

Jod är inte känt som ett ämne som utlöser allergi eller överkänslighet mot livsmedel.

Om denna situation ändras i framtiden kommer den regel i det ovannämnda ändringsförslaget som säger att förteckningen över ingredienser som utlöser allergi eller överkänslighet ska uppdateras när detta är vetenskapligt motiverat också att tillämpas på jod.

(1) EGT C 332 E, 27.11.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0809/02

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(25 mars 2002)

Ämne: Definitionen på rå mjölk

Kan Europeiska kommissionen ge en sådan definition på begreppet rå mjölk att den inte kan missförstås samt redogöra för sina strävanden i denna riktning?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0809/02, E-0810/02 och E-0812/02ingivet av David Byrne för kommissionen

(14 maj 2002)

Definitionen av rå mjölk och den sammanhängande frågan om mikrofiltrering av mjölk har diskuterats av parlamentet och rådet som en följd av kommissionens förslag om livsmedelshygien(1). De bägge institutionerna har föreslagit ändringar i kommissionens förslag för att klargöra definitionen av rå mjölk och mikrofiltrering av den. Dessa klargöranden pekar mot att återinföra den definition på rå mjölk som redan finns i den nuvarande gemenskapslagsstiftningen, särskilt i rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter(2). En sådan definition skulle kunna formuleras på följande sätt: Mjölk som produceras genom utsöndring från mjölkkörtlar hos djur inom animalieproduktionen, varvid mjölken inte har behandlats med värme som överstiger 40 °C eller behandlats ytterligare. I denna definition har hänvisningen till mikrofiltrering strukits.

Kommissionen håller på att ändra sin ståndpunkt i denna fråga och erkänner styrkan i argumentet att normerna för rå mjölk måste gälla mjölken innan den samlas in från gården utan att den ändrats på konstgjord väg.

(1) EGT C 365 E, 19.12.2000.

(2) EGT L 268, 14.9.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2072/02

från Doris Pack (PPE-DE) till kommissionen

(12 juli 2002)

Ämne: Stöd till tyska luftfartsföretag

Har kommissionen för avsikt att godkänna att det betalas kompensation respektive skadeersättning i storleksordningen 71 miljoner EUR till tyska luftfartsföretag (70 miljoner till Deutsche Lufthansa, 1 miljon till Deutsche BA), också mot bakgrund av att dessa bägge företag gynnats i jämförelse med medelstora företag?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(3 september 2002)

Kommissionen har redan, den 2 juli 2002, godkänt stödordningen för kompensation till tyska företag för de förluster som orsakades av stängningen av vissa delar av luftrummet den 1114 september 2001. Kommissionen bekräftar att systemet kan innebära högst 71 miljoner EUR i kompensation.

Kommissionens beslut är helt i linje med kommissionens meddelande av den 10 oktober 2001 om Konsekvenserna för trafikflyget av attentaten i USA(1). I detta meddelande godkände kommissionen att vissa typer av stöd, bland annat dem för kostnader orsakade av en stängning av luftrummet, stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser (med EG-fördragets ord, artikel 87.2 b) som undantagsåtgärd kan beviljas till luftfartssektorn.

Kommissionen ansåg icke desto mindre att ett visst antal villkor måste vara uppfyllda för att sådana brådskande stödordningar skulle kunna beviljas.

Den tyska stödordningen uppfyller alla dessa kriterier:

- Ersättningen gäller bara de kostnader som kan hänföras till de fyra dagar som flygtrafiken ställdes in, efter beslut av de nationella myndigheterna.

- Ersättningen skall beräknas exakt och objektivt på grundval av förlorade intäkter med hänsyn till både kostnader som undvikits och kostnader som uppkommit under denna period.

- Ersättningen skall utbetalas utan åtskillnad till alla tyska flygbolag.

(1) KOM(2001) 574 slutlig.