SKRIFTLIG FRÅGA E-1727/03

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(23 maj 2003)

Ämne: Merloni-lagen om offentlig upphandling

I Italien har lag nr 166 av den 1 augusti 2002 om offentlig upphandling, den så kallade Merloni-lagen, ersatt den bestämmelse som tidigare gällt inom denna sektor,

nämligen att de upphandlande myndigheterna skall se till att även kontrakt till ett värde under 40 000 euro (ett tak som numera ändrats till 100 000 euro) skall offentliggöras (denna mening har nu strukits ur lagen).

Anser kommissionen inte att strykningen gör den italienska rättsakten oförenlig med gemenskapens direktiv 92/50/EEG(1) av den 18 juni 1992?

Stämmer det att kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande mot Italien på grund av detta och på grund av andra aspekter i Merloni-lagen, som strider mot fördragets principer om konkurrens och fritt tillhandahållande av tjänster?

Om så är fallet, kan kommissionen redogöra utförligt för orsakerna till samt tidsfristerna och etapperna i detta förfarande?

(1) EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 juli 2003)

Rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster(1) ska tillämpas på offentliga kontrakt avseende tjänster vilkas uppskattade värde, exklusive mervärdeskatt, uppgår till ett belopp i euro som motsvarar 200 000 särskilda dragningsrätter eller mer, dvs. 249 681 euro för 2002 och 2003. För statliga myndigheter ska direktivet tillämpas på kontrakt vilkas uppskattade värde, exklusive mervärdeskatt, uppgår till ett belopp i euro som motsvarar 130 000 särskilda dragningsrätter eller mer, dvs. 162 293 euro för 2002 och 2003. Den ändring av den italienska lagen om offentlig upphandling som parlamentsledamoten hänvisar till, och som syftar till att höja det belopp över vilket kontrakt måste offentliggöras från 40 000 euro till 100 000 euro innebär därför inte en överträdelse av direktiv 92/50/EEG. Som domstolen dock nyligen fastställt i rättspraxis är upphandlande myndigheter fortfarande skyldiga att följa de grundläggande bestämmelserna i EG-fördraget, särskilt de som gäller etableringsrätt och tillhandahållande av tjänster, men även de allmänna principerna om ickediskriminering, likabehandling och att lämna insyn(2), även för kontrakt som inte överstiger de tröskelvärden som fastställs i gemenskapens direktiv om offentlig upphandling. Vad gäller den senare principen fastställde domstolen att den skyldighet att lämna insyn som den upphandlande myndigheten har innebär att de ska säkerställa att anbudet offentliggörs på ett sådant sätt att marknaden för tjänster öppnas för konkurrens för alla som önskar inkomma med anbud, och att det ska kontrolleras att anbudsförfarandet är opartiskt(3).

Den 19 december 2002 inledde kommissionen ett förfarande mot Italien avseende flera bestämmelser i lag nr 109/1994 (ramlag om offentlig upphandling), som nyligen ändrats genom lag nr 166/2002. En av dessa bestämmelser, som verkar bryta mot principen om att lämna insyn, gäller kontrakt för ingenjörs- och arkitekttjänster som faller under tröskelvärdet på 100 000 euro.

Utöver den bestämmelse som nämns ovan gäller det förfarande som kommissionen inlett också räckvidden på bestämmelserna för bygg- och anläggningsarbeten jämfört med kontrakt för varor och tjänster, bestämmelserna om bygg- och anläggningsarbeten som utförs med avdrag för stadsplaneringskostnader, bestämmelser om arbetsledning och tjänster för projektvalidering, tjänster för teknisk kontroll (collaudo) och byggherrens roll i projektfinansieringen (artiklarna 37a och efterföljande i den ovan nämnda lagen). Kommissionen kommer att besluta hur den ska gå vidare med förfarandet när den fått den italienska regeringens synpunkter, vilka väntas inom kort.

(1) EGT L 209, 24.7.1992.

(2) Se domen av den 3 december 2001 i mål C-59/00, paragraf 19-20.

(3) Se framförallt domen av den 7 december 2000 i mål C-324/98, paragraf 61-62.