ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0008/01

från Lord Inglewood (PPE-DE) till kommissionen

(17 januari 2001)

Ämne: Europeisk försvars- och säkerhetspolitik och Nato

Kommer de beslut som fattats i Nice vad gäller den gemensamma försvars- och säkerhetspolitiken att utan problem passa ihop med den vidare ram för försvars- och säkerhetspolitik som redan föreligger genom medlemskap i Nato?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(21 februari 2001)

Kommissionen välkomnar besluten i Nice om den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken och anser dem vara helt förenliga med den mer omfattande försvars- och säkerhetspolitik som redan finns som en del av Natosamarbetet.

Besluten i Nice gäller unionens möjlighet att agera när Nato som sådant inte medverkar i situationer som omfattas av de s.k. Petersberguppdragen. Dessa gäller krishantering och fredsbevarande, men omfattar inte försvar av medlemsstaternas territorium.

Natotoppmötet i Washington betonade att krishantering fått en mer framträdande roll vid sidan av de rent försvarspolitiska frågorna. De nya strukturerna och resurserna inom den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken bör ses som kompletteringar av Natos strukturer och resurser.

Kommissionens uppfattning är att både Natomedlemmar och medlemsstater i unionen är redo att till fullo delta i operationer av detta slag, inom ramen för Nato eller unionen och inom ramen för den dialog och det samarbete som håller på att utvecklas mellan dessa två organisationer.

Naturligtvis måste arbetet med att utveckla rutinerna för detta samarbete fortsätta. Detta arbete pågår inom de fyra gemensamma arbetsgrupper mellan unionen och Nato som har sammanträtt regelbundet de senaste månaderna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0550/01

från Dirk Sterckx (ELDR) till kommissionen

(19 februari 2001)

Ämne: Blockering av belgisk skinka i Portugal på grund av dioxinkrisen

1999 beslagtog de portugisiska myndigheterna för förvaring ett antal sändningar med skinka från ett flamländskt företag, vilka härrörde från den tidsperiod då det fanns risk för dioxinsmitta. Likadana produkter från lagret från samma tidsperiod testades och analyserades med avseende på dioxinsmitta. I motsats till andra länder har de portugisiska myndigheterna aldrig accepterat stickprovsmetoden. Under tiden som gått har varorna förklarats otjänliga för mänsklig konsumtion och måste egentligen förstöras. Det berörda företaget kan inte komma i fråga för stöd som i Belgien var avsett för förstörelse av produkter från den kritiska tidsperioden eftersom tidsfristen för att ansöka om sådant stöd har gått ut.

Känner kommissionen till vilken ståndpunkt som de portugisiska myndigheterna intar gentemot den belgiska metoden med stickprov och stickprovsanalyser? Är det acceptabelt att varorna under den tid som gått har förklarats otjänliga för mänsklig konsumtion och att det berörda företaget inte längre kan få sådant stöd för att förstöra dem som man kunde få i Belgien under den kritiska perioden? Hur många klagomål har hittills lämnats in till kommissionen om åtgärder som medlemsstaterna vidtagit gentemot belgiska varor som en följd av dioxinkrisen?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(2 mars 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0211/01

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(2 februari 2001)

Ämne: Samråd om översynen av den gemensamma fiskeripolitiken

Vad har kommissionen för planer på att i så stor utsträckning som möjligt höra berörda parter efter offentliggörandet av grönboken om översynen av den gemensamma fiskeripolitiken?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0171/01 och E-0211/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(9 mars 2001)

Kommissionens avsikt är att få igång en bred debatt om den framtida gemensamma fiskeripolitiken. Grönboken kommer att distribueras till alla berörda och intresserade parter. Syftet är att få så många som möjligt involverade i den här debatten och att uppmana dem att skicka in sina förslag och synpunkter till kommissionen.

Kommissionen kommer dessutom att arrangera en offentlig hearing i början på juni, och då får alla parter tillfälle att framföra sina synpunkter, idéer och kommentarer i fråga om hur den gemensamma fiskeripolitiken skall utformas i framtiden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0367/01

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(14 februari 2001)

Ämne: EU-medel i samband med antisemitisk litteratur

Känner kommissionen till om EU-medel används i Palestina för att ta fram litteratur med antisemitiskt innehåll? Vad gör kommissionen i sådana fall för att undersöka detta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(2 april 2001)

Kommissionen fördömer alla försök att uppmuntra intolerans och etniskt hat eller att störa de ansträngningar som görs av de olika parter som är engagerade i fredsprocessen i Mellanöstern. Därför är litteratur med antisemitiskt innehåll, under vilka former det må vara, synnerligen klandervärt.

Inget av de med gemenskapsmedel finansierade projekten för att stödja den palestinska myndigheten omfattar produktion eller spridning av böcker, inbegripet skolböcker. Kommissionen har inte rätt att övervaka eller ingripa i projekt som finansieras på bilaterala grunder av medlemsstater, vilket innebär att anmärkningar rörande den typen av projekt borde framföras direkt till de berörda medlemsstaterna.

Kommissionen har alltid inriktat sina stödåtgärder på att främja en positiv attityd till fred, tolerans och mänskliga rättigheter i Mellanöstern. I detta avseende fastställs klart och tydligt i artikel 2 i interimsavtalet om associering mellan Europeiska gemenskapen och PLO för den palestinska myndigheten att samarbetet mellan parterna skall grundas på respekten för de demokratiska principer och grundläggande mänskliga rättigheter som fastställs i den universella deklarationen om de mänskliga rättigheterna, vilken är vägledande för deras inrikes- och utrikespolitik . Kommissionen stöder sig på dessa principer när den skall fatta beslut om huruvida ett föreslaget projekt skall finansieras eller ej. Hittills har inga framställningar gjorts om stöd för produktion eller spridning av litteratur, inbegripet skolböcker.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0317/01 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen. Behandlingen av krigsgravar till sjöss.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 174 E , 19/06/2001 s. 0258 - 0258



SKRIFTLIG FRÅGA E-0317/01 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (13 februari 2001) Ämne: Behandlingen av krigsgravar till sjöss Vilka förfrågningar har kommissionen gjort angående åtgärder i medlemsstaterna för att säkerställa att gravfriden för sjömän som dött i strid till sjöss respekteras? Kommer man att lägga fram förslag till europeiska bestämmelser, samt förslag som syftar till mer omfattande internationella bestämmelser? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi (22 mars 2001) Frågan ingår inte i gemenskapens befogenheter.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0750/01

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(7 mars 2001)

Ämne: Stödköp av nötkött BSE-krisen

Hur ser kommissionen på det faktum att endast skattebetalarna måste stå för de kostnader som uppkommit på grund av BSE-krisen, trots att det bevisligen förekommit grov försumlighet i samband med produktionen av kött- och benmjöl samt djurfoder?

Har kommissionen undersökt möjligheterna lägga fram krav på skadestånd eller ansvarsskyldighet gentemot dessa eller andra företag? Om inte, varför?

Kommer kommissionen att åtminstone i de fall där det uppenbarligen förekommit lagbrott, exempelvis i Bayern där framställningen skedde vid för låg temperatur att rekommendera medlemsstaterna att i dessa fall göra anspråk på ansvarsskyldighet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 april 2001)

Dessa frågor har nyligen behandlats i flera olika sammanhang, bland annat i rapporten från undersökningskommissionen om BSE och i samband med uppföljningen av denna rapport. Kommissionen håller återigen på att granska dessa uppgifter och kommer att meddela vad den kommit fram till så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0586/01

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(21 februari 2001)

Ämne: Missbildningar hos nyfödda barn på Sicilien

Pediatriska kliniken på sjukhuset Muscatello i Augusta har offentliggjort uppgifterna för 2000 om missbildningar hos nyfödda barn på Sicilien. Situationen i industritriangeln Augusta-Melilli-Priolo är mycket oroväckande, eftersom andelen av missbildningar hos nyfödda närmar sig 6 %, medan Världshälsoorganisationen betraktar en andel på 2 % som gränsen för alarmerande.

Har man på gemenskapsnivå infört bestämmelser och/eller vidtagit åtgärder för att skydda hälsan hos befolkningen i kraftigt industrialiserade områden? Finns det gemenskapsinsatser för att förebygga och behandla missbildningar hos nyfödda?

Kan kommissionen ingripa i syfte att åtgärda den allvarliga situation som beskrivs ovan?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av David Byrne

(4 april 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0091/01

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(29 januari 2001)

Ämne: BSE: massgrav för nötkreatur och djurfoder i Mesía (Galicien)

Upptäckten av en öppen avstjälpningsplats för kokadaver i Galicien har fått till följd att konsumenterna i allmänhet misstror de åtgärder som vidtagits på EU-nivå för att bekämpa BSE. En än värre effekt av denna upptäckt är utarmningen av en sektor, boskapssektorn, som redan tidigare var fattig på grund av att praktiskt taget samtliga gårdar i Galicien är familjeföretag och på grund av att den är dåligt förberedd inför den allvarliga kris som följde på uppdagandet av BSE-smittade djur.

Förutom denna avstjälpningsplats, som endast har behandlats med osläckt kalk, finns det en till av tidigare datum som består av mer än 50 ton animaliskt djurfoder.

Med ledning av de förklaringar som avgivits av de ansvariga för avstjälpningsplatserna skulle man kunna tro att det hela har skett i enlighet med gemenskapsrätten. Kan kommissionen således besvara följande frågor:

Finns det någon EU-bestämmelse som anger hur man skall gå tillväga för att eliminera köttmjöl avsett för djurfoder? Från vilket datum gäller i så fall dessa bestämmelser? Kan kommissionen ange om dessa bestämmelser innehåller anvisningar om hur detta djurmjöl skall elimineras och vilka anvisningar det i så fall rör sig om?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 mars 2001)

I enlighet med rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av veterinära bestämmelser om bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dess utsläppande på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer i foder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv 90/425/EEG(1) skall djurkadaver bearbetas i godkända anläggningar under officiell veterinärkontroll. I undantagsfall får de bortskaffas genom förbränning eller begravning.

Fr.o.m. den 1 april 1997 krävs enligt rådets beslut 1999/534/EG av den 19 juli 1999 om åtgärder för bearbetning av visst animaliskt avfall till skydd mot transmissibel spongiform encefalopati och om ändring av kommissionens beslut 97/735/EG(2) att allt däggdjursavfall skall bearbetas i enlighet med vissa minimikrav som anses som de mest verkningsfulla metoderna för att inaktivera de ämnen som överför scrapie och bovin spongiform encefalopati (BSE).

Medlemsstaterna får tillåta bearbetning av sådant djuravfall med en metod som inte uppfyller dessa krav om det resulterande materialet destrueras genom nedgrävning, förbränning, förbränning som bränsle eller en liknande metod som garanterar ett säkert bortskaffande.

De ytterligare krav som anges i gemenskapslagstiftningen rörande omhändertagande av animaliskt material som utgör en BSE-risk har redan lämnats till frågeställaren som svar på hennes skriftliga fråga P0052/01(3).

(1) EGT L 363, 27.12.1990, s. 51, senast ändrat genom Österrikes, Finlands och Sveriges anslutningsakt.

(2) EGT L 204, 4.8.1999.

(3) EGT C 174 E, 19.6.2001, s. 247.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0725/01

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(6 mars 2001)

Ämne: Universitetsstuderande från Förenade kungariket som studerar vid EU-universitet

Brittiska studenter kan studera vid universitet på det europeiska fastlandet förutsatt att de har de nödvändiga kvalifikationerna. Dessa studenter ges emellertid inte något ekonomiskt stöd, vilket ofta har en avskräckande effekt på dem som vill studera utomlands.

Vilka åtgärder överväger kommissionen för att hjälpa studenter att studera i en annan EU-medlemsstat, särskilt när det gäller ekonomiskt stöd/stipendier etc., med hänsyn till att ett mycket viktigt sätt att främja europeisk integration är att uppmuntra våra ungdomar att vistas och studera utomlands?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(24 april 2001)

För att göra det möjligt för studenter från en medlemsstat att studera i en annan medlemsstat och uppmuntra dem till detta, vilket, som parlamentsledamoten säger, är ett sätt att främja europeisk integration, införde gemenskapen 1987 utbytessystemet Erasmus, först som Erasmus-programmet och sedan 1996 som en del av Erasmus-området inom Sokrates-programmet.

Genom utbytessystemet inom Erasmus kan studenter från någon av de medlemsstater som deltar i Sokrates-programmet studera mellan 3 och 12 månader i en annan deltagande medlemsstat. Studenterna får ett Erasmus-stipendium på 50-500 euro i månaden. Det genomsnittliga stipendiebeloppet för alla deltagande länder under läsåret 1999/2000 var 166 euro per student per månad.

Erasmus-studenter har också nytta av det ramverk för utbyte som byggts upp inom utbytessystemet. Innan Erasmus-studenterna åker på studievistelsen utomlands avtalar hemuniversitetet och det mottagande universitetet en klart fastställd studieplan. Vid utlandsvistelsens slut får studenten och hemuniversitetet ett intyg av värduniversitetet, där man bekräftar att studenten har fullföljd den överenskomna planen. Hemuniversitetet ska garantera alla Erasmus-studenter akademiskt erkännande av studierna vid värduniversitetet som en fullt erkänd del av deras utbildning eller akademiska grad i hemlandet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0107/01

från Dana Scallon (PPE-DE) till rådet

(1 februari 2001)

Ämne: Irlands underlåtande att utnämna en ombudsman för jordbruket

Varför har Irland inte utnämnt en ombudsman för jordbruket?

Svar

(14 maj 2001)

Europaparlamentet skall efter varje val till Europaparlamentet utse en ombudsman för sin valperiod. Den nuvarande ombudsmannen är Jakob Söderman. Han tar emot klagomål och leder utredningar om missförhållanden i gemenskapsinstitutionernas eller gemenskapsorganens verksamhet, med undantag för domstolen och förstainstansrätten när dessa utövar sina domstolsfunktioner.

Frågan om Irland och utnämningen av en ombudsman för jordbruket som den ärade parlamentsledamoten tar upp, faller under de enskilda ländernas nationella behörighet och inte under gemenskapens behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0215/01

från Catherine Stihler (PSE) till rådet

(5 februari 2001)

Ämne: Den gemensamma fiskeripolitiken och integration

Rådet (fiske) har fått i uppdrag att utarbeta en strategi för att integrera miljö och hållbar utveckling i den gemensamma fiskeripolitiken. En övergripande strategi skall meddelas före toppmötet i Göteborg i juni 2001, som en del av den integrationsprocess som beslutades i Cardiff. Hur avser rådet att genomföra detta uppdrag med tanke på att framstegen hittills varit begränsade?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0182/01 och E-0215/01

(14 maj 2001)

1. Vid Europeiska rådets möte i Santa Maria da Feira (i juni 2000) lade rådet fram en rapport om integrering av miljökrav och hållbar utveckling i den gemensamma fiskeripolitiken, som svar på uppmaningen från Europeiska rådet i Köln. Denna rapport är framför allt beskrivande och presenterar den rättsliga ramen för den gemensamma fiskeripolitiken när det gäller integreringsfrågan, de befintliga rättsakterna och de resultat som uppnåtts.

2. Även om Feira-rapporten inte innehåller någon integrationsstrategi är den ett första steg på vägen mot fastställandet av den sektoriella strategi som Europeiska rådet i Helsingfors begärde. I rapporten noteras att den gemensamma fiskeripolitikens målsättningar att samtidigt skydda havsmiljön och på ett ansvarsfullt sätt förvalta utnyttjandet av de levande havsresurserna på ett sätt som säkrar deras fortbestånd har uppfyllts endast delvis och det konstateras avslutningsvis att strävan efter en integrering av miljökraven i fiskeripolitiken alltså skall fortsättas och intensifieras.

3. I Feira-rapporten hänvisas också till den kommande översynen av den gemensamma fiskeripolitiken år 2002 som kommer att ge tillfälle till en grundlig diskussion om samtliga frågor kring integreringen av fiskeri- och miljöpolitiken och göra det möjligt att införa de respektive ändringar som denna integration kräver i den gemensamma fiskeripolitiken i enlighet med den integrationsstrategi som Europeiska rådet i Helsingfors begärde till juni 2001.

4. Rådets organ håller för närvarande på att utarbeta ett utkast till rådets slutsatser om miljöintegration och hållbar utveckling i den gemensamma fiskeripolitiken, vilka är avsedda att utgöra svar på begäran om en integrationsstrategi före tidsgränsen i juni.

5. Det bör dock noteras att kommissionen inom kort förväntas att för rådet och Europaparlamentet lägga fram en rad viktiga dokument vilka kommer att vara relevanta för en sektoriell strategi.

Det har därför i detta skede inte varit möjligt att ta hänsyn till dessa dokument vilka är följande:

- Grönboken om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken.

- Meddelandet om delar i en strategi för integrering av miljöskyddskrav i den gemensamma fiskeripolitiken.

- Handlingsplanen för biologisk mångfald (kapitlet om fiske).

6. Det bidrag som kommer att läggas fram i detta sammanhang behöver ännu behandlas noggrant i rådet och det bör spela en viktig roll vid genomförandet av en gemensam integrationsstrategi efter Europeiska rådets möte i Göteborg den 1516 juni 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0231/01

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(30 januari 2001)

Ämne: Bankavgifter för utlänningar

Skulle kommissionen kunna meddela oss om ett avgiftsbeläggande av en överföring av pengar inom Spanien och av en insättning gjord i Förenade kungariket på ett konto i Spanien av en typ som tillhör utländska kontoinnehavare är korrekt i enlighet med EG-rätten?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(2 mars 2001)

Den fria rörligheten för kapital föreskrivs i artikel 56 (tidigare artikel 73b) i EG-fördraget och är en av den inre marknadens hörnstenar. I artikel 58 (tidigare artikel 73d) i EG-fördraget sägs dock uttryckligen att medlemsstaterna får behålla eller vidta vissa åtgärder av skatteskäl (olika behandling av personer som är bosatta och som inte är bosatta i landet) eller statistiska och administrativa skäl. Sådana åtgärder får emellertid inte vara diskriminerande.

Spanien föreskriver vissa rapporteringsbestämmelser för banker och finansiella institut för att samla statistiska uppgifter om deras betalningsbalans. Vissa transaktioner från eller till personer utan hemvist i Spanien samt alla transaktioner med utlandet skall anmälas till myndigheterna.

Man får inte glömma bort skatteaspekten: personer med hemvist i Spanien skall betala spansk inkomstskatt på räntan på sina bankkonton. Personer som saknar hemvist i Spanien skall däremot normalt inte betala spansk inkomstskatt på sådana inkomster, utan är skattskyldiga i hemviststaten.

Att hantera ett konto för en person utan hemvist i Spanien medför alltså ytterligare administration för kreditinstituten enligt spansk lag. Om en bank därför beslutar att ta ut ytterligare avgifter för att täcka den manuella hanteringskostnaden, är detta ett affärsmässigt beslut och inte olaglig diskriminering. Kommissionen beklagar detta förhållande och att avgifter tas ut, men kan inte blanda sig i bankernas prissättning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3957/00

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Rättsstaten i Rumänien

Känner kommissionen till att Rumäniens justitieminister Valeria Stoica nyligen förklarat organisationen Pro Transilvania för olaglig trots att det råder allmän föreningsfrihet?

Om inte: när tänker kommissionen sätta i gång en undersökning av detta?

Om kommissionen känner till det, anser kommissionen då att detta handlingssätt går ihop med principerna för en rättsstat?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 februari 2001)

Det framgår av kommissionens återkommande rapport för år 2000 om Rumäniens framsteg på vägen mot anslutning(1) att föreningsfriheten respekteras i Rumänien och att behandlingen av nationella minoriteter är tillfredsställande. Vidare är föreningsfriheten inskriven i den rumänska författningen, med undantag för de organisationer vars mål och verksamhet strider mot statens principer (inklusive Rumäniens suveränitet och integritet).

I organisationen Pro-Transilvanias stadgar finns det, såvitt kommissionen förstår, krav på regionalt självstyre för Transsylvanien. Detta har lett till en ingående juridisk debatt i Rumänien om huruvida regionalt självstyre, såsom det används i sammanhanget, kan anses strida mot den rumänska statens integritet och därigenom strida mot författningen eller ej. Efter flera behandlingar i lägre domstolar, beslöt appellationsdomstolen att Pro-Transilvanias stadgar, i sin nuvarande lydelse, strider mot författningen. Som en direkt följd av denna dom kan organisationen inte ges rättslig status.

De juridiska argumenten i detta fall är komplexa och omfattar en bedömning av om bestämmelserna i den rumänska författningen, såsom de har tolkats i det här fallet, utgör ett oberättigat förbud mot föreningsfrihet. Kommissionen har ingen befogenhet att bedöma de rumänska domstolarnas tolkning av den rumänska författningen. Eftersom Rumänien har undertecknat Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och mot bakgrund av att de nationella möjligheterna till överklagande har uttömts, är Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna det behöriga organet för en bedömning av ett sådant här fall.

I kriterierna för anslutning till unionen, som fastlades vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn 1993, hänvisas det uttryckligen till nödvändigheten av stabila institutioner som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter. Kommissionen är fast besluten att se till att dessa villkor för anslutning respekteras och kommer i sina återkommande rapporter om kandidatländernas framsteg på vägen mot anslutning samt i sina bilaterala förbindelser med dessa att ta upp alla relevanta fall.

(1) KOM(2000) 710 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3972/00

från Peter Skinner (PSE) till kommissionen

(20 december 2000)

Ämne: Kanada har inför Världshandelsorganisationen ifrågasatt Frankrikes förbud mot krysotil

Den 18 september 2000 tillkännagav Världshandelsorganisationen att den gått med på att EU försvarat Frankrikes förbud mot krysotil. Den myckna möda som EU:s försvarsgrupp lagt ner på detta spelade tillsammans med stödet från

EU:s expertvittnen en avgörande roll för denna seger. Önskar kommissionen framföra sitt tack till EU:s jurister, under ledning av Theofanis Christoforou och till experterna, bland vilka märks dr Morris Greenberg från Förenade kungariket och dr Barry Castleman från Förenta staterna, för deras hängivna arbete och ihärdiga insatser?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(8 februari 2001)

Kommissionen är mycket nöjd med panelens slutsatser av den 18 september 2000, som bekräftade att Frankrikes förbud mot asbest är förenligt med Världshandelsorganisationens (WTO:s) regler, och vill uttrycka sin tacksamhet till alla dem som bidragit till detta positiva resultat. Kommissionen hoppas att panelens slutliga ställningstagande kommer att bekräftas av WTO:s överprövningsorgan.