ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1124/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne: Kommunen Pistoias utnyttjande av medlen från Europeiska regionala utvecklingsfonden

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Pistoia, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för omställning av eftersatta industriområden och för att minska skillnaderna i den ekonomiska och sociala utvecklingen. Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Pistoia lagt fram projekt inom ramen för ERUF?

2. Har kommunen Pistoia beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1119/03, E-1120/03,E-1121/03, E-1122/03, E-1123/03 och E-1124/03ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(16 april 2003)

Kommunerna Massa, Carrara, Livorno, Pisa, Pistoia och Florens är alla delvis berättigade till stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) inom ramen för SPD Toskana 2000-2006 (samlat programdokument).

SPD Toskana antogs genom kommissionens beslut(1) och förutsätter finansiering från ERUF till cirka 322,5 miljoner euro för en total offentlig utgift på 804,9 miljoner euro.

Eftersom SPD Toskana är ett program med decentraliserad förvaltning är det regionen Toskana som är ansvarig för genomförandet av åtgärderna, och denna myndighet har också i programkomplementet fastställt kriterierna för urval av projekt och vem som är ansvarig för upplysningar om ansökningar. Det är alltså till denna förvaltning som parlamentsledamoten lämpligen kan vända sig för att få exakta upplysningar om de projekt som lagts fram och finansierats till förmån för kommunerna Massa, Carrara, Livorno, Pisa, Pistoia och Florens.

(1) C(2001) 2725, 27.9.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1136/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne: Kommunen Pratos utnyttjande av medlen från handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Prato, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till stöd för migrerande arbetstagare, medräknat medborgare i tredje land, för att kunna garantera dem optimala villkor för samliv och integration med den lokala befolkningen, såväl när det gäller sysselsättning som socialpolitik.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Prato lagt fram projekt inom ramen för handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare?

2. Har kommunen Prato beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03,E-1127/03, E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03,E-1133/03, E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 och E-1138/03ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(28 april 2003)

Det finns för närvarande inte något åtgärdsprogram på EU-nivå för migrerande arbetstagare. Kommissionen vill påminna om att stöd till åtgärder för att främja integrering av migrerande arbetstagare enligt budgetpost B3-4110 upphävdes 1998 efter EG-domstolens dom i mål C-106/96. Efter detta har inga medel ställts till förfogande inom detta område.

Ett nytt program för att främja integreringen av tredjelandsmedborgare enligt budgetpost B5-815 kommer att lanseras av kommissionen (Generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor) i maj 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0636/03

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till rådet

(26 februari 2003)

Ämne: Villkoren vid mottagning av asylsökande

Englands högsta domstol dömde den 19 februari 2002 att tillämpningen av paragraf 55.1 av Förenade kungadömets lag om medborgarskap, invandring och asyl av 2002 står i strid med den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter. Genom denna bestämmelse kan den brittiska regeringen automatiskt vägra lämna mat och logi åt en asylsökande som inte begärde asyl så snart det

var praktiskt möjligt. Att vägra lämna mat och logi utgör enligt domstolen en kränkning av den sökandens mänskliga rättigheter och ett brott mot förbudet mot omänsklig och förnedrande behandling i den mån det medför risker för den asylsökandens välbefinnande och hälsa.

Eftersom ordalydelsen i den brittiska lagen är identisk med den i artikel 16.2 i rådets direktiv 2003/9 EEG(1) av den 27 januari 2003 om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna finns det risk för att andra medlemsstater handlar i strid med domslutet från Englands högsta domstol om de inför en automatisk vägran att tillhandahålla förmåner till personer som inkommer sent med begäran om asyl. Utifrån den vedertagna premissen att EU:s lagar bör tillämpas på ett enhetligt sätt inom gemenskapen, tänker rådets ordförandeskap se till att medlemsstaterna rättar sig efter det engelska domslutet så att asylsökande inte nödställs?

(1) EGT L 31, 6.2.2003, s. 18.

Svar

(13 maj 2003)

Såsom den ärade parlamentsledamoten erinrar om, antog rådet den 27 januari 2003 direktiv 2003/9/EG om miniminormer för mottagande av asylsökande(1).

I artikel 26 föreskrivs att medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 6 februari 2005.

Rådet har förstått att den brittiska regeringen har överklagat högsta domstolens dom av den 19 februari 2002, vilken den ärade parlamentsledamoten hänvisar till.

Rådet vill erinra den ärade parlamentsledamoten om att det i enlighet med artikel 211 i EG-fördraget åligger kommissionen att övervaka tillämpningen av bestämmelser som antagits med stöd av fördraget och att eventuella ändringar av direktiv 2003/9/EG enligt artikel 67.5 i EG-fördraget, såsom det fastställts i Nicefördraget, skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 251, dvs. endast på förslag av kommissionen.

(1) EGT L 31, 6.2.2003, s. 18.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0276/03

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till rådet

(7 februari 2003)

Ämne: Överföring av valutareserver

I Belgien, Nederländerna och Italien skall enligt uppgift överföringar av valutareserver ha genomförts utan att EU-myndigheterna gjort några invändningar.

Har valutareserver verkligen överförts från centralbankerna, och kan dessa medel på grundval av nationella budgetbeslut därefter användas fritt (till exempel för finansiering av offentliga vägbyggen eller främjande av forskning)?

Måste EU:s myndigheter, och i så fall vilka, godkänna sådana överföringar eller kan dessa beslut helt och hållet fattas på nationell nivå?

Hur stora valutareserver står till förfogande för sådana överföringar i de enskilda medlemsstaterna?

Svar

(13 maj 2003)

Enligt artikel 31.2 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och ECB och om inte annat följer av artikel 23 i denna (uppfyllande av nationella centralbankers externa skyldigheter) skall transaktioner i valutareserver som kvarstår i de nationella centralbankerna efter den obligatoriska överföringen av sådana tillgångar till ECB i enlighet med gemenskapens monetära politik godkännas av ECB, så att överensstämmelsen med gemenskapens valuta- och penningpolitik säkerställs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0667/03 från Chris Davies (ELDR) till kommissionen. Genomförandedatum för direktiven från generaldirektoratet för miljö.



Europeiska unionens officiella tidning nr 242 E , 09/10/2003 s. 0161 - 0161



SKRIFTLIG FRÅGA E-0667/03 från Chris Davies (ELDR) till kommissionen (6 mars 2003) Ämne: Genomförandedatum för direktiven från generaldirektoratet för miljö Kan kommissionen ange vilka genomförandedatum som gällt för samtliga direktiv från generaldirektoratet för miljö sedan september 1999. Kan kommissionen också ange vid vilka datum (om sådana föreligger) den brittiska regeringen har bekräftat för kommissionen att dessa direktiv införlivats i brittisk lagstiftning, och dessutom ange i vilka fall kommissionen har inlett förfaranden för att säkra att dessa direktiv följs? Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar (2 april 2003) Det finns tjugosex direktiv som generaldirektoratet för miljö ansvarar för, som skall genomföras av Förenade kungariket och som skulle genomföras efter september 1999. Dessa anges i en tabell som sänds direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat. Som framgår av tabellen har sex av de angivna direktiven genomförts. För resten har öveträdelseförfaranden inletts. Elva av dessa fall gäller enbart att direktiven inte har genomförts i Gibraltar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1023/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne: Kommunen Perugias utnyttjande av medlen från vänortsprogrammet 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Bland EU:s subventioner finns det även ett stödprogram för att främja vänortsutbyte mellan europeiska städer. Många italienska städer, bland dem kommunen Perugia, skulle vara särskilt lämpliga för sådana evenemang.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Perugia lagt fram projekt inom ramen för vänortsprogrammet 2000?

2. Har kommunen Perugia beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 och E-1029/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

Medel till vänortsverksamhet är inte decentraliserade medel.

Kommissionen beviljar bidrag på grundval av projekt som kommunförvaltningarna eller vänortskommittéerna skickar in.

Bidraget utbetalas först efter det att aktiviteten har genomförts, och mot uppvisande av verifikationer.

De lokala myndigheterna deltar i vänortsaktiviteten på grundval av en årlig inbjudan att lämna förslag, som offentliggörs i EUT.

Beträffande parlamentsledamotens frågor: Kommunerna: Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pise (E-1025) Pistoia, (E-1026) Siene, (E-1028) och Terni (E-1029) har inte fått något bidrag till vänortsverksamhet under 2000.

Kommunerna Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027) har fått bidrag till en vänortsaktivitet under 2000, och medlen har använts.

Parlamentsledamoten kan också vända sig till de berörda lokala myndigheterna för närmare upplysningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0913/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(24 mars 2003)

Ämne: EG-domstolens dom

Den 26 februari 2006 avkunnade EG-domstolen en dom om en grekisk pensionär som behandlats för ett kroniskt hjärtproblem. Hur reagerade kommissionen på beslutet att EU-pensionärer som reser till en annan medlemsstat skall ha rätt till medicinsk behandling, även för kroniska sjukdomar, och att hemlandet skall stå för samtliga vårdkostnader?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(9 april 2003)

Kommissionen gläds åt domstolens dom av den 26 februari 2003 i mål C-326/00. Den överensstämmer med den ståndpunkt som kommissionen försvarat i sina slutsatser i detta mål.

Enligt domstolen kan en medlemsstat inte låta övertagandet av utgifter för nödvändig läkarvård till pensionstagare som besöker en annan medlemsstat varken vara beroende av tillstånd eller om den berörda personens sjukdom hastigt uppkommit.

Denna dom har stor betydelse för pensionstagare. Domstolen preciserar för första gången att pensionstagare kan få vårdförmåner som blivit nödvändiga under en vistelse i en annan medlemsstat än den där den berörda personen är bosatt utan att vara skyldig att styrka att behandlingen är omedelbart nödvändig, vilket krävs för arbetstagare enligt artikel 22 i förordning 1408/71(1). Den preciserar dessutom att det enbart det förhållande att pensionstagaren lider av en sjukdom som fanns och var känd före vistelsen, t.ex. en kronisk sjukdom, inte kan hindra henne/honom från att erhålla de förmåner som utvecklingen av hennes/hans hälsotillstånd kräver under vistelsen.

(1) Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen, senaste uppdateringen genom förordning (EG) nr 118/97, EGT L 28, 30.1.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0151/03

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne: Internationellt fiskeavtal EUMozambique och utvecklingssamarbete

Skulle kommissionen mot bakgrund av gällande internationella fiskeavtal EUMozambique kunna uppge följande:

1. Hur stort är det belopp som EU anslår till utveckling av Mozambiques fiskesektor?

2. Hur mycket betalar EU i ekonomisk ersättning för de fiskerättigheter som erhållits för gemenskapsflottan?

3. Hur mycket behöver gemenskapens fartygsägare betala i avgift för fiskelicenser och fiskerättigheter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 mars 2003)

Det tidigare fiskeavtalet mellan gemenskapen och Moçambique, som undertecknades 1988, sades upp av Moçambique 1993, och det finns därför inte något giltigt fiskeavtal för närvarande. Den 21 oktober 2002 paraferade emellertid gemenskapen och Moçambique ett nytt avtal som kommer att träda i kraft 2003, sedan det erforderliga godkännandeförfarandet avslutats. Tillhörande protokoll och bilagor kommer att träda i kraft den 1 januari 2004.

Nedanstående uppgifter gäller det nya avtalet.

1. I artikel 2 i det första protokollet till det nya fiskeavtalet mellan gemenskapen och Republiken Moçambique(1) fastställs det ekonomiska bidraget till 4 090 000 euro per år. Hela det ekonomiska bidraget kommer att anslås till de åtgärder för stöd till fiskesektorn i Moçambique som avses i artikel 3 i protokollet.

2. Det ekonomiska bidraget på 4 090 000 euro per år utgör det belopp som betalas i utbyte mot de fiskemöjligheter som ställs till förfogande för gemenskapsflottan.

3. De belopp som skall betalas av fartygsägarna fastställs i punkterna 2 och 4 i bilagan till protokollet.

För fiske efter djuphavsräkor skall fartygsägarna betala licensavgifter på 600 euro per ton räkkvot, inom ramen för den högsta tillåtna kvot på 1 000 ton djuphavsräkor som tilldelats gemenskapen.

För tonfiskfiske är licensavgiften 25 euro per ton tonfisk som fångats i Moçambiques vatten. Licenserna utfärdas sedan förskottsbetalning erlagts på 3 000 euro för notfartyg för tonfiskfiske och 1 500 euro för fartyg som fiskar med flytrev. Förskottsbeloppen dras av från det totala belopp som skall betalas på grundval av de fångster som gjordes under föregående år, men om det belopp som skall betalas är mindre än förskottet kan mellanskillnaden inte återkrävas.

(1) Ännu inte offentliggjort.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0395/03

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(13 februari 2003)

Ämne: Byggande i IJmeer vid Uitdam

Enligt utkastet till regionplan för södra delen av provinsen Noord-Holland verkar det som om regionstyret i denna provins hade planer på att tillåta att det i IJmeer, invid orten Uitdam, anläggs en småbåtshamn med tillhörande storskaligt bostadsbyggprojekt för permanent användning för rekreationsändamål. Det handlar om ett projekt som helt och hållet ligger utanför invallningsdammarna och därför till 100 procent befinner sig inom havsområdet IJmeer som är skyddat enligt gemenskapens fågeldirektiv.

Det är inte frågan om ett småskaligt projekt till campingplats med tält utan om att det skall byggas ett stort semestercentrum (med 250 bostadsenheter) och anläggas en småbåtshamn (med 450 kajplatser), så att livsmiljön för fåglar och andra djur samt för växter i IJmeer permanent kommer att minska med cirka tre hektar. Det är högst sannolikt att det blir fråga om betydande negativa följder. I så fall blir konsekvensen att projektet antingen inte kan genomföras eller att de nederländska myndigheterna måste vidta kompensationsåtgärder på annat håll för att det totala livsmiljöområdet för fåglar och andra skyddade växter och djur inte minskar.

Anser Europeiska kommissionen som jag, att de nederländska myndigheterna måste undersöka om anläggandet av en småbåtshamn med tillhörande storskaligt bostadsbyggprojekt kommer att leda till betydande negativa följder för den ekologiska statusen för IJmeer?

Jag skulle gärna vilja få veta hur kommissionen ser på detta projekt.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2003)

Enligt artikel 6.3 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) (habitatdirektivet), som i enlighet med artikel 7 även gäller för särskilda skyddsområden enligt rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(2), skall alla planer eller projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av ett område, men som enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt kan påverka området på ett betydande sätt, på lämpligt sätt bedömas med avseende på konsekvenserna för målsättningen vad gäller bevarandet av området.

Det särskilda skyddsområdet IJmeer har en sammanlagd yta på ungefär 7 400 ha. Det planerade byggprojekt som frågeställaren nämner kommer att direkt påverka ett område på ungefär tre ha inom det särskilda skyddsområdet. För att kunna besluta om det fullständiga skyddssystemet enligt artikel 6.3 och 6.4 i direktiv 92/43/EEG gäller för detta projekt måste man undersöka om projektet faktiskt kan påverka området på ett betydande sätt. Denna undersökning måste göras av de nederländska myndigheterna. De uppgifter frågeställaren lämnar gör det inte möjligt att på grundval av enbart dem dra någon slutsats om huruvida betydande effekter kan uppstå eller ej.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) EGT L 103, 25.4.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0981/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne: Kommunen Livornos utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Livorno, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att uppvärdera det gemensamma kulturområdet med hela dess mångfald och alla dess traditioner genom att uppmuntra skapande verksamhet och professionell rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Livorno lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

2. Har kommunen Livorno beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03,E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03,E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 och E-0990/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(25 april 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0373/03

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(13 februari 2003)

Ämne: Djurens välfärd och konsumentinformation

I Europeiska unionen finns det en uppsjö av produkter av katt- och hundskinn, t.ex. leksaker, kläder, foder och homeopatiska artiklar. Produkterna är felmärkta, omärkta eller avsedda att se ut som fuskpäls eller annan päls.

Tio av unionens jordbruksministrar har begärt att kommissionen skall förbjuda vilseledande konsumentinformation av hänsyn till den inre marknaden. Kan kommissionen uppge varför den fortsättningsvis ignorerar denna begäran? Varför hävdar kommissionen att den inte kan göra någonting för att stilla oron över djurens väl, även om ministrarna klart gett uttryck för att vilseledande konsumentinformation skall åtgärdas, med hänvisning till att det råder en kris på den inre marknaden?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0373/03 och E-1145/03ingivet av David Byrne för kommissionen

(29 april 2003)

Kommissionen ignorerar inte frågan om import av hund- och kattpäls. Kommissionens avdelningar undersöker nu frågan med beaktande av WTO:s bestämmelser, gemenskapens rättsakter och samspelet mellan gällande lagstiftningar för att förhindra att konsumenterna vilseleds.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0742/03

från Inger Schörling (Verts/ALE) till kommissionen

(4 mars 2003)

Ämne: Ersättning till fiskare och fartygsägare inom EU för tillfälligt upphörande av verksamheten

I artikel 16 i gällande FFU-förordning (2792/1999(1)) beskrivs ett antal omständigheter under vilka medlemsstaterna får bevilja ersättning till fiskare och fartygsägare för tillfälligt upphörande av verksamheten.

Hur ofta har denna åtgärd utnyttjats av medlemsstaterna?

Kan kommissionen ange, för var gång som ersättning beviljats,

- vilken av de omständigheter som anges i artikel 16 som åberopades,

- vilken medlemsstat det rörde sig om, för vilken typ av fiske och för vilken tidsperiod,

- hur många fiskare och/eller fartygsägare det rörde sig om,

- ersättningens storlek, uppdelad i gemenskapsstöd och statsstöd.

Känner kommissionen till om denna typ av ersättning beviljats av en medlemsstat utan att gemenskapsfonder utnyttjats? Kan kommissionen i så fall tillhandahålla motsvarande uppgifter om detta?

I enlighet med föregående FFU-förordning (3699/1993(2)) kunde ersättning beviljas för tillfälligt upphörande av verksamheten enligt artikel 14. Kan kommission tillhandahålla motsvarande uppgifter för ett eventuellt sådant utnyttjande av fonderna i enlighet med den förordningen?

(1) EGT L 337, 30.12.1999, s. 10.

(2) EGT L 346, 31.12.1993, s. 1.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 mars 2003)

Under nuvarande programperiod 20002006 är stöd för tillfälligt upphörande av verksamheten från Fonden för fiskets utveckling (FFU) tämligen begränsat, runt 3,9 %, jämfört med det totala stödet därifrån. Enbart Spanien får mer än 80 % av det totala belopp som avsatts för denna åtgärd.

De faktiska kostnader som deklarerats och ersatts av kommissionen anges i tabellen nedan.

>Plats fÄHor tabell>

Spanien och Portugal har utnyttjat stödet till att kompensera fiskare och redare för utebliven förlängning av fiskeavtalet med Marocko, vilket tvingat ca 400 fartyg och ca 4 000 fiskare att upphöra med denna verksamhet.

I Belgien har 60 fartyg och över 300 fiskare beviljats kompensation på grundval av artikel 16.1 a i förordning (EG) nr 2792/1999(1), nämligen vid oförutsebara händelser, särskilt sådana som orsakas av biologiska omständigheter.

Program som rör förra programperioden 19941999 kommer att avslutas 2003. Preliminära siffror visar att ungefär 54 miljoner euro har beviljats för tillfälligt upphörande av verksamheten, varav 38 miljoner euro från gemenskapen (Spanien 31 miljoner euro, Danmark 4 miljoner euro, Portugal 2 miljoner euro och Sverige 1 miljon euro).

(1) Rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn, EGT L 337, 30.12.1999.