SKRIFTLIG FRÅGA E-2133/02

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(17 juli 2002)

Ämne: Diskriminering av internationella fotbollsdomare på grund av ålder

I samband med internationella fotbollsmatcher väljer det europeiska fotbollsförbundet Uefa (Union of European Football Associations) domare från en lista som sammanställs av det internationella fotbollsförbundet Fifa (Fédération Internationale de Football Association). I artikel 4 i Fifas bestämmelser för internationella domare föreskrivs att fotbollsdomare och linjedomare inte får vara äldre än 45 år den 1 januari det år de nomineras. I artikel 4 bestäms också att de måste klara ett konditionstest och att Fifas nationella organisationer skall ange kvaliteten på domaren i fråga.

Bortsett från den juridiska aspekten av frågan kan man ifrågasätta nyttan av åldersgränsen om en domare uppfyller de fysiska kraven och dennes prestationer är goda. Domstolen i Amsterdam har bland annat på dessa grunder förklarat att en sådan åldersgräns för professionella domare är olaglig (ärendenummer 1034/99, 13 januari 2000). Denna fråga är framför allt relevant för matcher som spelas inom EU och som leds av arbetstagare (i egenskap av fotbollsdomare eller linjedomare) från EU.

1. Står inte denna åldersdiskriminering i strid med EU:s lagstiftning, bland annat artiklarna 13 och 136 i fördraget?

2. Både Uefa och Fifa har sina säten i Schweiz. Kan Uefa med rätta hänvisa till schweizisk rätt och Fifas direktiv, med tanke på att Uefas beslut och politik får långtgående konsekvenser för en viktig ekonomisk sektor i EU?

3. Kan kommissionen förklara i vilken grad Fifa är bunden av fördrag mellan EU och Schweiz?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(12 september 2002)

Artikel 13 i EG-fördraget ger rådet möjlighet att vidta lämpliga åtgärder mot diskriminering på en rad olika grunder, bland annat ålder. På grundval av denna artikel införs i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet(1), ett förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av bland annat ålder. Detta direktiv ska införlivas i nationell lagstiftning senast den 2 december 2003. Medlemsstaterna har dessutom vid behov ytterligare en period på tre år från och med den 2 december 2003 för att genomföra direktivets bestämmelser om diskriminering på grund av ålder och funktionshinder. Förbudet mot åldersdiskriminering har därför ännu inte trätt i kraft i medlemsstaterna.

Direktivet innebär inte att arbetsgivarna måste anställa, befordra eller behålla som anställd eller inom utbildning en person som inte är kompetent, kapabel eller tillgänglig för att utföra de grundläggande uppgifterna för den berörda tjänsten eller genomgå relevant utbildning. I direktivet anges också att det inte innebär någon överträdelse av principen om lika behandling om särbehandling på grund av ålder på ett objektivt och förnuftigt sätt kan motiveras av ett berättigat mål och om de medel som används för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga. I direktivet ges en icke uttömmande förteckning över exempel på situationer där särbehandling kan vara befogad. Bland dessa finns dock ingen allmän åldersgräns vad gäller fysisk lämplighet eller förmåga. Kommissionen anser att man i sådana fall där en viss fysisk lämplighet krävs för att utföra en viss arbetsuppgift kan använda relevanta test som en del av urvalsförfarandet. Fasta åldersgränser får enbart användas om de på ett objektivt och förnuftigt sätt kan motiveras av ett berättigat mål, till exempel fysisk lämplighet. Motiveringen granskas sedan i varje enskilt fall.

Domstolen har genom tidigare domar (t.ex. Walrave [1974] Rec., 1405, para. 28) slagit fast att gemenskapslagstiftningen ska tillämpas på de regler som införs av organisationer med säte i länder utanför gemenskapen när dessa regler tillämpas inom gemenskapen. Var UEFA/FIFA har sitt säte är därför irrelevant i sammanhanget.

(1) EGT L 303, 2.12.2000.