ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0699/99

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Strukturfonderna

De regioner vars inkomstnivå per invånare är lägre än 75 procent av den genomsnittliga inkomstnivån för gemenskapens invånare klassificeras som mål 1-områden och är berättigade till omfattande gemenskapsstöd.

För att ta reda på om detta tröskelvärde har överskridits eller inte fastställer man i förslaget till rådets förordning (KOM(98) 131 slutlig)(1) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna att man vid beräkningarna skall ta hänsyn till siffrorna för de tre senaste åren som Eurostat har information om.

Generaldirektören för Europeiska gemenskapernas statistikkontor (Eurostat) meddelade vid sammanträdet i parlamentets underutskott för monetära frågor den 17 februari 1999 att de statistiska uppgifterna för budgetåren 1994, 1995 och 1996 redan omfattade uppgifter om den grå marknaden i de regioner som analyserats. Han angav dock inte exakt vilka kriterier man hade följt vid bedömningen av den här typen av verksamhet.

Hur stor andel av de regionala inkomsterna kommer från den "grå marknaden" respektive från den "officiella marknaden" i Andalusien under vart och ett av de berörda åren?

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0616/99

från Peter Crampton (PSE) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Internationella fiskeavtal

Kan kommissionen ange vilka internationella fiskeavtal EU för närvarande omfattas av, aktivt eller passivt, och när dessa avtal upphör? Vilka förhandlingar om förnyade avtal pågår för närvarande? Pågår några nya förhandlingar eller planerar man för några med länder med vilka EU inte haft fiskeavtal?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(5 maj 1999)

Det finns för närvarande fiskeavtal mellan gemenskapen och Angola (upphör 2 maj 1999), Argentina (23 maj 1999) Kap Verde (5 september 2000), Komorerna (27 februari 2001), Elfenbenskusten (30 juni 2000), Estland (31 december 2006), Gabon (3 december 2001), Gambia (30 juni 1996), Grönland (31 december 2000), Guinea-Bissau (15 juni 2001), Ekvatorialguinea (30 juni 2000), Färöarna (12 mars 2003), Island (11 januari 2004), Lettland (5 februari 2003), Litauen (12 october 2003), Madagaskar (20 maj 2001), Marocko (30 november 1999), Mauritius (30 november 1999), Mauretanien (31 juli 2001), Norge (16 juni 2003), Polen (bilateralt avtal med Sverige) (31 december 2005), Guinea (31 december 1999), Ryssland (bilateralt avtal med Sverige och Finland) (31 december 2002), São Tomé och Príncipe (31 maj 1999), Seychellerna (17 januari 2002) and Senegal (30 april 2001).

Man har planerat förhandlingar för att förnya protokollen till avtalen med São Tomé och Príncipe, Guinea samt Mauritius som kommer att upphöra under året. En eventuell förlängning av protokollet till fiskeavtalet mellan gemenskapen och Angola håller på att undersökas. Dessutom kommer eventuellt förhandlingarna som påbörjades i november 1997, och som legat nere sedan juni 1996, att förnya protokollet till fiskeavtalet med Gambia att återupptas under detta år. Diskussioner kommer att äga rum under 1999 med de argentiska och marockanska myndigheterna för att fastställa nya former för samarbete när det gäller fiske.

Kommissionen har också mandat att förhandla för att sluta eventuella avtal med Moçambique, Namibia, Sydafrika, Tanzania, Ryssland och Polen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0075/99

från Jan Andersson (PSE) till kommissionen

(27 januari 1999)

Angående: Kommissionens förfarande vid skriftväxling med den svenska statsministern

I ett brev daterat den 8 januari 1999 kritiserar ordföranden för Europeiska kommissionen den svenske statsministern för ett uttalande som statsministern gjorde vid en intervju i det svenska nyhetsprogrammet Rapport den 6 januari beträffande vissa avslöjanden om oegentligheter inom Europeiska kommissionen. Brevet från kommissionens ordförande fick betydande uppmärksamhet i svensk media med anledning av den kritiska tonen om att statsministern inte skulle ha kontrollerat fakta samt att statsministern skulle skada Europeiska unionen med sitt uttalande. Brevet från kommissionen är häpnadsväckande; dels för att kommissionens ordförande refererar till ett ställningstagande som enligt utskriften från nyhetsprogrammet statsministern aldrig uttalat, dels för att kommissionens ordförande ondgör sig över en regeringschefs självklara rätt att kommentera dessa uppmärksammade uppgifter om oegentligheter. Med anledning av detta vill jag ställa följande fråga:

Är det förenligt med Europeiska kommissionens gängse förfaringssätt vad gäller relationerna med medlemsländernas regeringschefer att brevledes påpeka för regeringschefer vad dessa kan anse sig ha rätt att säga i media om uppmärksammade händelser inom kommissionen samt därtill vid sammanställandet av dessa brev inte göra det fullständigt klart för sig vad dessa regeringschefer verkligen sagt i sina mediauttalanden?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0342/99

från Nelly Maes (ARE) till kommissionen

(23 februari 1999)

Angående: Europeiska kommissionens klagomål mot Belgien för underlåtande att efterleva direktivet om avfallsförbränning

Kan kommissionen ange på vilket sätt de flamländska rättsföreskrifterna om avfallsförbränning är bristande?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(9 april 1999)

Kommissionen har beslutat att väcka talan vid domstolen för att få bekräftat det inkorrekta införlivandet av rådets direktiv 89/369/EEG av den 8 juni 1989 om förhindrande av luftförorening från nya kommunala avfallsförbränningsanläggningar(1) och rådets direktiv 89/429/EEG av den 21 juni 1989 om minskning av luftförorening från befintliga kommunala avfallsförbränningsanläggningar(2).

I enlighet med de regler som styr offentliggörandet av överträdelseförfaranden är detaljerna för detta förfarande konfidentiella. Denna regel skall säkerställa att förfarandet hanteras på ett riktigt sätt i domstolen och att den försvarande medlemsstaten får möjlighet att försvara sig.

(1) EGT L 163, 14.6.1989.

(2) EGT L 203, 15.7.1989.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0594/99

från Nuala Ahern (V) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Illegal import eller export av radioaktivt material till eller från EU under 1998

Hur många fall har rapporterats till Euratoms myndigheter angående misstänkt illegal import eller export av radioaktivt material in i eller ut ur EU under 1998? Vilken utredning gjordes vid varje enskilt fall, och kommer kommissionen att ge närmare detaljer om de fall där misstanken visade sig berättigad?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(3 maj 1999)

Kommissionen vill påminna parlamentsledamoten om att medlemsstaterna enligt Euratomfördraget inte har någon lagstadgad skyldighet att informera kommissionen om laglig eller olaglig import eller export av radioaktiva ämnen. Om de radioaktiva ämnena emellertid även kan klassificeras som kärnmaterial i den mening som avses i artikel 197 i Euratomfördraget omfattas de automatiskt av Euratoms säkerhetskontroller enligt kapitel 7 i Euratomfördraget. I vissa fall gäller även försörjningsreglerna i kapital 6. Därför måste varje olaglig förekomst av kärnmaterial på gemenskapens territorium rapporteras till kommissionen.

Flertalet fall under 1998 gällde inte kärnmaterial utan bara radioaktiva ämnen, förslutna källor och förorenad skrotmetall. Medlemsstaterna är enligt lag inte skyldiga att informera kommissionen om fall av olaglig handel med radioaktiva ämnen. Medan utredningar av offentliga åklagare eller rättegångar pågår kan dessutom ingen närmare information om fall av olaglig handel ges till kommissionen. Kommissionen har emellertid fått information om tre fall av olaglig handel med radioaktiva ämnen i medlemsstaterna under 1998. Dessutom rapporterades ytterligare tre fall som gällde kärnmaterial till kommissionen på grundval av kapitel 7 i Euratomfördraget. Två fall rörde låganrikat uran och det tredje utarmat uran.

För närmare information om dessa fall uppmanas parlamentsledamoten kontakta de behöriga myndigheterna i Tyskland, Italien och Förenade kungariket, eftersom kommissionen enligt artikel 194 i Euratomfördraget inte får yppa närmare uppgifter.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0356/99

från Luigi Florio (PPE) till kommissionen

(12 februari 1999)

Angående: Kränkning av företagsfriheten i Italien

Handelskammaren i Treviso vägrade nyligen att ge flera företag i denna provins de begärda intygen med motiveringen att företagen låg efter med betalningen av årsavgiften. Sedan den 1 januari 1999 är det enligt italiensk lag 449/97 ett krav att betala denna avgift för att erhålla ett intyg från företagsregistret.

Anser inte kommissionen att denna regel och berörda myndigheters agerande strider mot principerna om företagsfrihet som föreskrivs i gemenskapsrätten, konkret i artikel 10 i direktiv 69/335/EEG(1)?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(16 mars 1999)

Enligt artikel 24 stycke 35 i lag nr 449 (misure per la stabilizzazione della finanza publica) av den 27 december 1997 måste företagen, för att kunna erhålla intyg från handelsregistret, betala den årsavgift för finansieringen av handelskamrarna som anges i artikel 18 i lag nr 580 (Riordinamento delle camere di commercio, industria, artigianato e agricoltura) av den 29 december 1993.

Vad gäller frågan om dessa avgifter är förenliga med artikel 10 c i direktiv 69/335/EEG om indirekta skatter på kapitaltillskott, enligt vilken medlemsstaterna inte har rätt att, utöver skatt på kapitaltillskott, ta ut några skatter eller avgifter för registrering av aktiebolag, hänvisar kommissionen till EG-domstolens domar av den 20 april 1993 (målen C-71/91 och C-178/91 - Ponente Carni och Cispadana Costruzioni) och den 11 juni 1996 (mål C-2/94 - Denkavit). I den senare domen tolkar domstolen artikel 10 c i direktivet på så sätt att den inte innebär ett förbud mot en pålaga som står i proportion till vissa drag i ett företags rättsliga form.

Den företagsregistrering som avses i artikel 2188 i den italienska civilrätten förefaller omfatta alla företag utan någon åtskillnad med hänsyn till deras juridiska status.

Med hänsyn till att lagstiftaren har överlåtit till de olika handelskamrarna att fastställa vissa kriterier som skall användas för att beräkna denna pålaga, kan kommissionen endast uttala sig om huruvida beskattningen är förenlig med artikel 10 i det ovan nämnda direktivet på grundval av den information som den skulle kunna få beträffande de kriterier som de enskilda handelskamrarna valt att använda.

(1) EGT L 249, 3.10.1969, s. 25.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0247/99

från ( Hanja) Maij-Weggen (PPE) till kommissionen

(5 februari 1999)

Angående: Interpols narkotikakonferens i Burma

1. Känner kommissionen till att Interpols allmänna sekretariat kommer att anordna den fjärde internationella heroinkonferensen i Rangoon i Burma den 23 och 26 februari nästa år och att detta sker i samarbete med militärjuntan i Burma?

2. Anser inte kommissionen att det är absurt att Interpol anordnar en sådan konferens i ett land som allmänt betraktas som en av världens största heroinexportörer, och att detta sker i samarbete med en militärjunta som är känd för att själv hålla på med narkotikahandel?

3. Anser inte kommissionen att ett sådant samarbete allvarligt skadar förtroendet för Interpol och dess goda rykte?

4. Kan kommissionen meddela hur Interpol finansieras, vilka europeiska länder som är inblandade och vem som upprätthåller en politisk kontroll av Interpol och dess handel och vandel?

5. Vet kommissionen om Europol är inblandat i denna konferens och i så fall hur?

6. Kan kommissionen meddela vem som är politiskt ansvarig för Europols eventuella deltagande?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(4 mars 1999)

Kommissionen är medveten om att Interpol anordnar sin fjärde konferens om narkotika i Rangoon från den 23-26 februari 1999.

Med hänsyn till att den burmesiska regimen är odemokratisk och till den roll som Burma nyligen spelade i samband med att det trettonde mötet i ASEAN:s gemensamma samarbetskommitté, som skulle ha ägt rum den 24-27 januari 1999 i Bangkok, inställdes anser kommissionen liksom parlamentet att det är olyckligt att Rangoon valts som plats för denna konferens. Kommissionen kommer inte att delta i konferensen.

Olika medlemsstater har på senare tid angivit att de inte önskar sända företrädare till konferensen.

Interpol är en mellanstatlig organisation i vilken gemenskapens samtliga medlemsstater ingår. Organisationens resurser härrör från de årliga bidragen från dess medlemsstaters regeringar. Interpols generalsekreterare är, biträdd av en styrekonom, ansvarig för genomförandet av budgeten. Generalsekreteraren svarar inför verkställande kommittén och generalförsamlingen.

Europols direktör är ansvarig för beslut rörande genomförandet av Europols uppgifter och svarar inför styrelsen som består av företrädare för de femton medlemsstaterna och kommissionen. Europol kommer inte att delta i konferensen.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 370 , 21/12/1999 s. 0151



SKRIFTLIG FRÅGA E-1000/99 från Ian White (PSE) till kommissionen (20 april 1999) Angående: Artikel 9 i rådets förordning (EEG) 95/93 av den 18 januari 1993 Skulle kommissionen kunna uppge i vilken utsträckning allmän trafikplikt tillåts under artikel 9 i rådets förordning (EEG) 95/93(1) av den 18 januari 1993, och ifall South West Region i Storbritannien för närvarande är berättigad? Om South West Region inte är det, kan kommissionen då tala om varför det förhåller sig så då denna allmänna trafikplikt är av avgörande betydelse för att uppnå de ankomst- och avgångstider som denna sorts flygplatser behöver för sin överlevnad? (1) EGT L 14, 22.1.1993, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0516/99

från Jens-Peter Bonde (I-EDN) till kommissionen

(8 mars 1999)

Angående: Svindel

Anser kommissionen att det är en grund för uppsägning då en anställd vid kommissionen går till en folkvald parlamentsledamot med information om svindel? Ämnar kommissionen säkerställa att expertkommittén och budgetkontrollutskottet har tillgång till samtliga dokument, utan undantag?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(23 april 1999)

Parlamentsledamotens fråga verkar gälla Van Buitenen-ärendet. Som kommissionen tidigare har preciserat i svar på flera frågor från parlamentet (skriftlig fråga E-30/99 från Nikitas Kaklamanis och E-42/99 från Kirsi Katariina Piha(1) och E-58/99 från Lucio Manisco(2)) var beslutet om att avstänga Van Buitenen från tjänsten en förebyggande administrativ åtgärd enligt artikel 88 första stycket i tjänsteföreskrifterna, eftersom ett disciplinärt förfarande inletts. Beslutet grundades på att Van Buitenen brutit mot den tystnadsplikt som alla tjänstemän omfattas av.

Vad beträffar expertkommitténs tillgång till kommissionens handlingar vill kommissionen bekräfta att alla handlingar som kommittén begärt tillgång till har överlämnats. När det gäller kommissionens information till budgetkontrollutskottet hänvisas parlamentsledamoten till det interinstitutionella avtalet om överlämnande av sekretessbelagda uppgifter till parlamentet inom ramen för ansvarsfrihetsförfarandet eller i övrigt som ett led i kontrollen av kommissionens fullgörande av sina uppgifter i fråga om förvaltning och budgetens genomförande. Avtalet har lämnats till parlamentet för godkännande.

(1) Se s. 13.

(2) EGT C 341, 29.11.1999, s. 41.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 289 , 11/10/1999 s. 0145



SKRIFTLIG FRÅGA E-0318/99 från John McCartin (PPE) till kommissionen (19 februari 1999) Angående: Priser på nöt- och kalvkött Kan kommissionen ange det genomsnittliga priset för nöt- och kalvkött som betalas till jordbrukarna i varje medlemsstat för den senaste veckan/månaden som uppgifterna finns tillgängliga? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler (10 mars 1999) Kommissionen sänder direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat en tabell som innehåller de efterfrågade upplysningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0490/99

från Joaquín Sisó Cruellas (PPE) till kommissionen

(5 mars 1999)

Angående: Förebyggande åtgärder på arbetsplatsen

Det är allmänt känt hur viktigt det är att tillämpa principerna om förebyggande åtgärder för att förbättra hälsan och säkerheten på arbetsplatsen, något som behandlas i kommissionens fjärde program för säkerhet, hygien och hälsa på arbetsplatsen.

Med tanke på hur viktigt det är att utveckla sådana vanor redan i tidig ålder, kan kommissionen ange om den har övervägt möjligheten att informera om dem och deras syfte i skolorna, i synnerhet i yrkesskolor?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(19 april 1999)

Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt om vikten av att medvetandegöra de unga när det gäller frågor om förebyggande för att förbättra hälsa och säkerhet i arbetet.

I detta hänseende vill kommissionen fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på det faktum att yrkesskolor omfattas av bestämmelserna i rådets ramdirektiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas hälsa och säkerhet i arbetet(1)i den mån det gäller all verksamhet såväl privat som offentlig (artikel 2.1, och i artikel 3 a inbegrips praktikanter och lärlingar i definitionen av arbetstagare. Följaktligen är de bestämmelser som föreskrivs i direktivet när det gäller information till och utbildning av arbetstagare (artiklarna 10 och 12) helt och fullt tillämpliga på lärlingar.

Dessutom innehåller rådets direktiv 94/33/EG av den 22 juni 1994 om skydd av minderåriga i arbetslivet(2) även bestämmelser som syftar till att skydda unga mot de specifika risker som är ett resultat av bristande erfarenhet och ingen medvetenhet om riskerna i arbetet.

(1) EGT L 183, 29.6.1989.

(2) EGT L 216, 20.8.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0119/99

från John Iversen (PSE) och Freddy Blak (PSE) till kommissionen

(2 februari 1999)

Angående: Slavkontrakt för unga spelare i Danmark

I Danmark har det tyvärr förekommit att unga fotbollsspelare under 18 år ingår slavliknande kontrakt med fotbollsklubbar. Antalet junior- och ungdomskontrakt har ökat de senaste åren. Idag måste en spelare ha fyllt 16 år, men till sommaren sänks åldersgränsen till 15. Allt tyder alltså på att vi kommer att få se flera tråkiga fall med livegna ungdomar.

De ungdomar som bryter sina kontrakt i förtid riskerar i vissa fall att dra på sig en stor personlig skuld, samtidigt som de stora transfersummorna hindrar dem från att komma vidare i sina fotbollskarriärer.

Anser kommissionen att sådana slavliknande ungdomskontrakt är förenliga med europeisk rättspraxis på området efter Bosmann-domen?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(26 mars 1999)

Den fråga som parlamentsledamöterna ställer tycks närmast avse dansk lagstiftning. Kontrakten som frågan gäller synes inte beröra gemenskapsrätten och det ankommer således på de danska myndigheterna att undersöka huruvida kontrakten är förenliga med inhemsk lagstiftning. Denna lagstiftning måste emellertid vara förenlig med rådets direktiv 94/33/EG av den 22 juni 1994 om skydd av minderåriga i arbetslivet(1).

Bosman-domen(2) har endast verkningar för spelarövergångar mellan medlemsstaterna. Enligt domstolen får kontrakten i sådana fall inte innehålla klausuler som hindrar den fria rörlighet för personer.

(1) EGT L 216, 20.8.1994; svensk specialutgåva, område 5, volym 6, s. 138.

(2) Mål C-415/93, REG 1995, s. I-4921.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0061/99

från Ursula Stenzel (PPE) till kommissionen

(27 januari 1999)

Angående: Storstadsfrågor

Europeiska kommissionen offentliggjorde i maj 1997 meddelandet "Mot ett program för städer inom Europeiska unionen" (KOM(97) 0197. Meddelandet utgör en bra grund för en helhetsanalys av hur gemenskapens olika politiska inriktningar för stadsfrågor hanterats av lokala myndigheter.

I Europaparlamentets resolution av den 2 juli 1998, A4-0172/98(1), sätter Europaparlamentet storstadsfrågorna i nära samband med bibehållen och förstärkt ekonomisk och social sammanhållning och betonar vikten av att man som en första etapp av EU:s program för storstäder reformerar strukturfondsförordningarna. I Europeiska kommissionens förslag behandlas diskussionen om stadsfrågor enligt behörighetskriterierna för mål 2. Vid flera tillfällen har kommissionen bekräftat att stadsfrågor kan hanteras på ett övergripande plan, inom motsvarande politiska inriktningar, ramar för gemenskapsstöd och samlade programplaneringsdokument enligt mål 1 och 2. Hur tänker kommissionen genomföra denna strategi?

En övergripande strategi för storstadsfrågorna kräver samtidigt nära samordning och samverkan mellan gemenskapens olika politiska inriktningar, framför allt regionalpolitiken, om de skall få någon effekt på stadsnivå. Har kommissionen definierat vilka genomförandeåtgärder och finansiella mekanismer som behövs för att garantera en sådan samordning och samverkan?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(10 mars 1999)

Den 3 februari 1999 antog kommissionen ett arbetsdokument med titeln "Strukturfonderna och samordningen med sammanhållningsfonden - Utkast till riktlinjer för programmen för perioden 2000-2006"(2).

Där klargjordes att i både mål 1-områden och mål 2-områden bör de olika programplaneringsdokumenten inom ramen för strukturfonderna omfatta integrerade åtgärder för stadsutveckling. Förnyelsen av missgynnade stadsområden som är berättigade till särskilt stöd inom ramen för mål 2 genom en integrerad regional strategi liknande den strategi som utvecklats av initiativet Urban kommer därför att utgöra ett tillvägagångssätt, men säkert inte det enda, att angripa stadsproblemen under den nya programplaneringsperioden.

Alla dessa åtgärder kommer tillsammans att utgöra ett viktigt bidrag till en integrerad strategi för regional utveckling och omvandling.

Med hänsyn till den horisontella dimensionen och en bättre samordning av stadsfrågorna, har kommissionen nyligen antagit meddelandet "En hållbar utveckling i Europeiska unionens städer: Ett handlingsprogram"(3). Enligt detta dokument skall en arbetsgrupp bestående av företrädare för olika enheter inom kommission fortsätta att undersöka de effekter på städer som gemenskapens politik och åtgärder leder till för att ytterligare kunna förbättra anpassningen till städernas behov och integrationen. Gruppen kommer särskilt att övervaka hur handlingsplanen genomförs.

(1) EGT C 226, 20.7.1998, s. 36.

(2) SEK(99) 103.

(3) KOM(98) 605 slutlig.