ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0865/02

från Matti Wuori (Verts/ALE) till kommissionen

(2 april 2002)

Ämne: Stabiliserings- och associeringsförhandlingar med Förbundsrepubliken Jugoslavien

För att EU skall fortsätta att betala ut stöd inom ramen för de pågående stabiliserings- och associeringsförhandlingarna med Förbundsrepubliken Jugoslaviens regering, måste den jugoslaviska regeringen samarbeta fullt ut med Internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien. Vad gjorde kommissionen vid mötet med den rådgivande arbetsgruppen den 21 februari för att få den jugoslaviska regeringen att bättra sig i detta hänseende?

Bekymrade det kommissionen att inga åtalade har överlämnats till tribunalen sedan november 2001, att en åtalad person fortfarande tjänstgör som president för den serbiska republiken, och att den jugoslaviska armén fortfarande vägrar att lämna ut några handlingar?

Vilka åtaganden på detta område fick kommissionen Förbundsrepubliken Jugoslaviens regering att göra under mötet, och inom vilken tidsram räknar den med att dessa åtaganden kommer att uppfyllas? Vilka åtgärder tänker kommissionen föreslå om inga betydande förändringar kan skönjas inom den fastställda tidsramen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens väganr

(25 april 2002)

Kommissionen tog upp frågan om Jugoslaviens samarbete med Internationella krigsförbrytartribunalen vid sammanträdet den rådgivande arbetsgruppen EUJugoslavien den 21 februari 2002 och har även tagit upp den vid tidigare sammanträden i arbetsgruppen och vid alla andra bilaterala sammanträden. Kommissionens oro i detta sammanhang när det gäller tillgång till arkiv och vittnen, överlämnande av åtalade samt den allmänna principen om fullgörande av de skyldigheter som medlemskap i FN medför, där chefsåklagaren vid tribunalen, Carla del Ponte, i samtliga fall beskrivit samarbetet såsom otillräckligt framgår tydligt i kapitlet om Jugoslavien i den årsrapport om stabiliserings- och associeringsprocessen som antogs den 27 mars 2002.

Eftersom förbindelserna med EU i stabiliserings- och associeringsprocessen bygger på en helhetsbedömning av de politiska och ekonomiska reformerna, brukar inte exakta tidsfrister anges för specifika reformer. I Belgrad är man dock medveten om att utvecklingen av Jugoslaviens förbindelser med EU är beroende av vi vilken takt de jugoslaviska myndigheterna genomför politiska och ekonomiska reformer och framför allt fullgör sådana internationella skyldigheter som denna. Som parlamentsledamoten känner till har de federala myndigheterna, senast utrikesminister Svilanovic under sitt besök i Bryssel den 20 mars 2002, lovat både kommissionen och parlamentet att fler åtalade skall överlämnas under den närmaste tiden. Kommissionen hälsar med tillfredsställelse att det i Belgrad nyligen antagits en lag om samarbete med Haagtribunalen och ser fram emot att den börjar tillämpas. Det är viktigt att Jugoslavien till fullo samarbetar när det gäller alla dem som krigsförbrytartribunalen utpekat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2401/02

från Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(5 augusti 2002)

Ämne: Falsk och skadlig information om Romkusten utgiven av en tysk turistwebbsida

Känner kommissionen till att den största tyska reseguiden Marco Polo (Internetadress: www.marcopolo.de/index) på sin hemsida helt utan grund påstår att Romkusten, i första hand badstranden i Ostia, är ett avfallsupplag där fruktansvärda sjukdomar grasserar, med nedsättande uttryck som stranden med tyfus och kolera?

Hur avser kommissionen att gå tillväga för att återupprätta sanningen och skydda bilden av Ostia, sedan behöriga italienska myndigheter kategoriskt har gått ut och sagt att det inte finns någon anledning till oro och dessutom har garanterat att hela kusten är badvärdig?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att det inte skall spridas falska anklagelser om de betydande insatser och ansenliga investeringar som den offentliga förvaltningen och lokala företag gör för att både nationellt och internationellt höja Romkustens anseende bland turister?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(4 september 2002)

Kommissionen känner inte till frågan som parlamentsledamoten tar upp.

I enlighet med subsidiaritetsprincipen faller det helt under de nationella och/eller regionala myndigheternas behörighet att hantera frågor som berör insatser som att främja eller bevara bilden av en särskild turistort.

Kommissionen har följaktligen ingen möjlighet att ingripa eller ta något initiativ i den riktning som parlamentsledamoten önskar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2009/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: Nigeria

Kan kommissionen redogöra för de projekt som för Nigerias del godkänts för finansiering genom Europeiska unionens budget under 2001 och ange det totala investeringsbeloppet för samma år?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 och E-2155/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(23 september 2002)

Kommissionen skickar med hänsyn till svarets omfattning en tabell med de begärda uppgifterna direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

Det bör noteras att sifforna i den sammanfattande tabellen per land också finns i sektionen med Ekonomiska tabeller i årsrapporten om genomförandet av EG:s yttre bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1262/02

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(6 maj 2002)

Ämne: Vinskatt

Kommissionen föreslår att en vinskatt på minst 0,14 EUR per liter (270) skall införas från och med 2003 och minst 0,15 EUR från och med 2007, vilket vinproducenternas organisationer anser vara missriktat och farligt eftersom det skulle hindra utvecklingen inom en av de jordbrukssektorer som kommit längst. Bara i Italien skulle vinskatten tas ut på 53 miljoner hektoliter, vilket utgör den totala vinproduktionen i landet. 1997 drabbades vinproducenterna av att momsen höjdes till 20 procent, och den nya skatten skulle drabba konsumtionen ytterligare. Dessutom belastas det italienska jordbruket sedan 1998 med IRAP, en regional produktionsskatt, som får omfattande konsekvenser för den lokala ekonomin i de vinproducerande regionerna.

Mot denna bakgrund är frågan om inte kommissionen anser att den föreslagna vinskatten vore en orimlig börda för producenterna?

Har kommissionen gjort en uppskattning av hur hårt marknaden skulle drabbas, med tanke på att alla skatter i slutändan utgör en produktionskostnad och därmed i slutändan även skulle drabba konsumenterna?

Med tanke på den höjda momsen är frågan om inte införandet av en vinskatt skulle innebära att man accepterar dubbel beskattning av konsumentvaror?

Anser inte kommissionen att eftersom produktionsskatt vanligtvis tas ut på industriprodukter, bör sådana avskyvärda skatter inte tas ut på jordens frukter och jordbruksprodukter i allmänhet?

Anser inte kommissionen att den nya skatten, exempelvis efter utvidgningen, skulle kunna innebära ett hårt ekonomiskt slag mot denna sektor, just i de regioner som kommer att ha sämre möjlighet att dra nytta av strukturfonderna?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1245/02 och E-1262/02ingivet av Frederik Bolkestein för kommissionen

(20 juni 2002)

Rådets direktiv 92/84/EEG av den 19 oktober 1992 handlar om tillnärmning av punktskattesatser på alkohol och alkoholdrycker(1). Enligt dess bestämmelser skall punktskattesatserna i direktivet regelbundet ses över av rådet. Denna översyn skall grunda sig på en kommissionsrapport som tar hänsyn till alla relevanta faktorer. Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta en sådan rapport. Om så är lämpligt kan den eventuellt åtföljas av ett förslag.

Eftersom kommissionen ännu inte fattat beslut i frågan kan den inte kommentera innehållet.

När det gäller frågan om dubbelbeskattning bör det nämnas att produkter som omfattas av punktskatter som regel även omfattas av mervärdesskatt. Punktskatterna ingår dessutom i beräkningsgrunden för mervärdesskatten.

(1) EGT L 316, 31.10.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2028/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(9 juli 2002)

Ämne: Den upprörande negligeringen av medborgerliga och politiska rättigheter och den spanska regeringens order om fysiskt våld mot portugisiska medborgare

I Rosal de la Frontera i Huelva vid den portugisiska gränsen stoppade Guardia Civils poliser den 22 juni i år flera bussar med portugiser som var på väg till Sevilla för att delta i en demonstration vid Europeiska rådets möte. Poliserna anföll två medlemmar av vänsterrörelsen BE, varav en är ledamot av det portugisiska parlamentet. Negligeringen av de medborgerliga och politiska rättigheterna och det fysiska våld som de portugisiska medborgarna utsattes för förvärras av det faktum att dessa försökte delta i ett evenemang som var politiskt berättigat och som anordnades på den unions territorium där de är medborgare. Händelsen förvärras också av det faktum att poliserna handlade på order av själva den spanska regeringen som då genom premiärminister José María Aznar innehade ordförandeskapet i EU.

Jag, i egenskap av galicisk parlamentsledamot, skäms liksom galicierna och spanjorerna över centralregeringens åtgärd och jag delar det portugisiska samhällets och de portugisiska regerings- och parlamentsmedlemmarnas indignation. Jag tar också avstånd från det här aggressiva och odemokratiska beteendet.

Kan rådet förklara varför det spanska ordförandeskapet tillgrep så skamliga åtgärder? Hur ämnar rådet gottgöra de angripna och de portugisiska institutionerna?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2021/02, E-2028 E-2029/02

(11 november 2002)

Rådet ber att få informera den ärade parlamentsledamoten om att artikel 2.2 i Schengenavtalets tillämpningskonvention från 1990(1) ger medlemsstaterna möjlighet att under begränsad tid återinföra nationella gränskontroller vid de inre gränserna.

Det åligger vare enskild medlemsstat att avgöra huruvida och i vilken mån denna möjlighet skall tillvaratas i det fall att de står som värdar för Europeiska rådet. I beslut SCH(Com-Ex (95) 20 Rev 2(2) fastställs förfarandereglerna för tillämpning av artikel 2.2 i Schengenavtalets tillämpningskonvention. I artikel 33 i Fördraget om Europeiska unionen och i artikel 64.1 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen föreskrivs att medlemsstaterna har ansvaret för att vidta konkreta åtgärder för att upprätthålla lag och ordning och skydda den inre säkerheten. Det åligger således inte rådet att avgöra huruvida sådana åtgärder har vidtagits på lämpligt sätt.

(1) EGT L 239, 22.9.2000.

(2) EGT L 239, 22.9.2000, s. 133.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1534/02

från Gunilla Carlsson (PPE-DE) till kommissionen

(3 juni 2002)

Ämne: Företagsbeskatting i Estland

Estland är ett land som värnar om sin företagskultur. Ett led i detta är deras regler kring företagsbeskattning som innebär att pengar som finns inom företagen inte beskattas, ett system som skiljer sig från andra system för företagsbeskattning inom EU.

Anser sig kommissionen ha rätt att ifrågasätta Estlands regler trots att företagsbeskattning inte ingår i gemenskapslagstiftningen (acquis)?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(5 juli 2002)

Inom ramen för utvidgningssamtalen har kommissionen en skyldighet att undersöka den estniska skattelagstiftningens förenlighet med friheterna i EG-fördraget och med specifika bestämmelser i gemenskapslagstiftningen rörande företagsbeskattning, i synnerhet rådets direktiv 90/435/EEG av den 23 juli 1990 om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater(1) och rådets direktiv 77/799/EEG av den 19 december 1977 om ömsesidigt bistånd av medlemsstaternas behöriga myndigheter på direktbeskattningens område(2).

(1) EGT L 225, 20.8.1990.

(2) EGT L 336, 27.12.1977.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2632/02

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: CITES elfenbenshandeln

Sedan CITES klassificerade ner ett antal elefantpopulationer 1997 och därigenom på nytt öppnade handeln med elfenben från Afrika uppskattar man att tusentals elefanter fortfarande jagas olagligt i Afrika. Skulle kommissionen kunna bekräfta hur den och EU:s medlemsstater tänker förhålla sig vid CITES kommande möte i Santiago till Indiens och Kenyas förslag om att införa ett fullständigt förbud mot handeln med elfenben?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 oktober 2002)

Vilken ståndpunkt som skall antas beträffande förslag inför nästa möte i konferensen för de parter som undertecknat Konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) kommer att beslutas av rådet (miljö) den 17 oktober 2002.

Omfånget av handel med elfenben efter nedklassificeringen 1997 av vissa elefantpopulationer genom CITES är mycket begränsat. Det skedde en engångsförsäljning i kommersiellt syfte av elfenbenslager till Japan och begränsad handel med elfenbensprodukter för icke-kommersiella syften tillåts. Efter ett senare möte i partskonferensen listas nu afrikanska elefantpopulationer i fyra sydafrikanska länder i bilaga II till CITES, med nollkvot för elfenben (dvs. ingen export för kommersiella syften tillåts). Det pågående projektet för övervakning av illegal jakt på elefanter (Monitoring Illegal Killing of Elephants MIKE) har som syfte att åstadkomma en bas för att kunna bedöma vilken effekt elfenbenshandel har på illegal jakt. Kommissionen har bidragit ekonomiskt till detta projekt. Man har emellertid ännu inte fått in tillräckligt mycket uppgifter till projektet för att kunna dra några fasta slutsatser.

Beträffande Indiens och Kenyas förslag att lista alla afrikanska elefantpopulationer i bilaga I, stöds inte detta av de relevanta vetenskapliga kriterierna. Elefantpopulationerna i länderna i södra Afrika är vanligtvis i god kondition och bedöms också uppfylla kriterierna för delad listning (dvs. för listning av olika populationer av en art i olika bilagor till CITES). Dessutom har det inte bevisats att förslaget skulle resultera i en reell förbättring av det skydd som redan finns för elefanterna.

I brist på tillräckliga data från MIKE är kommissionen ändå inte övertygad om att ytterligare kommersiell handel med elfenben vilket vissa sydafrikanska länder har föreslagit inte kommer att få en negativ påverkan på den olagliga jakten i andra regioner.

Kommissionen är angelägen om att det slutliga resultatet från konferensen i denna fråga får stöd från så många länder där elefanter finns som möjligt och kommer att göra alla ansträngningar för att försöka åstadkomma detta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1868/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(28 juni 2002)

Ämne: Eritrea

Beträffande Eritrea: Kan kommissionen upprätta en förteckning över de projekt som godkänts för finansiering genom Europeiska unionens budget för 2001 samt uppge totalbeloppet för detta års investeringar?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 och E-2155/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(23 september 2002)

Kommissionen skickar med hänsyn till svarets omfattning en tabell med de begärda uppgifterna direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

Det bör noteras att sifforna i den sammanfattande tabellen per land också finns i sektionen med Ekonomiska tabeller i årsrapporten om genomförandet av EG:s yttre bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1091/02

från Lousewies van der Laan (ELDR), Emilio Menéndez del Valle (PSE)och Andrew Duff (ELDR) till rådet

(18 april 2002)

Ämne: Vapenembargo mot Israel

Rådet har infört vapenembargo mot ett antal länder, inklusive Afghanistan, Burma, Kina, Republiken Kongo, Liberia, Libyen, Sierra Leone, Sudan och, nu senast, Zimbabwe (den 18 februari 2002).

EU:s uppförandekodex när det gäller vapenexport antogs den 8 juni 1998 i syfte att införa strikta gemensamma regler för vapenexporten. Bland kriterierna ingick respekten för de mänskliga rättigheterna i slutmottagarlandet. Medlemsländerna skall framför allt inte utfärda exportlicenser om det finns en uppenbar risk för att den avsedda exporten kan användas för internt förtryck inklusive, bland annat, summariska och godtyckliga avrättningar (kriterium 2 b). Bland övriga kriterier återfinns förekomsten av väpnade konflikter, och om det finns en klar risk för att vapnen kan komma att användas för att med vapenmakt gör anspråk på ett visst territorium (kriterium 4) och uppfyllandet av internationella åtaganden, inklusive humanitära lagar (kriterium 6).

I sina slutsatser från Europeiska rådet i Barcelona upprepade EU sitt fördömande av Israel genom att kräva att Israel omedelbart måste dra tillbaka sina militära styrkor från områden som lyder under den palestinska myndigheten, upphöra med det godtyckliga dödandet, häva avstängningar och restriktioner, frysa bosättningarna och respektera internationell lag.

Mot bakgrund av ovanstående, tänker rådet införa ett vapenembargo mot Israel?

Om inte, anser rådet att detta stämmer överens med andan i EU:s uppförandekodex och Avsnitt V i fördraget?

Kommer rådet att uppmana kommissionen (i enlighet med artikel 14.4 i FEU) att granska rådets policy när det gäller vapenembargo?

Svar

(5 november 2002)

Rådet har inte för avsikt att införa vapenembargo mot Israel. Det anser inte att det råder bristande överensstämmelse mellan denna ståndpunkt och EU:s uppförandekod eller avsnitt V i fördraget. Som den ärade parlamentsledamoten torde vara medveten om medför inte uppförandekoden, som är ett adekvat instrument för att reglera bestämmelserna för vapenexport, någon skyldighet att införa obligatoriskt vapenembargo mot vissa länder. Rådet anser inte heller att det finns skäl att uppmana kommissionen att bedöma om rådets politik när det gäller vapenembargo är konsekvent. EU:s uppförandekod är inte någon bindande gemensam åtgärd, och därför är inte artikel 14.4 i fördraget tillämplig. Dessutom är inte kommissionen behörig att göra någon helhetsbedömning av rådets eller enskilda medlemsstaters politik när det gäller vapenexport.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2233/02

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(23 juli 2002)

Ämne: Politisk kris på Madagaskar

Marc Ravalomanana har till följd av valet den 16 december 2001 och högsta domstolens slutliga dom av den 29 april 2002 valts till Madagaskars president.

Trots undertecknandet av avtalet i Dakar den 18 april 2002 ett avtal som förutsåg bildandet av en övergångsregering fram till den nya rösträkningen den 16 december 2001 mellan den nya presidenten Ravalomanana och den avgående presidenten Didier Ratsiraka, erkänner denne inte den dom som avkunnats.

Den avgående presidenten Ratsiraka har tagit sin tillflykt till norra delen av landet, som är hans traditionella fäste, och är beredd att med vapen försvara sig mot ett troligt anfall från president Ravalomananas regeringsstyrkor, vilka är fast beslutna att få ett slut på Didier Ratsirakas ockupation av öns norra del.

Vid en konflikt skulle de huvudsakliga offren utan tvekan bli oskyldiga civila.

Kan kommissionen besvara följande: Kan Europeiska unionen ingripa, och i så fall hur, för att hjälpa till med att nå en fredlig lösning på den politiska och militära krisen på ön Madagaskar och därmed undvika ett inbördeskrig som skulle ge ofattliga konsekvenser?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(26 augusti 2002)

Kommissionen vill påminna om att krisen i Madagaskar nu lösts på ett positivt sätt: Marc Ravalomanana har inlett en försoningsprocess i landet och tillkännagivit att valet till den lagstiftande församlingen kommer att tidigareläggas, och det internationella samfundet har erkänt honom som Madagaskars president.

Kommissionen välkomnar lösningen på krisen och hoppas att försoningsprocessen kommer att medföra fred och stabilitet för Madagaskars befolkning.

Kommissionen beklagar den allvarliga inverkan som den politiska krisen haft på Madagaskars befolkning. Kommissionen gick under den sju månader långa krisen in för en lösning som skulle innebära att freden i landet respekterades och befolkningens intressen tillgodosågs. Man stödde i detta syfte alla medlingsförsök som gjordes för att främja nationell försoning.

Kommissionen vidtog under denna tid också flera åtgärder för att lindra den utdragna krisens inverkan på befolkningen. Man gjorde exempelvis insatser för återuppbyggnad av vägar och återinrättande av den fria rörligheten för varor och personer och säkerställde på så sätt försörjningen av livsmedel och mediciner.

Kommissionen är beredd att erbjuda politiskt och tekniskt stöd till den nationella försoningen och till en varaktig lösning på krisen. Man är också beredd att i samarbete med andra givare bidra till Madagaskars strävanden att återupprätta landets ekonomiska och sociala situation.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1982/02

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: Livsmedelssäkerhet som hinder i handeln med Rumänien

Sedan mars 2002 stoppas olika nederländska transporter med frukt och grönsaker av god kvalitet vid den rumänska gränsen med den motiveringen att exportörerna inte skulle ha rätt papper. Det verkar som om de rumänska myndigheterna inte tolkar olika EG-direktiv om kvalitetsstandarder, fytosanitära åtgärder och krav på livsmedelssäkerhet på ett korrekt sätt, varigenom export av frukt och grönsaker hindras. Detta tekniska handelshinder existerar fortfarande, och skadan uppgår numera till 2 miljoner EUR.

1. Känner kommissionen till de problem som nederländska exportörer möter vid export av frukt och grönsaker till Rumänien?

2. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att förmå de rumänska myndigheterna att upphäva detta tekniska handelshinder?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 september 2002)

Kommissionen är medveten om de problem som exportföretag i medlemsstaterna stött på som ett resultat av det nya rumänska beslutet om säkerhet och kvalitetsvillkor när det gäller färsk frukt och färska grönsaker avsedda som livsmedel. Kommissionen anser att de krav som ställs i beslutet är överdrivna.

Kommissionen har haft såväl formella som informella kontakter med de behöriga myndigheterna i Rumänien, särskilt den rumänske jordbruksministern. Kommissionen har förklarat att de åtgärder som vidtas inte får utgöra ett hinder för legitim handel och utövar påtryckningar för att beslutet ska återtas eller anpassas till EU:s normer.

Kommissionen kommer att fortsätta och intensifiera sina insatser så länge som de överdrivna kraven finns kvar, eftersom icke tariffära handelshinder strider mot bestämmelserna i det Europaavtal som undertecknats av EU och dess medlemsstater å ena sidan och Rumänien å den andra.

Kommissionen kommer också att bistå de rumänska myndigheterna vid utarbetandet av ny lagstiftning som ett led i Rumäniens förberedelser inför EU-anslutningen.