SKRIFTLIG FRÅGA P-1058/98 från Werner Langen (PPE) till kommissionen (30 mars 1998)

Ämne: Beslutet att bötesbelägga VW

I januari i år beslutade kommissionen att bötesbelägga den tyska Volkswagen-koncernen med 102 miljoner ecu på grund av allvarliga överträdelser av konkurrenslagstiftningen. Kommissionär Van Mierts beslut är en tydlig signal om att konsumenternas intressen skall skyddas på den inre marknaden. I samband med beslutet om böter gjordes klart för VW-koncernen att den omedelbart måste upphöra med sina konkurrensbegränsande metoder. Det är ännu inte klart i vilken utsträckning kommissionens krav innebär att det selektiva distributionssystemet avskaffas.

Jag ställer därför följande frågor till kommissionen:

1. Hur bedömer kommissionen de rättsliga följderna för bilhandlare som inte tillhör Volkswagens auktoriserade bilhandlarorganisation?

2. Känner kommissionen till i vilken utsträckning VW enligt nationell lagstiftning kan och måste leverera till dessa bilhandlare?

3. Vilka uppgifter har kommissionen om den fortsatta giltigheten av de avtal som slutits mellan VW-koncernen och de auktoriserade bilhandlarna?

4. Under vilka förutsättningar kan VW förbjuda de avtalsparter som för närvarande är auktoriserade att leverera till återförsäljare?

5. Vilka villkor måste VW uppfylla för att åter tillåtas undantag?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (29 april 1998)

1. Kommissionens beslut om böter i ärende IV/35.733 av den 28 januari 1998 ((EGT L 124, 25.4.1998. )) har i sig inga rättsliga följder för de (oberoende) återförsäljare som inte tillhör Volkswagens (VW:s) säljorganisation, eftersom beslutet inte innehåller några bestämmelser som ger de oberoende återförsäljarna rättigheter eller som ålägger de auktoriserade VW-försäljarna skyldigheter, exempelvis skyldigheten att sälja till oberoende återförsäljare. Kommissionen har ingen kännedom om huruvida medlemsstaternas lagstiftning har rättsliga följder för de oberoende återförsäljarna. Detta kan i förekommande fall endast avgöras av de behöriga nationella organen, dvs. av medlemsstaternas konkurrensmyndigheter och domstolar.

2. Kommissionen känner inte till, om VW enligt nationell lagstiftning kan eller måste leverera till oberoende återförsäljare. Beslut om detta kan endast tas av de behöriga nationella myndigheterna.

3. I sitt beslut om böter av den 28 januari 1998 fastställer kommissionen följande:

¨Artikel 1

Volkswagen AG och dess dotterbolag Audi AG och Autogerma SpA har brutit mot artikel 85.1 i EG-fördraget genom att ingå avtal med de italienska försäljarna inom säljorganisationen i syfte att förbjuda eller begränsa försäljningar till konsumenter från andra medlemsstater, vare sig dessa handlar för egen räkning eller genom en befullmäktigad mellanhand, och till försäljare inom säljorganisationen med hemvist i andra medlemsstater.¨

Dessa avtal är automatiskt ogiltiga enligt artikel 85.2 i EG-fördraget.

Huruvida de övriga konkurrensbegränsande överenskommelserna i återförsäljaravtalen är civilrättsligt verksamma måste bedömas enligt kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper av försäljnings- och serviceavtal för motorfordon ((EGT L 145, 29.6.1995. )). I punkt 187 i beslutet av den 28 januari 1998 hänvisade kommissionen i detta sammanhang till följande:

¨Enligt punkterna 3, 7 och 8 i artikel 6.1 i förordningen upphör undantaget automatiskt att gälla då parterna träffar avtal om konkurrensbegränsningar som inte uttryckligen är undantagna. I de fall som anges i punkt 3 i artikel 6.1 upphör undantaget att vara tillämpligt på samtliga konkurrensbegränsande klausuler i det aktuella avtalet. Enligt punkterna 7 och 8 i artikel 6.1 upphör undantaget att gälla för de konkurrensbegränsande klausuler som avtalats till förmån för tillverkaren (artikel 6.2). Bedömningen av de civilrättsliga följderna av artikel 6 åvilar de nationella domstolarna.¨

4. VW kan förbjuda de auktoriserade återförsäljarna att sälja till oberoende återförsäljare under förutsättning att VW-säljorganisationen uppfyller villkoren enligt förordning (EG) nr 1475/95.

5. Enligt artikel 2 i kommissionens beslut av den 28 januari 1998 måste VW uppfylla en rad skyldigheter. VW måste således omedelbart efter delgivningen av beslutet upphöra med de överträdelser som fastställs i artikel 1 (för ordalydelsen se svaret på fråga 3) och får inte ersätta dessa med andra begränsningar som har samma syfte.

Kommissionen har därför ålagt VW att inom två månader efter delgivningen av beslutet upphäva de bonus- och marginalsystem i de italienska återförsäljaravtalen som medför en ekonomisk nackdel för återförsäljarna vid försäljningar till utländska konsumenter eller befullmäktigade mellanhänder. Dessutom måste de europeiska återförsäljarna inom VW-säljorganisationen i Europeiska gemenskapen informeras om att samtliga hinder mot korsvisa leveranser inom VW-säljorganisationen har avlägsnats och att de inte längre riskerar sanktioner om de säljer till konsumenter eller befullmäktigade mellanhänder.

Det är VW-koncernens skyldighet att upphöra med samtliga åtgärder som hindrar parallella exporter till konsumenter och befullmäktigade mellanhänder. Detta gäller också sådana eventuella åtgärder som hindrar parallell export och som kommissionen inte känner till.