SKRIFTLIG FRÅGA E-0477/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet

(20 februari 2003)

Ämne: Kan en EU-medlemsstat komma att använda kärnvapen vid ett krig i Irak?

1. Kan rådet bekräfta att de EU-medlemsstater som samtidigt är medlemmar av Nato hittills förbundit sig att använda kärnvapen endast mot sådana stater som hotar dem med egna kärnvapen?

2. Räknar rådet Irak till de stater som liksom Förenta staterna, Förenade kungariket, Frankrike, Ryssland, Kina, Indien, Pakistan, Israel och i framtiden möjligen Nordkorea, innehar kärnvapen?

3. Gäller det som sagts i punkt 1 om begränsningar för bruket av kärnvapen inte längre för Förenade kungariket, mot bakgrund av ett uttalande som nyligen gjorts av landets försvarsminister om insats av sådana vapen samt mot bakgrund av att hangarfartyget Ark Royal efter att ha avseglat från Portsmouth den 11 januari 2003 först tagit en fem dagar lång omväg till depån för hemliga vapen och för kärnvapen på Tridentubåtar i Loch Long på Skottlands västkust, innan fartyget satte kurs på Irak?

4. Kommer eventuella kärnvapen att användas för att strålningsförorena områden och invånare genom radioaktivt nedfall eller för att genom explosion på hög höjd orsaka tryckvågor som förstör allting på marken inunder?

5. Hur stor anser rådet att risken är för att en faktisk insats av kärnvapen, vilka alltsedan 1945 ju inte använts under verkliga förhållanden, skall leda till att alltfler länder skall vilja skaffa sig sådana vapen i självförsvarssyfte?

6. Vad gör rådet för att också i fortsättningen förebygga användningen och spridningen av allt förstörande kärnvapen?

Källa: TV Nederland 1, programmet Knevel op zaterdag, den 8 februari 2003.

Svar

(29 september 2003)

Den fråga som den ärade parlamentsledamoten ställer i punkterna 13 omfattas inte av rådets behörighet. Det erinras om att EU-medlemsstaterna fattar beslut om användningen av sina militära resurser på grundval av sin nationella suveränitet.

I fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen (NPT), som alla EU-medlemsstater är parter i som stater, erkänns fem kärnvapenstater (Kina, Frankrike, Ryssland, Förenade kungariket och Förenta staterna). Alla Förenta nationernas medlemmar utom tre (Indien, Israel och Pakistan) är parter i NPT. EU har vid upprepade tillfällen enträget uppmanat dessa tre stater att ansluta sig till NPT som icke-kärnvapenstater. EU anser dessutom att Nordkorea fortfarande är en icke-kärnvapenstat som är part i NPT med alla de skyldigheter som detta innebär.

När det gäller frågorna i punkterna 4 och 5 har rådet inte behandlat de frågor som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till.

Rådet är emellertid djupt oroat över risken för spridning av alla slag av massförstörelsevapen och deras bärare, och har regelbundet diskuterat denna fråga vid möten på olika nivåer. Att främja allmän anslutning till och strikt uppfyllande av multilaterala fördrag om nedrustning, vapenkontroll och ickespridning har ständigt varit en av EU:s politiska huvudfrågor under årens lopp. Frågor som rör nedrustning och spridning har dessutom systematiskt tagits med på dagordningen för vår politiska dialog med tredje länder på alla nivåer.

I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådet i Bryssel den 2021 mars 2003 kommer EU att intensifiera arbetet för en övergripande, konsekvent och effektiv multilateral politik i det internationella samfundet för att förebygga spridning av massförstörelsevapen. Rådet kommer att behandla denna fråga ingående under de kommande månaderna i syfte att i framtiden förstärka sina insatser på detta område.