SKRIFTLIG FRÅGA E-0715/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(17 mars 2000)

Ämne: Etniska företagare från tredje land

Vilka åtgärder förbereder kommissionen för att göra det lättare för etniska företagare från tredje land att utöva sin verksamhet inom EU?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 maj 2000)

Kommissionen vill informera parlamentsledamoten om att medlemsstaterna, inom ramen för initiativet Employment-Integra, har genomfört olika projekt som riktat sig till medborgare från tredje land eller personer som tillhör etniska minoriteter och som bor i EU, vilket är grupper som är överrepresenterade bland arbetslösa eller som ofta har osäkra och lågkvalificerade arbeten. Det är dock bara ett fåtal av dessa projekt som har varit särskilt inriktade på företagande. Inom ramen för Employment-Now-initiativet har en rad projekt genomförts med inriktning på företag som startas av kvinnor, vilket inbegriper kvinnor från etniska minoriteter.

Det nya gemenskapsinitiativet Equal (riktlinjerna för detta antogs den 14 april 2000(1)) syftar till att bekämpa alla former av diskriminering och ojämlikhet på arbetsmarknaden. En av de stora målsättningarna med detta initiativ är att förfarandena för etableringen av nya företag skall stå öppna för alla.

Vad gäller företagares verksamhet mer generellt måste man skilja mellan företagaren i sin roll som juridisk person och företagaren som fysisk person.

När en företagare som är medborgare i tredje land i överensstämmelse med gällande lagstiftning har bildat ett bolag som har sitt säte, huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet i en medlemsstat, utgör bolaget som sådant en integrerad del av den medlemsstaten enligt artikel 48 (f.d. artikel 58) i EG-fördraget, och omfattas då av etableringsrätten (artikel 43 [f.d. artikel 52] i EG-fördraget) och friheten att tillhandahålla tjänster (artikel 49 [f.d. artikel 59] i EG-fördraget) på den inre marknaden. Bosättningskraven för den som leder företaget eller är delägare i ett sådant bolag och som är tredjelandsmedborgare faller inte under gemenskapsrätten utan styrs fortfarande av nationell lagstiftning. På grundval av den nya avdelning IV i EG-fördraget kommer det att vara möjligt att införa gemenskapsregler om villkoren för inresa och bosättning för medborgare i tredje land som skall arbeta som anställda eller egenföretagare (artikel 63.3 a) samt om rätten för tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta i

en medlemsstat att få bosätta sig i andra medlemsstater (artikel 63.4). Av resultattavlan(2) som kommissionen har lagt fram och som rådet godkände den 27 mars 2000 framgår att kommissionen för närvarande genomför undersökningar om tredjelandsmedborgares inresa med siktet inställt på att lägga fram direktivförslag.

En företagare som är medborgare i tredje land och agerar som privatperson och som redan juridiskt sett är bosatt på en medlemsstats territorium omfattas däremot inte av etableringsrätten enligt artikel 43 i EG-fördraget. Enligt artikel 49.2 i EG-fördraget får dock rådet besluta att bestämmelserna om friheten att tillhandahålla tjänster skall tillämpas även på tredjelandsmedborgare som tillhandahåller tjänster och som har etablerat sig i en medlemsstat. I februari 1999 lade kommissionen därför fram ett förslag till rådsdirektiv om en utvidgning av friheten att tillhandahålla tjänster över gränserna till att även omfatta tredjelandsmedborgare som har etablerat sig inom gemenskapen(3). Som ett led i det planerade rådfrågningsförfarandet välkomnade parlamentet detta förslag (se Berger-betänkandet(4)), under förutsättning att vissa ändringar görs, i synnerhet gällande falska egenföretagare. Efter parlamentets yttrande av den 3 februari 2000 kommer kommissionen nu att lägga fram ett ändrat förslag så snart som möjligt.

Mer generellt kan framföras att kommissionen har lagt fram ett åtgärdspaket på grundval av artikel 13 med ett förslag till ett rådsdirektiv om genomförandet av principen om likabehandling av enskilda personer oavsett ras eller etniskt ursprung(5), vilket har behandlats i Buitenweg-betänkandet som parlamentet antog den 18 maj 2000.

(1) KOM(2000) 853.

(2) Resultattavla för framstegen i skapandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen KOM(2000) 167 slutlig, 24.3.2000.

(3) EGT C 67, 10.3.1999.

(4) Berger-betänkandet av den 2 februari 2000 (A5-0012/00).

(5) KOM(1999) 566.