SKRIFTLIG FRÅGA E-1817/01

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(21 juni 2001)

Ämne: Skydd av ursprungsmärkning

Varuförfalskning och piratkopiering utgör ett ständigt återkommande problem i det globala handelssystemet. Handeln med piratkopierade varor svarar för mellan fem och sju procent av världshandeln, till ett värde av 200-300 miljarder euro. Från marknader i Mellanöstern sprids stora mängder halv- och helfabrikat till Europa där de avyttras som lokalproducerade varor. Problemets ursprung står egentligen att finna i vissa medlemsstaters handelspolitik varmed en omfattande varuhandel och mindre rigorös införselkontroll innebär att dessa halv- och helfabrikat utan ursprungsmärkning enkelt kan föras in i landet. Väl innanför gemenskapens tullar kan de konkurrera mot varor som helt och hållet producerats i Europa. Därmed uppstår en situation med illojal konkurrens. De låga priserna för dessa varor beror ofta på att man utnyttjat barnarbete.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att bekämpa detta problem?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

Rådet antog den 22 december 1994 förordning (EG) nr 3295/94 om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor(1) i syfte att bekämpa överträdelse av immateriella rättigheter vid Europeiska unionens yttre gränser. Förordningen ändrades genom rådets förordning (EG) nr 241/1999 av den 25 januari 1999(2), i vilken dess tillämpningsområde utvidgades för att göra det möjligt för tullmyndigheterna att ingripa redan före tullklareringen. Tullmyndigheterna har sedan dess kunnat genomföra kontroller så fort en vara befinner sig inom tullens behörighetsområde (tullager före tullklarering, fartyg i hamn, omlastning, frizon, frilager o.s.v.). Genom förordning (EG) nr 241/1999 blev det också möjligt för tullmyndigheterna att utvidga sina behörighetsområden i fråga om skydd av de immateriella rättigheterna till att omfatta nya typer av rättigheter såsom patent och tilläggsskydd.

De resultat som har registrerats av tullmyndigheterna under 2000 vittnar dels om att skyddet av de immateriella rättigheterna ges särskild uppmärksamhet, dels om att den administrativa kontrollen har förbättrats. Nära 68 miljoner förfalskade eller piratkopierade varor upptäcktes, vilket motsvarar en ökning med 168 % jämfört med 1999.

En innehavare av immateriella rättigheter kan gardera sig mot överträdelser genom att lämna in en ansökan om ingripande till tullmyndigheterna. Rättighetshavaren kan därigenom underrätta myndigheterna om att hans produkter är hotade, meddela dem de tekniska detaljer som kännetecknar produkterna samt ange en kontaktperson som tullmyndigheterna kan vända sig till. Tullkontoren vid Europeiska unionens yttre gränser kommer då att kontrollera de olika försändelser i fråga om vilka det misstänks överträdelser av de immateriella rättigheterna. Detta enkla, effektiva och föga kostsamma förfarande används emellertid inte i tillräcklig utsträckning av rättighetshavarna; endast 981 ansökningar om ingripande lämndes in under 2000 för samtliga typer av rättigheter.

När det gäller den inre marknaden antog kommissionen den 30 november 2000 ett meddelande(3) om uppföljning av grönboken Att bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning på den inre marknaden. Bland de initiativ som föreslås i denna handlingsplan finns ett förslag till direktiv rörande harmonisering av medlemsländernas lagstiftning om sätt att skydda den immateriella äganderätten, vilket kommer att läggas fram i början av 2002.

Dessa olika åtgärder omfattar emellertid inte i sig de fall i vilka ursprungsmärkning saknas eller där det är fråga om falsk ursprungsmärkning. Det finns för övrigt inga

harmoniserade regler på gemenskapsnivå när det gäller ursprungsmärkning av produkter som marknadförs i gemenskapen, eftersom detta område regleras av medlemsstaternas nationella lagstiftningar. Gemenskapsindustrin är heller inte enig i fråga om att eventuellt införa krav på ursprungsmärkning. Ursprungsmärkningen skulle i så fall tillämpas på såväl importerade produkter som på produkter som tillverkas i gemenskapen.

(1) EGT L 341, 30.12.1994.

(2) EGT L 27, 2.2.1999.

(3) KOM(2000) 789 slutlig.