SKRIFTLIG FRÅGA E-1698/99

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(29 september 1999)

Ämne: Negativa följder av att nationella märkningssystem ersätts av självcertifiering (CE-märkning)

1. Kan kommissionen bekräfta att CE-märkningen (som bevis på att EG-kraven är uppfyllda) för konsument- och fackmannaprodukter innebär att tillverkarna själva kan bedöma om deras produkter uppfyller de fastställda kraven på säkerhet, kvalitet, energiförbrukning och miljöskydd, i stället för de nuvarande systemen i de olika medlemsstaterna, där en produkt endast kan släppas ut på marknaden om den är märkt med ett bevis på att den uppfyller de krav som ställs av ett statligt utsett organ, till exempel KEMA i Nederländerna?

2. På vilket sätt kontrollerar kommissionen att produkter som omfattas av EU:s direktiv om CE-märkning verkligen uppfyller direktivets krav?

3. Kontrollerar kommissionen om systemet med självcertifiering, varigenom tillverkare och importörer själva är ansvariga för att nya produkter uppfyller EG:s krav, leder till att man kringgår de fastställda kraven? På vilket sätt kontrolleras i så fall detta? Är kommissionen, om någon sådan kontroll inte förekommer, beredd att snarast möjligt lägga fram ett förslag för parlamentet i syfte att införa en effektiv kontroll?

4. Kan kommissionen bekräfta att den nederländska yrkesinspektionens respektive produktmärkningsmyndighetens regionalkontor, och således också liknande organ i andra medlemsstater, inte har rätt att begära tekniska specifikationer från tillverkarna eller från en Notified Body i en annan medlemsstat? Vad betyder detta, om så är fallet, för hur effektivt direktivet efterlevs?

5. Hur många gånger under 1998 begärde de olika medlemsstaternas ansvariga organ tekniska specifikationer för produkter på grund av att man misstänkt att en produkt med EC-märke inte uppfyllt de grundläggande kraven i det relevanta direktivet?

6. Känner kommissionen till att en undersökning som den nederländska produktmärkningsmyndigheten genomförde 1998 i syfte att undersöka säkerheten hos bänkslipmaskiner, pelarborrmaskiner och bandsågar visade att 90 procent av de undersökta maskinerna inte uppfyllde EU:s maskindirektiv och inte en enda uppfyllde de nederländska kraven?

7. Kan kommissionen redogöra för vad den håller på att göra och vad den hittills gjort för att snabbt ge nationella myndigheter, forskningsinstitut och medborgare en riktigt uppfattning om produkterna verkligen uppfyller de grundläggande kraven i relevanta EG-direktiv?

8. Vad kommer kommissionen att göra för att få fram statistik på CE-märkningens följder och sedan se till att den inte leder till en tillbakagång för konsumenter, fackmän och miljö?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(12 november 1999)

1. Produkter som omfattas av direktiven enligt den nya metoden(1) CE-märks på tillverkarens ansvar, tillverkarens bemyndigade ombud i gemenskapen, eller den person som ansvarar för att saluföra produkten på gemenskapens marknad. CE-märkningen är en indikation på att de grundläggande kraven i de tillämpliga direktiven har uppfyllts och att de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som fastställs i dessa direktiv har genomförts. Förfarandena för bedömning av överensstämmelse varierar beroende på vilka riskerna är och på vilken typ av produkter det rör sig om. I många fall krävs det att en tredje part genomför prover och certifierar produkterna. Samtliga förfaranden bygger på en hög skyddsnivå. Vissa medlemsstater tillämpade innan gemenskapsåtgärderna antogs kvalitetsmärkning för vissa produkter, men detta var inte allmänt utbrett. Kommissionen kan därför inte hålla med parlamentsledamoten.

2.3. Det ankommer på medlemsstaterna att se till att de som saluför produkter på gemenskapsmarknaden iakttar bestämmelserna. Kommissionen måste se till att medlemsstaterna fullgör denna skyldighet. Utbyte av kunskap och bästa praxis har främjats genom det nyligen genomförda programmet för ömsesidiga gemensamma besök som avslutades med ett seminarium i Bryssel i september 1999. Detta program är ett exempel på hur man genomför denna uppgift.

4. Enligt gemenskapens lagstiftning krävs att tillverkaren, tillverkarens bemyndigade ombud eller den person som ansvarar för att saluföra produkten (i vissa fall den person som innehar dokumentationen) måste vara etablerad i gemenskapen och inneha den tekniska dokumentation på vilken överensstämmelsen med direktiven enligt den nya metoden fastställts. Dessutom måste dokumentationen hållas tillgänglig för de nationella myndigheterna. Denna dokumentation skall innehålla all information som krävs för att man skall kunna kontrollera att säkerhetskraven uppfyllts. Det kan till exempel röra sig om certifikat och provrapporter som lämnats av de anmälda organen, då det fastställts att produkten överensstämmer med bestämmelserna. Kommissionen anser att detta bör bidra till en effektiv marknadsövervakning.

5. Om en tillverkare kräver att ett anmält organ skall genomföra de förfaranden för bedömning av överensstämmelse som fastställs i de direktiv som grundas på den nya metoden, genomförs dessa bland annat på grundval av teknisk dokumentation som tillverkaren lämnar. Det är inte de anmälda organens uppgift att genomföra självständig marknadsövervakning. Detta är förbehållet de nationella myndigheterna.

6. Kommissionen känner inte till några undersökningsresultat av den typ som parlamentsledamoten hänvisar till

7. Det är medlemsstaternas uppgift att hitta defekta produkter. Kommissionen hjälper till genom att lämna information om defekta produkter som myndigheterna i medlemsstaterna har pekat ut och där problemen inte har kunnat lösas på ett tillfredsställande sätt. Detta sker genom administrativt samarbete, garantier och, när det gäller förbrukningsvaror som medför allvarliga och omedelbara risker, RAPEX-förfaranden. Genom rapporteringssystem för medicintekniska produkter övervakas allvarliga olyckor där medicinteknisk utrustning är inblandad, oavsett som felet korrigerats eller ej.

8. Skador har tidigare övervakats genom det europeiska rapporteringssystemet för hem- och fritidsolycksfall (EHLASS) för att minska olycksfrekvensen. Gemenskapens åtgärdsprogram för att förebygga personskador inom ramen för åtgärder på folkhälsans område(2) kommer att bidra till att stärka och utveckla detta, genom att de områden identifieras där det finns brister i produktsäkerheten som kan bidra till olyckor. Såsom klargjorts ovan delar kommissionen inte parlamentsledamotens åsikt att CE-märkningen försämrar säkerhetsstandarderna. Den anser snarare det motsatta eftersom en enhetligt hög skyddsnivå tillämpas på produkter som saluförs på den inre marknaden.

(1) EGT C 136, 4.6.1985; EGT L 220, 30.8.1993; EGT L 282, 17.11.1993.

(2) Europaparlamentets och rådets beslut nr 372/1999/EG av den 8 februari 1999 om att anta ett åtgärdsprogram för gemenskapen avseende förebyggande av personskador inom ramen för insatserna på folkhälsans område (19992003) EGT L 46, 20.2.1999.