ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3181/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(7 november 2002)

Ämne: Terrorism och fredsprocessen i Mellanöstern

Kommissionen är djupt engagerad i försöken att finna en lösning på den arabisk-israeliska konflikten. Kan kommissionen bekräfta att den på tillbörligt sätt gjort klart för ordförande Arafat hur viktigt det är att han använder sin auktoritet för att öppna ett möjlighetens fönster utan terrorattacker, så att de riktiga förhandlingarna om en tvåstatslösning kan äga rum, och att det ligger i palestiniernas egna grundläggande intressen att åstadkomma detta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 december 2002)

Kommissionen har i samband med möten med företrädare för den palestinska myndigheten och även i skrivelser till myndighetens ordförande Yassir Arafat tydligt redovisat sin uppfattning att våldet och terrorn måste upphöra och att den palestinska myndigheten, det legitima styrande organet i de palestinska områdena, måste bekämpa terrorism. Rådet (allmänna frågor) har också tagit upp denna fråga vid ett flertal tillfällen och även Europeiska rådet har gjort detta (t.ex. i uttalandena från mötet i Laeken den 1415 december 2001 och mötet i Sevilla den 2122 juni 2002).

Kommissionen har också betonat vikten av att den palestinska myndigheten tar itu med problemet med eggande till våld.

Kommissionen har dessutom uttryckt sitt beklagande över att perioder med relativt lugn, såsom vid slutet av förra året och under juli och augusti i år, inte har utnyttjats för att finna en förhandlingslösning rörande principen om två stater. Kommissionen är av den uppfattningen att det för att den politiska processen skall kunna drivas framåt är nödvändigt att ta upp säkerhetsfrågor på samma gång som politiska och ekonomiska frågor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3874/02

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till rådet

(10 januari 2003)

Ämne: Stärkta militära medel i Europa för att uppnå en större marginal av autonomi

Det är uppenbart att Europa behöver stärkta militära medel för att kunna uppnå en större marginal av autonomi och för att kunna utveckla en helt europeisk snabbinsatsstyrka.

På den politiska nivån är en av de stora utmaningarna för vår europeiska union att verkligen skapa ett område där den kan utveckla sin egen gemensamma säkerhets- och försvarspolitik för att uppnå en bestämd garantinivå för upprätthållandet av freden på vår kontinent. Denna utmaning är viktigare än alla andra ouppnåeliga mål på internationell nivå.

Kan rådet inom ramen för sina befogenheter på området uppge hurdan kapacitet det har att undersöka och regelbundet bedöma bristerna i vår europeiska union när det gäller att nå fram till målet att verkligen driva en egen säkerhets- och försvarspolitik?

Svar

(21 juli 2003)

Genom det arbete som utförts sedan Europeiska rådet i Helsingfors har Europeiska unionen kunnat fastställa vilka resurser som är nödvändiga för att utföra Petersberguppdragen, inbegripet de mest krävande av dessa. EU:s behov när det gäller militära resurser och styrkor för att uppnå det övergripande målet har därvid också kunnat anges och har sammanställts i en resurskatalog som regelbundet revideras på grundval av de principer som Europeiska rådet i Nice enades om.

Två konferenser om resurserna, under det franska respektive det belgiska ordförandeskapet gjorde det möjligt att sammanställa de konkreta nationella åtaganden som motsvarar de militära resursmål som Europeiska rådet i Helsingfors fastställt. Medlemsstaterna förpliktade sig till nationella bidrag på frivillig basis, vilka motsvarar de resurser som fastställts som nödvändiga för att uppnå det övergripande målet. Dessa åtaganden har samlats i en styrkekatalog. En analys av denna katalog gör det möjligt att förklara att EU omkring år 2003 i enlighet med det övergripande mål som fastställdes i Helsingfors kommer att vara i stånd att utföra samtliga Petersberguppdrag men att vissa resurser behöver förbättras, såväl på det kvantitativa som det kvalitativa planet, för att optimera de resurser som står till unionens förfogande.

I detta hänseende fastställde medlemsstaterna återstående brister vid konferensen om förbättring av de militära resurserna den 19 november 2001 och enades om en handlingsplan för att avhjälpa dem. Denna plan är grundad på nationella beslut (bottom-up-strategi) och har som syfte att rationalisera medlemsstaternas respektive försvarsinsatser och förstärka samverkan mellan nationella och multinationella projekt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3419/02

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(25 november 2002)

Ämne: Tuberkulos och partnerskapet Stop TB

Världshälsoorganisationen (WHO) och andra experter som arbetar med frågor som rör kampen mot tuberkulos har nyligen uppmärksammat den nuvarande bristen på finansiering av tuberkuloskontroll. Världshälsoförsamlingen har satt upp som mål att inom ramen för DOTS-programmet upptäcka 70 procent av alla tuberkulospatienter och bota 85 procent av dem senast 2005. Även om den beräknade kostnaden för detta mål uppgår till 1,2 miljarder USD har man bara säkrat finansiering av tre fjärdedelar av detta belopp.

Parlamentet och rådet håller för närvarande på att behandla kommissionens förslag till förordning om stöd för att bekämpa fattigdomsrelaterade sjukdomar i utvecklingsländerna. Jag undrar om kommissionen trots detta har för avsikt att vidta mer omedelbara åtgärder för att avhjälpa denna brist? Känner kommissionen till om några medlemsstater har vidtagit några åtgärder för att avhjälpa denna finansieringsbrist?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(19 december 2002)

Kommission är medveten om vilket lidande tuberkulos orsakar och den brist på medel som förhindrar att DOTS-programmet (korttidsbehandling under direktövervakning) görs till en av huvudprioriteringarna i bekämpning av de viktigaste fattigdomsrelaterade överförbara sjukdomarna. Kommissionen stödjer en utökning av DOTS-strategin. Denna strategi förutsätter fungerande hälso- och sjukvårssystem och det är följaktligen genom stöd på landsnivå och dialog med myndigheterna om sektorsstöd som kommissionen bäst kan stödja bekämpning av tuberkulos. Kommissionen bidrar även till finansieringen av icke-statliga organisationer som har inriktat sig på bekämpning os i vissa regioner.

Kommissionen stödjer den globala fonden för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria, varvid bekämpning av tuberkulos skall ses mot bakgrund av utvecklingsmålen för det nya årtusendet. Kommissionen har anslagit 120 miljoner för 2002. Dessa medel skall gå till program för bekämpning av tuberkulos, inbegripet en utökning av DOTS-programmet. Storleken på det årliga anslagen för perioden 20032006 från budgetposten för fattigdomsrelaterade sjukdomar diskuteras för närvarande i rådet och parlamentet och kommissionen har föreslagit en betydande ökning av anslagen jämfört med tidigare år. Detta kommer bl.a. att göra det möjligt för kommissionen att finansiera nyskapande initiativ rörande bekämpning av tuberkulos, vilka senare kan utökas genom kommissionens andra finansiella instrument.

Elva medlemsstater bidrar till den globala fonden för bekämpning av hiv/aids, tuberkulos och malaria. Sammanlagt har åtaganden för närmare 1,2 miljarder euro (vilket utgör 55 % av alla åtaganden) gjorts från gemenskapens sida.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3473/02

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(6 december 2002)

Ämne: Ny räkenskapsförare hos kommissionen

Europeiska kommissionen har från och med den 1 september 2002 utnämnt Marc Oostens till ny räkenskapsförare.

Kan kommissionen sända mig en kopia av sitt beslut att utnämna Marc Oostens?

Kan kommissionen upplysa mig om hur många medsökande Oostens valdes bland och om det stämmer att bara tjänstemän vid kommissionen hade möjlighet att söka till denna tjänst?

När, efter det att Oostens utnämnts, gjordes den preliminära redovisning som avses i artikel 18 i genomförandebestämmelserna till budgetförordningen?

Vilket var datumet för denna preliminära redovisning?

Vem undertecknade den preliminära redovisningen?

När kontrasignerade den nye räkenskapsföraren den preliminära redovisningen?

Gjorde han då några reservationer?

Om så är fallet: kan kommissionen meddela mig ordalydelsen av dem?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(5 mars 2003)

1. Ett exemplar av beslutet om att utse Marc Oostens översänds direkt till ledamoten och parlamentets sekretariat.

2. Två giltiga ansökningar mottogs avseende tjänsten. Det är inte riktigt att endast tjänstemän vid kommissionen kunde komma i fråga; tjänstemän i de övriga institutionerna hade också möjlighet att söka tjänsten.

3. Den preliminära redovisningen utarbetades av redovisningsenheterna under fjärde kvartalet 2002. Den undertecknades av Marc Oostens den 27 januari 2003. Förseningen beror på att redovisningen innehöll ytterligare information om periodiseringar som samlades in av flera generaldirektorat (GD), kontrollerades av GD Budget och av räkenskapsförarens enheter upptagits i redovisningen på grundval av dubbel bokföring.

4. Ifall en räkenskapsförare slutar sin tjänst skall en preliminär redovisning utarbetas den sista dagen. Den preliminära redovisning utarbetades följaktligen per den 31 augusti 2002.

5. Philippe Taverne undertecknade överföringsbeviset den 21 januari 2003 i egenskap av räkenskapsförare t.o.m. den 31 augusti 2002. Marc Oostens, som utsetts till räkenskapsföraren fr.o.m. den 1 september 2002, undertecknade mottagningsbeviset för den preliminära redovisningen den 27 januari 2003.

6. Den nye räkenskapsföraren kontrasignerade den preliminära redovisningen den 27 januari 2003.

7. Ja.

8. En kopia av de dessa bevis översänds direkt till ledamoten och parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2596/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: Förstörelse av antika grekiska och romerska minnesmärken i Turkiet

Enligt uppgifter i turkisk press har en rad rockkonserter, med tillstånd av de turkiska myndigheterna, hållits i den antika teatern i Efesos och lett till att stora sprickor uppstått i teatern. Och på den antika stadion i Efesos har man ordnat kamelkapplöpningar (!!) som inte nog med att de gett upphov till skador naturligtvis också varit ett sätt att häda minnesmärket och dess historia.

Som vi alla vet är det inte första gången minnesmärken förstörs i Turkiet och liknande saker drabbar även de antika grekiska och kristna minnesmärkena i den norra delen av Cypern som ockuperas av den turkiska armén.

Känner kommissionen till den skadegörelse som minnesmärkena i Efesos utsatts för? Vad anser kommissionen om de tillställningar som anordnas vid dessa? Vid hur många tillfällen (ange vilka) har kommissionen tagit upp frågan om förstörelsen av minnesmärken i Turkiet (minnesmärken som skapats av andra folk och helt enkelt råkar finna sig inom det som idag utgör den turkiska statens territorium) med turkiska myndigheter? Och hur många gånger har man från officiellt turkiskt håll kommit med tillräckliga och tillfredsställande förklaringar?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(17 oktober 2002)

Kommissionen känner inte till de specifika omständigheter som parlamentsledamoten tar upp. Det är bekant att teatern i Efesos står värd för evenemang i samband med teater- och musikfestivaler under sommaren. Vissa av dessa evenemang är av stor politisk betydelse. Den 30 augusti 2002 stod den antika teatern i Efesos för första gången värd för en konsert med sånger på armeniska, kurdiska och grekiska.

Kommissionen fäster stor vikt vid skyddet av det arkeologiska arvet. Det finns emellertid inga särskilda bestämmelser om skydd för antika minnesmärken i gemenskapens regelverk. Gemenskapens Kultur 2000-program för åren 20002004 bidrar till främjandet av goda rutiner i fråga om bevarande av och skydd för det gemensamma kulturarv som har betydelse för Europa, och programmet stöder också projekt för samarbete på detta område. Sjuttiofem kulturarvsprojekt finansierades genom det programmet under år 2000.

Även om Turkiet för närvarande inte deltar i programmet, är kommissionen beredd att främja turkiskt deltagande framöver.

Gemenskapen anslog år 2001 sammanlagt 11,5 miljoner euro till skydd för Turkiets kulturarv i den sydöstra delen av landet. Projektet kommer att genomföras under de närmaste tre eller fyra åren. Kommissionen planerar, med tanke på de medel som finns tillgängliga, på det stadiet inte några andra projekt till stöd för kulturarvet i Turkiet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2945/02

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(18 oktober 2002)

Ämne: Förskingring av medel i Rumänien

Enligt Libération av den 27 september 2002 har de rumänska myndigheterna meddelat att man inlett en undersökning om förskingring av EU-medel som var avsedda för hamninfrastruktur vid Donau.

Kan kommissionen bekräfta om tidningsartikeln är sann?

Kan kommissionen garantera att den med noggrann uppmärksamhet följer processen och att den i god tid till parlamentet överlämnar en utförlig rapport om ärendet i samband med förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för genomförande av budgeten 2001?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(5 december 2002)

De rumänska myndigheterna har underrättat kommissionen om att det inletts en undersökning rörande ett av Phare medfinansierat projekt genom Credo-programmet.

Credo-programmet var en multinationell stödordning för gränsöverskridande samarbetsprojekt mellan länder i Central- och Östeuropa och mellan dessa länder och angränsande nya oberoende stater i f.d. Sovjetunionen. Målsättningen var att främja goda grannförhållanden, social stabilitet och ekonomisk utveckling i gränsregionerna genom finansiering av projekt som ger konkreta fördelar på båda sidor om gränsen.

Det projekt som undersöks var en färjeförbindelse för stora fordon mellan Tulcea och Reni på den rumänsk-ukrainska gränsen. Projektet omfattade sammanlagt 302 530 euro, av vilka 239 466 euro tillhandahölls av Phare.

Kommissionen har för de rumänska myndigheterna förklarat sig vara beredd att stödja undersökningen i Rumänien. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har naturligtvis underrättats om saken. Det bör dock understrykas att kommissionen i nuläget ännu inte erhållit några upplysningar som bekräftar missbruk av EU-medel.

Så snart som kommissionen erhållit ytterligare upplysningar från de rumänska myndigheterna om utvecklingen i undersökningen kommer parlamentsledamoten att underrättas om detta skriftligen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3460/02

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(6 december 2002)

Ämne: Inrättande av en europeisk åklagare

Anser kommissionen att det krävs en Corpus Juris för att det europeiska åklagarämbetet skall fungera tillfredsställande?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(31 januari 2003)

I nästan tio år utredde straffrättsexperter från samtliga medlemsstater med frågan om skydd av gemenskapens ekonomiska intressen, på begäran av Europaparlamentet och kommissionen. Deras arbete resulterade i en omfattande rapport med bland annat rekommendationer om straffrättsligt skydd för gemenskapens ekonomiska intressen, Corpus Juris(1). Rapporten har tjänat som inspirationskälla för kommissionens Grönbok om straffrättsligt skydd av Europeiska gemenskapens ekonomiska intressen och inrättande av en europeisk åklagare(2).

Kommissionen har dock hittat egna lösningar. I Corpus Juris föreslogs en ökad harmonisering av den allmänna straffrätten (artiklarna 9-17) och bevisreglerna (artikel 32), och där ifrågasattes möjligheterna för icke-yrkesdomare att pröva komplicerade gränsöverskridande ekonomiska mål (artikel 26.1). Kommissionen ansåg i grönboken att medlemsstaternas rättsordningar måste respekteras i enlighet med subsidiaritetsprincipen. Mer allmänt fokuserade kommissionen i sina förslag på handläggningen före rättegången och föreslog att man så långt som möjligt borde förlita sig på nationell lagstiftning och nationellt rättsväsende.

(1) Corpus Juris introducing penal provisions for the purpose of protecting the financial interests of the European Union, M. Delmas-Marty (red.), Economica, Paris 1997. The Implementation of the Corpus Juris in the Member States, M. Delmas-Marty och J.A.E. Vervaele, Intersentia, Utrecht 2000 (4 band).

(2) KOM(2001) 715 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2469/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(29 augusti 2002)

Ämne: Valet i Kashmir

Anser kommissionen att oberoende valobservatörer bör finnas på plats för att övervaka det kommande delstatsvalet i det indiskkontrollerade Kashmir?

Har kommissionen i denna fråga framfört några officiella klagomål till den indiska regeringen (vilket svar gavs i så fall?), eller kommer den att göra detta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 september 2002)

Den indiska regeringen har förpliktat sig att anordna fria och rättvisa val i delstaten Jammu och Kashmir. Den indiska valkommissionen har inrättat en särskild struktur i syfte att sådana brister som visat sig i det förgångna skall kunna undvikas.

Det är i detta sammanhang viktigt att påminna om i vilken situation valen äger rum. Kashmir står, som händelserna på senare tid klart visat, fortarande i centrum för tvisten mellan Indien och Pakistan och våldsamma incidenter rapporteras regelbundet.

Det skulle vara av stort värde om internationella observatörer kunde närvara i samband med valen. Denna fråga har diskuterats med de indiska myndigheterna vid olika tillfällen och på olika nivåer. Den indiska regeringen har emellertid förklarat att den indiska lagstiftningen inte tillåter internationell övervakning. Enligt regeringen finns det dock inget hinder för utländska diplomater att närvara i sin egenskap av privatpersoner.

Ett sådant arrangemang skulle inte vara förenligt med de riktlinjer för EU:s valövervakningsuppdrag som anges i kommissionens meddelande från år 2000 om stöd till och övervakning av val. Kommissionen och medlemsstaterna håller för närvarande på att utvärdera om en närvaro på sådan grund är tillrådlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2319/02

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(26 juli 2002)

Ämne: EU-anpassad tillämpning av den nationella konkurrensrätten i Slovakien

Inför anslutningen till EU har Slovakien åtagit sig att stegvis anpassa sitt rättssystem till gemenskapens regelverk, i synnerhet inom konkurrensrätten.

För några veckor sedan upphävde Slovakiens högsta domstol ett beslut om att ett flertal bryggerier skulle sammanslås och remitterade det till konkurrensmyndigheten (Protimonopolny Urad). Orsaken var tydligen att marknadsandelarna inte beräknats korrekt. Redan innan det ursprungliga beslutet riktades stark kritik mot den starka koncentrationen av den slovakiska ölmarknaden.

Hur ämnar kommissionen bistå Slovakien så att landet kan tillämpa alla bestämmelser och förfaranden inom den nationella konkurrensrätten på ett sätt som är förenligt med EU:s bestämmelser?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(20 september 2002)

Kommissionen bevakar, såväl i samband med Europaavtalet som i anslutning till den pågående processen för landets anslutning till Europeiska unionen, hur Slovakien anpassar sig till och genomför gemenskapens konkurrensregler. Vad lagstiftningen beträffar omfattar den slovakiska konkurrenslagen de viktigaste principerna i gemenskapens konkurrensregler när det gäller konkurrensbegränsande samverkan, missbruk av dominerande ställning och kontroll av företagskoncentrationer. Efter samråd med kommissionen antogs i februari 2001 omfattande ändringar av konkurrenslagen. I och med dess ändrade utformning överensstämmer den rättsliga ramen i Slovakien på området konkurrensbegränsande åtgärder, inbegripet reglerna om företagskoncentrationer, nu till stor del med konkurrensreglerna i gemenskapens regelverk.

När det gäller den offentliga förvaltningens förmåga kan nämnas att antimonopolbyrån är den konkurrensmyndighet i Slovakien som ansvarar för att de nationella konkurrensrättsliga bestämmelserna och förfarandena tillämpas i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Kommissionen kan konstatera att byrån fungerar väl, att den uppvisar goda verksamhetsresultat och att den har en fortsatt omfattande personalutbildning. Kommissionen ställer ofta tekniskt bistånd till förfogande för de slovakiska myndigheterna för att hjälpa dem att tillämpa konkurrensreglerna på ett korrekt sätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3526/02

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(10 december 2002)

Ämne: Sadri Khiaris reseförbud

Sedan början av oktober 2002 har Radia Nasraoui, advokat i Tunis, vänt sig två gånger till åklagarämbetet för att få klarhet i de rättsliga förfaranden som inletts mot hennes klient konstnären Sadri Khiari som är medlem i tunisiska Attac (RAID) och CLNT på grund av händelser i mars 1997 och mars 2000. Precis som tidigare fick advokat Nasraoui inget svar. Ändå var det just dessa händelser som åberopades av inrikesministeriet för att förklara varför Khiari inte kunnat lämna landet, när det den 16 juni 2001 lämnade tillbaka hans pass ett år efter det att han ansökt om förnyelse av passet. Sedan dess har Khiari försökt lämna landet sex gånger och varje gång stoppats på flygplatsen i Tunis.

Känner kommissionen till det reseförbud Khiari är utsatt för? Anser inte kommissionen att de rättsliga myndigheternas vägran att ge minsta upplysning om de förfaranden som motiverar reseförbudet och deras upprepade vägran att låta Sadri Khiari resa fritt är ännu ett uttryck för den tunisiska polisens godtycke och ytterligare ett exempel på de tunisiska myndigheternas förakt för principen om ett oberoende rättsväsen, gällande lagar och de internationella konventioner som Tunisien ratificerat? Vilka initiativ har kommissionen tagit eller avser kommissionen att vidta för att Tunisien inom ramen för associationsavtalet mellan Tunisien och EU ser till att förföljelsen av Sadri Khiari upphör och mer allmänt att landet helt och fullt följer artikel 2 i detta avtal?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 januari 2003)

Kommissionen känner till att Sadri Khiari inte har tillåtits lämna Tunisien och att han önskar bege sig till Frankrike för att disputera på sin doktorsavhandling. Kommissionen känner dock inte till de exakta skälen för reseförbudet eller vilken rättslig grund den tunisiska statsförvaltningen åberopar till stöd för förbudet.

Vad beträffar den andra frågan parlamentsledamoten tar upp, kan kommissionen inte göra någon bedömning av de tunisiska myndigheternas bevisningsgrund och av huruvida denna är förenlig med associeringsavtalet förrän den förfogar över mer utförliga uppgifter.

Kommissionen kommer att utnyttja alla kanaler som står till dess förfogande, särskilt den av unionens ordförandeskap samordnade politiska dialogen, för att ta upp specifika fall av överträdelser av de mänskliga rättigheterna med de tunisiska myndigheterna.

Kommissionen skulle för övrigt vara tacksam om parlamentsledamoten kunde hålla den underrättad om resultatet av sådana åtgärder som ledamoten kan komma att vidta inom ramen för den interparlamentariska dialogen med Tunisien.