ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1395/02

från John McCartin (PPE-DE) till kommissionen

(15 maj 2002)

Ämne: Import av kycklingkött till EU

Kan kommissionen ange vilka mängder kycklingkött som importeras årligen till EU och från vilka länder? Hur stor andel utgör denna import i förhållande till den europeiska produktionen? Kan kommissionen också ange i vilken utsträckning normerna för livsmedelssäkerhet och djurens välbefinnande uppfylls i samband med produktionen av de importerade produkterna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(28 juni 2002)

Även om importen av fjäderfäkött till EU har ökat under senare år, utgör den mindre än tio procent av produktionen inom EU. De statistiska uppgifterna om slaktviktsekvivalenten för perioden 1997 till 2001 skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. De tre huvudsakliga exportländerna är Brasilien, Thailand och Ungern.

Importen av fjäderfäkött är underkastad veterinära krav som är lika stränga som de som tillämpas för produktionen inom EU. Tillstånd att exportera ges endast efter en utvärdering av de berörda myndigheterna och av systemet för inspektion och certifiering i det tredje landet. Denna utvärdering omfattar besök på plats av inspektörer från kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor för att kontrollera att de berörda myndigheterna i det tredje landet har möjlighet att uppfylla EU:s sanitära krav och att dessa villkor verkligen respekteras när det gäller produkter som exporteras till EU.

Dessutom görs kontroller vid EU:s gränskontrollstationer där man systematiskt granskar de hälsointyg som åtföljer produkterna samt gör stickprovsundersökningar och analyser för att upptäcka eventuella brister i det tredje landets kontrollsystem.

Kommissionen antog nyligen beslut för att förstärka kontrollen av fjäderfäkött som importeras från Thailand och för att förbjuda import från Kina.

Vissa medlemsstater har nyligen, efter en uppmaning från kommissionen om utökad kontroll, upptäckt problem när det gäller fjäderfäkött från Brasilien. Det rör närvaro av resthalter av nitrofuraner, en typ av antimikrobiella medel som är förbjudna inom EU. Efter kontakter på hög nivå mellan kommissionen och Brasilien gavs garantier att användningen av nitrofuraner skulle förbjudas genom en ändring av de rättsliga bestämmelserna i Brasilien från och med maj 2002 och att samtliga sändningar av fjäderfäkött skulle testas för nitrofuraner innan de skickas till EU.

Beträffande djurskyddsnormer omfattar de inspektioner som görs av Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor även frågan om tillämpning av lagstiftningen om skydd av djur vid tidpunkten för slakt. Omfattningen av de åtgärder som kan vidtas inom djurskyddsområdet är emellertid för närvarande begränsad, även om frågan diskuteras under den aktuella Utvecklingsrundan från Doha.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0503/02

från Anna Karamanou (PSE) till rådet

(22 februari 2002)

Ämne: Olyckor med ej ätbara delar i chokladägg

Vid universitetet i Athen har centrumet for forskning om och förebyggande av olyckor, med hjälp av det europeiska rapporteringssystemet för hem- och fritidsolycksfall (EHLASS), registrerat olyckor som orsakats av ej ätbara delar i chokladägg. Det har visat sig att sådana här ägg är farliga och orsakar olyckor, speciellt med barn inblandade. Andra studier som utförts i Tyskland, Israel och USA stöder resultaten från Athen.

Nu när påsken närmar sig undrar jag vilka åtgärder kommissionen tänker vidta för att se till att matvaror och innehåller ej ätbara delar omfattas av lagar och förordningar (t.ex. vad gäller storlek) som garanterar att de är säkra? Hur kan tillverkarna förbjudas att blanda ätbara och ej ätbara produkter på det här viset? Hur kan kommissionen bidra till ett avtal med tillverkarna som får dem att tillverka dessa produkter på ett säkrare sätt i syfte att undvika olyckor med dödlig utgång i framtiden?

Svar

(22 juli 2002)

Rådet delar parlamentsledamotens strävan att förebygga denna typ av olyckor som kan få allvarliga följder, särskilt för barn.

Eftersom det är kommissionen som har lagstiftningsinitiativet på området, skall rådet noga uppmärksamma alla förslag från kommissionen i denna fråga, så att lämpliga åtgärder kan vidtagas snarast möjligt. Tills vidare uppmanas parlamentsledamoten att vända sig direkt till kommissionen för närmare upplysningar i frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1176/02

från Mogens Camre (UEN) till rådet

(25 april 2002)

Ämne: Muslimska imamers uppmaningar att tillgripa våld

EU-medborgarnas säkerhet, de mänskliga rättigheterna i Europa och freden i EU:s medlemsländer hotas av vissa fundamentalistiska, muslimska imamer, som i EU-länderna offentligt uppmanar till heligt krig och offentligt ger sitt stöd till bruket av den islamiska lagen sharia.

I förklaring efter förklaring meddelar EU att man vill skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Det måste strida mot dessa avsikter att EU tillåter fundamentalistiska politiska krafter, som gömmer sig bakom religionen, att uppmana muslimer i Europa att gå ut i heligt krig och att uttrycka sitt stöd för den islamiska lagens, sharias övergrepp.

Imamen Ahmed Abu Laban i Köpenhamn, som sägs ha mellan 10 000 och 15 000 som stöder honom, uppmanade under fredagsbönen den 5 april 2002 i en moské i Köpenhamn sin församling att stödja sina landsmän hemma i det att han hävdade att de önskade sig jihad och att de ville betala priset för befrielsen av al-Aqsa-moskén i Jerusalem. Enligt dagstidningen Politiken sade han att de inte skulle tro att de som dödas i kampen är döda. Han menade att de lever vidare hos Allah, som ger dem gåvor. Han uppmanade dem att vara aktiva och inte passiva och sade också att muslimer inte skall stödja sig på FN eller FN:s säkerhetsråd utan sätta sin tillit till Allah i Mellanösternkonflikten.

Bara en vecka tidigare uttalade samme imam sitt stöd för bruket av sharia i samband med den internationellt omtalade domen av den nigerianska kvinnan Safiya Hussaini, som dömts till döden för otrohet.

I en dom av den 31 juli 2001 (mål 41340/98 och 41342/98) slog Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna i Strasbourg fast att det står helt klart att sharia (den islamiska lagen) strider mot värderingarna i konventionen om de mänskliga rättigheterna. Trots detta består EU:s insats huvudsakligen av att det så kallade europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet i den ena förvrängda rapporten efter den andra baktalar alla som säger sig vara rädda för fundamentalismens fram marsch inom EU.

Kommer rådet att arbeta för en lagstiftning som säkerställer att personer som uppmanar till heligt krig, våld och brott mot de mänskliga rättigheterna utvisas ur EU?

Svar

(22 juli 2002)

Rådet kan meddela den ärade parlamentsledamoten att EU inte har några planer på att införa någon sådan lagstiftning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0948/02 från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen. Kränkningar av gemenskapens lagstiftning i EU:s medlemsstater.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 277 E , 14/11/2002 s. 0114 - 0114



SKRIFTLIG FRÅGA E-0948/02 från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen (9 april 2002) Ämne: Kränkningar av gemenskapens lagstiftning i EU:s medlemsstater Kan kommissionen förse mig med en jämförande tabell innehållande de senaste uppgifterna om kränkningar av gemenskapens lagstiftning per medlemsstat? Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (15 maj 2002) Vi hänvisar parlamentsledamoten till kommissionens årsrapport om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning. Den nittonde årsrapporten för 2001 är under utarbetande och kommer att överlämnas till parlamentet. I väntan på den kan parlamentsledamoten finna uppdaterade uppgifter på kommissionens webbplats Europa (generalsekretariatet): http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_en.htm infractions.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1817/02

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2002)

Ämne: Undersökningar om internationell handel med försöksdjur

Den 31 maj 2002 upptäcktes ett fall av djurplågeri på vägen över Brennerpasset. En liten lastbil fraktade 56 beaglevalpar som transporterades under otillåtna förhållanden, djuren hade varken mat eller vatten och de var instängda i burar som var på tok för små. Valparna kom från Reggio Emilia och var avsedda att användas för försöksändamål vid ett toxikologiskt institut i Hamburg. Tack vare vitt utbredda yttringar av solidaritet bland befolkningen kunde valparna vidareförmedlas till privata familjer.

I Tyskland liksom också i andra länder finns det många sådana institut som genomför djurförsök. Härvidlag är det inte alltid klart om laboratorierna och instituten följer det som står stadgat i gällande lag.

Europeiska kommissionen uppmanas härmed att undersöka laboratoriet Laboatory of Pharmacology and Toxicilogy KG (D-21134 i Hamburg) och granska om allt går rätt till med verksamheten där.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(2 augusti 2002)

Enligt rådets direktiv 86/609/EEG av den 24 november 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål(1) är det de nationella myndigheterna som har ansvar för kontrollen av laboratorier som genomför djurförsök. Hittills har kommissionen inte fått in några uppgifter som tyder på att de tyska myndigheterna inte skulle kontrollera det berörda laboratoriet tillräckligt. Kommissionen har inte heller några uppgifter om att laboratoriets verksamhet inte skulle vara förenlig med bestämmelserna i direktiv 86/609/EEG.

Därför anser kommissionen inte att det för närvarande finns någon grund för en gemenskapsundersökning. Kommissionen skulle däremot vara tacksam för alla upplysningar om eventuella brott mot direktivet i sammanhang med vad som nämns ovan som frågeställaren förfogar över.

(1) EGT L 358, 18.12.1986.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0967/02

från Eurig Wyn (Verts/ALE) till kommissionen

(10 april 2002)

Ämne: Delfiner fångas och dödas i Devon och Cornwall

De senaste veckorna har frivilligarbetare från Wildlife Trust inrapporterat ett oroväckande antal fall av ilanddrivna delfiner. De illa tilltygade kropparna av mer än 85 delfiner har samlats upp på stränderna i Devon och Cornwall.

Statsmakterna i Förenade kungariket har genomfört ett observationsprogram i begränsad skala för den del av landets fiskeflotta som sysslar med ytfiske. Av resultaten framgick det att sammanlagt 53 vanliga delfiner fångats vid 14 upptagningar av redskapen vid fiske efter havsabborre.

EU har med verkan från och med den 1 januari 2002 förbjudit drivgarn vid fiske efter tonfisk, på grund av de stora bifångsterna av delfin.

Håller kommissionen med om att det bör införas liknande åtgärder för fisket efter havsabborre? Håller kommissionen också med om att dessa åtgärder skulle leda till en avsevärd nedgång av antalet delfiner som fångas och dödas av misstag?

Många europeiska länder såsom Frankrike och Nederländerna har ingen oberoende övervakning av sitt yttrålfiske. Håller kommissionen med om att övervakning av bifångster av valar bör bli obligatorisk vid allt yttrålfiske i europeiska vatten?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 maj 2002)

Problemet med delfiner som bifångst vid fiske efter havsabborre utanför Devons och Cornwalls kust är bara ett exempel på problemet med bifångst av skyddade eller hotade arter. Valar, som skyddas av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1), dödas vid många slags fiske, inte bara vid havsabborrfiske vintertid i västra delen av Engelska kanalen. Aktuella uppgifter om bifångst av valar finns i rapporten från undergruppen för fiske och miljö vid Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen(2). Närmare upplysningar om problemet finns även i rapporten för 2002 från rådgivande miljökommittén inom Internationella havsforskningsrådet.

Denna rapport tar även upp möjliga åtgärder för att hålla bifångsterna av val nere. För att vidta effektiva åtgärder som står i proportion till hotet mot valpopulationerna krävs dock detaljerade uppgifter, som ännu saknas. Enligt planerna kommer kommissionen att ha en fullständig bild över detta senast i juni 2002.

När det gäller övervakning av bifångster, bör man komma ihåg att enligt artikel 12 i direktiv 1992/43 är medlemsstaterna redan idag skyldiga att utföra sådan och vidta skyddsåtgärder. Kommissionen anser under alla förhållanden att det krävs åtgärder på gemenskapsnivå för att övervaka bifångsterna effektivt och minska deras omfattning.

På grundval av de kommande rapporterna från Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen och Internationella havsforskningsrådet, och efter ytterligare rådslag kommer kommissionen att utarbeta lämpliga lagförslag om övervakning och minskning av bifångster. Det är för tidigt att säga om dessa åtgärder kommer att omfatta åtgärder i stil med förbudet mot drivgarn.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) SEK(2002) 376.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0594/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(5 mars 2002)

Ämne: Transportörers ansvar

I svaret till en skriftlig fråga om olaglig invandring (P-2079/01(1)) från den 17 september 2001 angav kommissionsledamot Vitorino att rådet i juni 2001 hade antagit ett direktiv om fastställande av hjälp till olaglig inresa, rörlighet och vistelse och ett rambeslut om förstärkning av den straffrättsliga ramen för bekämpande av hjälp till olaglig inresa och olaglig vistelse, i vilket det fastställs ett förfarande som gör det möjligt att åtala dem som underlättar olaglig invandring.

Kan kommissionen bekräfta att dessa två dokument formellt har antagits?

(1) EGT C 40 E, 14.2.2002, s. 181.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(4 april 2002)

Parlamentsledamoten har frågat kommissionen om hur långt beredningen har kommit av förslagen till rådets direktiv om fastställande av hjälp till olaglig inresa, rörlighet och vistelse och rådets rambeslut om förstärkning av den straffrättsliga ramen för bekämpande av hjälp till olaglig inresa och olaglig vistelse.

Med hänvisning till vårt tidigare svar i detta ämne vill kommissionen påpeka att en politisk överenskommelse kunde nås om direktivet och rambeslutet vid rådets (rättsliga och inrikes frågor) möte den 28 och 29 maj 2001.

Tvärtemot vad som rimligen kunde förväntas har de två rättsakterna ännu inte kunnat antas, eftersom två medlemsstater lämnade in parlamentsreservationer, varav den ena hävdes helt nyligen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1707/02

från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen

(13 juni 2002)

Ämne: Diskussion om radioaktivt avfall

På vilket sätt har kommissionen, Euratom eller EU:s gemensamma forskningscenter deltagit i de diskussioner om radioaktivt avfall som organiserats av OECD:s organ för kärnenergi? Vilka resurser har kommissionen lagt ner på dessa diskussioner? Har kommissionen för avsikt att regelbundet publicera uppdateringar av utvecklingen av dessa diskussioner på sin hemsida?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 juli 2002)

Kommissionen företräds för närvarande i OECD:s kärnenergibyrås (NEA) Forum of Stakeholder Confidence (FSC) av generaldirektoraten för energi och transport (TREN) och för forskning (RTD). Generaldirektoratet för miljö (ENV) var företrätt i forumet innan förvaltningen av radioaktivt avfall fördes över till generaldirektoratet för energi och transport år 2000.

Minst en tjänsteman har varit närvarande vid alla FSC:s möten och seminarier hittills. Tre möten och två seminarier har hållits. Ytterligare sådana aktiviteter planeras som ett led i FSC:s mandat, som officiellt går ut 2003 men troligen kommer att förlängas minst fram till början av 2004 så att ytterligare två seminarier kan ordnas av medlemsstater i kärnenergibyrån.

Alla slutliga FSC-rapporter finns tillgängliga via kärnenergibyråns webbplats (www.nea.fr) under rubriken förvaltning av radioaktivt avfall. Kommissionens tjänstemän har varit aktiva i FSC:s verksamhet och har lämnat relevant information om aspekter

som miljökonsekvensbeskrivning, allmänhetens åsikt (t.ex. resultat av undersökningar genom Eurobarometer) och pågående forskning om beslutsfattande och styrelseformer i samband med förvaltning av radioaktivt avfall. Dessa tjänstemän finns också med som ordförande och föredragande under de första två seminarierna. Rapporterna från dessa seminarier kan också hämtas från kärnenergibyråns webbplats. Informationen till FSC grundas på annan dokumentation som är tillgänglig för allmänheten, som också finns på webbplatsen Europa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1255/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(6 maj 2002)

Ämne: Fri rörlighet för varor, tjänster och kapital

Känner kommissionen till vilka enorma skador som Alderneys ekonomi har tillfogats på grund av den franska regeringens godtyckliga beslut att införa ett flygförbud kring kärnkraftsanläggningen Cap de la Hague?

Stöder kommissionen detta beslut? Om så är fallet, anser kommissionen att sådana flygförbudszoner bör införas kring liknande eller samtliga kärnkraftsanläggningar inom EU? Vilka möjligheter till kompensation har de vars försörjning hotas av sådana beslut?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(14 juni 2002)

Efter de tragiska händelserna i USA den 11 september 2001 har den franska regeringen vidtagit åtgärder för att förbättra flygsäkerheten. Detta har resulterat i att det införts flygförbud och flygrestriktioner över större städer och vissa anläggningar.

Det har uppdragits åt flygvapnet att kontrollera luftrummet över kärnkraftsanläggningen i La Hague och luftrummet har delats in i två områden, beroende på avståndet till anläggningen.

För att underlätta för de användare av luftrummet som är baserade på flygfält i närheten av de berörda anläggningarna har man sedan den 13 april 2002 lättat på dessa restriktioner och flyginformationen har uppdaterats.

Enligt den ICAO-konvention som undertecknades i Chicago 1944 skall varje stat ansvara för sin egen luftrumsplanering och säkerhetsorganisation på nationell nivå.

Detta kan leda till vissa svårigheter när åtgärder vidtas nära nationsgränserna. Det är ett av skälen till att kommissionen har lagt fram ett antal förslag om flygledningstjänsten som syftar till att senast den 31 december 2004 skapa ett gemensamt europeiskt luftrum för att därigenom under gemenskapens förvaltning uppnå en effektivare användning av luftrummet och ökad säkerhet.

Den föreslagna förordningen kommer inte att hindra medlemsstaterna från att vidta åtgärder som är berättigade på grund av allvarliga nationella oroligheter som påverkar den allmänna ordningen, i händelse av krig eller allvarlig internationell spänning som utgör ett krigshot, eller för att uppfylla gjorda åtaganden i syfte att upprätthålla fred och internationell säkerhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0631/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(6 mars 2002)

Ämne: Kommissionens ståndpunkt om den amerikanska presidentens åsikter om utsläpp av gaser i atmosfären

Hur förhåller sig kommissionen, i samband med Kyotoavtalen som EU stödjer, till det förslag som den amerikanska presidenten George Bush nyligen lade fram om att minska utsläppen av gaser i atmosfären i sitt land?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 april 2002)

Förslaget till klimatförändringspolitik som president Bush har lagt fram är av rent nationell karaktär. Det kan utgöra ett första steg i rätt riktning, genom att ekonomiska aktörer i Förenta staterna ombeds bidra till utsläppsbegränsningarna. Det ses inte som ett alternativ till Kyotoprotokollet, som unionen och andra parter helt har förbundit sig att fortsätta följa. Protokollet är den enda effektiva internationella ramen för att kämpa mot den globala uppvärmningen, och kommissionen uppmanar Förenta staterna att återvända till Kyotoprocessen.

Kommissionen har noggrant analyserat detaljerna i president Bushs förslag, särskilt det ensidiga målet för växthusgaskoncentrationen. Kommissionen fruktar att det inte kommer att leda till en minskning av växthusgasutsläppen, utan tillåter en väsentlig ökning, ungefär 30 %, mellan 1990 och 2010. Resultatet av detta är att Förenta staterna inte kommer att nå målet för ramkonventionen om klimatförändringar ratificerat av Förenta staterna i de delar som avser industriländer att stabilisera sina växthusgasutsläpp på 1990 års nivå. Att uppnå detta mål skulle enbart utgöra ett första steg mot att stabilisera de globala växthusgaskoncentrationerna på en nivå som skulle förhindra ytterligare global uppvärmning. Det är slutmålet för konventionen, som Förenta staterna har skrivit på.

Om man skall undvika global uppvärmning krävs det att man minskar utsläppen. Målen enligt Kyotoprotokollet är, även de, enbart ett första steg för att hindra de konsekvenser klimatförändringarna kan få. Utmaningen med en hållbar utveckling är att skydda miljön samtidigt som den ekonomiska tillväxten säkras.

Global uppvärmning är ett världsomspännande problem och bör därför angripas internationellt, med utgångspunkt i det internationella samfundets mycket viktiga arbete. Förenta staterna, som har de största utsläppen av växthusgaser, bör leva upp till sitt ansvar enligt konventionen och göra lika stora ansträngningar för att minska utsläppen som de som görs i andra delar av världen inom ramen för Kyotoprotokollet. Unionen har redan minskat sina utsläpp under 1990 års nivå och har förbundit sig att uppfylla Kyotomålet om 8 % minskning 20082012.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0804/02

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(20 mars 2002)

Ämne: Högsta tillåtna alkoholhalt i blodet

I januari 2001 antog Europeiska kommissionen en rekommendation om högsta tillåtna blodalkoholkoncentration för förare av motorfordon (2001/115/EG(1)). Vilka konsekvenser har denna rekommendation haft på EU-ländernas och EES-ländernas politik? Har rekommendationen påverkat kandidatländerna?

Kan kommissionen detaljerat redogöra för de regler som gäller för högsta tillåtna alkoholhalt i blodet i respektive land i

1. EU:s medlemsstater,

2. EES-länderna,

3. och i kandidatländerna?

(1) EGT L 43, 14.2.2001, s. 43.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 maj 2002)

I enlighet med kommissionens rekommendation av den 17 januari 2001 om högsta tillåtna blodalkoholkoncentration (BAK) för förare av motorfordon(1), planerar flera medlemsstater att inom en snar framtid sänka promillegränsen för vissa grupper av förare, bland annat personer som nyligen tagit körkort. Det är därför för tidigt att bedöma rekommendationens konsekvenser. Kommissionen planerar att vid en senare tidpunkt utarbeta en rapport om de åtgärder som vidtagits. Rapporten kommer även att omfatta EES-länderna och kandidatländerna.

Man bör komma ihåg att rekommendationen inte bara avser högsta tillåtna promillehalt för förare, utan alla faktorer som har betydelse för kampen mot rattfylleri, bland annat kontrollåtgärder, utrustning som polisen använder, informationskampanjer och kampanjer för att förbättra medvetenheten, insamling av statistik om vilken roll alkohol spelar i olyckor samt stöd till forskning och spridning av bästa praxis.

Mot bakgrund av denna rekommendation och i enlighet med vitboken Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden(2), har kommissionen deltagit i flera åtgärder för att förbättra medvetenheten samt forsknings- och utbildningsåtgärder, varvid skyddet för unga förare prioriteras.

När det gäller den högsta tillåtna promillehalten i medlemsstaterna generellt sett hänvisas parlamentsledamoten till översiktstabellen i kapitlet om den bristande trafiksäkerheten i vitboken.

(1) EGT L 43, 14.2.2001.

(2) KOM(2001) 370 slutlig.