SKRIFTLIG FRÅGA E-0644/99

från Karl-Heinz Florenz (PPE) till kommissionen

(16 mars 1999)

Angående: EU:s klimatskyddspolitik

Vid den tredje konferensen med de fördragsslutande staterna av ramkonventionen om klimatförändringar i Kyoto i december 1997 förpliktade sig Europeiska unionen att minska koldioxidutsläppen med 8 procent före år 2010 jämfört med 1990. Tyskland står för den största delen av dessa utsläpp.

Tysklands förbundsregering har nu uppställt som "oåterkalleligt" mål att avveckla kärnkraften. Förbundskanzler Schröder har dessutom sagt i sin regeringsförklaring att Tyskland skall använda en ny kombination för energiproduktion bestående av stenkol och brunkol.

Vilka konsekvenser kommer den tyska förbundsregeringens energipolitiska målsättning att få för Europeiska unionens möjligheter att hålla sin utfästelse inom ramen för överenskommelsen om klimatskydd från Kyoto? Hur bedömer kommissionen den utveckling om att gå ifrån kärnkraft som inletts i Tyskland med hänsyn till de världsomfattande åtgärder för klimatskydd som är nödvändiga?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(28 april 1999)

Vid klimatkonferensen i Kyoto förpliktade sig medlemsstaterna och gemenskapen att uppnå ett minskningsmål på -8 % fram till 2008-2012 jämfört med 1990 års nivåer. Åtagandet gällde inte enbart koldioxid utan en "korg" med sex växthusgaser. Tyskland svarar för den största andelen av gemenskapens utsläpp av växthusgaser och under 1990 uppgick landets utsläpp av de tre viktigaste växthusgaserna (koldioxid, metan och kväveoxider) till 1 204 miljoner ton koldioxidekvivalenter, vilket motsvarar 28,6 % av gemenskapens totala utsläpp. Den tyska regeringen har också som nationell målsättning att fram till 2005 minska koldioxidutsläppen med 25 % jämfört med 1990 års nivå.

Enligt artikel 4 i Kyotoprotokollet har medlemsstaterna och gemenskapen möjlighet att uppnå det minskningsmål som de tillsammans enats om. Vid Europeiska rådets möte i juni 1998 kom medlemsstaterna överens om hur utsläppsminskningarna skulle fördelas inom gemenskapen. Tyskland gick då med på att minska sina utsläpp med 21 %. 1995 var Tysklands utsläpp av växthusgaser ca 12 % lägre än 1990.

För att uppfylla sina åtaganden enligt Kyotoprotokollet måste Tyskland till största delen förlita sig på egna nationella initiativ. Varje medlemsstat kommer att utarbeta de strategier och åtgärder som är mest kostnadseffektiva för att uppfylla sina åtaganden. Det kommer också att krävas strategier och åtgärder på gemenskapsnivå för att stödja och komplettera de nationella insatserna.

Vad gäller den tyska kärnkraftsavvecklingens effekter på klimatpolitiken har kommissionen alltid ansett att det är medlemsstaternas sak att väga olika politiska målsättningar mot varandra, exempelvis kärnkraftens roll i energiförsörjningen i förhållande till klimatförändringsmålen. Det är därför upp till den tyska regeringen att bedöma hur det tyska beslutet att avveckla kärnkraften påverkar landets åtaganden att minska utsläppen av växthusgaser. I sitt nyligen framlagda meddelande om klimat har kommissionen visat att det är möjligt att kraftigt minska utsläppen av växthusgaser inom alla sektorer genom ökad energieffektivitet, åtgärder på efterfrågesidan och användning av förnybara energikällor och flexibla mekanismer.

Det är för närvarande svårt att bedöma vilka eventuella konsekvenser en avveckling av kärnkraften i Tyskland kommer att få på klimatskyddet, eftersom det saknas information om hur en sådan övergång till andra energikällor är tänkt att genomföras.