ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0476/02

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(22 februari 2002)

Ämne: Utökade befogenheter för kommunerna

Nödvändigheten av att kommunerna inom EU får utökade befogenheter för att kunna ge medborgarna bättre service har föranlett olika nationella, regionala och lokala sammanslutningar att föreslå ett avtal på gemenskapsnivå i syfte att se över de strukturer som kommunerna bör erbjuda för att förbättra EU-medborgarnas livskvalitet.

Hur obegripligt det än kan tyckas har kommunerna under lång tid uppmärksammats alltför lite, såväl från medlemsstaternas som från EU:s sida, när det gäller åtgärder för att råda bot på den rådande krisen som måste lösas om medborgarna skall känna delaktighet i de lokala, regionala, nationella myndigheter och gemenskapsinstitutioner som styr deras liv.

Anser kommissionen att det vore lämpligt att påbörja en studie om den aktuella situationen för kommunerna i EU, vilken kan ligga till grund för ett förslag om en anpassning av kommunernas struktur till gemenskapsmedborgarnas nya behov?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(23 april 2002)

Den fråga som parlamentsledamoten ställer är ytterst relevant vid en tidpunkt där medborgare inom hela EU ger uttryck för nya förväntningar på alla de institutioner som påverkar deras liv, lokalt, regionalt, nationellt och på gemenskapsnivå.

Konventet om EU:s framtid har redan angivit att dessa förväntningar är själva kärnan för dess diskussioner, bland annat mot bakgrund av subsidiaritetsprincipen. Kommissionen är intresserad av en undersökning av kommunernas situation i EU och en jämförande analys av de metoder och medel som kommunerna använder för att uppfylla medborgarnas önskemål, men kommissionen kan inte lägga fram ett gemenskapsförslag och avser inte att utreda ämnet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2158/02

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(18 juli 2002)

Ämne: Politisk bojkott

För några dagar sedan utropade den grekiska regeringen en politisk bojkott mot landets sjömän, i syfte att hindra dem från att strejka.

En politisk bojkott:

- kränker kärnan i det vi kallar rätten till individuell frihet (artikel 5 i den grekiska författningen),

- strider mot bestämmelsen i artikel 22.4 i samma författning, som förbjuder varje form av tvångsarbete,

- strider mot Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter,

- strider mot de 105:e internationella arbetskonvention som Grekland ratificerade 1961,

- är enligt den grekiska författningen tillåten endast i nödsituationer i samband med landets försvar, naturkatastrofer eller om en stor risk för folkhälsan föreligger, och strejkåtgärder kan knappast anses tillhöra någon av dessa kategorier,

- strider mot de viktigaste artiklarna i stadgan om de grundläggande rättigheterna, nämligen:

- artikel 6 var och en har rätt till frihet

- artikel 5 ingen får tvingas att utföra tvångsarbete eller annat påtvingat arbete

- artikel 12 var och en har rätt att delta i fredliga sammankomster , särskilt på det politiska, fackliga området.

Skulle kommissionen kunna utreda i vilken mån denna politiska bojkott för att kuva strejkande arbetare, en praxis som de grekiska regeringarna sedan 1981 tillämpat i detta syfte mer än tio gånger, är förenlig med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och med de gemenskapsförklaringar som vid flera tilfällen avgetts om arbetstagarnas rättigheter och den sociala dialogen?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(11 september 2002)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på muntlig fråga H-0596/02 som ställdes av Konstantinos Alyssandrakis under frågestunden vid parlamentets session I i september 2002(1).

(1) Skriftligt svar av den 3 september 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1065/02

från Glyn Ford (PSE) till rådet

(17 april 2002)

Ämne: Motåtgärder mot Förenta staterna

Är rådet övertygat om att det för att öka säkerheten är nödvändigt att ta med biometriska uppgifter som fingeravtryck, näthinnemönster etc. på resehandlingar?

Om så är fallet, vilka åtgärder vidtas för närvarande för att införa sådana uppgifter i EU:s pass?

Om inte, vilka motåtgärder planerar rådet mot de amerikanska myndigheterna på grund av deras förslag att avskaffa systemet med undantag från visumkravet för de länder vilkas pass inte uppfyller ovan nämnda krav, eftersom detta kommer att innebära ett icke-tariffiärt hinder för den fria rörligheten för EU-medborgare till Förenta staterna när inga liknande restriktioner gäller för amerikanska medborgares möjligheter att resa in i EU?

Svar

(30 september 2002)

Medlemsstaternas myndigheter med uppgift att bekämpa dokumentförfalskning arbetar bland annat med att förbättra skyddet för resehandlingar mot bedrägeri som grundar sig på likhet och underlätta automatiska kontroller vid gränserna genom att lägga till biometriska uppgifter på denna typ av dokument.

Rådet har ännu inte förelagts något initiativ från kommissionen i den fråga som den ärade parlamentsledmoten tar upp.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0692/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(5 mars 2002)

Ämne: Revisionsrapporter i samband med renoveringen av Berlaymont-byggnaden

I min skriftliga fråga P-0571/01(1) bad jag kommissionen att sända mig de konfidentiella revisionsrapporterna från företaget Ernst & Young i samband med renoveringen av Berlaymont-byggnaden.

I sitt svar av den 3 april 2001 meddelade kommissionens ordförande att dessa rapporter redan översänts till budgetkontrollutskottets ordförande inom ramen för förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet för 1999.

I själva verket översände Kinnock, vice ordförande för kommissionen, och kommissionsledamot Schreyer den 9 februari 2001 dessa rapporter till budgetkontrollutskottets ordförande med anvisning om att göra dem tillgängliga enbart för föredraganden för betänkandet om beviljande av ansvarsfrihet för 1999.

Är kommissionen nu beredd att överge detta villkor, som fastställdes genom tillämpning av ramöverenskommelsen mellan parlamentet och kommissionen, och att därmed göra det möjligt för samtliga ledamöter av budgetkontrollutskottet att få tillgång till handlingarna i enlighet med bilaga VII i Europaparlamentets arbetsordning?

(1) EGT C 235 E, 21.8.2001, s. 226.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(19 april 2002)

Kommissionen anser att de skäl som angavs för att överlämna rapporterna, på strikt konfidentiell basis, enbart till budgetkontrollutskottets ordförande och föredraganden i 1999 års ansvarsfrihetsförfarande fortfarande är giltiga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1134/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(22 april 2002)

Ämne: Kostnader för förvaltning av jordbruksstöd

Arbetet med att förvalta (insamla och förvara verifikat och övriga handlingar etc.) stöden till grekiska jordbrukare och boskapsuppfödare ur Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket sköts av kooperativa organisationer och olika producentgrupper.

Eftersom förvaltningen av dessa stödutbetalningar är förenad med kostnader, frågar jag kommissionen om följande:

1. Kan man bevilja finansiering av kostnader som hänför sig till utbetalningen av stöden som sker via det integrerade systemet för förvaltning och kontroll eller via andra gemensamma marknadsorganisationer? Har sådan finansiering någonsin beviljats och vilka instanser har i så fall kommit i fråga?

2. Erhåller betalorganet (Opekepe) finansiering för kostnader i samband med stödförvaltningen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 maj 2002)

1. När det gäller stöd som betalats ut i program som omfattas av det integrerade administrations- och kontrollsystemet (IACS), finns det inga gemenskapsbestämmelser om stöd till förvaltningskostnader av det slag som nämns av parlamentsledamoten. Det finns dock andra system där en bestämd summa eller andel av stödet hålls inne för att täcka administrativa kostnader. Ett exempel är rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22 september 1966 om den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter(1), enligt vilken 0,8 % av producentstödet för olivolja hålls inne för att täcka de administrativa kostnader som är förenade med utbetalningen av det.

2. Den grekiska organet för utbetalning och kontroll (Opekepe) får inget gemenskapsstöd för kostnader i samband med administrationen av stödet.

(1) EGT P 172, 30.9.1966.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1266/02

från Heinz Kindermann (PSE) till kommissionen

(6 maj 2002)

Ämne: Skydd av det europeiska ålbeståndet och fångst av glasål

Ålen (Anguilla anguilla) är en viktig europeisk fiskart och en betydande inkomstkälla för fisket i flera av EU:s medlemsstater. Ålbeståndet minskar emellertid sedan ett tiotal år, och ålen måste därför ses som en utrotningshotad fiskart.

Eftersom man hittills inte har lyckats odla ål, kan den endast leva vidare i inlandsvatten genom naturlig vandring eller genom att glasålar hämtas i kustvatten och släpps ut i inlandsvatten. En stor del av de glasålar som fångas vid de europeiska kusterna släpps emellertid inte ut i inlandsvatten, utan konsumeras direkt av människan eller exporteras till Asien för att släppas ut i vatten där.

Känner kommissionen till detta problem? Vilka åtgärder har kommissionen tidigare vidtagit för att skydda det europeiska ålbeståndet? Vilka framtida åtgärder planerar kommissionen? Kommer man att överväga ett förbud mot sådan fångst av glasål där ålen direkt efter densamma konsumeras av människan eller exporteras till Asien?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 juni 2002)

Kommissionen är mycket väl medveten om ålens värde både som en fiskeresurs och som en del av det europeiska naturarvet. Kommissionen är oroad över det nuvarande läget när det gäller bevarandet av det europeiska ålbeståndet. Även om anledningarna till nedgången i ålbeståndet inte är helt klarlagda finns det mycket som tyder på att såväl utfiskning som försämring av artens habitat har bidragit. Det förefaller därför nödvändigt att vidta åtgärder i åtminstone dessa båda avseenden för att säkerställa att arten bevaras och kan utnyttjas på ett hållbart sätt.

Kommissionen har anmodats föreslå åtgärder för den europeiska ålens bevarande. Kommissionen arbetar för närvarande på en åtgärdsplan som kommer att läggas fram för rådet och parlamentet under hösten 2002. I den åtgärdsplanen kommer den biologiskt och juridiskt komplicerade situationen när det gäller förvaltningen av ålen att analyseras och möjligheterna till lämplig förvaltning av den att utredas. Kommissionen avser att diskutera förslag och synpunkter rörande denna åtgärdsplan med rådet och parlamentet och att lämna konkreta förslag till åtgärder efter dessa diskussioner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0421/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: Forsättningen på disciplinärendet mot Linda Steneberg

Den 21 januari 2002 fattade överåklagare van der Kwast beslutet att inte åtala tidigare chefen för kommissionens informationskontor i Stockholm, L.S., för något brott. Två andra medarbetare till henne har dock åtalats.

Hur fortgår den disciplinära utredningen inom kommissionen gentemot L.S. och hennes tidigare medarbetare? När beräknas utredningen vara avslutad?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(14 maj 2002)

Tre disciplinförfaranden inleddes till följd av OLAF:s rapport om kommissionens representationskontor i Stockholm. Disciplinnämnderna har nu avgivit sina yttranden om alla de tre fallen. Yttrandet om det tredje fallet överlämnades till tillsättningsmyndigheten den 10 april 2002.

Eftersom disciplinnämndens yttranden har inkommit i alla tre fallen kommer tillsättningsmyndigheten att fatta slutliga beslut inom en nära framtid.

Som parlamentsledamoten känner till skulle detta förfarande ändras om de svenska myndigheterna skriftligen meddelade sin avsikt att väcka åtal mot en av tjänstemännen, eftersom artikel 88.5 i tjänsteföreskrifterna då skulle gälla. I så fall skulle tillsättningsmyndigheten inte kunna fatta ett slutligt beslut innan den nationella domstolen avkunnade sin dom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1958/02

från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen

(3 juli 2002)

Ämne: Definition av hållbar kärnkraft

Kan kommissionen mot bakgrund av uttalandet i kommissionens pressmeddelande IP/02/872 av den 17 juni 2002, enligt vilket det ramprogram för forskning som nyligen antagits av Euratom med nya riktlinjer för den europeiska nukleära forskningen under perioden 20022006 har en sammanlagd budget på 1 230 miljoner EUR och är inriktat på alla centrala frågor för främjande av hållbar kärnkraft i Europa ange sin definition av hållbar kärnkraft? Kan kommissionen med tanke på att ansvaret för det långsiktiga omhändertagandet av radioaktivt avfall som den nuvarande generationen gett upphov till kommer att överföras till kommande generationer förklara hur detta är förenligt med principen om en rimlig avvägning mellan generationerna när det gäller hållbar utveckling?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1958/02 och E-1960/02ingivet av Phillipe Busquin för kommissionen

(9 augusti 2002)

Kärnkraftens hållbarhet hänger samman både med den långsiktiga tillgången på bränsle till rimliga kostnader och användningen av kärnteknik utan negativa miljö- och samhällseffekter.

Forskningen inom Euratoms ramprogram kommer att bidra till utvecklingen av kärnfusion och till en fortsatt säker användning av kärnklyvning.

I likhet med de flesta andra industriella verksamheter generar kärnenergin avfall. När det gäller kärnenergi rör det sig om radioaktivt avfall som måste hanteras på ett korrekt sätt. En del av avfallet innehåller mycket långlivade radioaktiva ämnen som måste förvaras på ett säkert sätt under tiotusentals år. Det rör sig dock om en liten avfallsvolym, och avfallet kan hanteras så att det blir helt isolerat från människa och miljö, samtidigt som kärnenergins ekonomiska fördelar finns kvar. En grundläggande princip för avfallshanteringen är att den generation som har dragit nytta av kärnenergin också bör ta hand om avfallet. Den viktigaste planerade metoden för bortskaffande av farligare former av radioaktivt avfall är inkapsling på stora djup i geologiska formationer. Det bedrivs också forskning om hur man på olika sätt före bortskaffandet kan minska innehållet av långlivade radionuklider. Både forskning när det gäller bortskaffande och metoder för att minska avfallets toxicitet ingår i Euratoms ramprogram, och det görs stora framsteg i medlemsstaterna.

Flytande och gasformigt radioaktivt avfall från kärnanläggningar måste uppfylla de grundläggande säkerhetsnormer som anges i kapitel III i Euratomfördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1086/02

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(18 april 2002)

Ämne: Programmen Agrar utveckling och Fiske inom gemensakpens tredje stödram för Grekland

1. Kan kommissionen upplysa mig om huruvida den anser att igångsättandet av programmen Agrar utveckling och Fiske inom den tredje stödramen för Grekland skett på ett tillfredsställande sätt?

2. Vad de problem som konstaterats beror på?

3. Hur den bedömer dessa programs framskridande i Grekland i förhållande till motsvarande program i andra medlemsstater?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 maj 2002)

1. Den 4 april 2001 och den 28 mars 2001 antog kommissionen det nationella operativa programmet NOP Landsbygdens utveckling (20002006) och NOP fiskeri (20002006), och motsvarande komplement till programplanering antogs den 2 juli 2001 respektive den 8 juni 2001. Trots att Grekland var en av de sista medlemsstater som antog programdokumenten anser kommissionen att de noterade förseningarna i viss mån kan motiveras.

2. Vad beträffar jordbrukssektorn konstaterades, utöver förseningarna vissa systematiska brister vid kommissionens verifiering andra kontakter med kommissionen. Bristerna anmäldes till de grekiska myndigheterna. De allvarligaste bristerna var följande: Brist på lämpliga anläggningar vid början av programperioden, underbemanning, brister när det gäller lämpliga genomförandemekanismer, inbegripet dem på regional och lokal nivå och diverse andra administrativa och logistiska brister.

Det bör dock påpekas att genomförandet har påskyndats och att framsteg har gjorts med programmet sedan början av 2002.

Vad beträffar fiskerisektorn måste den försenade tillgången till det offentliga stöd som föreskrivs i programmet överensstämma med de interna förfarandena för att godkänna den nationella lagstiftningen och enskilda projekt. Man bör börja åtgärda denna försening från och med andra halvan av 2002.

3. Kommissionen anser att det är för tidigt att utvärdera de framsteg som gjorts inom både NOP Landsbygdens utveckling (20002006) och NOP Fiskeri (20002006) jämfört med relevanta program i andra medlemsstater. Detta skulle kunna vara fallet när det gäller den översyn efter halva tiden som planeras till början av 2004, då kommissionen kommer att erhålla relevanta rapporter som innehåller en översikt av framsteg och resultat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0392/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(20 februari 2002)

Ämne: Tillämpning av Genèvekonventionerna beträffande krigsfångar

Anser kommissionen att medlemmar av terroristorganisationer som al-Qaida skall räknas till kategorin krigsfångar enligt bestämmelserna i Genèvekonventionen från 1949 om behandling av krigsfångar med beaktande av kravet i del 1 artikel 4 att krigsfångar måste vara medlemmar av stridande parts stridskrafter ävensom medlemmar av milistrupper och frivilligkårer, vilka ingå i stridskrafterna eller medlemmar av andra milistrupper och frivilligkårer, inbegripet

medlemmar av en organiserad motståndsrörelse, vilka lyda under stridande part och vilka äro verksamma utanför eller inom eget territorium, även om detta territorium är ockuperat, under förutsättning att milistrupperna eller frivilligkårerna, inbegripet den organiserade motståndsrörelsen, bland annat uppfyller följande villkor:

- att de bära ett bestämt och på avstånd igenkännligt utmärkande tecken;

- att de vid sina operationer iakttaga krigets lagar och bruk;

eller anser kommissionen att den amerikanska regeringen har rätt när den hävdar att fångarna som för närvarande hålls fängslade på den amerikanska marinbasen i Guantánamo Bay faller utanför definitionen för krigsfångar och således kan förhöras, även om de bör behandlas humant och i enlighet med internationell lag?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0237/02 och E-0392/02ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(7 mars 2002)

Det är inte kommissionens sak att avgöra huruvida en viss internerad person faller inom tillämpningsområdet för Genevekonventionen eller ej.

Kommissionen noterar trots detta att Förenta staterna den 7 februari 2002 tillkännagav att Genevekonventionen skulle vara tillämplig på de interner på basen i Guantanamo Bay (Camp X-Ray) som klassificeras som talibansoldater. Förenta staterna anser dock fortfarande att de interner som tillhör Al Qaida faller utanför Genevekonventionens tillämpningsområde.

Kommissionen noterar även att Förenta staterna trots detta åtagit sig att behandla samtliga interner i enlighet med kraven i Genevekonventionen, och att Förenta staterna har accepterat flertalet av de rekommendationer avseende förbättringar av de internerades villkor som givits av Internationella röda korset.

Vidare noterar kommissionen att de represententanter för Internationella rödakorskommittén och för den brittiska regeringen som har besökt Camp X-Ray har bekräftat att internerna behandlas i enlighet med internationell humanitärrätt.

Kommissionen följer utvecklingen beträffande behandlingen av internerna, såväl under deras transport till Camp X-Ray som under deras internering där, genom nära kontakter med myndigheterna i medlemsstaterna och icke-statliga organisationer som har tillträde till interneringscentret.

Unionen upprätthåller också en regelbunden dialog med Förenta staterna inom området för mänskliga rättigheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1215/02

från Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) till kommissionen

(29 april 2002)

Ämne: Läget för olja gjord på rester av oliver efter malning och pressning

Med anledning av den kris som uppstod i livsmedelssektorn i Spanien till följd av förekomsten av alfa-benzopyren i denna typ av olja led såväl de företag som drabbades av föroreningen som de som inte drabbades stora förluster. För att mildra dessa förluster och lyfta sektorn ur krisen har de spanska myndigheterna beviljat statligt stöd. Dessa stöd uppmärksammas av kommissionen.

Skulle kommissionen kunna ange i vilket stadium ärendet befinner sig och när den spanska regeringen meddelade detta stöd?

Vilken sorts granskning gör kommissionen för att bedöma om stödet är förenligt med fördragets bestämmelser om statligt stöd?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 juni 2002)

Kommissionen underrättade Spanien om beslutet att inleda ett förfarande enligt artikel 88 i EG-fördraget med anledning av det stöd som Spanien beviljat företag verksamma inom utvinning, raffinering och tappning på flaska av olivolja av pressrester i en skrivelse daterad den 14 mars 2002.

Stödet anmäldes till kommissionen i en skrivelse den 4 januari 2002 efter påstötning från kommissionen.

I detta skede av förfarandet bedömer kommissionen utifrån tillgängliga upplysningar att stöden utgör statliga stöd vars syfte är att förbättra den ekonomiska situationen för företagen men att de inte bidrar till sektorns utveckling på något sätt. Följaktligen kan dessa stöd betraktas som driftsstöd som inte är förenliga med den gemensamma marknaden. Dessutom kan stödet strida mot gemenskapsreglerna (den gemensamma organisationen av marknaden).

I och med att granskningsförfarandet inletts formellt kommer den berörda medlemsstaten och utomstående parter att ges möjlighet att lämna synpunkter. Kommissionen kommer sedan att ta ställning till huruvida stödet är förenligt med en väl fungerande gemensam marknad.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0847/02

från Mary Banotti (PPE-DE) till kommissionen

(27 mars 2002)

Ämne: Flygskatter

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta, i en tid med kraftiga rationaliseringar inom flygbranschen, för att se till att ett rättvisare skattesystem införs och att dubbel/tredubbel beskattning av resor via en och samma flygplats snabbt avskaffas?

En passagerare som köper en flygbiljett för att resa från Dublin till London Heathrow och därifrån till Belgrad före återresan till London Heathrow, och sedan flyger vidare från London Heathrow till Amsterdam, kommer att märka att varje biljett omfattar en extra kostnad på 27,50 GBP på grund av det nuvarande systemet med flygskatter. Med andra ord så betalar samma passagerare skatt tre gånger för vad som egentligen är en tur-och-returbiljett.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(3 maj 2002)

Man måste skilja på flygplatsskatter och flygplatsavgifter. Avgifter, exempelvis passageraravgifter och landningsavgifter, är en inkomstkälla för flygplatsen och är avsedda att täcka kostnaderna för flygplatsdriften.

Flygplats- eller miljöskatter å andra sidan bestäms av de nationella myndigheterna och utgör ingen inkomst för flygplatsen, utan samlas vanligtvis in av flygplatsen på finansdepartementets vägnar. Följaktligen är storleken på och villkoren för dessa skatter ett resultat av den skattepolitik som förs i den aktuella medlemsstaten. Skattepolitiken måste dock överensstämma med de allmänna principerna i EG-fördraget om frihet att tillhandahålla tjänster och i synnerhet principerna om icke-diskriminering och proportionalitet.

Kommissionen skulle vilja understryka att i allmänhet, om en flygbiljett består av flera delar (exempelvis i fallet resan DublinLondonBelgradLondonAmsterdam), är varje del av biljetten försedd med en summa för flygplatsskatt och -avgifter, som motsvarar de skatter och avgifter som skall betalas för hela resan och inte för varje del av resan. I det aktuella fallet är det därför troligt att de skatter och avgifter på 27,50 pund sterling parlamentsledamoten nämner avsåg hela resan och inte varje del av den.