SKRIFTLIG FRÅGA E-1571/01

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(1 juni 2001)

Ämne: Europeisk rättslig ram för spelhallar

Inom den europeiska unionen är spelhallar (kasinon) företeelser som oftast regleras av medlemsstaternas egna lagar, främst av allmänna ordningsskäl. Spelhallarna skiljer sig åt genom de olika sorters spel som erbjuds, som till exempel den traditionella uppdelningen mellan franska och amerikanska spel, inberäknat de enarmade banditernas tydliga särprägel.

Frågan till kommissionen är vilken europeisk rättslig ram som kan anses gälla i fråga om olika typer av spelhallar, samt om nya bestämmelser är att förvänta och inom vilka sektorer.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(13 juli 2001)

När det gäller parlamentsledamotens fråga om kasinon är det riktigt att dessa regleras i nationell lagstiftning och att det för tillfället inte finns någon sekundärlagstiftning att tillgå på gemenskapsnivå.

Spel omfattas dock av EG-fördraget. Enligt EU-domstolens beslut om restriktioner för sådana tjänster omfattas de av artikel 49 (f.d. artikel 59) i EG-fördraget om den fria rörligheten för tjänster över gränserna. I en dom som nyligen meddelats(1) avgjordes huruvida nationell lagstiftning som beviljar ett enskilt offentligt organ exklusiva rättigheter att driva spelhallar, är förenlig med bestämmelsen i EG-fördraget. Domstolen fastslog att denna åtgärd begränsar den gränsöverskridande bestämmelsen om speltjänster. Konsumentskydd och upprätthållande av den allmänna ordningen är mål för allmänintresset som ansågs ligga till grund för åtgärden. Domstolen tillade att restriktionen även syftar till att säkerställa att vinster från dessa tjänster används för ändamål som ligger i allmänhetens intresse. I detta sammanhang bedömdes den gränsöverskridande restriktionen vara proportionerlig eftersom restriktionen, för att uppfylla sina avsedda syften, endast använt medel som varit nödvändiga.

Kommissionen har inte ombetts harmonisera de olika nationella lagar som reglerar spelverksamhet. Efter antagandet av e-handelsdirektivet(2) i vilket speltjänster inte tas upp och mot bakgrund av kommissionens pågående samråd med berörda parter angående det nyligen antagna meddelandet En strategi för tjänster på den inre marknaden(3), har kommissionen emellertid ombetts att ta ställning till behovet av harmonisering inom detta område. Detta tycks vara en följd av den tilltagande konkurrens över gränserna som uppstår då nya kasinon och lotterier on-line växer fram.

Kommissionen inväntar för närvarande ytterligare reaktioner från berörda parter, bland annat från behöriga nationella myndigheter. Gränsöverskridande restriktioner för såväl sådana tjänster som för alla andra tjänster kommer att behandlas i en rapport som skall förberedas av kommissionen vid slutet av den första fasen av dess strategi för tjänster på den inre marknaden. Parlamentet kommer att få tillgång till rapporten.

I väntan på rapporten uppmanas parlamentsledamoten att till kommissionens generaldirektorat för inre marknaden respektive näringsliv, inkomma med synpunkter om behovet av och/eller innehållet i en sådan europeisk harmonisering. Dessa båda generaldirektorat har gemensamt ansvaret för en uppföljning av strategin för tjänster på den inre marknaden.

(1) Domstolens dom av 21 september 1999. Markku Juhani Läärä, Cotswold Microsystems Ltd och Oy Transatlantic Software Ltd v Kihlakunnansyyttäjä (Jyväskylä) och Suomen valtio (finska staten). Begäran om förhandsavgörande: Vaasan hovioikeus Finland. Frihet att tillhandahålla tjänster exklusiva drifträttigheter spelautomater. Mål C-124/97.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (Direktiv om elektronisk handel), EGT L 178, 17.7.2000.

(3) KOM(2000) 888 av den 29.12.2000.