SKRIFTLIG FRÅGA P-0090/03

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(20 januari 2003)

Ämne: Hårfärger och tumörsjukdom

Hårfärger innehåller skadliga kemiska ämnen och är därför en hälsorisk för Europas befolkning. Användningen av hårfärger ökar. Skadornas verkliga omfattning är dessvärre okänd eftersom de negativa effekterna av att använda dessa produkter först visar sig efter många år, när det är för sent att göra något åt saken. Kommissionen bör därför utgå från försiktighetsprincipen och reglera marknaden ytterligare.

Oxidativa hårfärger innehåller nästan alltid parafenylendiamin (PPD) eller Toluen-2,5-diamin. Dessa ämnen är mycket kraftiga kontaktallergener, och de förekommer i hårmedel i koncentrationer som man vet skapar känslighet hos användare och som orsakar eksem hos hårfärgsallergiker.

Eftersom EU:s vetenskapliga kommitté om kosmetik (SCCNFP) har konstaterat en koppling mellan oxidativa hårfärger och förekomst av blåscancer hos kvinnor, kan kommissionen ge besked om huruvida den tänker införa förbud mot PPD och liknande ämnen tills resultat med tester på mänsklig vävnad föreligger och det är möjligt att fastställa koncentrationsmängder som tillåter användning utan vare sig kortsiktiga eller långsiktiga risker (exempelvis cancer och kontaktallergi) för människors hälsa?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(13 februari 2003)

Kommissionen känner till den oro som användningen av hårfärgningsmedel vållar. Kommissionen ser till alla aspekter på användningen av hårfärgningsmedel i kosmetiska produkter och deras effekter

på konsumenternas hälsa. Kommissionen vill särskilt påpeka att de flesta ämnen redan har förbjudits eller deras användning förenats med särskilda villkor då det gäller oxidativa hårfärgningsmedel. Dessa beslut är vetenskapligt baserade, vilket betyder att de bygger på en riskbedömning av Vetenskapliga kommittén för kosmetiska produkter och icke-livsmedelsprodukter som är avsedda för konsumenter (SCCNFP). Kommissionen hänvisar till sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3101/02(1) men vill dessutom framhålla följande.

Vad beträffar parafenylendiamin och toluen-2,5-diamin innehåller den gällande lagstiftningen regler för etikettering och det sätts mycket stränga gränser för maximikoncentrationen vid användningen av de båda ämnena. Den högsta tillåtna koncentrationen i hårfärgningsmedel för parafenylendiamin och toluen-2,5-diamin bygger på yttrandena från SCCNFP och de därefter införa uppgifterna i bilaga III/1/8 och bilaga III/1/9 till kosmetikadirektivet(2). Maximikoncentrationen har satts till 6 % resp. 10 %. Dessutom är användningen av dessa ämnen förenad med vissa andra villkor, såsom framgår av bilaga III. På etiketten måste det stå följande: Kan framkalla allergiska reaktioner, Får inte användas till färgning av ögonfransar eller ögonbryn och Innehåller fenylendiaminer.

Vad gäller de allmänna aspekterna på riskbedömningen av hårfärgningsmedel antog SCCNFP den 27 februari 2002 ett diskussionsunderlag som lades ut på SCCNFP:s webbplats(3). Berörda parter anmodades att lämna synpunkter. Den 4 juni 2002 antog kommittén A strategy for testing hair-dye cosmetic ingredients for their potential genotoxicity/mutagenicity. Detta dokument kompletterades med ett nytt yttrande den 17 december 2002, som är en uppdatering av Basic requirements for toxicological dossiers to be evaluated by the SCCNFP.

Branschen måste presentera dossiéer som följer de ovannämnda principerna och Notes of Guidance for testing of cosmetic ingredients for their safety evaluation, antagna den 24 oktober 2000.

Kommissionen för slutligen en diskussion med medlemsstaterna och representanterna för konsumenterna och branschen om hur bedömning eller förnyad bedömning av ämnen ska prioriteras. Det innebär bl.a. att fastställa tidsscheman och att vidta åtgärder i fråga om ämnen för vilka ingen relevant dossier har lagts fram för SCCNFP:s bedömning.

(1) EGT C 110 E, 8.5.2003, s. 164.

(2) Rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter, EGT L 262, 27.9.1976.

(3) http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sccp/index_en.html.