SKRIFTLIG FRÅGA E-0098/01

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(29 januari 2001)

Ämne: BSE: förbränningsanläggningar

Till följd av de åtgärder som EU vidtagit i samband med de nya fallen av BSE i flera europeiska länder (varav vissa drabbats för första gången), har myndigheterna sett sig tvungna att åtgärda detta allvarliga problem med hjälp av radikala åtgärder för att bevara konsumenthälsan och hindra smittan från att spridas.

En av de åtgärder som vidtagits och som visats sig vara svår att genomföra är borttransporten och det följande brännandet av riskmaterialet, framför allt i de medlemsstater som drabbats för första gången.

Ministerrådets senaste beslut medför att det rör sig om ett stort antal kreatur som skall avlivas och brännas, många fler än förbränningsanläggningarna klarar av. Det tycks inte heller finnas några enkla lösningar när det gäller djurens transport till förbränningsanläggningarna.

Denna fråga har väckt stor oro bland såväl konsumenter som boskapsuppfödare, som i många fall, förutom förlusten av kreaturen, måste bära kostnaderna för transporten och brännandet av dem. Därför tillfrågas kommissionen följande: Vilka mekanismer förespråkar kommissionen för att uppfylla gemenskapsbestämmelserna beträffande kraven på hur riskavfallet skall transporteras och brännas?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 mars 2001)

I enlighet med kommissionens beslut 2000/418/EG av den 29 juni 2000 om användning av material som utgör en risk när det gäller transmissibel spongiform encefalopati och om ändring av beslut 94/474/EG(1), skall specificerat riskmaterial destrueras fullständigt genom följande åtgärder:

- Förbränning med eller utan förbehandling.

- Samförbränning med förbehandling.

- Nedgrävning i godkänd avfallsdeponi efter förbehandling vid minst 133°C under 20 minuter vid ett tryck av 3 bar.

I punkt 4 i bilaga I till detta beslut fastställs att medlemsstaterna får tillåta nedgrävning av specificerat riskmaterial vid de omständigheter som anges i artikel 3.2 i rådets direktiv 90/667/EEG av den 27 november 1990 om fastställande av veterinära bestämmelser om bortskaffande och bearbetning av animaliskt avfall och dess utsläppande på marknaden samt om förhindrande av sjukdomsalstrande organismer i foder av animaliskt ursprung samt om ändring av direktiv 90/425/EEG(2), och genom en metod som garanterar att TSE inte överförs och som har godkänts av de behöriga myndigheterna och är föremål för övervakning från deras sida.

Kommissionens experter utför regelbundna kontroller på plats i alla medlemsstater för att kontrollera det korrekta genomförandet av gemenskapens lagstiftning om BSE och därmed besläktade frågor, inklusive den ovannämnda lagstiftningen om specificerat riskmaterial.

I de fall där kommissionen har kunnat konstatera att en medlemsstat inte uppfyller sina förpliktelser, är kommissionen beredd att vidta alla nödvändiga åtgärder som står till dess förfogande för att garantera att gemenskapsrätten följs. I tillämpliga fall kan dessa åtgärder innebära att kommissionen inleder överträdelseförfaranden enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget.

(1) EGT L 158, 30.6.2000. Beslutet senast ändrat genom kommissionens beslut 2001/2/EG av den 27 december 2000 (EGT L 1, 4.1.2001).

(2) EGT L 363, 27.12.1990.