ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2350/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Gemenskapsrätt på området avfallshantering

I sitt svar på de skriftliga frågorna E-1409/97 ((EGT C 373, 9.12.1997, s. 120. )) och E-1410/97 ((EGT C 373, 9.12.1997, s. 120. )) om hur Italien efterlever gemenskapsrätten på området avfallshantering hänvisade kommissionen till en åtgärd som skulle vidtas för att erinra de italienska myndigheterna om vikten av att respektera artikel 4 i direktiv (EEG) 156/91 ((EGT L 78, 26.3.1991, s. 32. )).

Kan kommissionen meddela exakt vilken myndighet den har vänt sig till och exakt vari denna åtgärd bestod?

Kan kommissionen ge en översikt över tillämpningen i Italien av gemenskapsrätten på området avfallshantering, särskilt vad beträffar direktiv (EEG) 156/91?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (4 september 1997)

Kommissionen vänder sig alltid till medlemsstaternas ständiga representationer vid Europeiska gemenskaperna.

De ständiga representationerna vidarebefordrar kommissionens brev till de berörda ministerierna, i detta fall till miljöministeriet, Kommissionens roll är att ange de uppgifter som anförs i klagan, petitionen eller den skriftliga frågan, att ange vilka föreskrifter i gemenskapens miljölagstiftning som gäller för den situation som skildrats för kommissionen, och att uppmana de nationella myndigheterna att inom två månader sammanställa upplysningar och anmärkningar beträffande de framlagda uppgifterna.

Beträffande Italiens tillämpning av avfallsdirektiven kan det sägas att den italienska lagstiftningen ännu inte till fullo överensstämmer med direktiv 91/156/EEG. I vissa särskilda fall har dessutom överträdelseförfaranden inletts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2954/97 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Rengöring av det radioaktiva avloppsröret vid den franska kärnkraftsanläggningen Cap de la Hague

Greenpeace har anfört klagomål hos kommissionen angående rengöringen av det radioaktiva avloppsröret vid den franska kärnkraftsanläggningen Cap de la Hague.

Denna miljögrupp hävdar att Frankrike har givit Cogema tillstånd att utföra detta vanskliga arbete som sannolikt kommer att ge upphov till en mängd radioaktivt avfall utan att detta skett i vederbörlig ordning. Det har särskilt framhållits från Greenpeace att Frankrike inte har följt rådets direktiv 85/337/EEG ((EGT L 175, 5.7.1985, s. 40. )) om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, artikel 37 i Euratomfördraget, enligt vilken man skulle meddelat kommissionen i förväg om denna åtgärd, och den internationella Londonkonventionen från 1972 samt konventionen om undvikande av havsföroreningar i Nordatlanten (OSPAR).

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta med anledning av detta klagomål?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (20 oktober 1997)

De franska myndigheterna har ombetts att till kommissionen inkomma med all relevant information rörande borttagande av pannsten i avloppsrören vid den franska kärnkraftsanläggningen Cap de la Hague. Det är första steget i en grundlig rättslig och teknisk undersökning där hänsyn tas till de miljömässiga och radiologiska risker som är förknippade med driften.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3348/97 från Frank Vanhecke (NI) till kommissionen (22 oktober 1997)

Ämne: Kontorskostnaderna för kommissionens tjänstemän

Då byggnaden Berlaymont i Bryssel måste utrymmas på grund av att det upptäcktes asbest där sörjde belgiska staten för att det ställdes alternativa lokaliteter till förfogande där kommissionens tjänstemän kunde ha sina kontor.

Kan kommissionen meddela storleken på det totala belopp som belgiska staten bidragit med till hyran för dessa alternativa lokaliteter? Uppgifter om storleken på det önskas för åren 1995, 1996 och 1997.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (27 november 1997)

Eftersom hyran för de byggnader som ersatt Berlaymont betalas genom Régie des Bâtiments (belgiska staten) har kommissionen ingen möjlighet att tillhandahålla de begärda uppgifterna.

Det är endast Régie des bâtiments, Bryssels huvudstadsområdes förvaltning, avdelning III, som kan lämna de önskade upplysningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3058/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Den gemensamma organisationen av marknaden för humle

Denna fråga gäller förslaget till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 1696/71 om den gemensamma organisationen av marknaden för humle (KOM(97) 0098 - 97/0066(CNS)) ((EGT C 127, 24.4.1997, s. 11. )).

Förslaget om ändring av förordningen om den gemensamma organisationen av marknaden för humle är välkommet, eftersom det är förenligt med de nuvarande principerna för marknadsorganisation och syftar till stabila inkomster och en stabil marknad.

Har kommissionen för avsikt att se till att den mark som används till att odla humle läggs i träda? Denna åtgärd skulle vara avgörande för säkerställandet av en mer flexibel anpassning till marknadens föränderliga villkor och säkerställa de europeiska producenternas marknadskvoter.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (20 oktober 1997)

Uttag av vissa arealer av humle skulle leda till förluster av marknadsandelar som oåterkalleligen skulle tas av USA där produktionen fortsätter att öka.

Med tanke på att det gäller en fri marknad där spelet mellan tillgång och efterfrågan fungerar fullt ut, har avsikten med den gemensamma organisationen av marknaden aldrig varit att belasta denna sektor, utan det viktiga har varit att snabbt fånga upp marknadens signaler. Det bästa redskapet för att fylla behoven på marknaden är omställning till andra sorter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2298/97 från Peter Sichrovsky (NI) till rådet (18 juli 1997)

Ämne: Regeringsmedlemmars frånvaro vid rådssammanträden

Är det brukligt att regeringsmedlemmar inte är närvarande vid rådets sammanträden?

Hur ofta har det förekommit sedan januari 1995 att medlemmar av den österrikiska regeringen inte varit närvarande vid rådets sammanträden?

Är rådet av den uppfattningen att de beslut som fattas när regeringsmedlemmar från en medlemsstat är frånvarande har underordnad politisk betydelse för denna medlemsstat?

På vilket sätt har Österrike i de fall då landets regeringsmedlemmar varit frånvarande förhållit sig vad gäller omröstningar?

Svar (1 december 1997)

Medlemsstaterna strävar naturligtvis efter att se till att de är företrädda på ministernivå vid rådsmötena; erfarenheten visar emellertid att detta inte alltid är möjligt och att det därför inte är ovanligt att en eller två medlemsstater företräds av andra än ministrar eller statssekreterare (vanligtvis av ständiga representanter eller deras ställföreträdare). I sådana fall kan företrädarna inte delta i omröstningarna.

I artikel 150 i EG-fördraget och i artikel 7.3 i rådets arbetsordning ((Rådets beslut nr 93/662/EG av den 6 december 1993 om antagande av rådets arbetsordning (EGT L 304, 10.12.1993, s. 1, ändrat genom rådets beslut nr 95/24/EG, Euratom, EKSG av den 6 februari 1995 (EGT L 31, 10.2.1995, s. 14). )) tillåts rådsmedlemmarna att delegera sin rösträtt till någon annan rådsmedlem som är företrädd på ministernivå. Tillsammans med regeln om beslutsmässighet i artikel 7.4 i rådets arbetsordning, enligt vilken det för omröstning i rådet krävs att åtta rådsmedlemmar är närvarande, kan delegeringen av röster leda till en situation där upp till 7 rådsmedlemmar vid ett bestämt rådsmöte kan delegera sina röster till de återstående åtta rådsmedlemmarna.

Sedan Österrike blev medlem i Europeiska unionen i januari 1995 har landet varit företrätt vid alla rådsmöten. Vid varje tillfälle då den aktuelle regeringsmedlemmen var förhindrad att närvara leddes den österrikiska delegationen av Österrikes ständige representant vid Europeiska unionen (eller dennes ställföreträdare) enligt praxis i Europeiska unionen.

Rådet kan inte yttra sig om huruvida den politiska vikt en medlemsstat fäster vid beslut, som kan komma att fattas vid ett visst rådsmöte, återspeglas av den person som företräder medlemsstaten i fråga vid mötet.

Österrikes ställningstagande och röstning i frågor som diskuteras vid rådsmöten skall uttryckas vid det aktuella mötet enligt artikel 146 och 150 i EG-fördraget och artikel 7.3 och 7.4 i rådets arbetsordning enligt ovan. Den ärade parlamentsledamoten bör dessutom vara medveten om att när en omröstning äger rum i rådet offentliggörs resultatet av omröstningen genom rådets pressmeddelande enligt föreskrifterna i rådets arbetsordning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2695/97 från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Översvämningar och miljöskydd

De översvämningar som nyligen drabbat flera regioner i Europa och de som under de senaste åren har drabbat Italien orsakades inte enbart av extrema väderleksförhållanden, utan väldigt ofta är de en följd av störningar som orsakas av en ansvarslös politik som förstör miljön. Enligt en undersökning som WWF i Lombardiet nyligen genomförde längs floden Adda i Valtellina är 690 byggnader och mindre arbeten utsatta för översvämningsrisken, av vilka 376 var privatbostäder och 91 industrilokaler. Detta visar tydligt att det saknas en förebyggande politik i området, vilket uppmuntrar till att bygga längs flodstränderna i områden som ligger i närheten av en flod.

Kan kommissionen mot bakgrund av de negativa följder som orsakas av denna svåra situation vidta följande åtgärder:

1. Undersöka hydrogeologiska risker, med beaktande av miljösäkerhetskraven.

2. Föreslå att det görs förebyggande granskningar av att framtida stadsplanering är förenlig med ett områdes geologiska förhållanden, i synnerhet i de områden som löper störst risk att drabbas av översvämningar.

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (23 september 1997)

Kommissionen är mycket medveten om problemet med allt för ofta förekommande översvämningar överallt i Europa. Flera överväganden har gjorts och flera åtgärder vidtagits för att hjälpa medlemsstaterna forska om hur man kan begränsa riskerna och konsekvenserna av sådana företeelser.

Kommissionen har också uppmuntrat och hjälpt medlemsstaterna att utveckla förebyggande åtgärder och förbättra de otillräckliga åtgärder som redan har vidtagits för att förbättra avrinningsområden. Detta har lett till de åtgärder som nyligen vidtagits under gemenskapsinitiativet Interreg II.

Dessutom finns det en rad forskningsprogram runt översvämningsproblemen. Dessa är inriktade på att utveckla tekniker som garanterar en högre säkerhetsnivå.

Däremot har kommissionen inte befogenhet att identifiera och övervaka risksituationerna i medlemsstaterna eftersom detta ingår i behörigheten för medlemsstaternas myndigheter på nationell, regional, och lokal nivå.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 102 , 03/04/1998 s. 0015



SKRIFTLIG FRÅGA E-2118/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (24 juni 1997) Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - tillstånd för sorter Måste följdprodukter från växter som redan erhållit ett tillstånd för sorter anmälas, kontrolleras och ges tillstånd separat och i enlighet med förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1. ))? Svar (31 oktober 1997) I förordning 258/97 tas inte särskild hänsyn till om en växt är en följdprodukt eller inte.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2969/97 från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Antidumpnings-utredning angående import av oblekta bomullstyger från Kina, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan och Turkiet

Den 11 juli 1997 beslutade kommissionen att inleda en ny antidumpnings-utredning angående import av oblekta bomullstyger från sju icke-medlemsstater, trots att tygtillverkare inom EU tidigare fått två avslag på sin begäran om att införa en fast antidumpningstull.

Varför har kommissionen tagit fasta på detta tredje klagomål, så snart efter att det föregående avslogs?

Avser kommissionen att införa en tillfällig tullavgift medan det tredje klagomålet utreds? Om kommissionen inför en tillfällig tullavgift, är man då inte orolig för att man genom dessa upprepade utredningar uppmuntrar till en ström av klagomål från olika intressenter?

Svar från Leon Brittan på kommissionens vägnar (24 oktober 1997)

En antidumpningsundersökning om import av oblekta bomullstyger med ursprung i Egypten, Indien, Indonesien, Kina, Pakistan och Turkiet inleddes den 11 juli 1997.

Trots att rådet i det tidigare fallet avseende bomullstyger inte införde slutgiltiga åtgärder, måste kommissionen enligt gemenskapens antidumpningslagstiftning inleda ett antidumpningsförfarande när ett betydande antal av gemenskapens tillverkare inger ett klagomål som innehåller prima facie-bevis på dumpning och därav följande skada. Detta var fallet här. Det finns ingen bestämmelse i gemenskapens antidumpningslagstiftning i vilken fastställs att kommissionen kan avvisa ett tillräckligt underbyggt klagomål mot bakgrund av att rådet tidigare har fattat beslut om att inte införa slutlgiltiga tullar på import som avser en annan undersökningsperiod. I detta avseende överensstämmer inledandet av denna undersökning fullständigt med Världshandelsorganisationens (WTO:s) regler om antidumpning.

I detta tidiga skede i förfarandet är det omöjligt för kommissionen att ange huruvida preliminära tullar kommer att införas eller inte. Kommissionen samlar för närvarande in nödvändig information om de olika aspekterna i detta fall (dumpning, skada och gemenskapens intresse). Under alla omständigheter kan parlamentsledamoten vara övertygad om att detta förfarande, liksom alla andra, sker på en rättvis, skälig och icke-diskriminerande grundval.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3144/97 från Carmen Díez de Rivera Icaza (PSE) till kommissionen (30 september 1997)

Ämne: Markering av badplatser och blå flagg

Den bristande respekt som fritidsbåtar och andra vattenfarkoster visar i närheten av badplatser medför stora risker för de badande under badsäsongen.

Anser därför inte kommissionen att man för att få blå flagg också borde vara skyldig att märka ut och hägna in badplatserna med bojar?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (20 oktober 1997)

Kampanjen ¨den blå flaggan¨ styrs av en icke-statlig organisation med namnet Foundation for environmental education in Europe (FEEE) som har sitt säte i Köpenhamn. Anslutna organisationer i medlemsstaterna bedömer de stränder som ansökt om den blå flaggan. Bedömningen gäller fyra huvudområden, för vilka man fastställt både obligatoriska och frivilliga kriterier: miljöundervisning och -information, miljöförvaltning, vattenkvalitet samt säkerhet och servicenivå. Kommissionens enda koppling till kampanjen består av att kriterierna för att få den blå flaggan är baserade på de riktvärden som finns i direktiv 76/160/EEG om kvaliteten på badvatten ((EGT L 31, 5.2.1976. )).

En av anledningarna till strändernas attraktionskraft är kombinationen av olika fritidsaktiviteter som vattensport, beach volleyboll och hästridning. Av den anledningen är ett av de obligatoriska kriterierna inom området säkerhet och servicenivå följande: ¨fritidsaktiviteter på strandområdet får inte på något vis utgöra en fara för säkerheten för övriga badgäster¨. Om det finns anledning att befara att det på vissa stränder som tilldelats den blå flaggan förekommer motorbåtar som hotar badgästernas säkerhet, skall detta rapporteras till de lokala myndigheterna och den nationella organisation som ansvarar för tilldelning av den blå flaggan. Om dessa två parter inte kan hitta någon tillfredsställande lösning, skall FEEE i Danmark kontaktas. I allmänhet brukar man dock kunna lösa problemen på lokal eller nationell nivå.

Det kan också vara värt att veta att FEEE tillsammans med Internationella livräddarförbundet i Europa inom en snar framtid kommer att presentera säkerhetsriktlinjer för stränder med blå flagga. I dessa riktlinjer behandlas problemet med risker på stränder där olika slag av fritidsaktiviteter förekommer.

Ytterligare information om kampanjen ¨den blå flaggan¨ lämnas av FEEE.

Foundation for environmental education in Europe Friluftsrådet Scandiagade 13 DK-2450 København Tel: +45-33-79 00 79 Fax: +45-33-79 01 79 e-post: friluftsraadet@inet.uni-c.dk
SKRIFTLIG FRÅGA E-2818/97 från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Projekt inom marin vetenskap och teknik

Enligt Agence Europe av den 7 juli 1997 har Europeiska kommissionen godkänt finansieringen av 56 projekt inom programmet för forskning inom marin vetenskap och teknik.

Jag skulle vilja ha information om huruvida några av dessa projekt är portugisiska, och i så fall vilka de är.

Svar från Édith Cresson på kommissionens vägnar (29 september 1997)

Den 26 mars 1997 beslöt kommissionen att finansiera 55 projekt med kostnadsdelning, en samordnad åtgärd och två demonstrationsprojekt inom ramen för programmet för forskning inom marin vetenskap och teknik (1994-1998) ((EGT C 262, 20.9.1994. )).

Portugisiska institutioner deltar i 11 av dessa projekt. De tas upp i en förteckning som har skickats direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3220/97 från Antonio Graziani (PPE) till kommissionen (9 oktober 1997)

Ämne: Jordbävning i mellersta Italien

Den 26 och 27 september drabbades mellersta Italien och i synnerhet regionerna Umbrien och Markerna av en jordbävning som krävde ett tiotal liv och orsakade allvarliga skador inte endast på privat egendom, utan även på arkitektoniskt samt historiskt och religiöst värdefulla byggnader. Omfattande skador uppstod i staden Assisi och dess basilikor som är resta till minnet av den helige Franciskus, och i vilka det bland annat finns värdefulla fresker av Giotto och Cimabue.

Tusentals personer är hemlösa och en första utvärdering tyder på skador som är svåra att uppskatta, i synnerhet eftersom ovärderliga konstverk är förstörda.

Vad ämnar kommissionen göra för att tillgodose befolkningens behov och rädda de skadade konstverken, som inte endast utgör ett kulturarv för Italien, utan för hela mänskligheten?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-3220/97 och P-3286/97 ingivna av Jacques Santer på kommissionens vägnar (4 november 1997)

Kommissionen önskar uttrycka sitt deltagande med offren för de jordbävningar som föröder de italienska regionerna Umbrien och Markerna sedan slutet av september 1997. Kommissionen är medveten om den extrema omfattningen av de skador som drabbat EU-medborgarna i dessa regioner och om de allvarliga förluster som åsamkats ett kulturarv av oskattbart värde.

När det gäller nödhjälp från gemenskapen till människor inom unionen som drabbats av katastrofer vill kommissionen påminna parlamentsledamoten om att man i 1997 års budget inte har anslagit tillräckligt med pengar till budgetposten i fråga (B4-3400) för att en brådskande hjälpinsats skall kunna sättas in för drabbade europeiska medborgare.

Vad beträffar hjälp av strukturell karaktär har jordbävningarna drabbat områden som är starkt landsbygdsbetonade. Sådana områden tillmäts särskild vikt av kommissionen och Umbrien och Markerna utgörs nästan helt av mål 5b-områden.

Presidenterna för de båda regionerna har riktat en begäran till kommissionen om ändring av programplaneringen för mål 5b med anledning av de nya prioriteter och behov som denna allvarliga jordbävning skapat.

Kommissionen bekräftar sin beredvillighet att inom ramen för partnerskapet vidta de åtgärder som behövs för att komplettera de samlade programplaneringsdokumenten för mål 5b med särskilda insatser för återuppbyggnad. Inom ramen för detta kommer möjlighet finnas att göra insatser för det konstnärliga och arkitektoniska kulturarvet, för produktionspotentialen och för återuppbyggnad av byar.

Vad beträffar restaureringen av kulturarvet tillkännagav kommissionen den 1 oktober 1997 att den kommer att ge katastrofhjälp till en summa av 100 000 ecu. Pengarna tas från anslag för bevarande av kulturarvet och skall användas för att täcka en del av kostnaderna för restaurering av Den helige Franciskus kyrka i Assisi och då särskilt de fresker som skadades i samband med den katastrofala jordbävningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2718/97 från Susan Waddington (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Bankpraxis i Förenade kungariket

Det har kommit till min kännedom att många banker och hypotekskassor i Förenade kungariket inte accepterar europeiska kreditupplysningar och vägrar att öppna konton för personer från andra EU- medlemsstater eller brittiska medborgare som har varit bosatta i en annan medlemsstat. Sådana hinder fortsätter att hejda rörligheten för Europeiska unionens medborgare.

Vad anser kommissionen om denna praxis, är den laglig och kommer kommissionen att vidta åtgärder för att avskaffa dessa hinder inom den närmaste framtiden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (7 oktober 1997)

Kommissionen är medveten om att vissa brittiska banker och hypoteksinstitut är obenägna att acceptera kunder som ej är bosatta i Förenade kungariket. Enligt kommissionens upplysningar tycks en sådan vägran, som såvitt kan bedömas endast avser en mindre del av kreditinstituten, grundas på de kostnader som dessa kreditinstitut måste ta på sig för att uppfylla de lagenliga krav, bland annat i fråga om beskattning, som är förenade med att ha kunder som är bosatta i utlandet. Dessa kreditinstitut bedömer att det på dessa villkor inte är intressant för dem att ha kunder som är bosatta i utlandet.

Även om kommissionen anser att dessa beteenden är att beklaga med hänvisning till den inre marknaden och införandet av den gemensamma valutan, strider de inte mot gemenskapsrätten. Enligt den nuvarande gemenskapslagstiftningen är nämligen inte banker eller kreditinstitut skyldiga att acceptera en kund eller att tillhandahålla en viss tjänst, som t.ex. öppnandet av ett bankkonto, oberoende av den ansökandes hemvist. Det är i det här fallet fråga om ett val som görs på affärsmässiga grunder, baserat på rättsprincipen om avtalsfrihet.

Som tydligt angavs i meddelandet av den 26 juni 1997 om uppföljningen av grönboken ¨Finansiella tjänster: att uppfylla konsumenternas förväntningar¨ ((KOM(97) 309 slutlig. )), stöder kommissionen alla initiativ som tas på nationell nivå för att förbättra tillträdet för största möjliga antal gemenskapsmedborgare till grundläggande banktjänster. Även om tillträdet till banktjänster för närvarande är föremål för utredning, har kommissionen inte för avsikt att för tillfället vidta åtgärder på gemenskapsnivå i denna fråga.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 102 , 03/04/1998 s. 0164



SKRIFTLIG FRÅGA E-3085/97 från José Apolinário (PSE) till kommissionen (2 oktober 1997) Ämne: Gåvor i livsmedel Kan kommissionen svara på följande frågor: Existerar det en publicerad lagstiftning om gåvor som ingår i barnmatsförpackningar? Om inte, har kommissionen för avsikt att vidta åtgärder i denna fråga? Svar avgivet av Emma Bonino på kommissionens vägnar (4 november 1997) Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-2479/97 från Phillip Whitehead ((EGT C 82, 17.3.1998, s. 89. )).