SKRIFTLIG FRÅGA E-0373/00

från Andre Brie (GUE/NGL) till kommissionen

(14 februari 2000)

Ämne: Frigörandet av anslag ur EU:s strukturfonder med anledning av att man i de Östtyska förbundsstaterna utsett skyddsområden i enlighet med habitatdirektivet (direktiv 92/43/EEG)

Med hänsyn till det faktum att Tyskland liksom enskilda förbundsstater ännu inte har genomfört rådets direktiv 92/43/EEG(1) av den 21 mars 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (habitatdirektivet) hotas nu även de tyska förbundsstater som uppfyllt sina skyldigheter i detta avseende av att deras anslag ur Strukturfonderna blockeras. Mecklenburg-Vorpommern har exempelvis under tiden inrättat 136 skyddsområden i enlighet med Habitatdirektivet motsvarande 181 000 hektar (7,9 % av förbundsstatens yta). I enlighet med den hållning som aviserats av kommissionen skulle detta innebära, i synnerhet för de Östtyska förbundsstaterna som kännetecknas av strukturproblem, att utbetalningen av Mål-1-stödet och EUGFJ-medel för landsbygden i alla fall skulle försenas. Med hänsyn till de allvarliga ekonomiska och sociala problemen i denna region skulle detta få extremt negativa konsekvenser.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att dessa Östtyska förbundsstater som uppfyllt sina skyldigheter i enlighet med habitatdirektivet inte kommer att straffas för den försumlighet som förbundsregeringen och vissa enstaka förbundsstater visat?

Anser kommissionen att det är nödvändigt respektive en möjlig lösning att pröva och avgöra frågan om frigörandet av stödmedel specifikt för de enskilda förbundsstaterna respektive projekten?

Är kommissionen medveten om att ett negativt beslut för det första skulle medföra mycket allvarliga ekonomiska och sociala konsekvenser, och för det andra skulle medföra en varaktig minskning av befolkningens beredskap att engageras sig för miljöskydd, medan ett positivt beslut utan tvekan skulle ses som ett erkännnade av en aktiv miljöpolitik?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(31 mars 2000)

Förteckningen över Natura 2000-områden av gemenskapsintresse omfattar områden dels enligt rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (art- och habitatdirektivet) och dels enligt rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (fågeldirektivet)(1). Ledamoten är säkert medveten om att arbetet med att komplettera denna förteckning skulle ha varit slutfört i juni 1998, men att det blev försenat på grund av att flera medlemsstater, däribland Tyskland, inte lyckades lämna in lämpliga förslag. Tidsfristen för att lämna in förslag gick ut i juni 1995.

Både med anledning av den försenade rapporteringen av skyddade områden och för att försäkra sig om att kunna uppfylla sina förpliktelser enligt EG-fördragets artikel 6, lämnade kommissionen den 23 juni 1999 en formell påminnelse till alla medlemsstater om deras skyldighet att se till att program och projekt är förenliga med de båda direktiven.

Under tiden har de tyska förbundsstaterna däribland Mecklenburg-Vorpommern rapporterat ett antal skyddade områden och förbereder ytterligare förslag.

Med hänsyn till de rättsliga kraven kan programplaneringsdokument godkännas endast om de innehåller ett klart åtagande från de ansvariga tyska regionala myndigheterna att göra en noggrann bedömning av tänkbara negativa följder för de områden som är skyddade eller skall skyddas enligt Natura 2000 och att sätta in lämpliga åtgärder. Kommissionen kommer i varje enskilt fall att bedöma planer och program utifrån deras konkreta innehåll.

Kommissionens mål är att den socioekonomiska utvecklingen inom de stödberättigade områdena befrämjas på ett sätt som är förenligt med grundläggande principer för en hållbar utveckling.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.