SKRIFTLIG FRÅGA E-2760/02

från Frank Vanhecke (NI) till kommissionen

(1 oktober 2002)

Ämne: Unionens asylpolitik

Fredagen den 13 september kom unionens inrikesministrar i Köpenhamn överens om att på kort sikt utarbeta ett enhetligt gemensamt program för att illegala flyktingar eller flyktingar vilkas överklaganden behandlats i alla instanser skall återsändas, frivilligt eller ofrivilligt. Enligt den franska tidningen Le Figaro lördagen den 14 september handlade det därvid, när allt kommer omkring, om att införa en europeisk stadga. Dessutom talas det om att det skall inrättas en gemenskapsfond för att denna stadga skall kunna finansieras. Avsikten med detta är enligt kommissionsledamoten med ansvar för rättsliga och inrikes frågor, Antonio Vitorino, att det skall skapas ett mervärde i organiserandet av återsändningsuppdrag i gemenskapens regi.

Kan kommissionen ge en minimi- och en maximiuppskattning av det antal illegala flyktingar som uppehåller sig på Europeiska unionens territorium i dag?

Hur många illegala flyktingar har under de senaste fyra åren återsänts från unionen?

Har kommissionen någon lista över säkra länder, från vilka personer som flytt inte kan beviljas någon politisk asyl?

Vad anser kommissionen om tanken på att inrätta en gemensam fond för att bekosta illegala flyktingars återresa och vilket budgetbelopp kan anslås för detta ändamål?

Vilken politik kan enligt kommissionen föras gentemot tredje länder för att underlätta samarbetet vid återsändandet?

Har kommissionen i åtanke några andra sätt att gemenskapens regi bekämpa den illegala invandringen till unionen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(25 november 2002)

Det finns ett stort antal olagliga invandrare som antingen rest in på en medlemsstats territorium olagligen eller stannat längre än de har rätt till enligt uppehållstillståndet eller sedan asylansökan avslagits. Det ligger i sakens natur att exakta siffror och statistik saknas. Därför kan antalet olagliga invandrare i unionen bara uppskattas. En bedömning av storleken på den olagliga invandringen måste bygga på tillgängliga konkreta uppgifter med anknytning till fenomenet, till exempel avslag på inreseansökan, utvisningar, gripande av olagliga invandrare vid gränsen eller i landet, avslag på ansökan om asyl eller annat internationellt skydd, samt nationella ansökningar om legalisering. Dessa indikatorer ger bara underlag för en grov bedömning som tyder på att den årliga olagliga invandringen har en sexsiffrig omfattning. Mer detaljerade bedömningar är opålitliga eftersom konkreta uppgifter saknas. Den olagliga invandringen är dock troligen omfattande och bör inte ignoreras på grund av dess sociala, ekonomiska och politiska konsekvenser (se även meddelandet om en gemensam politik om olaglig invandring(1)).

Enligt tillgängliga siffror utvisades totalt 331 334 personer från EU:s territorium år 2001. År 2000 var det 367 552 personer och år 1999 var det 324 206 personer. Siffrorna är dock ofullständiga eftersom uppgifterna från vissa medlemsstater saknas eller lämnas oregelbundet. Inom ramen för de program för frivilligt återvändande som drivs av International Organization for Migration lämnade 87 628 personer frivilligt EU under 2000, och 78 273 personer under 1999 (se kommissionens grönbok från den 10 april 2002 om en gemenskapspolitik för återsändande av personer som vistas olagligt(2)).

Flera medlemsstater hänvisar till begreppet säkert land för att avvisa asylansökningar skyndsamt. Vissa använder förteckningar över säkra länder, andra inte. Det finns ingen gemensam lista på EU-nivå. Kommissionen föreslår ingen förteckning över säkra länder i det ändrade förslaget till rådets direktiv om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för att bevilja eller återkalla flyktingstatus(3). Däremot har kommissionen föreslagit att medlemsstater som tillämpar principen om säkert land bör använda gemensamma normer. Kommissionen anser att gemensamma normer i ett första steg krävs för de materiella kraven på säkert land, och på när principen om säkert land får tillämpas på enskilda sökande. I meddelandet om ett gemensamt asylförfarande(4) ansåg kommissionen att en gemensam hållning behövs på längre sikt, antingen genom att man antar gemensamma förteckningar eller överger principen helt.

Kommissionens inställning till återsändande av olagliga invandrare presenteras närmare i meddelandet om en gemenskapspolitik för återsändande av personer som vistas olagligt(5). Där ingår ekonomiskt bistånd för återvändande och nära samarbete med ursprungs- och transitländerna vid återsändande och återtagande.

Åtgärderna mot olaglig invandring anges i rådets övergripande strategi mot olaglig invandring och människohandel i Europeiska unionen, vilken antogs den 28 februari 2002 och i stor utsträckning bygger på kommissionens tidigarenämnda meddelande om en gemensam politik om olaglig invandring.

(1) KOM(2001) 672 slutlig.

(2) KOM(2002) 175 slutlig.

(3) KOM(2002) 326 slutlig.

(4) KOM(2000) 755 slutlig.

(5) KOM(2002) 564 slutlig.