ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2958/02

från Dieter-Lebrecht Koch (PPE-DE) till kommissionen

(22 oktober 2002)

Ämne: Kommissionens beslut av den 27 juni 2002 (2002/525/EG) om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG om uttjänta fordon

I bilaga II till EU:s direktiv 2002/53/EG(1) av den 18 september 2000 om uttjänta fordon förbjuds användning av bly i balansvikter per den 1 juli 2003 för fordon som är typgodkända från och med detta datum och per den 1 juli 2005 för samtliga fordon. Dessa balansvikter utgör ett viktigt säkerhetsinslag i fordonen och förhindrar att vibrationer och stötar uppstår vid fordonens hjul.

Kan kommissionen ange om det under förarbetena kontrollerats att det finns ersättningsmaterial för balansvikter som innebär garantier för samma säkerhetsnivå som balansvikter av bly?

(1) EGT L 269, 21.10.2000, s. 34.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 december 2002)

Kommissionen har noggrant förberett kommissionens beslut 2002/525/EG(1) om ändring av bilaga II till detta direktiv mot bakgrund av en omfattande vetenskaplig och teknisk utvärdering. I denna utvärdering inbegreps en teknisk studie som genomfördes av en oberoende konsult samt undersökningar som utfördes direkt av kommissionen. Kommissionen har dessutom haft flera möten med de berörda ekonomiska aktörerna samt diskussioner med medlemsstaternas experter i Kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen som det hänvisas till i artikel 11 i direktivet.

Den tekniska studien är tillgänglig på kommissionens webbplats på följande adress: http://europa.eu.int/comm/environment/waste/heavy_metals.pdf. På sidorna 12-20 i denna studie analyseras situationen för bly i balansvikter på hjul. I denna studie bekräftas att det finns ersättningsämnen för bly i balansvikter på hjul tillgängliga och att en del ersättningsämnen redan används. I studien kommer man fram till att ett tillfälligt undantag till den 1 juli 2004 verkar rimligt, för att göra det möjligt att vidta de nödvändiga justeringarna och ge den alternativa marknaden tid att växa.

På grundval av denna övergripande utvärdering föreslog kommissionen att ta låta bly i balansvikter på hjul ingå i den förteckning över undantag i den ändrade bilaga II. Kommissionen föreslog i synnerhet att användningen av bly i balansvikter på hjul för fordonsmodeller som typgodkänns före den 1 juli 2003 tillfälligt skall tillåtas. Detta gäller även balansvikter som används för reparation och underhåll av dessa fordon. Kommissionen föreslog att dessa undantag skall gälla till den 1 juli 2005. Den 22 maj 2002 röstade Kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen enhälligt för förslaget, inbegripet det tillfälliga undantaget för balansvikter på hjul.

Det bör också påpekas att kommissionen noga kommer att övervaka genomförandet av beslut 2002/525/EG. Senast den 1 januari 2005 kommer kommissionen att utvärdera bland annat det tillfälliga undantaget för bly i balansvikter på hjul med hänsyn till vägsäkerhetsaspekter.

(1) EGT L 170, 29.6.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3592/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(13 december 2002)

Ämne: Förklaring av Galicien som ett område som i hög grad är beroende av fisket

Kommer kommissionen, efter att det än en gång har visat sig vilken oerhörd betydelse havs- och fiskeriresurserna har för Galicien, att ta nödvändiga initiativ för att Galicien skall definieras som område som i hög grad är beroende av fisket, med de effekter som denna klassificering innebär enligt den gemensamma fiskeripolitiken?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 januari 2003)

Så som framgår av kommissionens gemensamma svar på de skriftliga frågorna nr E-2097/02 och E-2096/02(1) förekommer begreppet beroende av fiske i artikel 4.8 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999(2) som fastställer allmänna bestämmelser och uppgifter för gemenskapens strukturfonder och Fonden för fiskets utveckling (FFU) som ett kriterium för mål 2-regioner. Detta begrepp infördes i denna förordning sedan Spanien och Portugal hade blivit medlemsstater och beaktades följaktligen när dessa två medlemsstater och kommissionen fastställde förteckningen över bidragsberättigande mål 2-områden enligt artiklarna 4.3 och 4.4 i rådets förordning (EG) 12560/1999.

När det gäller oljetankern Prestige som förliste utanför Galiciens kust i november 2002 har kommissionen följt katastrofen på nära håll, liksom dess effekt på Galiciens fiskeflotta och hela fiskesektorn.

För att bidra till att lindra effekterna av denna katastrof har kommissionen föreslagit rådet vissa ändringar i de befintliga rättsliga ramarna för strukturella interventioner inom fiskesektorn så att det skulle bli möjligt att lämna ekonomiskt stöd till fiskeflotta och vattenbruk i det drabbade området.

Till följd av det förslaget antog rådet den 20 december 2002 rådets förordning (EG) nr 2372/2002 av den 20 december 2002 om särskilda åtgärder för kompensation till fiskeri-, skaldjurs- och vattenbrukssektorerna i Spanien som drabbats av oljeläckaget från fartyget Prestige(3).

(1) EGT C 28 E, 6.2.2003, s. 182.

(2) Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999.

(3) EGT L 358, 31.12.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2194/02

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(19 juli 2002)

Ämne: Industriellt fiske ägnat åt omvandling av fisk till fiskmjöl

Med tanke på att gemenskapen lider brist på fiskeresurser och på att kommissionen avser att genomföra en drastisk plan för återhämtning av olika arter, anser då inte kommissionen det vara nödvändigt att på nytt ta upp frågan om det industriella fiske som uteslutande ägnar sig åt tillverkning av fiskmjöl från fisk för djurfoder?

Skulle inte den inre marknadens behov kunna tillgodoses genom import från tredje land och genom de företag i gemenskapen som tillverkar fiskmjöl från biprodukter från fisket?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 september 2002)

Fiske för fiskmjölsframställning bör inriktas på fiskarter som inte har någon marknad som livsmedel. Fiske efter industriella arter kommer i likhet med andra typer av fiske att omfattas av bevarande- och förvaltningsåtgärder som utvecklas inom ramen för gemenskapens ramprogram, inbegripet fleråriga förvaltningsplaner.

Kommissionen bad nyligen Internationella rådet för havsforskning (ICES) att göra en utvärdering av vilka effekter fisket efter industriella arter får på de marina ekosystemen. Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka denna typ av fiske för att se till att effekterna på de arter som används som livsmedel och på andra marina arter förblir små, och vid behov kommer förbättrade förvaltningsåtgärder att föreslås.

När det gäller frågan om att ersätta gemenskapens produktion med import hänvisas parlamentsledamoten till svaret på hans skriftliga fråga E-2192/02(1).

Det ser inte ut som om andelen fiskmjöl från bearbetning av biprodukter kan ökas nämnvärt för närvarande. Under 2001 framställdes ungefär 170 000 ton fiskmjöl inom denna sektor. Den relativa andelen av sådan produktion uppgick för de olika medlemsstaterna till: Förenade kungariket 26 %, Spanien 24 %, Danmark 17 %, Irland 9,5 %, Sverige 9,5 %, Frankrike 7 % and Tyskland 7 %. Det finns tecken som tyder på att denna sektor kan minska i storlek på grund av svårigheter att uppfylla kraven i rådets direktiv 2001/102/EG(2). Eftersom råvaran kan komma från flera olika källor och provtagningen kommer att äga rum per parti kan dioxinnivåerna innebära att en del av materialet i framtiden inte får användas som foder.

(1) Se s. 35.

(2) Rådets direktiv 2001/102/EG av den 27 november 2001 om ändring av rådets direktiv 1999/29/EG om främmande ämnen och produkter i djurfoder, EGT L 6, 10.1.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2995/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Åtgärder för att minska fiskeolyckorna

Den 5 april 2001 antog Europaparlamentet en resolution om fiskeri: säkerhet och olycksorsaker(1) där man i punkt 26 uppmanade kommissionen och medlemsstaterna att bland fartygsägare, anställda fiskare, fiskare som är egenföretagare samt offentliga förvaltningar, inom fiskebranschens alla verksamhetsgrenar, främja en arbetsmiljö som är präglad av säkerhet och som inbegriper förebyggande verksamhet, betonar yrkes- och fortbildning och införlivar den allra modernaste tekniken i positionsbestämnings- och räddningsutrustningen och där man betonar att en sådan utbildning måste inbegripa förbättring och maximering av säkerheten.

I punkt 28 begärde Europaparlamentet att denna säkerhetskultur särskilt skall krävas inom ramen för yrkesutbildningen av unga sjömän som förbereder sig för arbete inom fiskesektorn,

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit, sedan denna resolution antogs, för att främja en sådan säkerhetskultur inom fiskesektorn?

(1) EGT C 21 E, 24.1.2002, s. 359.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 december 2002)

Kommissionen har antagit meddelandet Anpassning till förändringar i arbetsliv och samhälle: en ny arbetsmiljöstrategi för gemenskapen 20022006(1) som grundas på en konsolidering av det riskförebyggande arbetet, på en kombination av olika politiska instrument lagstiftning, social dialog, progressiva åtgärder och kartläggning av de bästa lösningarna, företagens sociala ansvar, ekonomiska incitament och på en uppbyggnad av partnerskap mellan alla aktörer som verkar på arbetsmiljöområdet.

I meddelandet slås fast att en ökad arbetstrivsel inte kan förverkligas endast genom arbetsmiljöpolitiken. Det föreskrivs särskilt att en samordnad insats med all övrig politik som syftar till förebyggande verksamhet ska utvecklas, särskilt när det gäller transportpolitiken, civilskyddspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken. Vad beträffar den gemensamma fiskeripolitiken kommer kommissionen att bjuda in de arbetsmarknadens parter för att fastställa åtgärder som ska förbättra levnads-, arbets- och säkerhetsvillkoren och stärka kvinnornas roll inom fiskesektorn samt bidra till att främja sysselsättningen, särskilt för de unga, i regioner som är beroende av fiskesektorn.

(1) KOM(2002) 118 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3491/02

från Renzo Imbeni (PSE) till kommissionen

(9 december 2002)

Ämne: Anpassning av tullspeditörsyrket i samband med utvidgningen

Utvidgningen av Europeiska unionen kommer att medföra att tullformaliteterna avskaffas i handeln med de nya länder som blir medlemmar av unionen. Kan kommissionen uppge om avskaffandet kommer att ske successivt och om det inom ramen för handeln med dessa länder fortsättningsvis kommer att utfärdas tulldokument, t.ex. T2, för varor som omfattas av gemenskapens interna transiteringssystem?

Ämnar kommissionen om samtliga tullformaliteter avskaffas fullständigt förelägga rådet ett förslag till förordning om kompletterande gemenskapsåtgärder till förmån för tullspeditörer, med specifika undantagsåtgärder för att komplettera strukturfondsåtgärderna?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(21 januari 2003)

Parlamentsledamoten hänvisas vänligen till det svar som kommissionen gett på den skriftliga frågan E-2488/02 som ställts av G. Lisi.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2253/02

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(17 juli 2002)

Ämne: Sedeldistribution i uttagsautomater

I enlighet med förordning (EG) nr 2560/2001(1) av den 19 december 2001 utgör hela euroområdet från den 1 juli 2002 en inre marknad, där man kan göra uttag i bankomater på samma villkor som i det egna landet.

Tanken i denna förordning är naturligtvis att ha en enda valuta på den inre marknaden. Jag har emellertid mottagit brev från kunder i Sogenal i Frankrike och i Caisse d'Epargne de l'Etat i Luxemburg som berättar att den som gör uttag i ett annat land i euroområdet eller i det egna landet i andra automater än de som tillhör banken ifråga tvingas betala en avgift. Detta verkar inte vara förenligt med förordning (EG) nr 2560/2001.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att komma till rätta med denna situation?

(1) EGT L 344, 28.12.2001, s. 13.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 september 2002)

Bestämmelserna i förordning nr 2560/2001 av den 19 december 2001 om gränsöverskridande betalningar i euro(1), vad gäller kostnader för uttag i uttagsautomater gäller från och med den 1 juli 2002. En kortinnehavare betalar alltså samma avgift för ett uttag i sitt hemland som i ett annat land inom euroområdet.

Situationen i de olika länderna vad gällde kostnader för uttag i uttagsautomater var mycket varierande 2001. I vissa länder var avgiften, om det fanns någon, samma för alla uttagsautomater. I andra länder var kostnaderna olika beroende på nät: kortinnehavaren betalade olika avgifter beroende på om automaten hörde till hans egen bank eller en konkurrerande bank. I det andra fallet anses uttag som görs i utlandet som uttag hos en konkurrerande bank. En sådan situation är förenlig med förordningen om det verkligen finns en jämvikt i kostnader mellan ett nationellt uttag i en konkurrerande bank och ett uttag i utlandet.

Ledamoten syftar förmodligen på en annons från en stor fransk bank i samband med avgifter för uttag utanför bankens nät: dessa uttag blir avgiftsbelagda från och med det fjärde uttaget i månaden utanför bankens nät. Kommissionen har protesterat i pressen eftersom denna information från banken gjorde att man trodde att den var en direkt tillämpning av förordningen, medan det i själva verket var en åtgärd som redan tillämpas av en annan stor fransk bank sedan många år tillbaka.

(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2560/2001 av den 19 december 2001 om gränsöverskridande betalningar i euro, EGT L 344, 28.12.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3028/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Bärgningen av Friesland

Känner kommissionen till fallet Peter Davlin som ledde ett dykarteam (bestående av brittiska medborgare) som med tillstånd av den spanska regeringen bärgade plåttackor från vraket av

Friesland utanför Galiciens kust för att sedan, i juni, häktas tillsammans med sina kolleger och nu har ställts inför rätta i Galicien, anklagade för verksamhet som den spanska regeringen givit tillstånd för?

Har kommissionen kontaktat de spanska nationella myndigheterna och den galiciska regeringen med anledning av detta som klart förefaller strida mot Romfördragets bestämmelser om fri rörlighet för varor, tjänster, kapital och personer?

Tror kommissionen att Devlin och hans team kanske kommer att yrka på någon form av ersättning om det visar sig att detta rätt och slätt handlar om ett internt spanskt gräl?

Svar av Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 november 2002)

Kommissionen känner inte till det fall som parlamentsledamoten tar upp i sin fråga och som skulle vara föremål för såväl civil- som straffrättsliga åtgärder i Spanien.

Det är inte möjligt att med den information som lämnas här bedöma sakfrågan i ärendet, och till yttermera visso saknas information om att det skulle finnas en tydlig grund för att bestämmelserna om fri rörlighet i Romfördraget har överträtts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1837/02

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2002)

Ämne: Europeisk skatt för att finansiera gemenskapsbudgeten

Förslaget från kommissionens ordförandeskap att inrätta en europeisk skatt för att finansiera gemenskapsbudgeten har framkallat allehanda reaktioner och kommentarer från politiker, företagsledare och ekonomer, även om de konkreta detaljer som ligger till grund för förslaget ännu inte är kända.

Med tanke på den initiativrätt som kommissionen har enligt fördragen är det uppenbart att förslaget kommer att beaktas på mellanlång och lång sikt, även om allt är hypotetiskt och det ännu inte finns några konkreta beslut om förslaget.

Skulle kommissionen kunna uppge om förslaget att införa en europeisk skatt för att finansiera gemenskapsbudgeten stödjer sig på något konkret initiativ från kommissionens sida och hur långt de studier kommit som experter eventuellt utarbetat för att föreslå kommissionen de grundvalar som detta förslag från kommissionens ordförande skulle kunna basera sig på?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(13 september 2002)

Enligt artikel 9 i rådets beslut av den 29 september 2000 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel (2000/597/EG, Euratom)(1) skall kommissionen före den 1 januari 2006 göra en övergripande översyn av systemet med egna medel. Inför parlamentet har kommissionen åtagit sig att göra översynen senast i slutet av 2004. Vid översynen skall man bland annat undersöka möjligheten att ändra de egna medlens struktur genom att skapa nya autonoma egna medel.

Inför översynen kan det vara meningsfullt att skapa en politisk debatt om möjligheterna att hantera framtida ändringar av unionens finansieringssystem. Där skulle man bland annat kunna undersöka hur man skall kunna behålla den resursnivå som behövs för att finansiera EU-politiken inför utvidningen. Man kan också studera hur man budgetmässigt skall kunna tillmötesgå (med respekt för principen om balans) behovet av att föra EU och dess institutioner närmare medborgarna genom en tydligare demokratisk ansvarsfördelning och öppenhet. Detta är ett övergripande tema som styr den bredare debatten om Europas framtid.

Dessa frågor kan framförallt diskuteras i konventet om Europas framtid.

Resultaten av debatterna kommer sedan att beaktas i kommissionens övergripande översyn av systemet med egna medel och i arbetet med att utforma åtföljande konkreta förslag.

(1) EGT L 253, 7.10.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1579/02

från Lucio Manisco (GUE/NGL) till kommissionen

(4 juni 2002)

Ämne: EU och risken för krig mellan Inden och Pakistan

Den senaste tidens utveckling i konflikten mellan Indien och Pakistan pekar på att ett omfattande krig kommer att bryta ut mellan parterna. Detta skulle få förödande konsekvenser för hela det berörda området, med tanke på att båda sidor innehar kärnvapen. Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att genast ingripa med alla diplomatiska resurser som finns tillgängliga, inklusive ett besök av GUSP:s höge representant Javier Solana, i ett försök att undvika en tragedi av detta slag?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(28 juni 2002)

Kommissionen delar till fullo parlamentsledamotens oro över det spända läget mellan Indien och Pakistan. Spänningen mellan de båda staterna har nått en farlig nivå och en väpnad konflikt, med den därtill hörande risken för att denna eskalerar till ett kärnvapenkrig, skulle få ofattbara konskevenser inte endast för Pakistan och Indien, utan även för regionen och världen.

Det internationella samfundet har agerat aktivt för att minska spänningen och för att övertyga båda parter om vikten av en nedtrappning och av ett återupptagande av en dialog.

Detta var också syftet med de besök som kommissionären med ansvar för yttre förbindelser gjorde i Islamabad och Delhi den 2224 maj 2002. Kommissionären sammanträffade vid dessa tillfällen med Pakistans president Musharraf och Indiens utrikesminister Singh.

De intensiva internationella ansträngningarna har i skrivande stund (mitten av juni 2002) medfört att de första stegen tagits i en förtroendeskapandeprocess. Denna utveckling skulle kunna utgöra inledningen på en ömsesidig nedtrappning. Rapporter om att indiska krigsfartyg återvänt till sina hamnar, att Indien åter har öppnat sitt luftrum till Pakistan och planerar att åter utse en kommissionär i Islamabad, utgör uppmuntrande tecken och en grund som det bör byggas vidare på.

Det är emellertid fortfarande viktigt att det internationella samfundet aktivt följer situationen och fortsätter att arbeta för att se till att president Musharraf faktiskt hindrar infiltrationen till den av Indien kontrollerande delen av Kashmir. Sättet på vilket detta sker bör vara synligt, effektivt och kontrollerbart. Indien och Pakistan behöver dessutom inleda en verklig dialog om den bakomliggande Kashmirfrågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1811/02

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(24 juni 2002)

Ämne: Olaglig skogsavverkning

Till följd av världstoppmötet om hållbar utveckling har problemet med illegal skogsavverkning uppmärksammats på senare tid. I Asien och Afrika har regionala initiativ tagits för att skogslagstiftningen skall respekteras. Dessutom håller kommissionen på att utarbeta en handlingsplan för att bekämpa olaglig skogsavverkning och den handel som förknippas med den. Handlingsplanen skall läggas fram för Europaparlamentet och rådet före slutet av året. Kan kommissionen därför redogöra för varifrån man kommer att ta medel för att genomföra verksamheten med partnerskapsländerna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 juli 2002)

Medel för åtgärder för att bistå trävaruproducerande länder att bekämpa olaglig skogsavverkning och därmed förbunden handel kan huvudsakligen komma från följande två källor:

- Gemenskapens utvecklingsbudget för ett visst land, för finansiellt och tekniskt samarbete eller ekonomiskt samarbete. De prioriterade områdena för användningen av dessa medel fastställs i landsstrategidokumenten och de nationella vägledande programmen, i samförstånd med partnerländerna.

- Budgetposten för miljön i utvecklingsländerna och tropiska skogar. Medel från denna budgetpost kan betalas ut inom ramen för en öppen inbjudan att lämna förslag på projekt. Vissa medel kan göras tillgängliga utanför ramen för inbjudningar att lämna projektförslag, för finansiering av internationella organisationers verksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2808/02

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(7 oktober 2002)

Ämne: Gemensam reformering av fiskepolitiken exklusiv zon om 12 mil

Har kommissionen övervägt att låta bestämmelsen om en 0-12 mils zon gälla för nationella fiskefartyg?

Det nationella skaldjursfisket är i skriande behov av skydd mot överfiskning. Kan kommissionen i korthet redogöra för vilka åtgärder som vidtagits med avseende på detta och tala om vilken tidsplan den följer?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

Kommissionen har för avsikt att i framtiden behålla exakt samma villkor för tillträde till zonen på 12 sjömil som finns idag och som har funnits i många år. Därför finns det inga specifika referenser vad gäller ensamrätt till denna zon för nationella fiskefartyg.

Enligt de existerande villkoren bedrivs fiske i vissa delar av medlemsstaternas zon på 12 sjömil enbart av fartyg från medlemsstaten. I de områden där man kommit överens om att fartyg från andra medlemsstater har tillträde har de arter som riskerar att överfiskas specificerats.

Om kustfiske av skaldjur behöver skyddas finns det nu möjlighet att göra det enligt artikel 46 i rådets förordning (EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer(1) där möjligheterna för självständiga åtgärder från medlemsstaterna fastställs. Kommissionen har för avsikt att ersätta förordning (EG) Nr 850/98 med en ny förordning inom samma område men inom den nya förordningen tänker kommissionen behålla de villkor som ger medlemsstaterna rätten att anta ytterligare tekniska åtgärder för de lokala bestånden.

(1) EGT L 125, 27.4.1998.