SKRIFTLIG FRÅGA E-0453/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(27 februari 1998)

Ämne: Telecom Italia, Roms kommun och fiberoptiknät

För mer än ett år sedan startade Roms kommun i samarbete med Telecom Italia en reklamkampanj, som fortfarande pågår, för Roma Nexus-projektet (ingående i Sokrates-programmet) vars syfte är att installera ett fiberoptiknät för telekommunikation inom staden. Projektet har visat sig vara extremt kostsamt: det arbete som hittills utförts har inneburit att man grävt upp gatorna längs mer än 1000 kilometer, vilket ställt till stora problem för allmänheten. I maj 1997 meddelade Telecom Italia i sin industriplan att det, utifrån de erfarenheter man gjort på internationell nivå, var nödvändigt att byta ut de optiska fibrerna mot ADSL-teknik (asynkron digital abonnentlinje). Denna teknik gör det möjligt att för nätverkets kabelsystem använda det nät som redan finns för telefonlinjerna, i stället för att installera fibrer av glas som bland annat kräver långa och kostsamma grävningsarbeten och orsakar stora skador på stadens gator. I januari 1998 tillkännagav Telecom Italia därför att man för Roms del endast skulle genomföra 25 % av de grävningsarbeten som planerats för att installera fiberkablarna, eftersom man för telematiktjänsterna från och med 1999 skulle använda ADSL-tekniken.

Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga kommissionen:

1. Vad säger europeisk erfarenhet om ADSL-tekniken? När lämnade den experiementstadiet och kunde konkurrera med eller anses bättre än fiberoptiknäten?

2. I vilka länder inom EU har ADSL-tekniken tillämpats och ersatt installation av fiberoptikkablar?

3. Har EU fastställt några gemenskapsbestämmelser för tillämpning av ADSL-tekniken?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(8 april 1998)

I informationssamhället behövs höghastighetslinjer för att leverera avancerade multimediatjänster till slutanvändarna. Nya tjänster såsom höghastighetskoppling till Internet och video on demand kräver hastigheter kring 2 megabit per sekund (Mbit/s) för att ge tillfredsställande prestanda. Ett antal tekniker har redan utvecklats eller är under utveckling för detta ändamål. Ledamoten hänvisar till två tekniker som förväntas ge ett betydande bidrag till informationssamhällets utveckling.

1. Teknologi för asynkrona digitala abonnentlinjer (ADSL) har sedan slutet av 1980 - talet varit under utveckling inom industrin i USA. Man upptäckte att det inte behövs ny fiberoptik för att förmedla medium- eller höghastighetsdata till slutanvändaren och att användningen av den existerande infrastrukturen med kopparledningar kunde optimeras. Denna teknik används typiskt över korta avstånd (upp till några kilometer). Dess prestanda över typiska telefonlinjetjänster i urbana områden är minst 16 gånger högre än i integrerade digitala nätverk (ISDN) och ger möjlighet till överföring med 2 Mbit/s (en hastighet som krävs för video on demand) utan behov till investeringar i nya ledningar. Prestanda försämras vid användning över längre avstånd.

Fiberoptiken innebär att ljus förmedlas genom fibrer av glas eller annat material. Denna teknik ger möjlighet till extremt snabba överföringar över långa avstånd. Genom fiberoptik kan höghastighetsdata mycket väl förmedlas till slutanvändaren men det kräver installation av nya linjer. Detta är både dyrt och obekvämt för allmänheten, särskilt i urbana områden. Hemmaanvändare behöver inte denna hastighet, åtminstone inte för närvarande.

2. Minst 80 % av kostnaderna för telekommunikationernas infrastruktur ligger i ledningarna. Därför försöker nätverksoperatörerna maximera användningen av existerande infrastruktur och bara installera nytt kablage när det är absolut nödvändigt. I detta hänseende följer Telecom Italias synsätt en global trend där fiberoptik används inom infrastrukturen för att täcka länkar med höghastighetsöverföring över långa avstånd, och ADSL är en spirande teknologi för den sista kilometern från infrastrukturen till slutanvändaren. Det finns inom gemenskapen flera operatörer som utför experiment med eller har bestämt sig för att investera i ADSL-teknologi.

3. ADSL är en de facto-standard om vilken det europeiska institutet för telekommunikationsstandarder har tagit fram rapporter och rekommendationer. Gemenskapen har inte fastställt några egentliga standarder för ADSL.