SKRIFTLIG FRÅGA P-0057/00

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Oljetankern Erika och oljeutsläpp

Den 12 december 1999 bröts oljetankern Erika sönder ute till havs, 70 kilometer söder om Finistère vid den franska kusten.

Det oljeutsläpp som orsakades av olyckan har ställt Frankrike inför en av Europas värsta miljökatastrofer någonsin.

Till följd av liknande katastrofer Amoco Cadiz 1978, Braer 1993 och Sea Empress 1996 fastställdes en rad bestämmelser under Marpols och Europeiska unionens överinseende. Ingen av dessa olyckor hade behövt inträffa eller orsaka den skada som de gjorde när de trots allt inträffade. Uppenbarligen är det emellertid så att de kontroller som utförs av oljetransporter till havs fortfarande är alltför släpphänta för att garantera något verkligt skydd.

Vilka åtgärder avser kommissionen mot bakgrund av Erika-olyckan att vidta när det gäller säkerheten till havs och när det gäller katastrofens omedelbara miljökonsekvenser?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(23 februari 2000)

När det gäller vilka åtgärder som bör vidtas mot bakgrund av Erika-olyckan beträffande säkerheten till havs och katastrofens omedelbara miljökonsekvenser, vill kommissionen hänvisa parlamentsledamoten till dess uttalande under parlamentets plenarsammanträde i januari.

I fråga om säkerheten för oljetankfartyg beslöt kommissionen att utarbeta ett meddelande som syftar till att ge en kraftig reaktion från gemenskapens sida när det gäller risken för omfattande föroreningar av den europeiska kusten som förorsakas av oljetankfartyg. Meddelandet bör vara inriktat på prioriterade åtgärder, som exempelvis förbättrade inspektioner av potentiellt

undermåliga fartyg i gemenskapshamnar. Kommissionen kommer att föreslå åtgärder för att underbygga gällande direktiv om klassificeringssällskap och hamnstatskontroll. Meddelandet kommer att omfatta en granskning av den påskyndade utfasningen av fartyg med enkelskrov samt ett system med finansiella incitament för att tankfartyg med dubbelskrov snabbt skall kunna tas i bruk. Möjliga åtgärder bör också granskas vad gäller ökat ansvar för de parter som är engagerade i oljetransportverksamhet. Sådana åtgärder bör främst inriktas på utarbetandet av frivilliga avtal mellan lastägare för att förbättra det gällande internationella systemet för ersättning av skador i samband med omfattande, oavsiktliga föroreningar.

De åtgärder som vidtagits av kommissionen för att begränsa de omedelbara miljöeffekterna till följd av Erikakatastrofen omfattar bl.a. de åtgärder som krävdes för att underlätta biståndet och utnämnandet av en sambandsperson på plats som tjänade som en länk mellan den franska operativa ledningen och de utländska fartyg som hjälpte till vid olyckan. På fransk begäran, som genast vidarebefordrades av kommissionen, gjordes 26 km oljebommar, och anläggningar för tvättning av fåglar omedelbart tillgängliga från elva europeiska länder. Frivilligorganisationer deltog framförallt i omhändertagandet av de nedsmutsade fåglarna. Experter från gemenskapens arbetsgrupp för förorening av havet hjälpte på begäran de franska myndigheterna med utvärderingen av erbjudandena av tjänster från privatägda bolag i Europa. Arbetsgruppen samordnade även deltagandet av de observatörer från medlemsstaterna som gavs möjlighet att besöka det förorenade området och studera insatserna för att lära av den franska erfarenheten.

Slutligen överväger kommissionen i sina kontakter med det franska miljöministeriet möjligheterna att stödja en djupgående undersökning av miljökonsekvenserna av oljeutsläppet. I undersökningen kommer inverkan av föroreningen och de saneringsmetoder som användes att bedömas. Resultaten kommer att vara av yttersta vikt för de personer som tar itu med oavsiktlig förorening av havet. Kommissionen avser att stödja denna undersökning med ungefär 300 000 euro.