SKRIFTLIG FRÅGA E-4056/97 från Yiannis Roubatis (PSE) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Sanktionerna mot Irak och konsekvenserna för Iraks befolkning

Det är allmänt känt att sanktionspolitiken mot regimen Hussein i Irak har fått tragiska konsekvenser för landets befolkning, särskilt för barnen som lider av undernäring och bristen på mediciner.

Mot bakgrund av att det är omtvistat i hur hög grad denna sanktionspolitik har lett till förväntade resultat och att befolkningens situation har nått en punkt som inget civiliserat land kan klara av tillfrågas kommissionen:

1. Vilken inställning har den i ovanstående fråga?

2. Avser den att vidta några åtgärder till hjälp för den drabbade befolkningen och särskilt till barnen som leder av undernäring och bristen på mediciner?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (4 februari 1998)

Embargot mot Irak har alltid medgivit export av medicin och livsmedel till Irak, dock med vissa restriktioner mellan augusti 1990 och maj 1991. Sedan maj 1991 kan medicin och livsmedel i princip exporteras i obegränsade mängder till Irak, under förutsättning att den irakiska regeringen är beredd att använda sina reserver till import av dessa varor.

För att lindra befolkningens lidande har gemenskapen sedan 1991 tillhandahållit humanitär hjälp till Irak till ett värde av mer än 200 miljoner ecu. Denna hjälp gick i början nästan uteslutande till de norra delarna av landet som står under kurdisk kontroll. Gemenskapsprogrammet för 1997 på 22 miljoner ecu var jämnt fördelat mellan de kurdiska norra delarna och områden som kontrolleras av Iraks regering. Cirka 2 miljoner ecu av dessa medel avser medicinska förnödenheter till den kurdiska befolkningen vilka tillhandahålls genom icke-statliga organisationer. Kommissionen har anslagit 10 miljoner ecu för att finansiera verksamheten under 1998.

Till skillnad från vad som gäller i mellersta och södra Irak, bedöms det allmänna humanitära läget i norra Irak vara tillfredsställande av de experter som besökt området. Livsmedelsdistributionen förefaller någorlunda effektiv och undernäring är inte något betydande problem, vilket tidigare rapporterats. Leveranserna av medicinsk utrustning är fortfarande otillfredsställande, vilket framför allt beror på distributionssystemet. Icke-statliga organisationer och kurdiska myndigheter undersöker sätt att förbättra distributionskanalerna.

Under de två första etapperna i Förenta nationernas (FN) resolutioner beträffande ¨olja mot livsmedel¨ (10 december 1996 / 4 december 1997) har norra Irak (3 miljoner personer) tilldelats 470 miljoner ecu av vilka 70 miljoner ecu för hälsovårdssektorn (varav 50 miljoner ecu för medicinska förnödenheter och 19 miljoner ecu för återställande av hälsovårdsinrättningar), 200 miljoner ecu för livsmedel och ytterligare 13,5 miljoner ecu för näringstillförsel.

Med hänsyn till de betydligt större beloppen inom ramen för ordningen med ¨olja mot livsmedel¨ kommer gemenskapens framtida bistånd att bero på hur väl denna ordning genomförs och på möjligheten att öka oljeförsäljningen och därpå följande inköp av medicin och livsmedel. Ett förslag om att öka Iraks oljeförsäljning övervägs nu av FN:s generalsekreterare och kommer att läggas fram för FN:s säkerhetsråd.