SKRIFTLIG FRÅGA E-2850/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Användningen av knep för att komma runt bestämmelserna om offentlig samfinansiering för fördelningen av EVS-medel i provinsen Limburg i Nederländerna

1. Känner kommissionen till att firman Abb MCG i Limburg i Nederländerna, som nu gått i konkurs, använde sig av ett särskilt knep för att uppfylla kraven för offentlig samfinansiering i fallet med EVS-4-program? Knepet bestod i att be företag eller organisationer inom olika sektorer om lån (och alltså inte bindande bidrag) till en utbildnings- och utvecklingsstiftelse. Dessa pengar, som räknades som offentlig medfinansiering, betalades sedan vidare tillbaka till firman, kompletterade med EVS-4-anslag, för att den skulle kunna genomföra utbildningsprogrammen.

2. Känner kommissionen också till att detta knep används på annat håll? Har kommissionen utfört särskilda undersökningar om frågan? Kan kommissionen ange hur ofta sådana knep har använts under de senaste tio åren och i vilka medlemsstater?

3. Anser kommissionen att sådana knep är förenliga med gällande bestämmelser? Om inte, vilka åtgärder vidtar kommissionen mot de inblandade i utförandet av programmen, däribland i synnerhet Abb, eller mot dem som godkänt programmen, däribland i synnerhet provinsen Limburg i Nederländerna?

4. Är kommissionen medveten om att Abb vid flera tillfällen även ingick i ett europeiskt konsortium av organisationer från olika medlemsstater som anordnade utbildningsprogram, inklusive det s.k. Business Community-programmet (via GD 17) och ett antal program inom Leonardo-programmet, och att Abb i flera fall var projektledare för det berörda konsortiets program?

5. Kan kommissionen bekräfta uppgiften att mycket höga rese- och uppehållskostnader och kostnader för fester och liknande togs upp som projektkostnader för dessa program?

6. Håller kommissionen med om att man mot bakgrund av att detta förekommit i Nederländerna måste utreda om det förekommit bedrägeri, korruption, tvivelaktiga knep med fingerade stiftelser eller nära förbindelser med revisorer i de program som anordnades av det europeiska konsortium som Abb var delaktigt i? Om ja, är kommissionen beredd att tillsätta en utredning av ärendet och hålla parlamentet informerat om vad utredningen kommer fram till?

7. Vad gör kommissionen för att se till att något liknande inte fortsätter att förekomma och inte återkommer i Nederländerna eller någon annan medlemsstat?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(19 december 2001)

1.-3. Kommissionen hänvisar till sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2451/01(1), som gällde samma ärende. Ett sådant arrangemang användes förmodligen också i andra projekt inom det nederländska mål 4-programmet. Kommissionen har inte särskilt undersökt detta i Nederländerna eller i andra medlemsstater. Vid kommissionens kontroll av utgifter för mål 4 har hittills inga oegentligheter upptäckts.

4.-6. Beskyllningarna är allvarliga och därför har de nederländska myndigheterna, d.v.s. den avdelning vid ministeriet för sociala frågor och sysselsättning som ansvarar för Europeiska socialfonden (ESF), på eget initiativ påbörjat en undersökning av Abb-fallet. Kommissionen väntar på resultatet av denna undersökning med stort intresse, och endast om kommissionen inte är nöjd med hur de nederländska myndigheterna behandlat detta fall kan den komma att besluta att inleda egna undersökningar.

När det gäller programmet om avbrottsfri verksamhet var Abb-ESCET, som var en del av Abb Management Consulting Group, en av flera projektparter men inte projektledaren. Projektet är nu avslutat, men kontrollen av projektets årsredovisning pågår ännu. För Leonardo da Vinci-programmets del har kommissionen inte finansierat några projekt där Abb MCG varit projektansökare. År 2000 hade ett projektförslag från Abb MCG till att börja med urvalts, men på grund av stor misstänksamhet mot företaget beslutade det nederländska programkontoret för Leonardo da Vinci-programmet att inte ingå ett avtal med denna projektansökare.

7. Enligt den nuvarande strukturfondsförordningen ansvarar kommissionen för övervakningen av medlemsstaternas kontroll. Medlemsstaterna är skyldiga att göra stickprov som omfattar åtminstone 5 % av de totala stödberättigande utgifterna innan programmet avslutas(2). Alla oegentligheter som upptäcks måste rapporteras till kommissionen. Dessutom undersöks också alla oegentligheter som kommissionen får kännedom om på annat sätt.

(1) EGT C 115 E, 16.5.2002, s. 87.

(2) Artikel 10 i kommissionens förordning 438/2001 av den 2 mars 2001 om genomförandebestämmelser till rådets förordning (EG) nr 1260/1999 beträffande förvaltnings- och kontrollsystemen för stöd som beviljas inom ramen för strukturfonderna, EGT L 63, 3.3.2001.