SKRIFTLIG FRÅGA P-2705/98

från Karla Peijs (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Användningen av statistik inom stabilitetspakten

I förordningarna 1466/97(1) och 1467/97(2) om stabilitetspakten och resolutionen om stabilitetspakten(3) har det överenskommits om att länder där underskottet inom den offentliga sektorns budgetar är större än 3 % skall vara skyldiga att göra en räntelös deposition och i de mest extrema fallen betala böter.

1. Kan kommissionen ge besked om från och med när och utgående från vilka uppgifter dessa beslut (inledande av förfaranden mot alltför stora underskott, betalandet av en deposition eller böter och upphävande av förfaranden mot alltför stora underskott) skall ske enligt stabilitetspakten?

2. Kan kommissionen ge besked om vad som skall göras ifall en översyn av BNP leder till förändringar i storleken på depositionen eller böterna? Kan kommissionen bekräfta att de slutgiltiga böterna skall påföras på basis av definitiva sifferuppgifter? Kan kommissionen bekräfta att det slutgiltiga fastställandet av BNP kommer att ske i anslutning till förordning 1552/89(4) (art. 10.8) om systemet för gemenskapernas egna medel?

3. Kommer kommissionen innan den ekonomiska och monetära unionen inleder sin funktion den 1 januari 1999 att, exempelvis genom ett rådsbeslut, ta initiativ till att på detta område skapa ökad klarhet i fråga om förordning 1467/97 om stabilitetspakten, för att på så sätt skapa ökat förtroende för att stabilitetspakten kommer att fungera bra?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(12 oktober 1998)

1. I rådets förordning (EG) 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott(5) fastställs klara tidsfrister för de viktigaste beslut som skall fattas enligt förfarandet vid alltför stora underskott.

I förordningen preciseras exakt när beslutet om att ett alltför stort underskott föreligger måste fattas. Om det grundval av de uppgifter som rapporteras före den 1 mars år t - i enlighet med rådets förordning (EG) 3605/93 av den 22 november 1993 om tillämpningen av det protokoll om förfarandet vid alltför stora underskott som är bifogat EG-fördraget(6) - förefaller som att en medlemsstat var i en situation med ett alltför stort underskott år t-1, måste rådet inom tre månader från rapporteringstillfället avgöra om ett alltför stort underskott föreligger, dvs. senast i maj om beslutet grundas på uppgifter som rapporterats före början av mars. Till följd härav måste kommissionen fullgöra sina uppgifter enligt detta förfarande på ett sådant sätt att rådet har möjlighet att hålla de strikta tidsfrister som åläggs genom stabilitets- och tillväxtpakten.

Om en deltagande medlemsstat underlåter att inom sju månader vidta "effektiva åtgärder" för att korrigera alltför stora underskott enligt rådets rekommendationer, bör sanktioner åläggas senast tio månader från och med rapporteringen av uppgifterna, dvs. inom samma kalenderår som beslutet om att ett alltför stort underskott föreligger fattades om detta beslut grundades på uppgifter som rapporterats före mars månads början. Ett påskyndat förfarande kan användas i händelse av ett avsiktligt planerat alltför stort underskott.

I förordningen preciseras vidare att så snart rådet på grundval av de rapporterade uppgifterna anser att det alltför stora underskottet har korrigerats, skall det upphäva sitt beslut om att ett alltför stort underskott föreligger. Samtliga kvarstående sanktioner skall också upphävas.

De tidsfrister som anges i förordningen är även tillämpliga när förfarandet inleds vid ett annat tillfälle eller under andra omständigheter.

Beslut enligt förfarandet vid alltför stora underskott måste grundas på kommissionens uppgifter, med beaktande av de senaste uppgifter om underskott i den offentliga sektorns finanser, skulder och nominell bruttonationalprodukt (BNP) som rapporterats från medlemsstaterna och som finns tillgängliga vid tiden för beslutet. Uppgifterna kan revideras i senare rapporter. Ett beslut som fattas på grundval av uppgifter som senare har reviderats kan behöva ändras efter det att reviderade uppgifter har rapporterats. Om det till exempel av reviderade uppgifter som rapporterats i september framgår att underskottet för det föregående året överstiger 3 %, till skillnad mot vad som rapporterats i mars, kan kommissionen inleda förfarandet och rådet kan besluta att medlemsstaten i fråga har ett alltför stort underskott. Det finns dock hittills inte något prejudikat i vilket ett beslut enligt förfarandet vid alltför stora underskott har upphävts på grundval av reviderade uppgifter.

2. Sanktioner enligt förfarandet vid alltför stora underskott kan åläggas flera år efter det att det formella beslutet om att ett alltför stort underskott föreligger fattades, eftersom detta beslut inte kommer att upphävas så länge den berörda medlemsstaten inte har korrigerat sitt alltför stora underskott. Som förklaras ovan måste de uppgifter som används för alla beslut enligt förfarandet vid alltför stora underskott vara de senast rapporterade uppgifter som finns tillgängliga vid tiden för beslutet. Beräkningen av beloppet av en sanktion bör därför grundas på de senast rapporterade uppgifterna om underskott i den offentliga sektorns finanser och nominell BNP under det föregående året.

Revideringar av uppgifter om nominell BNP och underskott i den offentliga sektorns finanser kan uppkomma efter det att sanktionerna faktiskt har ålagts, dvs. efter det att depositionen har deponerats eller böterna har betalats. Sådana revideringar skulle kunna leda till betydande justeringar av sanktionsbeloppet.

Eftersom förordningarna om pakten inte behandlar problemet med reviderade uppgifter direkt bör standardförfarandet för att behandla dessa frågor vara följande. Ett allmänt förfarande för att behandla revideringar av uppgifter har fastlagts för att fastställa den fjärde inkomstkällan för bidrag till gemenskapens budget. Enligt gemenskapens budgetförfarande leder revisioner av uppgifter om BNP upp till fyra år efter året i fråga till justeringar av det bidrag till budgeten som redan betalats. Samma nivå på den nominella BNP skall gälla för både den fjärde inkomstkällan för bidrag till budgeten om förfarandet vid alltför stora underskott(7). Erfarenheterna från gemenskapens budget visar emellertid att större korrigeringar av uppgifter om BNP görs under det första året efter det berörda året och att uppgifterna därefter förblir relativt stabila.

3. Kommissionen avser inte ta några lagstiftningsinitiativ i fråga om rådets förordning (EG) 1467/97.

(1) EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

(2) EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.

(3) EGT C 236, 2.8.1997, s. 1.

(4) EGT L 155, 7.6.1989, s. 1.

(5) EGT L 209, 2.8.1997.

(6) EGT L 332, 31.12.1993.

(7) Artikel 2 i rådets direktiv 89/130/EEG, Euratom av den 13 februari 1989 om harmonisering av beräkningen av bruttonationalinkomst till marknadspriser (EGT L 49, 21.1.1989).