SKRIFTLIG FRÅGA E-0312/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(11 februari 2002)

Ämne: Brevet från Mercedes de Sola till ett vittne i Stockholmsskandalen

Chefen för enheten för disciplinärenden på kommissionen, Mercedes de Sola, skall ha skickat ett brev hem till ett vittne till händelserna i samband med de ekonomiska oegentligheterna vid kommissionens informationskontor i Stockholm. Vittnet ska ha uppmanats att hålla tyst med vad han sagt i förhören med utredarna.

Detta har upprört många i Sverige, som anser brevet stämma dåligt överens med den syn vi har i Sverige på yttrandefriheten och det är en myndighetskultur som verkar helt främmande för svenska förhållanden.

Kan kommissionen offentliggöra brevet samt klargöra Mercedes de Solas motiv att skicka brevet? Anser kommissionen att Mercedes de Sola vidtog rätt åtgärd i detta fall?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(27 mars 2002)

Det brev som parlamentsledamoten hänvisar till är ett formellt standardmeddelande från kommissionen till vittnen i disciplinärenden och det har följande lydelse:

Jag vill informera Er om att efter begäran från flera personer som berörs av det pågående ärendet har dessa personer underrättats om Era uttalanden i enlighet med försvarets rättigheter, vilka det är kommissionens plikt att slå vakt om under utredningens gång.

Det bör också betonas att de uttalanden som meddelats förblir konfidentiella. De kan följaktligen inte utnyttjas för något annat ändamål än den pågående utredningen eller avslöjas för någon annan person än den som berörs av ärendet, som ensam är behörig att ta del av dem.

Kommissionen överlämnade de relevanta delarna av detta standardbrev, tillsammans med en utförlig förklaring av brevets syfte och innebörd, till den svenska pressen och till TV 4 den 1 februari 2002. Materialet utlämnades som svar på ett inslag som uppenbarligen kallades Tystat vittne i programmet Nyheterna lördagen den 26 januari 2002.

Syftet med standardbrevet är att informera vittnen om att deras vittnesmål görs tillgängliga för de svarande i ett pågående disciplinförfarande för att ge de svarande kännedom om vilka anklagelser som riktas mot dem och ge dem möjlighet att förbereda sitt försvar. Avsikten med brevet är att försäkra vittnena om att varken kommissionen eller de svarande kommer att tillåtas använda vittnesmålen i något annat sammanhang än det aktuella disciplinförfarandet.

Brevet har alltså ingen som helst betydelse för det berörda vittnets yttrandefrihet. Endast om ordalydelsen misstolkas kraftigt kan den anses som ett försök att få ett vittne att hålla tyst. Trots att sådana brev har använts under många års tid har det inte hänt tidigare att kommissionen fått något klagomål eller att det hävdats att breven motiveras av en önskan att hålla vittnen tysta. För att undvika oavsiktliga eller avsiktliga missförstånd i framtiden håller man emellertid på att se över formuleringen av detta standardbrev.

Snarare än att tysta vittnen tjänar brevet till att hålla vittnen underrättade om förfarandet och försäkra dem om att kommissionen kommer att respektera deras uttalandens konfidentialitet. Ett meddelandesystem som på ett vederbörligt sätt underrättar svarande om vittnesmål som gäller dem, och som på ett vederbörligt sätt underrättar vittnen om att de svarande har informerats, har till uttalat syfte att slå vakt om både vittnens och svarandes medborgerliga rättigheter. Snarare än att stå emot grundläggande fri- och rättigheter som yttrandefrihet och rättssäkerhet är det ett förfarande som tydligt motiveras av önskan att försvara dessa individens värdefulla fri- och rättigheter, och det är helt i överensstämmelse med bästa metoder och demokratisk kultur i alla delar av Europeiska unionen.

Kommissionen vidhåller därför uppfattningen att chefen för kommissionens enhet för disciplinförfaranden handlade korrekt när hon följde standardförfarandet och skickade detta brev.