ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2069/02

från Bob van den Bos (ELDR)och Lousewies van der Laan (ELDR) till rådet

(12 juli 2002)

Ämne: Anslutningsfördrag

I punkt 22 i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Sevilla talas det om anslutningsfördraget, medan det i punkt 10 i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Laeken talas om anslutningsfördragen.

1. Kan rådet bekräfta för oss att det håller på att utarbetas ett enda anslutningsfördrag?

2. Om så är fallet: när har det beslutats att ett enda anslutningsfördrag skall utarbetas? Och vilka är bevekelsegrunderna till att man beslutat om att ha ett enda anslutningsfördrag?

3. Anser rådet som vi att det inte kan bli frågan om någon prejudicerande verkan här, eftersom det är frågan om att högst tio länder samtidigt skall ansluta sig?

4. Hur går principen om att vart och ett kandidatland skall bedömas individuellt ihop med att alla kandidatländer skall tas med i ett enda anslutningsfördrag?

5. Delar rådet vår åsikt om att det som skett blir till förfång för den demokratiska kontrollen över anslutningsprocessen, eftersom de nationella parlamenten nu kan säga ja eller nej endast till fördraget i dess helhet och inte separat till enskilda kandidatländer? Tycker rådet detta är att föregå med gott exempel inför kandidatländerna i fråga om demokratiskt handlande?

6. Har rådet för avsikt att fortfarande låta de nationella parlamenten säga sitt vid den individuella bedömningen av medlemsländerna? Om så är fallet: på vilket sätt då?

Svar

(19 december 2002)

Som de ärade parlamentsledamöterna säkert vet, inledde Europeiska rådet vid sitt möte i Luxemburg den pågående utvidgningen som är en övergripande och allomfattande process. Denna strategi har sedan dess regelbundet bekräftats inom Europeiska rådet.

Strukturen i de rättsliga instrument varigenom anslutning verkställs har varit densamma vid varje tidigare utvidgning av Europeiska unionen då mer än ett land har anslutits: i ett kort anslutningsfördrag fastställs att de nya medlemsstaterna skall bli medlemmar i Europeiska unionen på de villkor som anges i en bifogad anslutningsakt. Tillvägagångssättet bekräftades senast vid Europeiska rådets möte i Sevilla. Det bör noteras att anslutningsfördraget är ett internationellt avtal, som ratificeras av nuvarande och nya medlemsstater som suveräna stater i enlighet med deras konstitutionella förfaranden.

Principen om differentiering, enligt vilken de enskilda kandidatländerna bedöms enbart utifrån egna meriter, är fortfarande tillämplig fullt ut. På grundval av regelbundna rapporter från kommissionen kommer därför Europeiska rådet hösten 2002 att besluta med vilka kandidatländer som förhandlingarna kommer att kunna avslutas i slutet av 2002. Vidare kommer endast de länder som med framgång avslutar sina förhandlingar på grundval av principen om differentiering att vara part i anslutningsfördraget.

Enligt artikel 49.1 i EU-fördraget förutsätter ansökningarna från dessa länder Europaparlamentets samtycke.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2003/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: Namibia

Kan kommissionen redogöra för de projekt som för Namibias del godkänts för finansiering genom Europeiska unionens budget under 2001 och ange det totala investeringsbeloppet för samma år?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 och E-2155/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(23 september 2002)

Kommissionen skickar med hänsyn till svarets omfattning en tabell med de begärda uppgifterna direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

Det bör noteras att sifforna i den sammanfattande tabellen per land också finns i sektionen med Ekonomiska tabeller i årsrapporten om genomförandet av EG:s yttre bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2706/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(26 september 2002)

Ämne: Frakttjänster via kanaltunneln

Enligt de senaste rapporterna har uppförandet av ett säkerhetsstängsel i Fréthun visserligen förbättrat situationen. Men fortfarande är de timmar per dag som tåg med fraktgods kan passera genom tunneln begränsade till ett visst antal, eftersom de franska myndigheterna inte lyckas uppbåda tillräckligt med bevakningsstyrkor för att upprätthålla säkerhet från morgon till kväll.

Anser kommissionen att dessa fortsatta handelsavbrott är att betrakta som tillfredsställande?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att råda bot på situationen?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 oktober 2002)

Kommissionen har nyligen fått samstämmiga uppgifter från både de klagande och de franska myndigheterna om hur arbetet fortskrider och hur järnvägstrafiken fungerar i tunneln under Engelska kanalen.

Av uppgifterna framgår det att situationen på järnvägsterminalen i Calais-Fréthun har blivit bättre, vilket tar sig uttryck i att järnvägstrafiken under kanalen successivt ökar.

Kommissionen välkomnar den förbättrade situationen som är ett resultat av de franska myndigheternas redan vidtagna åtgärder. Det har exempelvis satts upp ett dubbelt säkerhetsstaket runt området.

Vid bl.a. mötet den 30 september 2002 mellan kommissionsledamoten med ansvar för den inre marknaden och Noëlle Lenoir, minister med ansvar för Europafrågorna, påpekade kommissionen likväl för de franska myndigheterna att man förväntar sig att alla hinder för den fria rörligheten för varor slutgiltigt undanröjs.

Detta kan bara ske genom att trafiken kommer igång under dygnets alla timmar, såsom var fallet innan störningarna började i november 2001.

Med den nuvarande trafikvolymen, som drabbats av inskränkningar under lång tid, är det ännu så länge inte nödvändigt att järnvägsterminalen är öppen dygnet runt. Kommissionen anser likväl att det snart kommer att krävas öppethållande 24 timmar om dygnet för att trafiken på nytt ska komma upp i samma nivå som före störningarna.

Kommissionen kommer därför att fortsätta att följa de franska myndigheternas arbete med att nå det målet.

De franska myndigheterna har också blivit anmodade att regelbundet informera kommissionen om det fortsatta arbetet vid terminalen i Fréthun för att öka säkerheten där. De ska också informera om den positiva utveckling av trafiken som kan bli resultatet av detta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1301/02

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(7 maj 2002)

Ämne: EU-medborgarnas rösträtt

Är kommissionen medveten om att medborgare i Förenade kungariket, som har bott utomlands i över 15 år, förlorar sin rätt att rösta i Förenade kungariket? Känner kommissionen till om det finns liknande regler i övriga EU-medlemsstater. Kan kommissionen upplysa om den tänker vidta några åtgärder i frågan?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(6 juni 2002)

Ledamoten tar upp frågan om att brittiska medborgare som har bott utomlands i mer än 15 år mister sin rösträtt i Storbritannien.

Rösträtt för landets egna medborgare i val i den medlemsstaten omfattas helt av medlemsstaternas behörighet, oavsett om dessa medborgare är bosatta inom landets territorium eller utanför detsamma. Detta bekräftas uttryckligen i direktiven 93/109/EG(1) och 94/80/EG(2) i vilka fastställs att inget i dessa direktiv påverkar medlemsstaternas egna bestämmelser angående rösträtt eller valbarhet för medborgare i landet som bor utanför landets territorium.

Gemenskapsrätten garanterar endast att varje unionsmedborgare har rätt att rösta och ställa upp som kandidat i val till Europaparlamentet och i kommunalval i den medlemsstat där han bor på samma villkor som medborgarna i det landet.

Eftersom kommissionen inte har behörighet i den här frågan har den inte för avsikt att vidtaga några åtgärder vad gäller rösträtt för unionsmedborgare som bor utanför den egna medlemsstatens territorium.

(1) Rådets direktiv 93/109/EG av den 6 december 1993 om fastställande av närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid val till Europaparlamentet för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare, EGT L 329, 30.12.1993, Svensk specialutgåva, område 1, volym 3, s. 76.

(2) Rådets direktiv 94/80/EG av den 19 december 1994 om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare, EGT L 368, 31.12.1994, Svensk specialutgåva, område 1, volym 4, s. 80.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2001/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: Moçambique

Kan kommissionen redogöra för de projekt som för Moçambiques del godkänts för finansiering genom Europeiska unionens budget under 2001 och ange det totala investeringsbeloppet för samma år?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 och E-2155/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(23 september 2002)

Kommissionen skickar med hänsyn till svarets omfattning en tabell med de begärda uppgifterna direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

Det bör noteras att sifforna i den sammanfattande tabellen per land också finns i sektionen med Ekonomiska tabeller i årsrapporten om genomförandet av EG:s yttre bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2119/02

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(11 juli 2002)

Ämne: Identitetskontroller på flygplatsen Malpensa

På flygplatsen Malpensa har det nyligen återinförts en kontroll genom vilken man utan att göra åtskillnad mellan Schengenpassagerare och övriga passagerare kompletterar det förfarande för fastställande av en persons identitet som flygbolagen redan tillämpar, även i Schengenområdet. Det har inrättats fysiska spärrar, och polisen kontrollerar utöver boardingkortet även enskilda passagerares identitetshandlingar. Har de europeiska myndigheterna fått information om detta upphävande av Schengenavtalet?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(12 augusti 2002)

Kommissionen har inte fått någon anmälan från de italienska myndigheterna om ett återinförande av kontroller vid de inre gränserna.

Vi kommer att inhämta nödvändig information hos de italienska myndigheterna och vidarebefordra resultaten av undersökningen så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1828/02

från Pere Esteve (ELDR) till kommissionen

(27 juni 2002)

Ämne: Oförklarliga försvinnanden

I rådets resolution om det civila samhällets bidrag till sökande efter barn som försvunnit och utnyttjats sexuellt 2001/C 283/01(1) uppmanades kommissionen att genomföra en studie i ämnet och utarbeta en rapport om resultatet av studien som skall läggas fram före årets slut.

Jag undrar om kommissionen håller på att genomföra studien och utarbeta rapporten, och om det i så fall går att utvidga dem till att utöver minderåriga också omfatta vuxna som försvunnit utan uppenbar orsak.

Har kommissionen för avsikt att ta initiativ till någon form av lagstiftning i frågan om försvunna personer, såsom den har gjort när det gäller barn som försvunnit eller utnyttjats sexuellt.

(1) EGT C 283, 9.10.2001, s. 1.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(22 juli 2002)

Efter rådets resolution 2001/C 283/01 har kommissionen lagt fram ett förslag till studie inom STOP II-programmet. Kommittén för programmet kommer att hålla ett möte den 24 juli 2002 för att diskutera kommissionens förslag.

Studiens första del skall ta upp den nuvarande omfattningen av problemet med försvunna eller sexuellt exploaterade barn. Den andra delen syftar till att ge en allmän översikt över organisationer i det civila samhället som i medlemsstaterna aktivt bidrar till sökandet efter försvunna eller sexuellt exploaterade barn. I studien skall man undersöka förekomsten av sådana organisationer, deras uppgift och uppbyggnad. Syftet med den tredje delen är att undersöka de juridiska frågor som uppstår i samband med dessa organisationers aktiva deltagande i sökandet efter försvunna eller sexuellt exploaterade barn, särskilt frågor om behöriga myndigheters överlämnande av sekretessbelagda uppgifter till sådana organisationer. Tre rundabordssamtal kommer även att anordnas under arbetet med studien.

Kommissionen har för närvarande inga planer på att lägga fram något lagförslag som särskilt tar upp frågan om försvunna personer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2595/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: Motorcykelhjälmar och böter i Grekland

De grekiska myndigheterna har på senare tid infört bötesstraff och börjat beslagta motorcyklar om förarna inte kör med hjälm. De grekiska motorcykelförarna klagar emellertid över att det pris man i Grekland får betala för en bra och säker hjälm rör sig mellan 300 och 600 EUR, vilket främst berör på de höga tull- och skatteavgifter som de grekiska myndigheterna indriver.

Vad anser kommissionen om tullavgifternas och skatternas nivå i Grekland när det handlar om motorcykelhjälmar? Exakt hur stort är det skattebelopp som erläggs i de 14 övriga EU-länderna?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Frederik Bolkestein

(11 november 2002)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1842/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(28 juni 2002)

Ämne: Artikel 13 i EG-fördraget och diskriminering av transpersoner

Håller kommissionen med om att diskriminering av transpersoner omfattas av artikel 13 i EG-fördraget?

Omfattas denna slags diskriminering också av direktivet om diskriminering på arbetsplatsen?

Om den inte omfattas, vilka planer har kommissionen för att ta itu med diskrimineringen av transpersoner?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(29 juli 2002)

1. De frågor som parlamentesledamoten ställer om diskriminering av transpersoner ger upphov till komplexa frågor när det gäller tolkning av EG-rätten och förenlighet med grundläggande rättigheter (se särkilt Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna). Dessa frågor måste analyseras från fall till fall med beaktande av den specifika typ av diskriminering som en transperson uppger sig vara utsatt för.

2. Även om artikel 13 i EG-fördraget inte uttryckligen anger transsexualitet som en diskrimineringsgrund framgår det av EG-domstolens rättspraxis(1) att diskriminering på grund av könsbyte omfattas av förbudet mot diskriminering på grund av kön.

3. Under förutsättning att parlamentsledamotens hänvisning till direktivet om diskriminering på arbetsplatsen avser direktiv 2000/78/EG(2) bör det påpekas att detta direktiv täcker diskriminering på grund av religion eller övertygelse, funktionshinder och sexuell läggning. Diskriminering av transpersoner är dock inte en diskrimineringsgrund som omfattas av detta specifika direktiv.

(1) Dom av den 30 april 1996, mål C-13/94, P mot S och Cornwall County Council. Detta mål gällde giltigheten av uppsägningen av en transsexuell person på grund av könsbyte med beaktande av rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor EGT L 39, 14.2.1976.

(2) Rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättandet av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet EGT L 303, 2.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2470/02

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(4 september 2002)

Ämne: Avslutande av överklagandeförfarande nr 98/4010 och nr 98/4826

Överklagandeförfarande nr 98/4010 och nr 98/4826 är uppe till behandling inför Europeiska kommissionen. Det handlar därvid om att bedöma huruvida enskilda medlemsstaters bestämmelser om begränsningar av biraser är förenliga med gemenskapsrätten. Enligt uppgifter från Europeiska kommissionen i september 2001 skulle dessa överklagandeförfaranden slutföras före utgången av 2001. Till dags dato har emellertid så inte skett.

Delstatsregeringen i Niederösterreich har för avsikt att använda kommissionens avgörande som grund för en reform av lagen om biodling. Det oklara rättsläge som råder innan förfarandet avslutats skapar en risk för en bestående rasblandning med negativa konsekvenser för biodlingen.

Hur motiverar Europeiska kommissionen att överklagandeförfarandet i ovannämnda mål tagit så lång tid?

Anser Europeiska kommissionen att orsaken till att det dragit ut på tiden med att slutföra överklagandeförfarandena består i en kompetenskonflikt mellan GD Jordbruk och GD Hälsa och konsumentskydd? Vilket generaldirektorat har det konkreta ansvaret för att överklagandeförfarandena slutförs?

När tänker Europeiska kommissionen avgöra de ovannämnda överklagandeförfarandena?

Känner Europeiska kommissionen till Europeiska domstolens dom i målet C-67/97 av den 3 december 1998, där det i ett motsvarande fall förklarats att en rasbegränsning är tillåten? Hur ser Europeiska kommissionen på möjligheterna att tillämpa detta domstolsutslag i det förhandenvarande fallet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(15 oktober 2002)

Klagomålen i fråga inlämnades till kommissionen den 12 augusti 1998 respektive den 3 november 1998. De österrikiska myndigheterna kontaktades på ett tidigt stadium. Omorganisationen inom kommissionen under 1999 ledde till att handläggningen av alla klagomål generellt sett fördröjdes. Före slutet av 2001 kunde dock kommissionen dra den slutsatsen att de uppgifter som inlämnats inte visade att den berörda österrikiska lagen utgjorde ett brott mot gemenskapens lagstiftning. I enlighet med förfarandena vid utredning av överträdelser skrev kommissionen till de klagande för att meddela att ärendena skulle avslutas. De klagande bestred emellertid i sitt svar vissa av de fakta som de österrikiska myndigheterna hade lämnat och som var relevanta med tanke på bedömningen av ärendena. Kommissionen måste därför återuppta utredningarna och detta är orsaken till att ärendena inte har avslutats.

Efter den nämnda omorganisationen av kommissionen är det Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd som har ansvaret för dessa klagomål. Det föreligger ingen konflikt mellan kommissionens olika tjänstegrenar på denna punkt.

Parlamentsledamoten kan vara förvissad om att kommissionen känner till domstolens dom i mål C-67/97. Resultaten av utredningarna beror mycket riktigt på i vilken utsträckning denna rättspraxis kan tillämpas på klagomålen i fråga.

Kommissionen kommer att fatta slutgiltiga beslut om båda klagomålen (98/4010 och 98/4826) i mitten av oktober.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1282/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(7 maj 2002)

Ämne: Finansieringen av European Business Summit

European Business Summit kommer att äga rum i Bryssel den 68 juni 2002. Deltagaravgiften uppgår till 2 178 EUR (deltagare från kandidatländerna betalar en reducerad avgift på 1 815 EUR). Man beräknar att 1 500 personer kommer att delta i toppmötet, vilket innebär intäkter på cirka 3 miljoner EUR.

Arrangörerna gör reklam för att toppmötet stöds av Europeiska kommissionen. Enligt programmet skall åtta ledamöter av kommissionen tala vid mötet.

Kan kommissionen ange vilka det är som arrangerar mötet och i vilken form de kommer att få ytterligare stöd?

Kan kommissionen särskilt ange om den betalar arrangörerna (t.ex. i form av bidrag eller genom köp av inträdesbiljetter)?

Kan kommissionen ange vem som tar hand om deltagaravgifterna och vad de kommer att användas till?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(1 juli 2002)

European Business Summit (EBS) anordnades av European Business Forum Asbl, en icke-vinstdrivande organisation som bildades 1999 inför anordnandet av det första EBS-mötet i juni 2000.

Kommissionen hyrde en monter om totalt 105 kvadratmeter från företaget ACE. Den hyra som betalades var densamma som för samtliga organisationer och kommissionens olika avdelningar samlades i en gemensam EU-monter. Det enda stöd kommissionen givit EBS var ett bidrag om 39 000 EUR från Generaldirektoratet Utvidgning till anordnandet av konferenser i samband med mötet för att presentera de 13 kandidatländerna. Detta bidrag uppgick till 3 000 EUR per land.

Omkring 80 procent av de 1 500 personerna som deltog i EBS-mötet var gäster som erhöll gratis inträdesbiljetter. Bland dessa återfanns politiker, sponsorer, personer anställda av de företag vilka hade en monter, tjänstemän, enhetschefer och högre chefer från de generaldirektorat som var representerade i EU-montern samt parlamentsledamöter i Europaparlamentet.

Den totala budgeten för det andra EBS-mötet beräknades till 1,8 miljoner EUR. Ungefär en tredjedel av detta belopp täcktes genom försäljningen av inträdesbiljetter till omkring 300 deltagare. De återstående två tredjedelarna täcktes av sponsring. EBS-mötet beräknas gå jämnt ut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2023/02

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(9 juli 2002)

Ämne: Obligatorisk miljökonsekvensbedömning för flygleder

Luftfartsverket i Förbundsrepubliken Tyskland fastställde en ytterligare flygled till Frankfurts flygplats över rekreationsområdet Taunus. Detta har redan under första året föranlett över 160 000 klagomål till Frankfurts flygplats om buller från flygtrafiken.

Denna flygled fastställdes såsom förordning på förslag av den tyska luftfartssäkerhetsmyndigheten Deutsche Flugsicherheit (DFS), utan att de berörda invånarna, kommunerna och kretsarna därvid blev tillfrågade. Någon miljökonsekvensbedömning gjordes inte heller i detta fall.

Frankfurts flygplats är med sina start- och landningsbanor på 4 000 meter ett projekt av det slag som avses i artikel 4.1.7 a i direktiv 85/337/EEG(1). Enligt artikel 1.2 är miljökonsekvensbedömning obligatorisk också för andra ingrepp i natur och landskap.

Instämmer kommissionen med uppfattningen om att det måste göras en miljökonsekvensbedömning i de fall då nya flygleder tilldelas, med den påföljd att rekreations- eller bosättningsområden drabbas av bullerolägenheter?

(1) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2022/02 och E-2023/02ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(2 augusti 2002)

Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(1), omfattar projekt som ingår i förteckningarna i bilagorna I och II till direktivet, och för vilka utvecklingstillstånd krävs. Förlängning av redan utfärdade tillstånd eller nytt tillstånd för nattflyg omfattas inte av definitionen av projekt i ovan nämnda direktiv. Inte heller luftkorridorer och deras tilldelning till befintliga start- och landningsbanor omfattas av definitionen av projekt i direktivet.

(1) EGT L 73, 14.3.1997.