SKRIFTLIG FRÅGA E-2628/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: Lavinartade prisförhöjningar i Grekland

Efter införandet av euron har stora prisförhöjningar på snart sagt alla basvaror och offentliga och privata tjänster ägt rum, inte bara i Grekland utan även i andra medlemsstater. Arbetstagarna och medborgarna nödgas konstatera att deras inkomster krymper och reagerar på detta genom att bojkotta marknaden.

Med hänvisning till den behörige kommissionsledamoten Solbes Miras svar på en av mina tidigare frågor (E-2639/01(1)), i vilket han sade att införandet av EUR på kort sikt inte skulle inverka på inflationen mer än i obetydlig mån, medan det däremot på medellång sikt skulle bidra till bättre priskontroll, önskar jag fråga kommissionen om följande:

1. Har kommissionen utrett vad de stora prisförhöjningarna i Grekland beror på? Förekommer liknande prisökningar i spekulativt vinstsyfte i andra medlemsstater?

2. Har kommissionen kontrollerat att de här prisförhöjningarna avspeglas i konsumentprisindexet som medlemsstaterna offentliggör?

3. Undersöker kommissionen förslag, typ det som Italien lagt fram om att ge ut 1-euro sedlar? På vilket sätt ämnar kommissionen säkra stabilitet för inkomster som drabbas av vinstspekulativa och andra prisförhöjningar?

(1) EGT C 115 E, 16.5.2002, s. 136.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(22 oktober 2002)

1. Som ett led i bedömningen av den ekonomiska situationen i medlemsstaterna och de makroekonomiska prognoserna kontrollerar kommissionen regelbundet prisutvecklingen med hjälp av det harmoniserade konsumentprisindexet, vars syfte är att möjliggöra jämförelser mellan medlemsstaterna, och medlemsstaternas egna konsumentprisindex. Under de sista månaderna 2001 och första kvartalet 2002 noterades en snabbare ökning av det harmoniserade konsumentprisindexet och det nationella konsumentprisindexet i Grekland. Bland de faktorer som påverkade prisutvecklingen under perioden kan nämnas det ovanligt dåliga vädret, som orsakade en extrem höjning av priserna på obearbetad mat, särskilt färskvaror och grönsaker; enligt vissa nationella undersökningar kan även avrundning uppåt av priserna på varor och tjänster efter eurons införande den 1 januari 2002 ha bidragit till höjda konsumentpriser. En avmattning av indexhöjningarna kunde dock observeras under andra kvartalet 2002 tack vare att ökningen av underliggande index avtog. Denna positiva utveckling kan komma att fortsätta under återstoden av 2002, även om osäkerhet råder på grund av yttre faktorer, särskilt oljepriserna. Allmänt sett har övergången till euron haft begränsad inverkan på den sammantagna inflationsnivån. I vissa medlemsstater har en del varor och tjänster dock uppvisat en högre inflationsnivå än förväntat. Detta faktum har bidragit till allmänhetens uppfattning av hög sammantagen inflation.

2. Eurostat mottar varje månad konsumentprisindex för varor och tjänster från den grekiska statistikbyrån. Indexen grundar sig på harmoniserade definitioner och regler. Eurostat utfärdade särskilda riktlinjer för hur det harmoniserade konsumentprisindexet skulle beräknas i euroområdet i samband med övergången till euron. Grekland har följt dessa riktlinjer. Eurostats egna analyser av inflationen kopplad till övergången bygger på uppgifter från hela euroområdet och inte på uppgifter från enskilda medlemsstater. Eurostat har inte utfört någon särskild undersökning av orsakerna till den senaste tidens prishöjningar i Grekland eller andra medlemsstater inom euroområdet.

3. Europeiska centralbanken bestämmer ensam sedelvalörerna. Beslutet att införa sju valörer från 5 till 500 euro fattades efter fyra års ingående diskussioner inom arbetsgruppen för tryckning och utgivning av europeiska sedlar, som bildades 1992 av Centralbankschefskommittén. De Eurobarometer-mätningar som gjorts sedan början av året visar att sedlarna har mottagits mycket väl av EU:s medborgare, och mätningarna röjer inte någon önskan om att valörerna skall ändras. Tanken på sedlar i valörerna 1 eller 2 euro har för övrigt inte fått något stöd att tala om utanför Grekland och Italien och väcker rentav stort motstånd (68 procent av fransmännen säger sig till exempel vara emot detta).