SKRIFTLIG FRÅGA E-1039/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: Minskning av svinstocken i Flandern, åtföljd av socioekonomiska stödåtgärder

I slutet av februari meddelade kommissionsledamoten med ansvar för miljöfrågor, Margot Wallström, i ett svar på min skriftliga fråga E-2686/99(1) att hon kände till vilka allvarliga problem regionen Flandern var utsatt för till följd av de stora mängder fosfor och kväve som där fanns anhopade.

De höga koncentrationerna av fosfor och kväve stammar både från kemiska gödningsmedel och, självfallet, till största delen från kreatursskötseln. Wallström påpekade att dessa överdrivet stora mängder är orsaken till en diffus föroreningsbelastning på grundvattnet, vilket framgår av miljöförbundet Vlaamse Milieumaatschappijs rapporter, och framhöll dessutom att de leder till en eutrofiering av största delen av ytvattnet och dessutom bidrar till att Nordsjön eutrofieras.

I Flandern sprider sig alltmer insikten om att det finns för många svin där i relation till landytan för att gödseln skall kunna spridas utan risker för miljön. Svinstocken uppgår för närvarande till omkring 8 miljoner djur. 1992 fanns det 6 545 000 svin och fem år senare redan 7 367 653. Därför måste en fråga ställas och besvaras om det inte vore bäst att gå in för en minskning av svinstocken, åtföljd av socioekonomiska stödåtgärder.

Kan en minskning av svinstocken i Flandern (till viss del) finansieras med europeiska anslag, med tanke på hur allvarlig situation är och med beaktande av att nitratdirektivet tar företräde framför den europeiska organisationen av marknaden för griskött? a) Om så är fallet: inom vilken rättslig och finansiell ram kunde för en minskning av svinstocken, åtföljd av socioekonomiska stödåtgärder ställa sig möjlig? b) Om inte: är kommissionen, med tanke på hur allvarlig situation är och med beaktande av att nitratdirektivet tar företräde framför den europeiska organisationen av marknaden för griskött, beredd att skapa en rättslig och finansiell ram för en minskning av svinstocken, åtföljd av socioekonomiska stödåtgärder?

(1) EGT C 280 E, 3.10.2000, s. 103.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(14 juni 2000)

En minskning av svinbeståndet i Flandern, liksom de eventuella socioekonomiska stödåtgärder som skulle följa, måste granskas på flera nivåer: på nivån för den gemensamma organisationen av marknaden (GMO), på nivån för de åtgärder som vidtas inom ramen för politiken för utveckling av landsbygden och för strukturfondspolitiken samt inom ramen för den internationella hjälpen.

Den gemensamma organisationen av marknader har, vad grisköttsektorn beträffar, inget element för styrning av produktionen syftande till en reduktion av svinbeståndet i medlemsstaterna. Producenterna bär hela ansvaret för antalet svin vid sina uppfödningsanläggningar; detta gäller för en eventuell ökning av beståndet, men även för en minskning som eventuellt skulle åligga inom ramen för rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket(1). Inom ramen för denna gemensamma organisation av marknaden kan gemenskapen således inte delta i finansieringen av en eventuell minskning av svinbeståndet i Flandern, en minskning som är nödvändig för efterlevnaden av de skyldigheter som följer av tillämpningen av direktivet 91/676/EEG om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket.

Det är emellertid uppenbart att uppfödarna inte kan dra otillbörlig nytta av den frihet som de får av den gemensamma organisationen av marknaden för griskött. De är förpliktade att respektera alla normer och skyldigheter som följer av såväl gemenskapens som nationell och regional lagstiftning, förutom den lagstiftning som föreskrivs av den gemensamma organisationen av marknaden, vilken skulle kunna ha ett direkt eller indirekt inflytande på det antal djur som finns på en anläggning.

Inom ramen för ett definitivt upphörande av jordbruksaktiviteter, vilket skulle innebära en total minskning av beståndet, föreskriver förordningen om utveckling av landsbygden (rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar(2)) gemenskapshjälp till förtidspension. Nationell hjälp till ett definitivt och oåterkalleligt upphörande av djuruppfödning skulle likaledes vara möjligt inom ramen för riktlinjerna beträffande statlig hjälp inom jordbrukssektorn(3). Fram till dagens datum har de flamländska myndigheterna inte kommit med något formellt erbjudande om någon av de två nämnda hjälptyperna.

För de anläggningar som åtminstone uppfyller de minimikrav som gäller för djurens miljö, hygien och välbefinnande är en finansiering från gemenskapen möjlig inom ramen för förordningen om utveckling av landsbygden. Denna hjälp kan avse framför allt miljö- och jordbruksåtgärder, såsom stöd för övergång till ekologiskt jordbruk och extensifiering, åtgärder som förekommer i planen för utveckling av den flamländska landsbygden under perioden 2000-2006, en plan som för närvarande håller på att analyseras av kommissionen och som förväntas bli antagen under kommande höst.

En partiell minskning av svinsbeståndet kan emellertid inte komma ifråga för finansiell hjälp från gemenskapen om antalet djur på anläggningen överskrider den gräns som stipuleras av nitratdirektivet. Denna gräns motsvarar i känsliga områden ett utsläpp på maximalt 170 kilogram kväve per hektar.

För flera sektorer, däribland svinsektorn, förutses vidare i den flamländska planen för utveckling av landsbygden även investeringshjälp till anläggningar som uppfyller de ovan angivna minimikraven, i synnerhet genom diversifieringsaktioner, i syfte att i första hand bidra till ett uthålligt jordbruk och en ökning av inkomsterna från jordbruket. Den sistnämnda åtgärden skulle, i förekommande fall, kunna ha en positiv effekt på omorienteringen av aktiviteter inom svinsektorn.

Slutligen utgör strukturfonderna (rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(4)), som kan träda i aktion i de områden som omfattas av mål 2, gemenskapsinstrumenten framför andra i de regioner där det är lämpligt att stötta en ekonomisk och social omstrukturering. I dispositionerna för de strukturfonder som kommer att vara i kraft under perioden 2000-2006 förutses särskilt ett gemenskapsstöd åt de områden på landsbygden som hotas av allvarliga strukturproblem inom jordbrukssektorn. Icke desto mindre bör det understrykas att de flamländska myndigheterna i sin definition av mål 2 inte har inkluderat de områden på landsbygden där situationen för svinuppfödningen skulle kräva strukturförändringar.

(1) EGT L 375, 31.12.1991.

(2) EGT L 160, 26.6.1999.

(3) EGT C 28, 1.2.2000.

(4) EGT L 161, 26.6.1999.