SKRIFTLIG FRÅGA E-0098/99

från Alessandro Danesin (PPE) till kommissionen

(27 januari 1999)

Angående: Översyn av telefonavgifterna i Italien

Tims och Omnitels nya avgifter på samtal från en vanlig telefon till en mobiltelefon, har fått konsumenterna att reagera så kraftigt att regeringen till och med tvingats ingripa.

Den 12 januari beslutade slutligen den myndighet som ansvarar för kommunikationsgarantier att ingripa och beordrade officiellt att de nya priserna skulle och att de priser som gällde före höjningen skulle återställas.

Men förvirringen är redan ett faktum, och tvivlen kvarstår: De två företag som vid samma tidpunkt beslutade att höja priserna för en och samma användarkategori handlade tydligt och klart i strid mot konkurrenspolitiken och i strid mot den fria telefonimarknaden. Situationen är minst sagt onormal: Har vi att göra med en kartell, ett dypöl eller ett oligopol? Vad det än kallas så rör det sig om en åtgärd som man kommit överens om i hemlighet och som missgynnat konsumenterna.

Man får hoppas att dessa händelser leder till att man vidtar omfattande åtgärder för ökad insyn i den nuvarande prisdjungeln, i synnerhet i samband med den översyn av samtliga avgifter, som kommer att genomföras till våren, och på samma sätt som sker i övriga Europa (i England har den behöriga myndigheten tvingat de två nationella företagen inom denna sektor att sänka kostnaden för att ringa från en vanlig telefon till en mobiltelefon med 25 procent) för att inte tala om resten av världen (i Hongkong har de senaste avregleringarna medfört att 30 nya internationella operatörer inrättats inom telefonisektorn, och att kostnaderna för samtal till Amerika sjunkit med 90 procent).

- Kan kommissionen göra något på detta område?

- Samtliga medlemsstater har förvisso egna myndigheter som ansvarar för övervakningen av de nationella konkurrensbestämmelserna, men borde inte kommissionen ändå fortsätta att övervaka den gemensamma marknaden, och undersöka eventuella överträdelser, i synnerhet med tanke på att den nyss införda euron genom ökad konkurrens bör gynna konsumenterna?

- Stämmer det inte att det inte skulle tjäna något till att ha en gemensam marknad om det var tillåtet att genom karteller och begränsande avtal begränsa konkurrensen mellan företag och på så sätt oundvikligen förneka konsumenterna rätten att dra full nytta av en sund och konkurrensbetonad marknad?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(4 mars 1999)

I artikel 85.1 a i EG-fördraget förbjuds samordnade förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstaterna och som innebär att försäljningspriserna på varor eller tjänster direkt eller indirekt fastställs. Att denna bestämmelse följs kan säkerställas av såväl kommissionen som de nationella myndigheterna. Kommissionen ingriper i princip inte mot överträdelser av denna bestämmelse, om en nationell konkurrensmyndighet har inlett förfaranden med samma syfte, vilket är fallet i Italien.

I styckena 29 och följande i kommissionens tillkännagivande av den 22 augusti 1998 om tillämpning av konkurrensreglerna på tillträdesavtal inom telesektorn - Ramen, relevanta marknader och principer(1) anger kommissionen emellertid vissa fall där den kan ingripa parallellt, nämligen om kommissionen mottar ett formellt klagomål eller om det nationella förfarandet kan medföra alltför stora dröjsmål med åtgärder från kommissionens sida utan att någon tillfredsställande lösning uppnås på nationell nivå. Ett sådant alltför stort dröjsmål kan förekomma om tvisten inte löses av den nationella myndigheten inom en rimlig tidsperiod eller om det finns ett väsentligt gemenskapsintresse som påverkar eller som kan påverka konkurrensen i flera medlemsstater.

Kommissionen delar för övrigt parlamentsledamotens ståndpunkt att den inre marknaden skulle påverkas om företagen kunde begränsa konkurrensen genom avtal och samordnade förfaranden på bekostnad av konsumenterna på den nyligen konkurrensutsatta telekommunikationsmarkanden. Kommissionen lägger därför särskilt stor vikt vid att konkurrensreglerna tillämpas i sin helhet i denna sektor, vilket den betonade i det ovannämnda tillkännagivandet.

(1) EGT C 265, 22.8.1998.