SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/583

(2004/C 84 E/0660)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0416/04

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(9 februari 2004)

Ämne: Jakt på gäss i provinsen Zeeland

Provinsen Zeeland har upphävt förbudet mot jakt på gäss. Förbudet har upphävts i sådana områden som inte omfattas av fågeldirektivet, varvid det inrättats en buffertzon på mellan 200 och 700 meter. Inom det område som berörs förekommer olika arter av gäss som finns förtecknade i bilaga II/2 till fågeldirektivet, bland vilka märks prutgås (Branta bernicla). Nederländerna finns inte med bland de medlemsstater som i enlighet med artikel 7.3 får ge tillstånd till jakt på prutgås. Detsamma gäller för spetsbergsgås (Anser brachyrhynchus) samt bläsgås (Anser albifrons), som också ofta anträffas i Zeeland. Undantag från jaktförbudet är enligt artikel 9.1 a tillåtna endast om det inte finns någon annan lämplig lösning för att förebygga sådant som allvarlig skada på gröda. I ortspressen sägs det att förbudet upphävts därför att provinsstyret inte vill betala ut ersättning för skador på växtligheten vilka förorsakats av gäss.

1. Är utbetalning av ersättning till jordbrukare för skador som gässen vållat på deras grödor en lämplig lösning, i den bemärkelse som avses i artikel 9.1 a?

2. Anser kommissionen att det strider mot fågeldirektivet att förbudet mot jakt upphävts? Om så är fallet: vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta?

3. Är de buffertzoner som inrättats tillräckliga för att kunna erbjuda skydd för fåglar som uppehåller sig inom de skyddade områdena?

4. Kan kommissionen undersöka i vad mån provinsen Zeeland använt möjligheterna att bevilja stöd till naturvård genom försorg av jordbruket?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 mars 2004)

Parlamentsledamoten hänvisar till spetsbergsgås (Anser brachyrhynchus), bläsgås (Anser Albifrons) och prutgås (Branta bernicla) som alla nämns i bilaga 2 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (1). I artikel 7.3 i direktivet fastställs att de arter som anges i bilaga 2 endast får jagas i de medlemsstater som anges för detta i bilagan. I bilaga 2 anges att Nederländerna får ge tillstånd till jakt på bläsgås.

När det gäller de andra två arterna nämns antyder parlamentsledamoten att Nederländerna har medgivit undantag från jaktförbudet för dessa arter på grund av de skador på växtligheten som fåglarna förorsakar. Det är i princip möjligt för Nederländerna att utifrån artikel 9.1 a i direktivet medge undantag från bestämmelserna i artikel 7 för att ”förhindra allvarlig skada på gröda, boskap, skog, fiske och vatten”.

Enligt artikel 9.3 och 9.4 i direktivet skall Nederländerna lämna en rapport till kommissionen om genomförandet av artikel 9. Kommissionen har ännu inte tagit emot rapporten om undantagen för 2003 och den väntas inte förrän i slutet av år 2004. Under dessa omständigheter är det inte uppenbart att Nederländerna har brutit mot bestämmelserna i direktivet. När kommissionen har fått rapporten kommer man att noggrant granska den och om nödvändigt vidta åtgärder för att se till att undantagen överensstämmer med bestämmelserna i direktivet. Kommissionen vill understryka att medlemsstaterna måste följa bestämmelserna i artikel 9 som de tolkas av EG-domstolen. Domstolen fastslog till exempel att ett undantag från det allmänna jaktförbudet i artikel 7 endast medges genom åtgärder som detaljerat hänvisar till de faktorer som nämns i artikel 9.1 och 9.2 (se t.ex. domstolens dom av den 7 mars 1996 i mål C-118/94, WWF).

När det gäller miljöutgifter i jordbruket vill kommissionen informera parlamentsledamoten om att Nederländernas nationella landsbygdsutvecklingsplan inte innehåller någon specifik åtgärd för miljöutgifter i jordbruket som syftar till att skydda ovannämnda gäss. Genom 2002 års ändring av landsbygdsutvecklingsplanen som skickades in den 2 april 2002 avsåg Nederländerna att införa programmen ”Winter migrant meadow for short stays” (äng för flyttfåglar för korta vistelser), ”Winter migrant meadow for medium stays” (äng för flyttfåglar för medellånga vistelser) och ”Winter migrant meadow for long stays” (äng för flyttfåglar för långa vistelser). Genom dessa program skyddas prutgåsen och den större bläsgåsen. Spetsbergsgåsen skyddas inte. Genom en skrivelse av den 8 juli 2003 informerades kommissionen emellertid om att programmen ”Winter migrant meadow for short stays”, ”Winter migrant meadow for medium stays” och ”Winter migrant meadow for long stays” dragits tillbaka i ändringen för år 2002. Eftersom ändringar av landsbygdsutvecklingsplanen förhandlas fram på bilateral nivå mellan kommissionen och medlemsstaten är det inte möjligt för kommissionen att bedöma i vilken utsträckning provinsen Zeeland har utnyttjat möjligheten att bevilja stöd till naturvård genom jordbruket.

Stöd till naturvård genom jordbruket tilldelas med största sannolikhet enligt den nederländska landsbygdsutvecklingsplanen för 2000-2006. Strukturfondernas mål 2 för södra Nederländerna, som även omfattar delar av provinsen Zeeland, förefaller inte vara en lämplig ram för denna typ av åtgärder.

Inom ramen för delprogrammet för ”Euregio Scheidemond” som ingår i det nuvarande programmet Interreg ΠΙΑ som gynnar ”Grensregio Vlaanderen-Nederland” finansieras ett gränsöverskridande projekt som kallas ”Organiskt jordbruk” (”Grensoverschijdend biologisch boeren”) med två partner från Zeeland.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.