SKRIFTLIG FRÅGA E-2964/01

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(25 oktober 2001)

Ämne: Omstrukturering och omställning av vinodlingar

Den 21 augusti 2001 antog kommissionen ett beslut om fastställande av preliminära stödbelopp för regleringsåret 2001/2002 för ett visst antal hektar per medlemsstat för omstrukturering och omställning av vinodlingar (2001/666/EG(1)). Samtidigt fördelade kommissionen 422 miljoner euro som är avsedda för det andra året då de producerande medlemsstaterna tillämpar denna åtgärd. Fördelningen skall basera sig på objektiva kriterier och beakta särskilda situationer och behov (artikel 14.1 i förordning (EG) nr 1493/1999(2)).

Vinodlingsarealen i varje medlemsstat skall beaktas (artikel 14.3 i förordning (EG) nr 1493/1999). Dessutom är gemenskapens bidrag till mål 1 större (artikel 13.3 i förordning (EG) nr 1493/1999).

Enligt den förslagna fördelningen är Portugal och Spanien de medlemsstater som får minst stöd per hektar trots att de är så kallade sammanhållningsländer.

Jag skulle därför vilja fråga kommissionen följande: Vilka är de objektiva kriterier som tillämpas då bidrag fördelas till medlemsstaterna?

(1) EGT L 233, 31.8.2001, s. 53.

(2) EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 december 2001)

Parlamentsledamoten anför att kommissionens beslut 2001/666/EG av den 21 augusti 2001 om fastställande av preliminära stödbelopp för regleringsåret 2001/2002 för ett visst antal hektar

per medlemsstat för omstrukturering och omställning av vinodlingar enligt rådets förordning (EG) nr 1493/1999(1) innebär att Portugal och Spanien får genomsnittligt lägre ersättning per hektar än de andra medlemsstaterna. Stödet är omkring 8 % lägre än genomsnittet för gemenskapens samtliga producentländer. Det bör emellertid påpekas att denna matematiska beräkning inte fungerar för att jämföra de särdrag som utmärker olika typer av vinodlingar i Europa.

Gemenskapens bidrag är direkt kopplade till de faktiska kostnaderna för omstruktureringar och omställningar, och dessa skiljer sig givetvis mycket mellan olika vinodlingsdistrikt beroende på vilken typ av vinodling det rör sig om, driftsmetod, densitet, lutning etcetera. I avsaknad av exakta uppgifter fattade kommissionen i samråd med medlemsstaterna beslut om bidragen för det första regleringsåret när bestämmelserna tillämpas (regleringsåret 2000/2001) på grundval av de beräkningar som kunde göras. Samtliga de faktorer och kriterier som föreskrivs genom rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin(2) beaktades vid fördelningen.

Dessa faktorer är i korthet:

- Hur stor andel av gemenskapens vinodlingsareal som den berörda medlemsstaten har.

- De genomsnittliga kostnaderna för omstrukturering i de olika vinodlingszonerna.

- Hur stor andel av den vinodling som skall omstruktureras som är belägen i ett mål 1-område.

- Hur stor andel av den vinodling som skall omstruktureras som kan berättiga till stöd för uteblivna arbetsinkomster under den period då vinodlingen ännu inte ger avkastning.

De belopp som fördelades på detta sätt gjorde det möjligt att färdigställa betydligt fler hektar än man förutsett, vilket visar att det genomsnittliga stöd som beräknats var lämpligt.

För det andra regleringsåret (2001/2002) hade kommissionen tillgång till detaljerade uppgifter från medlemsstaterna som tog upp särskilda behov på grundval av vilket arbete som skulle genomföras i varje vinodlingszon. Till de kriterier som använts för det föregående regleringsåret fogades ett nytt, med en vägning på 20 %, för att beakta medlemsstaternas ansökningar. I det sammanhanget bör det påpekas att dessa ansökningar (612 miljoner euro) överskred budgeten (422 miljoner euro).

Det är medlemsstaterna som har ansvaret för att omstruktureringarna genomförs, och under kommande regleringsår kommer de givetvis att ha större erfarenhet av att tillämpa det nya systemet. Kommissionen kommer att beakta de förslag som medlemsstaterna eventuellt lämnar på grundval av denna erfarenhet för att anpassa bidragen till de faktiska behoven under kommande regleringsår.

(1) EGT L 233, 31.8.2001.

(2) EGT L 179, 14.7.1999.