SKRIFTLIG FRÅGA E-2105/01

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Överenskommelse mellan flygbolag för att begränsa passagerarnas rättigheter

Artiklarna 19 och 22 i Warszawakonventionen liksom artikel 3.22 i den senare tillkomna Montrealkonventionen stadfäster garantier för flygpassagerare vars bagage förkommit.

Dessa garantier omnämns dock inte i bilaga 1 till kommissionens meddelande till parlamentet och rådet om skydd av flygpassagerarnas intressen i europeiska unionen(1).

I en överenskommelse som sammanslutningen av europeiska flygbolag slöt i Lissabon den 10 maj 2001 enades däremot flygbolagen att i tillfälle av förkommet bagage ge passagerarna den assistans som rimligen kan krävas för att möta deras omedelbara behov.

Under en flygresa med TAP den 18 juni 2001 från Ponta Delgada till Bryssel kom mitt bagage på villovägar. Eftersom flyget ankom klockan 11:30, jag fick vänta ungefär en timme vid flygbolaget Sabena:s bagageutlämning och skulle resa vidare mot Wien nästa dag, ville jag veta om flygbolaget kunde ersätta alla utgifter för nya persedlar i den händelse att mitt bagage inte anlände samma dag.

Jag fick då beskedet av en anställd vid Sabena att bolaget frånsvor sig allt ansvar och att det i vilket fall som helst inte skulle vidta några åtgärder förrän 24 timmar efter att bagaget skulle ha ankommit.

Detta besked står fullkomligt i strid med såväl TAP:s som Sabena:s åtaganden under Warszawa- och Montrealkonventionerna och innebär dessutom ett åsidosättande av den överenskommelse flygbolagen emellan som slöts i Lissabon månaden innan.

Tyvärr måste jag säga att detta är långt ifrån första gången som jag blivit bemött på detta vis av flygbolagen.

Vilka åtgärder menar kommissionen är nödvändiga för att tillse att flygbolagen följer de avtal och konventioner som de antingen ålagts eller frivilligt anslutit sig till?

(1) KOM(2000) 365 slutlig av den 21 juni 2000.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 september 2001)

Enligt kommissionens tolkning gäller Warszawa- och Montrealkonventionerna inte tillfälligt bortkommet bagage. Konventionerna gäller endast transportörens ansvar för förlust av eller skada på bagage. Kommissionen föreslog därför i det meddelande om skydd av flygpassagerarnas intressen i Europeiska unionen som parlamentsledamoten nämner, att åtgärder borde vidtas för att hjälpa passagerare som råkar ut för att bagaget blir försenat.

Flygbolagen meddelade den 10 maj 2001 att man åtar sig att tillämpa dessa åtgärder frivilligt från och med den 14 februari 2002 (fördröjningen beror på att man behöver tid för att ändra förfaranden och utbilda personal).

Flygbolagen, flygplatserna i medlemsstaterna och den europeiska civila luftfartskonferensen samarbetar nu med kommissionen för att få fram ett sätt att kontrollera att de frivilliga åtagandena följs.

Gemenskapen kan bara ta ansvar för tillämpningen av konventioner i vilka den är part. Gemenskapen är inte part i Warszawakonventionen, men har däremot undertecknat Montrealkonventionen och inlett ratificeringsförfarandet(1); man har också börjat genomföra konventionens bestämmelser i gemenskapsrätten(2). Europaparlamentet har behandlat båda förslagen och yttrat sig därom.

(1) KOM(2000) 446 slutlig.

(2) KOM(2000) 340 slutlig.