ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1047/98

från Josu Imaz San Miguel (PPE) till kommissionen

(6 april 1998)

Ämne: Vignemale-tunneln

Snart skall Europeiska kommissionen uppdatera listan över europeisk transportinfrastruktur som skall prioriteras med hänsyn till gemenskapsintressen, finansieringsmöjligheter samt sociala och ekonomiska följder.

Ett av de projekt som just nu diskuteras för järnvägsförbindelserna mellan Iberiska halvön och den europeiska kontinenten handlar om en järnväg som skulle korsa Pyrenéerna genom en tunnel i området Vignemale, och på detta sätt förbinda den autonoma regionen Aragonien med Frankrike.

Har Europeiska kommissionen övervägt att ta med detta projekt på sin prioriteringslista? Räknar Europeiska kommissionen med att projektet skall finansieras av Sammanhållningsfonden?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(29 maj 1998)

I juni 19096, när Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet(1), förpliktade sig kommissionen att än en gång se över ett antal projekt som Europaparlamentet identifierat i andra behandlingen, men som inte tagits med i beslutet.. Denna översyn genomförs inom ramen för den översyn av riktlinjerna som planeras för 1999.

Kommissionen mottog nyligen ett dokument från regionen Midi-Pyrenees, med rekommendationer från den autonoma regionen Aragonien, som i stora drag redogör för det projekt som frågeställaren avser.

Kommissionen har för avsikt att granska detta projekt utgående från de upplysningar som nu finns att tillgå.

Sammanhållningsfonden ger stöd till transeuropeiska nätverksprojekt i stödberättigade medlemsstater. Hittills har kommissionen dock inte mottagit någon begäran om stöd till projektet i fråga från de spanska myndigheterna.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1145/98

från Ernesto Caccavale (UPE) till kommissionen

(2 april 1998)

Ämne: Marknadspriser på utbildningsverksamhet som medfinansieras av Europeiska socialfonden

Nedanstående fråga ställs mot bakgrund av frågan om utbildningsverksamhet som medfinansieras av Europeiska socialfonden och förvaltas av lokala utvecklingsorgan som bildats som konsortier och/eller sammanslutningar, med anledning av vilken skriftlig fråga P-0352/98(1) lades fram, och mot bakgrund av det svar som Padraig Flynn gav för kommissionens räkning.

I en situation där utbildningsorganet inte får utbildningsverksamheten att gå med vinst och därför lägger ut en del av denna på ett annat företag i konsortiet eller sammanslutningen, är det med iakttagande av bestämmelserna i kommissionens beslut 97/322/EG(2) (i synnerhet faktablad 4) lagligt att konsortiet/sammanslutningen debiterar tjänsterna till marknadspriser, förutsatt att dessa inte överstiger de fastställda parametrarna?

Svar från Padraig Flynn på kommissionens vägnar

(12 maj 1998)

I sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-0352/98 betonade kommissionen det faktum att den "inte [ger] fördelar till något särskilt organ, eftersom den inte deltar i urval och förhandsbedömning av insatserna. Kommissionens roll begränsar sig till att på ett allmänt plan, och inom ramen för partnerskapet med medlemsstaten, fastställa kriterier och riktlinjer som slutmottagarna skall följa när insatser som samfinansieras av Europeiska socialfonden (ESF) genomförs".

Som svar på parlamentsledamotens skriftliga uppföljningsfråga bekräftar kommissionen att utbildningsinstitutioner som för tjänster betalar ett marknadspris inom de ramar som fastställts till en sammanslutning eller ett konsortium fortfarande är stödberättigade under förutsättning att de kan granskas enligt en metod som kan kontrolleras i samband med den slutliga kostnadsredogörelsen.

Man bör också komma ihåg att kommissionen är bunden av artikel 2.1 i förordning (EEG) 4255/88, ändrad genom förordning (EEG) 2084/93(3), om Europeiska socialfonden.

Enligt artikel 2.1 skall medlemsstaten säkerställa att kostnaderna för enskilda verksamheter ligger inom de gränser som är lämpliga för dessa verksamheter utan att det påverkar kommissionens kontroller.

(1) EGT C 310, 9.10.1998, s. 58.

(2) EGT L 146, 5.6.1997, s. 11.

(3) EGT L 193, 31.7.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1399/98

från José Apolinário (PSE) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: Faktorer som kännetecknar de yttersta randområdena i energisektorn

För att bemöta de faktorer som kännetecknar de yttersta randområdena i energisektorn förfogar Europeiska unionen redan över programmet Posei-energi inom ramen för gemenskapens samlade åtgärder för dessa områden, vid sidan av och oberoende av respektive gemenskapsstödramar. Mot bakgrund av att dessa faktorer fortfarande gör sig gällande, hur ställer sig kommissionen i förhållande till denna fråga, i synnerhet med avseende på Azorerna?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(24 juni 1998)

Kommissionen har under en treårsperiod genomfört Poseima-programmets energiåtgärd. Genom att tillämpa denna åtgärd har finansiella medel motsvarande totalt 15 miljoner ecu överförts till den självstyrande regionen Azorerna och använts till projekt för energibesparing och förnybar energi. Den sista årliga utbetalningen skedde 1994.

Kommissionen har inte föreslagit att energiåtgärden inom ramen för Poseima-programmet skall förlängas under perioden 1995-1999. Däremot har kommissionen, inom gemenskapens stödramar till förmån för Portugal och Regis-initiativet för regionerna i gemenskapens yttersta periferi, antagit program för perioden 1995-1999 där åtgärder föreskrivs för att stödja investeringar inom energisektorn på Azorerna.

Med hänsyn till Azorernas missgynnade situation när det gäller försörjning av konventionella energiprodukter, men även när det gäller utvecklingsmöjligheter för energibesparing och vissa förnybara energikällor, bör energisektorn på Azorerna under den kommande finansiella programplaneringsperioden få fortsatt stöd från strukturfonderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1563/98

från Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) till kommissionen

(20 maj 1998)

Ämne: Projekt inom ramen för programmet Urban-AL

Inom programmet Urban-AL, som är ett projekt som samfinansieras av Europeiska kommissionen, ansökte enligt vad jag fått erfara fyra kommuner om att bli huvudansvariga för tema nr 3: "Stadsdemokrati". Dessa fyra kommuner var Issy-les-Moulineaux (Frankrike), Porto Alegre (Brasilien), Salt (Spanien) och Villa María (Argentina).

Bland dessa fyra städer uppfyllde bara de två första kraven och ombads att lämna in ett formellt förslag.

Staden Porto Alegre har blivit internationellt känd som ett exemplariskt exempel på kommunalt medborgardeltagande genom försöket "budgetmedverkan", ett försök som uppmärksammats av de främsta internationella samarbetsorganen (Världsbanken, Islamiska utvecklingsbanken, FN:s utvecklingsprogram m. fl.). Bland de kommuner i det nätverk som Porto Alegre presenterade fanns dessutom några av dem som rönt störst uppmärksamhet för kommunalt medborgardeltagande, som till exempel Villa Salvador i Peru.

Jag skulle vilja att kommissionen informerade om följande:

1. Vilka kriterier använde den tekniska kommittéen när man studerade de olika nätverkens projekt och sedan lade fram sitt förslag för att Europeiska kommissionen skulle kunna välja den kommun som skulle få leda sitt nätverk?

2. Vilka var Europeiska kommissionens kriterier vid det slutgiltiga avgörandet, framför allt vid valet av staden Porto Alegre, med tanke på att den staden är ett av de mest kända exemplen på medborgardeltagande i Latinamerika?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(18 juni 1998)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för hans intresse för EU:s program URB-AL.

Vid bedömningen av sökandenas förslag till samordning av ett tematiskt nätverk hade URB-AL-programmets kommitté på hög nivå antalet deltagare i nätverket och kvaliteten på det tekniska och finansiella anbudet som kriterier. Dessa kriterier nämns under punkt 9 i den specifikation som sänts till de först utvalda. Anbuden bedöms uteslutande på grundval av det tekniska innehållet.

Det arbete som ovanstående kommitté utför (överläggningar och rekommendationer till kommissionen) är konfidentiellt. Av förståeliga skäl försöker man på detta sätt att garantera kommittéledamöternas oberoende och opartiskhet.

Förslaget från staden Porto Alegre granskades mycket noggrant. Kommissionen anser att städerna Porto Alegres och Villa el Salvadors erfarenheter av medborgardeltagande är av stort värde. Därför har den inbjudit dessa städer att medverka i URB-AL:s nätverk nr 3, som samordnas av staden Issy-les-Moulineaux, för att de skall kunna dela med sig av sina erfarenheter till alla intresserade europeiska och latinamerikanska städer. Att ansluta sig till nätverket är gratis och sker genom att sända ett brev till samordnaren för nätverket. Medlemsskapet ger möjlighet för de städer som vill att lägga fram ett förslag till ett gemensamt projekt avseende nätverkets tema.

Kommissionen vill också informera parlamentsledamoten om att Porto Alegre kommer att medverka i nätverk nr 5, som gäller städers socialpolitik och som samordnas av staden Montevideo.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1084/98

från Nel van Dijk (V) till kommissionen

(30 mars 1998)

Ämne: Eventuellt fusk i samband med nederländsk export av nötkött

Har kommissionen tagit del av rapporter om att nederländska nötköttsexportörer i stor skala fuskar med ursprungsstämplar och -dokument så att importerat nötkött och importerade nötkreatur efter att dessa slaktats skall kunna utges för att vara av nederländskt ursprung? Avsikten med detta är att kringgå de begränsningar för återexport om vilka det överenskommits mellan Nederländerna och Ryssland(1)?

Har det kommit till kommissionens kännedom att tjänstemän vid Nederländernas centralorganisation för köttsektorn hävdats uppmuntra till sådant fusk och att organisationen RVV, alltså det landsomfattande verket som i Nederländerna ansvarar för kvalitetskontroll av kött och kreatur (Rijksdienst voor de Keuring van Vee en Vlees) i hela tre år blundat för detta fusk och låtit det fortgå opåtalat och att det ledande skiktet inom jordbruksministeriet i Nederländerna också känt till det?

1. Förfogar kommissionen över upplysningar som kunde bekräfta dessa rapporter?

2. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit respektive ämnar kommissionen vidta för att med det snaraste säkerställa att sådana bedrägerier inte längre undergräver kommissionens politik med hänsyn till BSE och sätter folkhälsan på spel?

3. Anser sig kommissionen, också i beaktande av de tvivel som uppkommit angående RVV:s sätt att utöva tillsyn, ha några möjligheter att skärpa sin egen övervakning av nederländska slakterier och exportörer av nötkött?

4. Ämnar kommissionen, ifall det bevisas att det förekommit bedrägerier i samband med köttet, återindriva sådana exportbidrag som redan utbetalats?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(12 maj 1998)

Kommissionen känner till de tidningsrapporter som parlamentsledamoten hänvisar till. De nederländska medierna har rapporterat att ett bilateralt avtal mellan Nederländerna och Ryssland, enligt vilket endast kött från djur som uppfötts och slaktats i Nederländerna kan exporteras till Ryssland, inte följs.

Enligt tillgänglig information verkar inte gemenskapens BSE-politik ha äventyrats av att de nederländska myndigheterna inte har följt det bilaterala avtalet med Ryssland.

När det gäller exportbidrag, har de tillvägagångssätt som har rapporterats inte gett upphov till några felaktiga utbetalningar.

Det oaktat kommer kommissionen att i samband med sina kontroller på plats särskilt granska hur de nederländska myndigheterna följer den relevanta gemenskapslagstiftningen. De nederländska myndigheterna ansvarar för de dagliga kontrollerna när det gäller denna fråga.

(1) Dagstidningen De Limburger av den 13 och 14 mars 1998; TV-programmet Netwerk den 13 mars 1998.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0064



SKRIFTLIG FRÅGA E-0970/98 från Robin Teverson (ELDR) till kommissionen (30 mars 1998) Ämne: Försenade betalningar från ESF 1996 Kan kommissionen bekräfta att den vidtar åtgärder för att påskynda de slutliga betalningarna av ännu inte reglerade anspråk på ESF för 1996? Vissa projektansvariga i min valkrets har ännu inte fått de slutliga betalningarna från ESF för 1996. Dessa betalningar skulle varit gjorda i december 1996, och är alltså 15 månader försenade. Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (8 maj 1998) Kommissionen kan till sin glädje bekräfta att alla nödvändiga åtgärder har vidtagits för att påskynda de slutliga betalningarna av ännu inte reglerade fordringar på ESF för 1996. Vidare välkomnar kommissionen de nyligen gjorda uttalandena från ministern för sysselsättning, "welfare to work" och lika möjligheter om att man beslutat att i förskott betala ut pengarna från kommissionen. De nya arrangemangen kommer att gälla alla berättigade fordringar för 1997 års program och till och med andra utbetalningen för 1999 års program.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0006



SKRIFTLIG FRÅGA E-0237/98 från María Estevan Bolea (PPE) till kommissionen (13 februari 1998) Ämne: Biologisk mångfald Arbetar kommissionen med att göra en analys av hur bevarandet av den biologiska mångfalden ser ut i dag, för att kunna planera ändringar i de processer som påverkar den negativt? Kommer de framtida handlingsplaner och åtgärder som gemenskapsstrategin förväntas innehålla att kopplas till en analys av den nuvarande situationen samt till behovet av att genomföra förändringar?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1237/98

från Allan Macartney (ARE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Skatt på försäkringspremier i Förenade kungariket

Har kommissionen undersökt effekterna av högre skatt på försäkringspremier på elektronikbranschen (uthyrning och detaljhandel), resebranschen och motorfordonssektorn i Förenade kungariket?

Skatt på försäkringspremier infördes för att undvika så kallad värdeförskjutning ("value shifting"). Har kommissionen undersökt vilka effekter införandet av en högre skatt på försäkringspremier har på reseförsäkringsmarknaden, där det inte förefaller finnas några möjligheter till värdeförskjutning? Känner kommissionen till att antalet personer som tecknar reseförsäkringar har minskat sedan denna högre skatt infördes?

Känner kommissionen dessutom till att den högre skatten på försäkringspremier har lett till en ökning av antalet icke-försäkringsbaserade garantier för motorfordon och därmed till ett minskat skydd för bilägare i Förenade kungariket?

Är den högre skatten på försäkringspremier inom dessa sektorer förenlig med principen om fritt tillhandahållande av tjänster och med EG:s konkurrenslagstiftning?

Har kommissionen reagerat på klagomål från de drabbade sektorerna beträffande skatten på försäkringspremier, och om detta är fallet, hur har kommissionen reagerat?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(15 juni 1998)

Kommissionen tog under 1997 emot ett flertal klagomål om skatteökningen på försäkringspremierna inom resebranschen och detaljhandeln med elektrisk utrustning. Behandlingen av dessa klagomål pågår, och den görs särskilt mot bakgrund av artikel 92 i EG-fördraget. De brittiska myndigheterna höjde dessa skatter den 1 april 1997 som ett led i åtgärderna för att bekämpa skatteundandragande avseende mervärdesskatt.

Efter diskussioner mellan de brittiska myndigheterna och kommissionen i slutet av 1997 underrättade de brittiska myndigheterna kommissionen i en skrivelse av den 6 maj 1998 att de höjda skatterna hade utsträckts till att omfatta försäkringspremier för samtliga yrkesgrupper som säljer reseförsäkringar. Denna åtgärd träder i kraft den 1 augusti 1998. Genom detta beslut undanröjs enligt kommissionen den diskriminerande karaktären hos den skatteökning på reseförsäkringar som infördes 1997 och dess eventuella effekter av stöd till de yrkesgrupper som inte var föremål för ökningen.

Kommissionen fortsätter att undersöka höjningen av försäkringsskatten avseende elektrisk utrustning.

Klagandena kommer att få svar så snart kommissionen är i stånd att komma till en slutsats om effekterna av de aktuella åtgärderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1441/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(11 maj 1998)

Ämne: Euro 1999

I kommissionens rapport om konvergenssituationen samt rekommendation inför övergången till den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen, KOM(98) 1999, av den 25 mars 1998, (sidan 78), står det att:

"Under den andra etappen av EMU har alla medlemsstater, med undantag av Grekland, lyckats uppnå eller bibehålla låga och konvergerande inflationstakter. Även om konjunkturberoende faktorer såsom den långa perioden med låg ekonomisk aktivitet säkerligen bidrog till att minska pris- och kostnadstryck spelade ett antal strukturförändringar nyckelroll för det imponerande resultatet på inflationssidan."

Kan kommissionen förtydliga vilka de övriga konjunkturberoende faktorerna är?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(3 juli 1998)

Parlamentsledamotens citat från konvergensrapporten är hämtat från avsnittet "Prisresultatens hållbarhet underbyggs av EMU" (avsnitt 3.5). Kommissionen underströk i detta avsnitt att uppnåendet av en hög grad av prisstabilitet och en hållbar prisutveckling främst berodde på strukturella faktorer.

Konvergensrapporten visade också på att vissa konjunkturmässiga faktorer har spelat en roll i processen mot en minskad inflationstakt i gemenskapen under etapp II av den ekonomiska och monetära unionen (EMU). I rapporten talades om en period med låg ekonomisk aktivitet som på olika sätt utövade ett nedåtgående tryck på prisinflationen. För det första skärpte den svaga efterfrågan konkurrensen mellan leverantörerna. För det andra hade den ökade arbetslösheten och den höga arbetslöshetsnivån till följd av den låga aktiviteten en bromsande effekt på löneutvecklingen, vilken är en av de viktigaste faktorerna som påverkar prisinflationen.

Två andra konjunkturmässiga faktorer kan nämnas. För det första var ökningen av de internationella råvarupriserna mycket liten under större delen av etapp II av EMU. För det andra var dollarn ganska svag under samma period. Dessa båda faktorer bidrog till den måttliga ökningen av importpriserna i de flesta medlemsstater.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1019/98

från Freddy Blak (PSE) till kommissionen

(6 april 1998)

Ämne: Danska ungdomars alkoholkonsumtion

Är kommissionen medveten om att danska ungdomar nästan slår världsrekord i alkoholkonsumtion?

Vilka initiativ har kommissionen tagit för att bekämpa ungdomars missbruk av alkohol i medlemsstaterna?

Kommer kommissionen att göra en särskild insats för att få rätsida på situationen i Danmark, där problemet förefaller vara större än i de övriga medlemsstaterna?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(11 maj 1998)

Kommissionen är medveten om statistiken över alkoholkonsumtion i medlemsstaterna och detta gäller även situationen i Danmark.

Kommissionen har väckts till insikt om det växande missbruket av alkohol bland barn och ungdomar i många medlemsstater, särskilt av alkoholhaltiga läskedrycker, och har diskuterat reglerna för försäljning och marknadsföring av och reklam om alkohol med medlemsstaterna i syfte att lösa problemet med alkoholkonsumtion bland minderåriga. Detta anses vara det bästa sättet att hantera problemet i detta stadium.

Kommissionen är inte behörig att vidta direkta åtgärder i enskilda medlemsstater.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1755/98

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(5 juni 1998)

Ämne: Strejk bland kommissionens tjänstemän

Kan kommissionen bekräfta att dess personal strejkade den 30 april? Är det sant att denna strejk inte gällde något specifikt förslag, utan ett rådgivande dokument om vilket man sökte och välkomnade personalens åsikter? Anser kommissionen att en strejk är berättigad i ett sådant läge? Är den medveten om den effekt strejken fick på den allmänna opinionen, i synnerhet med tanke på valet av datum i direkt anslutning till en allmän helgdag vilket i själva verket gav personalen ett fyra dagar långt veckoslut? Vilket var utfallet av omröstningen om huruvida strejken skulle genomföras?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(29 juni 1998)

En strejk genomfördes på kommissionens den 30 april 1998.

Orsaken till konflikten var ett diskussionsunderlag utan officiell status. Inget förslag angående tjänsteföreskrifterna hade lagts fram från kommissionen. Kommentarer till diskussionsunderlaget, som fanns tillgängligt via kommissionens intranät, välkomnades.

Eftersom strejken var riktad mot kommissionen avstår kommissionen från att kommentera om den anser strejken vara berättigad eller inte.

Strejken genomfördes i anslutning till en allmän helgdag och under den helg när Europeiska rådet fattade beslut om vilka länder som skulle delta i den tredje etappen av Ekonomiska och monetära unionen. Vissa kritiska artiklar förekom i pressen angående personalfrågor inom kommissionen.

Beslutet om att genomföra strejken om förhandlingarna misslyckades röstades igenom vid ett personalmöte som organiserades av fackföreningarna. Efter vad kommissionen vet röstade en klar majoritet av den närvarande personalen igenom beslutet. Det exakta resultatet är däremot inte känt eftersom inga röstsedlar användes.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0889/98

från Mark Watts (PSE) till kommissionen

(11 mars 1998)

Ämne: Olaglig slakt av får i Frankrike på Eid-El-Kabir-festivalen

I min fråga nr 90 (H-0013/98)(1) fäste jag kommissionsledamotens uppmärksamhet vid att han redan givit mig rätt i att de franska myndigheterna hade överträtt gemenskapsrätten genom att tillåta att tusentals får brutalt slaktades på fälten utanför Paris under Eid-El-Kabir-festivalen i april 1997. Jag uppmanade vidare kommissionen att ange vilka garantier den hade fått från de franska myndigheterna om att de kommer att iaktta europeisk rätt och säkerställa att denna barbariska och olagliga slakt inte kommer att tillåtas ske i år.

I sitt svar sade kommissionen att det är fullt möjligt att fira Eid-El-Kabir på ett sätt som respekterar bestämmelserna för det berörda djurets välfärd - vilka förbjuder att sådan slakt sker utomhus eller på andra ställen utanför slakterier. Även om kommissionen säger att den har vidtagit vidare åtgärder mot de franska myndigheterna så har den inte lyckats svara på min specifika fråga om de garantier som dessa myndigheter har givit.

Kan kommissionen nu snarast ange vilka garantier den har fått från de franska myndigheterna om att de kommer att säkerställa att gemenskapsrätten inte överträds. Vilka åtgärder kommer de franska myndigheterna att vidta mot personer som överträder lagen?

Kan kommissionen noggrant ange vilka åtgärder den kommer att vidta mot de franska myndigheterna enligt artikel 100 i EG-fördraget, och med vilka följder, om den får reda på att lagen överträds under årets festival?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 april 1998)

Kommissionen fortsätter att övervaka situationen med avseende på olaglig slakt av får utanför slakterier i samband med den muslimska högtid som parlamentsledamoten nämner. I slutet av 1997 vände sig kommissionen till de franska myndigheterna och angav att den förväntar sig att Frankrike ser till att gemenskapens relevanta regler iakttas med avseende på slakt av får under firandet av högtiden 1998. Ett uppföljningsbrev sändes den 13 mars 1998 i vilket svar krävdes inom två veckor. Kommissionen har ännu inte mottagit den begärda informationen.

Frankrike varnades också för att förfarandet enligt artikel 169 i EG-fördraget inleds om man inte ser till reglerna följs. Kommissionen har ännu inte mottagit några klagomål angående firandet av Eid-el-Kabir under detta år.

(1) Europaparlamentets debatter (februari 1998).