ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2994/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Åtgärder för att minska fiskeolyckorna

Den 5 april 2001 antog Europaparlamentet en resolution om fiskeri: säkerhet och olycksorsaker(1) där man i punkt 20 uppmanade kommissionen att tillsammans med medlemsstaterna och fiskesektorn medfinansiera nödvändiga yrkesutbildnings- och fortbildningskampanjer.

Har kommissionen tagit något initiativ på detta område?

Vilka yrkesutbildnings- och fortbildningskampanjer har kommissionen samfinansierat sedan denna resolution antogs?

(1) EGT C 21 E, 24.1.2002, s. 359.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

I punkt 20 i den resolution som parlamentsledamoten nämner uppmanas kommissionen att tillsammans med medlemsstaterna och fiskesektorn medfinansiera nödvändiga yrkesutbildnings- och fortbildningskampanjer.

Rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn(1) (tillämpningsförordning för fonden för fiskets utveckling (FFU)), behandlar i artikel 11 (småskaligt kustfiske), punkt 4 sista strecksatsen, i artikel 15 (åtgärder som genomförs av branschen), punkt 3, stycke k), och i artikel 17 (nyskapande åtgärder och tekniskt bistånd), punkt 1, utbildningsåtgärder för fiskare. Dessa åtgärder skall introduceras av medlemsstaterna i form av projekt som skall medfinansieras av FFU. Det har under den nuvarande programperioden (20002006), inte funnits några liknande initiativ, men medlemsstaterna har fortfarande möjligheten att lämna in ansökningar om medfinansiering när det gäller utbildningsåtgärder inom det område som parlamentsledamoten förordar.

I målsättningen för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1784/1999 av den 12 juli 1999 om Europeiska socialfonden(2), finns främjandet och förbättringen av yrkesutbildning, utbildning och råd inom ramen för en utbildningspolitik under hela livet.

Stödformerna som förverkligar de politiska prioriteringarna som definierats av förordningen kan innehålla upplysnings- och yrkesutbildningsinsatser om villkoren för arbetsmiljöfrågor. Den här typen av åtgärder har länge finansierats av ESF inom alla ekonomiska områden.

Inom ramen för subsidaritetsprincipen och decentraliseringen av förvaltningen av strukturfonderna skall medlemsstaterna välja och förvalta åtgärder och konkreta projekt. Kommissionen tillhandahåller inga detaljerade uppgifter vad gäller beloppen som delats ut till ett utbildningsområde. Det bör ändå påpekas att till exempel att de operativa programmen för Spanien Iniciativa empresarial y formanción continua för perioden 20002006 avser specifika åtgärder sensibilisación och Formación continua en seguridad y en salud en el trabajo marítimo.

(1) EGT L 337, 30.12.1999.

(2) EGT L 213, 13.8.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2631/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: Otillräcklig information angående EU:s finansiering av arbeten

EU finansierar en rad arbeten i de så kallade sammanhållningsländerna, i samarbete med myndigheterna i dessa länder. I det skede när ett byggnadsarbete inleds är det obligatoriskt att ställa upp en skylt med information om att EU bidragit till förverkligandet av detta arbete. De skyltar som ställs upp i Grekland nämner sällan något om den verkliga andel som gemenskapen bidragit med, utan innehåller bara ett konstaterande om att arbetet har samfinansierats av EU. Även när det gäller metron i Aten har man gjort på liknande sätt. Nyligen uppfördes några små skyltar utan angivande av exakt hur stor gemenskapens bidragsandel varit. Det här är i sin helhet en allvarlig fråga eftersom man så här ger de grekiska medborgarna en felaktig uppfattning, förringar betydelsen av finansieringen från EU och skapar felaktiga uppfattningar enligt vilka den grekiska regeringen stått för merparten av de sammanlagda kostnaderna, medan unionens bidrag endast varit marginellt.

Varför anger de grekiska myndigheterna inte exakt hur stor unionens bidragsandel varit i utförandet av samtliga arbeten som samfinansieras i Grekland? Varför har man först nu (två och ett halvt år efter invigningen med pompa och ståt) uppfört små skyltar vid metrostationerna i Aten som endast upplyser om att EU har deltagit i projektets finansiering?

Exakt hurudana förhållningsregler har kommissionens enheter gett myndigheterna i medlemsstaterna angående uppförandet av dessa informationsskyltar, för att se till att medborgarna inte vilseleds, och för att hindra vissa regeringar från att utnyttja arbetena för egna propagandistiska syften?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(28 oktober 2002)

Affischtavlorna för pågående projekt och minnesskyltarna för slutförda projket, vilka ofta medfinansieras av strukturfonderna måste inte nödvändigtvis visa hur stor andel som finansierats genom stöd eller det exakta stödbeloppet. De måste emellertid innehålla uppgifter om att projektet har medfinanseriats av kommissionen samt vilken fond det är som bidragit till det.

För Atens tunnelbana och vissa andra projekt slutförda i Grekland förekom ingen sådan affischering och när kommissionen upptäckte detta skrev den till de grekiska myndigheterna den 20 mars 2002 och bad dem vidta nödvändiga mått och steg för att följa de bestämmelser som gällde i fråga om reklam för projekt som medfinansierades genom strukturfonderna under perioden 19941999. Kommissionen hänvisade särskilt till Atens tunnelbana i sin skrivelse.

Det var först efter detta som de skyltar som parlamentsledamoten syftar på placerades ut på stationerna i Atens tunnelbana.

Kommissionen kommer att fortsätta sina ansträngningar för att se till att bestämmelserna rörande reklam för projekt som medfinansieras genom gemenskapens fonder efterlevs av medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2778/02

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(3 oktober 2002)

Ämne: Det europeiska ID-kortet

Enligt artikel 17 i EG-fördraget tilldelas varje medborgare i en medlemsstat medborgarskap i unionen. I frånvaro av ett europeiskt identitetskort föreskriver gemenskapens lagstiftning att enbart två dokument tillåts för att styrka nationaliteten för en europeisk medborgare vid fall av kontroll inom samma gemenskap: ID-kort och nationellt pass.

Anser inte kommissionen att även uppehållstillståndet borde ingå bland de dokument som angetts ovan?

Anser inte kommissionen att uppehållstillståndet, just eftersom det utfärdats av den offentliga myndigheten på bosättningsorten på grundval av de uppgifter som framgår av nationellt ID-kort eller pass, har samma värde och samma officiella status som en ID-handling?

Anser inte kommissionen att det faktum att man inte ger uppehållstillståndet, utfärdat i enlighet med europeisk lag, status av identitetshandling, får till resultat att man minskar värdet av begreppet europeisk medborgare som nämns i EG-fördraget?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Antonio Vitorino

(18 oktober 2002)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-2300/02 från Bodrato(1).

(1) EGT C 110 E, 8.5.2003, s. 40.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2236/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(23 juli 2002)

Ämne: Uppdrag från kommissionen till revisionsfirmor

Av Schreyers svar på skriftliga frågorna E-0372/02, P-0443/02, E-0450/02(1) framgår det att kommissionen under perioden från 1999 till 2001 ingått kontrakt med de privata revisionsfirmorna KPMG, Group Andersen, Deloitte & Touche, Ernst & Young och PriceWaterhouseCoopers till ett sammanlagt värde av 77 miljoner EUR.

1. Kan kommissionen tillställa mig en fullständig och detaljerad förteckning över dessa kontrakt och för vart och ett av dem ange:

a) vad som utgjort föremål för kontraktet,

b) hur stort arvodet varit,

c) om kontraktet varit föremål för anbudsinfordran i vederbörlig ordning enligt budgetförordningens föreskrifter?

2. Kan kommissionen förklara varför kontrakt i denna storleksordning gått till privata firmor, fastän kommissionen har en egen revisionstjänst och dessutom är underställd en intensiv granskning från Europeiska revisionsrättens sida?

(1) EGT C 229 E, 26.9.2002, s. 82.

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(9 september 2002)

Kommissionen uppmärksammar parlamentsledamoten på att frågan förutsätter ingående utredning. Ett kompletterande svar kommer att lämnas så snart kommissionens avdelningar utrett frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2734/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(30 september 2002)

Ämne: Radarinstallation på ön Madeira

Miljöaktivister på Madeira har sänt ett meddelande till Europeiska kommissionen om de problem som orsakas av installationen av den stora radaranläggningen på Pico do Areeiro, Madeira.

Just här och enbart här häckar en av de mest sällsynta fåglarna i världen, den s.k. Freira da Madeira (Pterodroma madeira), varav endast 30 fågelpar finns registrerade. Märk väl att denna fågelart skyddas enligt lag genom såväl Europeiska unionens fågeldirektiv och Bernkonventionen som LIFE-projektet för att dess naturliga livsmiljö skall återställas.

Pico do Areeiro tillhör ett nationalparksområde och ingår i nätet Natura 2000. Genom den miljökonsekvensstudie som genomfördes av en expertgrupp med anknytning till universitetet i Aveiro bekräftades flera negativa följder av en eventuell installation av radarn på Pico do Areeiro, särskilt avseende den utrotningshotade fågelarten Freira da Madeira.

Skulle kommissionen kunna informera mig om sin ståndpunkt i fråga om meddelandet från miljöaktivisterna på Madeira?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 november 2002)

Frågeställaren hänvisar till ett brev från en grupp som uppmärksammar kommissionen på installationen av en stor radaranläggning i området Pico do Areeiro på ön Madeira, inom området Maciço Montanhoso Oriental da ilha da Madeira som är ett särskilt skyddsområdet utsett av Portugal enligt artikel 4 i direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1).

Efter analys av situationen ansågs det nödvändigt att registrera brevet som ett klagomål hos kommissionens generalsekretariat och att fästa de portugisiska myndigheternas uppmärksamhet på deras skyldigheter enligt direktivet.

Kommissionen kommer att informera brevets avsändare om hur utredningen utvecklar sig.

(1) EGT L 103, 24.4.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2857/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 oktober 2002)

Ämne: Roms kommuns användning av medel inom ramen för Daphneprogrammet

I september 2002 lade övervakningskommittén vid den italienska regeringens finansministerium fram en redovisning för hur de medel som beviljats från EU använts.

Av denna redovisning framgår att de regionala myndigheterna är oroväckande långsamma och ineffektiva när det gäller att tilldela projektmedel: åtgärderna för 2000 utgör bara två procent av hela gemenskapsstödramen.

Detta otillräckliga utnyttjande av EU-medlen från de lokala myndigheternas sida har vid ett flertal tillfällen påpekats också av Europeiska kommissionen.

Det är framför allt mycket viktigt att vissa lokala myndigheter, till exempel Roms kommun, använder EU-medlen för att bekämpa utnyttjande av kvinnor och barn.

Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande frågor till kommissionen:

1. Har Roms kommun lagt fram projekt inom ramen för Daphneprogrammet?

2. Har Roms kommun erhållit finansiella medel för sådana projekt?

3. Har dessa medel använts?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

Sedan 1997 har följande delar av Roms kommun inkommit med förslag till Daphne-programmet:

- 2000: VI circoscrizione del Comune di Roma Kulturkontoret

- 2002: Comune di Roma, Dipartimento V Social hälsopolitik

- 2002: Comune di Roma, Dipartimento XVIII Säkerhetspolitik

De två första förslagen har avslagits. Det tredje finns med på listan över de förslag som eventuellt kommer att kunna finansieras under budgetår 2002, förutsatt att kommissionens finansiella avdelningar ger sitt godkännande. Kommisionens ekonomiska bidrag kan högst uppgå till 246 829 EUR under högst två år.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2707/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(26 september 2002)

Ämne: Direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter

Har den brittiska regeringen lämnat in sina tilläggsförslag om särskilda bevarandeområden i enlighet med kraven i det så kallade Habitatdirektivet (92/43/EEG(1)) och när tror kommissionen att den kan ge ett svar med anledning av förslagen?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 november 2002)

Enligt artikel 4.1 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) skall varje medlemsstat överlämna en lista till kommissionen över föreslagna områden, där man anger vilka livsmiljötyper i bilaga 1 och vilka på dess territorium inhemska arter i bilaga 2 som finns inom dessa områden.

Den 57 juni 2002 hölls ett seminarium i Haag för att utvärdera medlemsstaternas respektive förslag till den atlantiska biogeografiska regionen, där hela Förenade kungariket är beläget. Av detta seminarium drogs slutsatsen att de listor som Förenade kungariket och andra medlemsstater föreslagit var ofullständiga.

Några ytterligare förslag på områden har inte överlämnats till kommissionen sedan dess. Förenade kungariket har emellertid underrättat kommissionen om att man kommit långt i förberedelserna med att välja ut ytterligare områden, och att man inom kort kommer att inleda det samrådsförfarande som är obligatoriskt i Förenade kungariket innan man överlämnar ett förslag på områden. Den lagstadgade samrådsperioden är tre månader. Något förslag om ytterligare områden väntas därför officiellt inte läggas fram förrän under första kvartalet 2003. Den information som Förenade kungariket och andra medlemsstater lämnat tillsammans med sina uppdaterade nationella listor kommer då att läggas till grund för fortsatta utvärderingar för att avgöra om dessa listor räcker för att uppfylla kraven i direktivet.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2235/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(23 juli 2002)

Ämne: Uppdrag från kommissionens rättstjänst till utomstående

Kan kommissionen ge mig en förteckning över ämnena för alla juridiska utlåtanden som kommissionens rättstjänst sedan 1999 givit utomstående i uppdrag att utarbeta?

Kan kommissionen ge mig en fullständig förteckning på alla dem som sedan 1999 fått i uppdrag att utarbeta utlåtanden och för var och en av dessa ange det sammanlagda värdet på de uppdrag som tilldelats?

Kan kommissionen i vart och ett enskilt fall ange om dessa uppdrag i vederbörlig ordning gjorts till föremål för anbudsinfordran eller om de tilldelats direkt, utan att ha föregåtts av någon anbudsinfordran?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(3 september 2002)

1. Sedan 1999 har kommissionens rättstjänst tilldelat utomstående experter avtal gällande rättsliga utlåtanden om följande teman:

- Respekten för de grundläggande fri- och rättigheterna i kandidatländerna

- Immateriella rättigheter och ansvar för e-post

- Sekretess vid förundersökning; dess skydd och omfattning

- Rättsliga frågor i anslutning till millennieproblemet

- Internationella antidopningsbyrån; rättslig uppbyggnad och medlemskap

- Genmäle i spansk medielagstiftning

- Rättsligt skydd mot förtal och rätten till skadeersättning

- Utmätning av fordringar i internationell privaträtt

- Tillgång till handlingar i disciplinärenden

- Medlemsstaterna och kommissionen i egenskap av amicus curiae inför högsta domstolen i USA

- Belgisk hyres- och fastighetsrätt.

2. En förteckning över experter som arbetat för kommissionens rättsjänst sedan 1999 och det sammanlagda värdet på de avtal dessa experter tilldelats skickas separat till frågeställaren, eftersom upplysningarna i fråga skall behandlas konfidentiellt på det sätt som avses i artikel 287 i EG-fördraget.

3. Avtalen har tilldelats korrekt enligt artikel 59 i budgetförordningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2374/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(2 augusti 2002)

Ämne: GATS

I Förenade kungariket arbetar de lokala myndigheterna till förmån för miljörelaterade och sociala mål i samband med upphandlingen av varor och tjänster, till exempel genom att de har krav på att det skall användas returpapper och virke från förnybara resurser. Kan Europeiska kommissionen stå till tjänst med upplysningar om hur GATS kommer att begränsa de lokala myndigheternas och de nationella regeringarnas möjligheter att ha med miljökriterier och sociala kriterier i sina upphandlingsvillkor?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2373/02 och E-2374/02ingivet av Pascal Lamy för kommissionen

(25 september 2002)

Enligt artikel XIII.1 i GATS skall GATS-bestämmelserna om mest-gynnad-nationsbehandling, marknadstillträde och nationell behandling (dvs. artiklarna II, XVI respektive XVII i GATS) inte gälla lagar, andra författningar och krav som reglerar statliga myndigheters upphandling av tjänster som förvärvas för statliga ändamål och inte för kommersiell återförsäljning eller för användning i tillhandahållandet av en tjänst för kommersiell försäljning.

Enligt artikel XIII.2 i GATS skall Världshandelsorganisationens medlemmar ta fram multilaterala regler som skall tillämpas på statlig upphandling av tjänster inom ramen för GATS. Fram till dess att en överenskommelse om sådana multilaterala regler nås påbjuder GATS inte några skyldigheter och restriktioner vad gäller tröskelvärden, och inte heller vad gäller möjligheten att främja miljömässiga och sociala hänsynstaganden vid tilldelning av kontrakt.

Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater lade den 15 juli 2002, i samband med artikel XIII.2-förhandlingarna, fram ett förslag (S/WPGR/W/39) om en allmän ram för multilaterala regler. En sådan ram och tillämpning av tydliga upphandlingsregler skulle kunna bidra till en sund förvaltning av de offentliga angelägenheterna (good governance). Enligt förslaget bör de kriterier som myndigheterna använder i sin upphandlingsverksamhet präglas av öppenhet. I förslaget läggs även vikt vid den flexibilitet som GATS erbjuder Världshandelsorganisationens medlemmar, som själva kan besluta vilka sektorer som skall öppnas för internationell konkurrens och vilka restriktioner i fråga om marknadstillträde och nationell behandling som skall behållas. Gemenskapen kommer givetvis att hålla sin interna ordning i minnet, särskilt vad beträffar tröskelvärden och beaktande av miljömässiga och sociala krav, när den förhandlar om nya GATS-regler.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2220/02 från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen. Inrättande av en förvaltningsmyndighet för åtaganden.



Europeiska unionens officiella tidning nr 137 E , 12/06/2003 s. 0054 - 0055



SKRIFTLIG FRÅGA E-2220/02 från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen (23 juli 2002) Ämne: Inrättande av en förvaltningsmyndighet för åtaganden Vilka diskussioner har de brittiska myndigheterna fört när det gäller statlig stöd för British Nuclear Fuels plc (BNFL) med tanke på att det brittiska handels- och näringslivsdepartementet föreslagit att inrätta en förvaltningsmyndighet för åtaganden (Liabilities Management Authority, LMA) i enlighet med artikeln om hur kärnkraften skall förvaltas (Managing the Nuclear Legacy) (Cm 5552) som offentliggjordes den 4 juli 2002? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (16 september 2002) De diskussioner med Förenade kungariket om statligt stöd till British Nuclear Fuels som parlamentsledamoten hänvisar fördes vid ett möte med kommissionen i november 2001. Diskussionen underbyggdes dock inte av några dokument och ledde inte till några slutsatser.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2749/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(24 september 2002)

Ämne: EU-kvarteren i Bryssel och utvidgningen

Under EU-toppmötet i Sevilla i juni i år presenterade den belgiske premiärministern planer på att uppföra en ny byggnad i Bryssel för europeiska toppmöten. Javier Solana uppdrogs att kontakta medlemsstaternas regeringar för att närmare förklara dessa planer. Tillvägagångssättet beror på att Belgien inte ensamt vill stå för kostnaderna för ett sådant projekt.

Kan rådet besvara följande frågor:

- Vilka medlemsstater har redan lovat att bidra (ekonomiskt)?

- Finns det medlemsstater som vägrat bidra, och i så fall på vilka grunder?

- När medlemsstaterna väl har gett klartecken för att bygga denna infrastruktur, vilka åtgärder måste Belgien i enlighet med EU-lagstiftningen vidta innan man går ut med en anbudsinfordran?

Svar

(18 februari 2003)

Det initiativ till att uppföra en ny byggnad som togs av den belgiska regeringen och lades fram vid Europeiska rådet i Sevilla genomgår för närvarande en teknisk granskning i en arbetsgrupp där företrädare för de belgiska myndigheterna och rådets generalsekretariat ingår.

Det gäller framför allt att för rådet klargöra aspekterna i fråga om stadsplanering, programplanering och kostnader i samband med detta initiativ. Detta ärende kommer inte att föreläggas rådet förrän alla dessa aspekter klart och tydligt har definierats.

Rådet kan således för ögonblicket inte svara på den ärade parlamentsledamotens frågor.

Rådet kan dock redan nu säga att genomförandet av varje fastighetsprojekt med rådet som byggherre skall ske med beaktande av värdstatens bestämmelser, med förbehåll för protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier av den 8 april 1965 och för bestämmelserna i budgetförordningen av den 25 juni 2002 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget(1), särskilt bestämmelserna i denna om tilldelning av kontrakt vid offentlig upphandling.

(1) EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.