SKRIFTLIG FRÅGA E-2779/01

från Adeline Hazan (PSE) till rådet

(10 oktober 2001)

Ämne: Förslag till direktiv om familjeåterförening

Inför rådets (RIF) möte den 27 och 28 september 2001, under vilket förslaget till EU-direktiv om rätten till familjeåterförening kommer att diskuteras, oroar sig frågeställaren för det öde som kommer att drabba denna mycket viktiga text för uppbyggandet av ett europeiskt område för frihet, säkerhet och rättvisa.

Vissa stater verkar nämligen vilja tveka inför inrättandet av en rättighet till familjeåterförening. Grundläggande förändringar kommer enligt uppgift att göras i det förslag som ligger till grund för förslaget. Är detta förslag dock inte ett första konkret och djärvt steg mot ett införande av den tredje pelaren under gemenskapen? Är rådet överens om denna åtgärd?

Stöder det följande:

1. En förlängning av den obligatoriska väntetiden till över ett år innan medborgare från tredje land kan ansöka om återförening för sin familj?

2. En strikt begränsning av definitionen för en familj till enbart kärnfamiljen, vilket utesluter den tidigare generationen, icke gifta par och myndiga barn för vilka man fortfarande har försörjningsplikt?

3. Vägran att ge familjemedlemmarna rätt att arbeta redan vid ankomsten till den mottagande medlemsstaten?

4. Möjligheten för staterna att dra in uppehållstillståndet för återförenade familjer om, inom de två år som följer efter återföreningen, de ställda villkoren inte uppfylls?

I september 2000 uttryckte sig Europaparlamentet inte alls på detta sätt. Kan man räkna med att rådet beslutsamt och slutgiltigt kommer att stödja Europaparlamentets ståndpunkt?

Kommer rådet att vara mån om att man sätter stopp för ideologier som bygger på en selektiv och föråldrad syn på det europeiska medborgarskapet?

Svar

(12 februari 2002)

Sedan rådet svarade på skriftlig fråga P-1597/01, som den ärade parlamentsledamoten ställde i maj 2001, har diskussionerna i rådets instanser huvudsakligen inriktat sig på ett antal grundläggande frågor t.ex. definitionen av familjemedlem, de rättigheter som skall beviljas personer som kan beviljas familjeåterförening och de olika tidsfrister som skall fastställas. Trots det intensiva arbete som utförts av det svenska och det belgiska ordförandeskapet har det ännu inte varit möjligt att närma medlemsstaternas ståndpunkter till varandra när det gäller dessa känsliga frågor.

Vid sitt möte den 2728 september 2001 inriktade RIF-rådet sina diskussioner på de nyckelfrågor som fastställts av ordförandeskapet, dvs. följande:

- Behandlingen av ogifta par.

- Åldern på minderåriga barn som kan ha rätt till familjeåterförening.

- De tidsfrister/väntetider som skall gälla för referenspersonen och/eller familjemedlemmarna för att få del av de rättigheter som beviljas genom direktivet.

Ordförandeskapet har, särskilt när det gäller direktivets tillämpningsområde, bemödat sig om att finna en kompromisslösning enligt vilken tre olika kategorier för familjemedlemmar fastställs beroende på hur starka familjebanden är:

- Maka/make och minderåriga barn (kärnfamiljen).

- Släktingar i rakt uppstigande led och myndiga barn.

- Ogifta par.

I förslaget föreskrivs skyldigheten att ge medlemmar i en kärnfamilj rätt till återförening, men att medlemsstaterna fortfarande har möjlighet att bevilja de båda andra kategorierna en sådan rättighet om de så önskar. Det anges dock i förslaget att medlemsstaterna, om de beslutar att ge släktingar i rakt uppstigande led, myndiga barn och ogifta partner rätt till familjeåterförening, bör bevilja sådana familjemedlemmar den behandling som föreskrivs i direktivet.

Ordförandeskapet har därefter ägnat sig åt att söka fastställa nivåerna på differentiering av rättigheterna beroende på hur starka familjebanden är.

Diskussionerna om alla dessa frågor fortsätter. Medlemsstaternas olika traditioner och tillvägagångssätt visar hur oerhört känsliga dessa frågor är. Rådet har dock funnit att alla visat vilja att snabbt finna pragmatiska lösningar på de frågor som återstår.