SKRIFTLIG FRÅGA P-1433/01

från Karl von Wogau (PPE-DE) till kommissionen

(11 maj 2001)

Ämne: Avvikelser vid omräkning från tyska mark till euro

Enligt bestämmelserna för tilldelning av offentliga byggkontrakt i Tyskland vilar avtalet mellan uppdragsgivaren (byggherren) och uppdragstagaren (hantverkaren, byggfirman) på de enhetspriser som anges i anbudsinfordran. Ersättning utbetalas med utgångspunkt i enhetspriset; det faktiskt använda byggmaterialet multipliceras med enhetspriserna. Vid slutsammanräkningen kan avvikelser uppstå mellan de enskilda beloppen. I dessa fall uppkommer frågan vilken rättslig grund som skall användas. Ett förtydligande exempel:

Följande situation uppstår vid en anbudsinfordran:

- Rubrik: Markarbeten

1. Schaktning av jord - 250 000 m2 à 7,97 DM/m2 = 1 992 500,00 DM

2. Markutjämning - 250 000 m2 à 6,64 DM/m2 = 1 660 000,00 DM

3. Grusbeläggning - 250 000 m2 à 19,04 DM/m2 = 4 760 000,00 DM

Summa: 8 412 500,00 DM=4 301 242,90 EUR

- Rubrik: Markarbeten

1. Schaktning av jord - 250 000 m2 à 4,07 EUR/m2 = 1 017 500,00 EUR

2. Markutjämning - 250 000 m2 à 3,39 EUR/m2 = 847 500,00 EUR

3. Grusbeläggning - 250 000 m2 à 9,73 EUR/m2 = 2 432 500,00 EUR

Summa: 4 297 500,00 EUR

- Differens: 3 742,90 EUR

Är kommissionen medveten om att sådana avvikelser kan uppträda? Vilken rättslig grund skall användas i sådana fall? Vilka regler skall användas om parterna inte har infört bestämmelser om sådana avvikelser i sitt avtal: enhetspriser eller omräkning av totalsumman?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(14 juni 2001)

Regler för avrundning av belopp anges i rådets förordning (EG) nr 1103/97 av den 17 juni 1997 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron(1) (se i första hand artiklarna 4 och 5). Dessa bestämmelser utgör dock bara en minimistandard som syftar till att garantera en viss exakthet som minst måste tillämpas vid omräkning och avrundning. Gemenskapslagstiftningen utesluter alltså inte att nationella bestämmelser kan kräva en större exakthet, så länge dessa regler inte står i strid med gemenskapens.

Kommissionen är väl medveten om problemen med avrundning av belopp och av sammanräkningar av flera belopp, och frågan tas upp i närmare detalj i Euro-Paper nr 22 med titeln The introduction of the euro and the rounding of currency amounts(2) (särskilt under punkt 4.1.2.).

Hur problemen bäst skall lösas varierar alltså i viss mån från fall till fall, i synnerhet på grundval av hur det aktuella kontraktet skall tolkas. Det kan i det avseendet vara viktigt huruvida parterna enats om en gällande enhet dvs. en valutaenhet i vilken priserna fastställs, eller om det kan avgöras utifrån omständigheterna vilken valuta som skall vara gällande enhet. Det kan också ha betydelse om parterna önskar att flera transaktioner skall betraktas som separata kontrakt och betalas var och en för sig eller om varje sådan delsumma bara ses som en del i en intern sammanräkning som leder fram till totalsumman för hela kontraktet. I det första fallet skulle de olika delsummorna räknas om och avrundas medan i det senare fallet endast det samlade fakturabeloppet skulle vara relevant.

Generellt sett kan exaktheten förbättras genom att fler decimaler räknas med, så att inga väsentliga avvikelser drabbar någon av parterna som ett resultat av omräkningen.

(1) EGT L 162, 19.6.1997.

(2) (http://europa.eu.int/comm/economy finance/document/europap/eup22de.htm).