SKRIFTLIG FRÅGA E-1658/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(19 maj 2003)

Ämne: Uppkomsten av nya sjukdomar, beredskap för en SARS-epidemi, minskade möjligheter till forskning och stora risker för äldre generationer

1. Anser kommissionen att det på tal om den nya sjukdomen SARS och kampen mot den bör tillmätas stor betydelse åt att denna sjukdom, trots att den hittills endast i ringa mån spritt sig i Europa, kan innebära en oproportionerligt stor risk så länge det inte finns något sätt att minska mottagligheten för denna sjukdom och snabbt bota patienter som smittats av den?

2. Kan kommissionen bekräfta, trots att ingen i Europa dött i SARS fram till början av maj 2003, att det framgått av uppgifter från annat håll än i Europa att dödligheten i SARS där skiljer sig mellan olika åldersgrupper så att 13 procent av de smittade som är yngre än 60 år förväntas avlida, medan motsvarande siffra för dem som är äldre än 60 år i genomsnitt uppgår till 50 procent?

3. I vilken mån har utgiftsnedskärningar lett till att vi fått minskade möjligheter att i EU:s medlemsstater bedriva undervisning och forskning kring nya svårbekämpade sjukdomar? Kommer vi att bli beroende av intresserade experter som utöver sina egna uppgifter ägnar sig åt detta på grund av att det är så aktuellt?

4. Finns det en risk för att det skall uppstå en sjukdom som kan jämföras med SARS till följd av att sjukdomen ingår förening med aviär influensa, som i Nederländerna redan lett till att en person avlidit och till ögoninflammationer och influensa? Hur stor är möjligheten för att SARS skall ingå förening med någon variant av influensavirus och på det sättet sprida sig mera?

5. Koncentrerar sig åtgärderna mot SARS i dag på mottagande av patienter genom att det inrättas karantänsavdelningar på sjukhusen och ställs i beredskap andningsapparatur?

6. Stämmer den bild som uppkommit efter kommissionens överläggningar med Världshälsoorganisationens generaldirektör och Europadirektör den 6 maj 2003, nämligen att det inte går att göra något åt att SARS fortsätter att införas i Europa och sprida sig där?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1658/03 och E-1659/03ingivet av David Byrne för kommissionen

(24 juni 2003)

Kommissionen anser inte att SARS (svår akut respiratorisk sjukdom) utgör någon oproportionerlig risk. Det finns sätt att förebygga infektion hos människor, exempelvis genom karantän, resekontroller, skyddsutrustning, desinfektion och undvikande av nära kontakter.

Kommissionen ägnar stor uppmärksamhet åt SARS. Åtgärder har införts, däribland kontroll av utlandsresor, för att förebygga att sjukdomen införs och sprids ytterligare. I denna verksamhet ingår upplysning. Tillsammans med Världshälsoorganisationen anlitar gemenskapen experter som redan framlagt uppmuntrande resultat vad gäller undersökningen av sjukdomens förlopp och kunskap om hur den överförs. Detta arbete pågår och kommissionen är övertygad om att man fortsätter att göra framsteg.

Rekommendationer och råd om utlandsresor, särskilt med flyg, är begränsade till vad som anses oundvikligt för att begränsa sjukdomens spridning. De bygger på neutrala vetenskapliga åsikter och på en noggrann avvägning mot principen om fri rörlighet. Förutom kontroller i ankomstlandet är det viktigt med lämpliga åtgärder vid utresepunkten, särskilt i de länder som mest drabbats av SARS, för att ytterligare minimisera risken för att sjukdomen sprids.

Möjligheten att ett sjukdom som är jämförbar med SARS kan utvecklas från en epidemi av aviär influensa kan inte uteslutas helt, men den är inte signifikant. Veterinärens död bör ses som en enstaka händelse. Allmänt sett vidtas lämpliga förebyggande åtgärder för att begränsa infektionsrisken. Epidemisk förekomst av influensa hos människor är årstidsbetingad, och även om infektion både av SARS och influensa kan förekomma hos människor är denna risk säkert begränsad.

Av nyligen utförda epidemiologiska studier av SARS har det faktiskt framkommit variationer i förhållandet mellan insjuknande och dödsfall, vilka beror på åldersgruppen. Kommissionen följer upp dessa studier i nära samarbete med medlemsstaterna och Världshälsoorganisationen och, beroende på resultaten av dessa studier, bistår medlemsstaterna i utformningen av deras åtgärder.

Sjukhusen i gemenskapen är välutrustade för att kunna behandla SARS-patienter, och möjligheter till karantän och mekanisk ventilation är för det mesta tillgängliga.

I Europa är läget ganska väl under kontroll. Av de tillgängliga epidemiologiska uppgifterna framgår att åtgärderna, särskilt de förebyggande åtgärderna vid utresepunkterna, räcker för att begränsa infektioner till ursprungsområdena. Kommissionen är dock medveten om att situationen kräver beredskap och följer därför utvecklingen noga.

Kommissionen är medveten om att kontrollen av SARS i betydande utsträckning vilar på nya kunskaper och om det avgörande behovet och värdet av solida internationella partnerskap bland forskare och deras institut. Kommissionens avdelningar utarbetar för närvarande en särskild inbjudan att lämna förslag till forskningsprojekt som tar upp ett antal avgörande aspekter av direkt relevans för

SARS. Kommissionen är också medveten om behovet att öka beredskapen och reaktionsförmågan på utbrott av alla slags infektionssjukdomar, och i detta sammanhang erbjuder den bidrag till forskning via policy-inriktad forskningsverksamhet inom Sjätte ramprogrammet för forskning. Detta program för forskning, tekniskt stöd och demonstration, som sträcker sig över åren 2002 2006 bidrar till inrättandet av ett europeiskt forskningsområde och till innovation(1).

Ur Europeiska gemenskapens femte ramprogram för forskning. teknisk utveckling och demonstration, vilket genomfördes 19982002(2), bekostades redan inom ramen för nyckelåtgärden bekämpning av infektionssjukdomar en rad projekt med medverkan av ledande specialistcentrum för coronavirologi. Gemenskapens sammanlagda bidrag till dessa projekt uppgår till cirka 3,5 miljoner euro.

(1) Europaparlamentets och rådets beslut nr 1513/2002/EG av den 27 juni 2002 om sjätte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration med syfte att främja inrättandet av det europeiska området för forskningsverksamhet samt innovation (20022006), EGT L 232, 29.8.2002.

(2) Europaparlamentets och rådets beslut nr 182/1999/EG av den 22 december 1998 om femte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (19982002), EGT L 26, 1.2.1999.