ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2533/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(4 januari 2000)

Ämne: Harmonisering av offentlig sjörätt med gemenskapslagstiftningen

Genom en förordning som den grekiska regeringen nyligen utfärdade upphör artikel 5 i den offentliga havsrättskodexen att gälla enligt vilken endast sådana fartyg får betecknas som grekiska som till mer än 50 % ägs av grekiska redare. Genom denna åtgärd vill man harmonisera de grekiska rättsföreskrifterna med direktiv 75/34 (artikel 7)(1), förordning 1251/70 (artikel 7)(2) och EG-domstolens beslut av den 27 november 1997.

Fackföreningar för sjömän och redare är oroade över att fartyg som ägs av personer från andra medlemsstater kan komma att behandlas fördelaktigare än fartyg med grekiska ägare.

Kan kommissionen, mot bakgrund av den oro som fackföreningarna har gett uttryck för, svara på följande frågor:

1. Förekommer det fall där främmande fartyg med bas i Grekland fått en fördelaktig behandling?

2. Kommer de lagar som den grekiska lagstiftningen föreskriver för grekiska fartyg utan åtskillnad också att gälla för dessa fartyg, till exempel föreskrifter om besättningens sammansättning, fastställande av ett gemensamt arbetsspråk, utfärdande av intyg om sjöduglighet, livräddningspersonal och andra krav som är förankrade i den grekiska lagstiftningen?

(1) EGT L 14, 20.1.1975, s. 10.

(2) EGT L 142, 30.6.1970, s. 24.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(1 februari 2000)

Utkastet till den presidentförordning om ändring av artikel 5 i förordningen nr 187 av den 29 september-3 oktober 1973 om kungörande av sjörätten är följden av domstolens beslut av den 27 november 1997 i målet C-62/96 rörande registreringsvillkor för fartyg. Utkastet har framlagts för granskning till kommissionen, och överensstämmer med gemenskapslagstiftningen. Så snart utkastet antagits kommer överträdelseförfarandet att kunna läggas ned.

I enlighet med artikel 43 (f.d. artikel 52) i EG-fördraget skall fartyg som tillhör personer eller företag i medlemsstaterna och som är registrerade i det grekiska fartygsregistret omfattas av samma villkor som gäller för andra grekiska fartyg. Dessutom skall de bestämmelser i den grekiska lagstiftningen som avser besättningens sammansättning, införandet av ett gemensamt arbetsspråk, utfärdande av driftstillstånd, utseende av säkerhetsansvariga och liknande tillämpas på dessa fartyg utan åtskillnad.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2704/99

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Djurtransport

Undersökningar som frivilligorganisationer för djurens väl nyligen genomförde har visat att många djur far illa under långa transporter till slakthus.

Eurogroup for Animal Welfare kommer att presentera en sammanfattning av dessa undersökningar för kommissionen innan direktivet om skydd av djur vid transport (91/628/EEG (1), ändrad genom direktiv 95/29/EG (2)) skall revideras. Det är uppenbart att medlemsstaterna inte tar införandet av transportbestämmelserna på allvar. Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att säkerställa att dessa införs?

(1) EGT L 340, 11.12.1991, s. 17.

(2) EGT L 148, 30.6.1995, s. 52.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(4 februari 2000)

Kommissionen är medveten om att det fortfarande förekommer många transporter inom gemenskapen under vilka överträdelser sker av bestämmelserna enligt rådets direktiv 95/29/EG av den 29 juni 1995 om ändring av direktiv 91/628/EEG om skydd av djur vid transport(1). Överträdelserna gäller i synnerhet kraven på tidsgränser, viloperioder, samt utfodrings- och vattningsintervaller. Detta framgår av de uppgifter som samlats in under kontrollbesök och av klagomål som inkommit från djurskyddsorganisationer (t.ex. rapporten från Eurogroup for Animal Welfare som parlamentsledamoten nämner).

Vad beträffar framtida insatser diskuterar kommissionen för närvarande åtgärder på grundval av ett yttrande från Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande, vilket antogs den 8 december 1999 och behandlar standarder för fordon för transport av levande djur. Detta förslag är planerat till första kvartalet 2000.

En arbetsgrupp har nyligen tillsatts inom Ständiga veterinärkommittén som skall kartlägga vissa problem med tillämpningen av direktivet när det gäller långa transporter och import av hästar från tredje land. Vid arbetsgruppens första möte fick medlemsstaterna var sitt exemplar av rapporten från Eurogroup for Animal Welfare. Kommissionen planerar att under loppet av nästa år lägga fram förslag om ändring av gällande gemenskapslagstiftning med utgångspunkt i arbetsgruppens slutsatser.

Under första kvartalet 2000 kommer kommissionen att, i enlighet med artikel 13 i rådets direktiv 91/628/EEG(2), förelägga rådet en rapport om medlemsstaternas erfarenheter efter genomförandet av detta direktiv. I denna rapport kommer alla upplysningar som medlemsstaterna har lämnat att behandlas, liksom resultaten från inspektionerna som företagits av Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor på detta område samt de uppgifter som lämnats i klagomål från icke-statliga organisationer.

(1) EGT L 148, 30.6.1995.

(2) EGT L 340, 11.12.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2346/99

från Salvador Jové Peres (GUE/NGL) och Pedro Marset Campos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Import av tomater från Marocko

Varför har kommissionen varken följt upp hur kvoteringsbestämmelserna efterlevs eller vidtagit nödvändiga åtgärder för att hindra att Marocko överskrider den tillåtna exportvolymen för tomater som fastställs i associeringsavtalets protokoll nummer 1, närmare bestämt i artikel 3 i protokollet om ordningen för import till Europeiska gemenskapen av jordbruksprodukter med ursprung i Marocko?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2344/99, E-2345/99, E-2346/99, E-2347/99, E-2348/99 och P-2483/99 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(20 januari 2000)

Kommissionen följer noga utvecklingen av importen av färska tomater med ursprung i Marocko.

Efter att i slutet av regleringsåret 1998/99 ha konstaterat att de överenskomna kvantiteterna hade överskridits har kommissionen för de marockanska myndigheterna betonat vikten av att dessa kvantiteter iakttas för att det skall råda balans på gemenskapsmarknaden.

För innevarande regleringsår begärde kommissionen, med beaktande av importutvecklingen under oktober månad 1999, omedelbara samråd med de marockanska myndigheterna. Dessa samråd, som hölls i Rabat den 22 december 1999, gjorde det inte möjligt att finna en lösning som kan garantera att den beviljade kvoten inte överskrids. Med hänsyn till detta, och utan att det påverkar senare samråd, införde kommissionen genom förordning (EG) nr 2767/1999 ett system med importlicenser, i enlighet med skriftväxlingen mellan gemenskapen och Konungariket Marocko av den 22 december 1994.

Kommissionen vill påpeka att medlemsstaterna ansvarar för att gällande bestämmelser tillämpas på ett korrekt sätt vid importen, särskilt fastställandet av de tullavgifter som krävs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2839/99 från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen. Klimatförändringar i tidigare forskningsprogram och i femte ramprogrammet.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 303 E , 24/10/2000 s. 0119 - 0119



SKRIFTLIG FRÅGA E-2839/99 från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen (18 januari 2000) Ämne: Klimatförändringar i tidigare forskningsprogram och i femte ramprogrammet Finns det forskningsområden eller forskningsmetoder som är relevanta för förståelsen av klimatförändringsprocesserna som har förekommit i tidigare forskningsprogram, och som även finns i femte ramprogrammet? Om så är fallet, finns de med på grund av att medlen som anslagits till detta område tidigare år varit otillräckliga, eller på grund av att för få ansökningar om medel lämnats in, eller på grund av att den forskning som behövs är mycket omfattande och därför inte kunnat bedrivas i tillräcklig utsträckning inom ett enstaka ramprogram? Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar (11 februari 2000) Forskningen om klimatprocesserna fortsätter även inom femte ramprogrammet, i synnerhet vad gäller klimatvariationer och snabba klimatförändringar. Kunskap om dessa processer är en grundläggande förutsättning för att kunna skilja mellan naturliga och antropogena klimatförändringar. Den forskning som krävs på detta område är givetvis mycket omfattande och kommer endast att kunna ge slutgiltiga resultat på mycket lång sikt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2836/99

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Framtiden för forskning om klimatförändringar

När förväntar sig kommissionen att man inte längre behöver någon forskning om klimatförändringar eller att man kan börja begränsa denna forskning till några få områden? Vilka grunder bygger kommissionen sin bedömning på?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2836/99 och E-2837/99 ingivet av Philippe Busquin för kommissionen

(10 februari 2000)

Forskning om klimatförändringar måste vara långsiktig, eftersom den inbegriper dels grundläggande förståelse för det komplicerade jordsystemet och för dess utveckling och förändring, dels förutsägelser, detektering och övervakning eller dokumentation av förändringar. Eftersom jordsystemet är icke-linjärt och eftersom frågan är av stor politisk betydelse är det önskvärt att fortsätta med gemenskapsstödet på obestämd tid. Prioriteringar måste dock fastställas, vilket man också gjorde i den senaste inbjudan att lämna in förslag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2258/99

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Skattediskussioner

1. Vilka förändringar av skattesystemen i EU anser kommissionen man borde ta upp vid nästa regeringskonferens?

2. Framför allt: stödjer kommissionen införandet av majoritetsröstning i skattefrågor och, i så fall vilka?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 februari 2000)

Kommissionen anser, enligt vad som framgår av det yttrande som antogs den 26 januari 2000(1), att eftersom beskattning och social trygghet är områden som återspeglar de nationella lagstiftarnas grundläggande inställning i fråga om ekonomisk politik, socialpolitik och solidaritet, påverkar dessa i hög grad medborgarnas nationella politiska val, och det är därför generellt berättigat att ha kvar enhällighetsbesluten på dessa områden. Kommissionen anser dock att vissa aspekter av dessa båda områden, som är oupplösligen förbundna med den inre marknadens funktion, bör avgöras genom kvalificerade majoritetsbeslut, särskilt när detta leder till diskriminerande behandling, dubbelbeskattning eller skattefusk. Det bör understrykas att avsikten inte är att gå mot en allmän harmonisering av de nationella systemen, skattebaserna och skattesatserna.

Kvalificerade majoritetsbeslut bör dessutom tillämpas efter det att lagstiftningen har harmoniserats för att förenkla och modernisera gällande bestämmelser och för en enhetligare tillämpning av dessa bestämmelser. Detta gäller särskilt det gemensamma momssystemet samt rörligheten för och kontrollen av varor som omfattas av punktskatt.

Slutligen är kommissionen fast besluten att bekämpa bedrägerier som har blivit ett allt större problem i och med avskaffandet av skattegränserna för varor och liberaliseringen av kapitalrörelser. Kvalificerade majoritetsbeslut bör därför också tillämpas när det gäller åtgärder som syftar till att förhindra skatteflykt och skattebedrägeri.

Kommissionen kommer senare att lägga fram detaljerade förslag om detta på regeringskonferensen.

(1) Anpassning av institutionerna inför utvidgningen Kommissionens yttrande enligt artikel 48 i Fördraget om Europeiska unionen beträffande utlysande av en konferens mellan företrädare för medlemsstaternas regeringar i syfte att genomföra en ändring av fördragen KOM(2000) 34.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1883/99

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(29 oktober 1999)

Ämne: Tätortskommuner i närheten av flygplatsområden

I svaret från Ritt Bjerregaard av den 19 november 1997 på den skriftliga frågan E-3254/1997(1) åtog sig kommissionen att lägga fram ett förslag till ramdirektiv om bullerbekämpning i början av 1999. Förslaget i fråga har fortfarande inte formellt lagts fram.

Kan kommissionen ange om nämnda förslag till direktiv inbegriper möjligheten att införa åtgärder för förebyggande av bullerstörningar på flygplatserna för att underlätta samexistens och förbättra livskvaliteten i de kommuner som ligger i närheten av flygplatsområden?

Har kommissionen därför för avsikt att i enlighet med parlamentets krav i resolution A4-0183/1997(2) om kommissionens grönbok: framtidens bullerpolitik av den 10 juni 1997 lägga fram ett förslag till direktiv i syfte att begränsa bullernivån i områden runt flygplatser?

(1) EGT C 158, 25.5.1998, s. 71.

(2) EGT C 200, 30.6.1997, s. 28.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(22 februari 2000)

Som en del av kommissionens allmänna miljöpolitik syftar det kommande ramdirektivet om bedömning och minskning av exponeringen för buller till att införa gemensamma bullerindikatorer för fastställande av buller, fastställa gemensamma metoder för att mäta bullerexponering och möjliggöra bedömning av rådande bullerexponering i tätbebyggda områden med hjälp av bullerkartor. I detta sammanhang kommer ramdirektivet att utgöra den allmänna basen för förbättringar i fråga om bullerexponering. Ramdirektivet är med andra ord inte specifikt inriktat på luftfarten.

Däremot ingår det en särskild åtgärd för buller kring flygplatser i kommissionens arbetsprogram för år 2000, som antogs den 9 februari 2000. Kommissionen har för avsikt att senare i år inför Europaparlamentet och rådet lägga fram ett förslag till ett direktiv om inrättandet av ett gemensamt bullerindex, en gemensam metod för att mäta buller och minimikrav för mätning av buller runt flygplatser. Detta initiativ bör kunna bidra till bullerminskningar i områdena kring flygplatser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2101/99

från Amalia Sartori (PPE-DE), Antonio Tajani (PPE-DE), Mario Mantovani (PPE-DE), Giorgio Lisi (PPE-DE), Francesco Musotto (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Luigi Cesaro (PPE-DE), Guido Podestà (PPE-DE), Mario Mauro (PPE-DE) och Francesco Fiori (PPE-DE) till kommissionen

(19 november 1999)

Ämne: Europeiska kommissionens tillbakavisande av det italienska förslaget om strukturfondernas mål 2 för perioden 2000-2006

Kan kommissionen, mot bakgrund av EG-fördraget och förordning (EG) nr 1260/1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (1), svara på följande frågor:

1. På vilka grunder tillbakavisades det förslag till indelning som den italienska regeringen lade fram?

2. Exakt vilka omformuleringar i förslaget anser kommissionen vara nödvändiga för att detta skall få en fördelaktig behandling?

3. Vilka tidsramar har fastställts för dessa förfaranden?

4. Har det gjorts någon bedömning av uppdelningen per region? Om så är fallet, kan kommissionen meddela hur denna ser ut vad gäller de olika italienska regionerna?

(1) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(10 januari 2000)

Den 1 juli 1999 fastställde kommissionen ett tak per medlemsstat för den befolkning som får omfattas av stöd. I Italiens fall sattes detta tak till 7,4 miljoner invånare. Samma dag anmodades medlemsstaterna att före den 31 augusti 1999 meddela kommissionen sina förslag till stödberättigade områden under mål 2.

1. Den 1 oktober 1999 inkom de italienska myndigheterna med sitt förslag till kommissionen. Detta kunde inte godkännas, då det inte motsvarade bestämmelserna i artikel 4.4 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna. Här föreskrivs att områden som uppfyller gemenskapskriterierna i artiklarna 4.5 och 4.6 skall omfatta minst 50 % av den folkmängd som omfattas av mål 2 i varje medlemsstat. Emellertid representerade de områden som de italienska myndigheterna föreslog bara 2,2 miljoner invånare, dvs. 29,6 % den totala stödberättigade befolkningen.

2. Den 11 oktober 1999 begärde kommissionen att de italienska myndigheterna snarast skulle ändra sitt förslag i enlighet med förordningarnas krav. Den ursprungliga förteckningen skulle därför behöva kompletteras med minst 1,5 miljoner invånare från områden som motsvarar gemenskapskritererna. Förteckningen måste samtidigt minskas med en motsvarande befolkning från områden som redovisats enligt artiklarna 4.7 till 4.9.

3. Ännu har kommissionen inte fått något förändrat förslag från de italienska myndigheterna. Den kan därför inte säga när förteckningen över Italiens stödberättigade områden under mål 2 kommer att kunna antas av kommissionen.

4. Sedan den väl fått det italienska förslaget kommer kommissionen att utvärdera det i enlighet med förordningen, både som helhet och regionvis.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2619/99

från Robert Sturdy (PPE-DE) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Stöd till den brittiska grisköttsindustrin

Kommissionen har bekräftat att grisuppfödarna i Förenade kungariket av olika skäl befinner sig i en mycket stor ekonomisk kris.

Kommer kommissionen att ta ställning till några av följande åtgärder för att komma till rätta med några av de problem som tvingar många uppfödare att lägga ned sin verksamhet?

1. Återinföring av exportbidrag för europeiskt griskött.

2. Stöd för Förenade kungarikets begäran om statligt stöd för att täcka utgifterna i samband med BSE, som även har skadat det brittiska grisköttets konkurrenskraft?

Kan kommissionen föreslå andra åtgärder som Förenade kungariket eller Europeiska unionen kan vidta, i enlighet med gemenskapsrätten, för att hjälpa Förenade kungarikets problemdrabbade grisköttsindustri?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(31 januari 2000)

Tyvärr har grisköttsmarknaden i hela Europa dragits med mycket stora problem. Huvudanledningen till de låga priserna är dock den bestående överproduktionen av griskött.

Det stämmer att Förenade kungariket har infört vissa nationella bestämmelser som gör det dyrare att slakta grisar. Vissa informella kontakter har tagits mellan kommissionen och de brittiska myndigheterna för att diskutera hur ett eventuellt stöd skulle vara utformat, men kommissionen har ännu inte fått någon formell anmälan om att man från brittiskt håll vill bevilja stöd.

För att ett stöd skall kunna godkännas måste det naturligtvis uppfylla kraven i EG-fördraget. Enligt dessa bestämmelser bör stödet framför allt syfta till att stimulera den ekonomiska utvecklingen för sektorn i fråga. Stöd som bara ges för att kompensera för handelsförluster kan i princip inte godkännas enligt gemenskapsbestämmelserna.

Det finns för närvarande exportbidrag för ett stort antal grisköttsprodukter, inklusive färskt och djupfryst kött och bearbetade produkter. Dessa bidrag innebär ett stort stöd till den europeiska grisköttsmarknaden, och under 1999 såldes nästan 800 000 ton griskött till tredje land med hjälp av exportbidrag. Eftersom trycket på gemenskapens grisköttsmarknad består har kommissionen behållit de ganska höga exportbidragen i mer än ett år nu. Det stämmer att kommissionen inte längre betalar ut extra höga bidrag för färskt och djupfryst kött som exporteras till Ryssland. Denna export omfattas dock fortfarande av det vanliga bidraget. Det bör också betonas att kommissionen, när den utformar riktlinjerna för exportbidrag, måste ta hänsyn till den begränsade efterfrågan på exportmarknaderna, liksom till budgetmässiga aspekter och de kvantitativa begränsningarna i WTO-avtalet.

Kommissionen har vid flera tillfällen diskuterat andra möjliga lösningar med medlemsländerna (t.ex. att skapa fonder på frivillig basis), men hittills har dessa idéer fått ett ljumt mottagande av majoriteten av länderna. Kommissionen kommer dock att fortsätta att försöka hitta lösningar på problemet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1852/99

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) till kommissionen

(13 oktober 1999)

Ämne: Hälsa och konsumentskydd

Den 7 september 1999 anordnades den 59:e världskongressen om farmaci i Barcelona med över 3 000 deltagare från hela världen. En av slutsatserna från denna kongress var att man fördömde den försäljning som pågår via Internet av över 20 000 läkemedel utan läkarrecept och utan någon information om dosering, bieffekter eller interaktion med andra läkemedel.

Vilka åtgärder håller Europeiska kommissionen på att vidta för att sätta stopp för denna illegala handel som utsätter ett stort antal gemenskapsmedborgare för allvarliga risker?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(22 november 1999)

Kommissionen är medveten om problemet med att medicinska produkter säljs via Internet.

Enligt rådets direktiv 92/28/EEG av den 31 mars 1992 om marknadsföring av humanläkemedel(1), måste det betraktas som olagligt att utan försäljningstillstånd sälja receptbelagda läkemedel, narkotika och medicinska produkter via Internet. Artikel 14 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal(2) innehåller en minimiklausul, enligt vilken medlemsstaterna, med hänsyn till allmänintresset, får införa eller behålla ett förbud mot att vissa varor och tjänster, i synnerhet läkemedel, saluförs genom distansavtal på deras territorium, dock med vederbörlig hänsyn tagen till fördraget.

Trots att denna lagstiftning tillhandahåller en klar rättslig ram för att bekämpa olaglig försäljning i gemenskapen är kommissionen medveten om att man, med tanke på Internets internationella karaktär, kan fråga sig hur tillämplig denna lagstiftning egentligen är i praktiken.

Vid sitt 48:e möte den 2728 september 1999 inrättade den farmaceutiska kommittén, på förslag från kommissionen, en särskild arbetsgrupp som skall undersöka hur den elektroniska handeln påverkar patienternas tillgång till läkemedel. Kommissionen har uppdragit åt denna arbetsgrupp att undersöka hur effektivt man kan skydda folkhälsan med nuvarande medel, med tanke på att Internet gör att det är lättare att få tag i läkemedel från länder utanför gemenskapen, och med tanke på informationsteknikens potentiella utveckling inom gemenskapen. Arbetsgruppen skall försöka ta fram förslag till konkreta åtgärder som kan diskuteras i den farmaceutiska kommittén, och fundera över vilken roll och ställning gemenskapen bör inta gentemot tredje land och i internationella organisationer som Världshälsoorganisationen.

Arbetsgruppen kommer att bestå av företrädare för europeiska institutioner, medlemsstaterna och andra berörda parter, t.ex. patient- och konsumentföreningar, läkar- och apotekarförbund samt industriförbund. När kommissionen har erhållit förslag på företrädare kommer ett första möte att sammankallas i början av år 2000.

(1) EGT L 113, 30.4.1992.

(2) EGT L 144, 4.6.1997.