SKRIFTLIG FRÅGA E-0897/98

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Telefonavgifter

Österrike har de högsta telefonavgifterna av alla EU:s medlemsstater. Det österrikiska post- och televerket, Post und Telekom AG, har hittills varit ensam tillhandahållare av fasta nättjänster. Kommissionen kommer under de närmaste dagarna att avsluta sin undersökning om telefonavgifter i medlemsstaterna med tonvikt på avgifterna för förbindelser mellan det fasta och det mobila nätet (samtrafik).

1. Granskar man i undersökningen också andra tariffstrukturer än vad beträffar samtrafik?

2. Vilka åtgärder kan och ämnar kommissionen vidta om det kommer fram att det förekommer en förvrängning av konkurrensen?

3. Vilka effekter bedömer kommissionen att det kommer att få för den ekonomiska utvecklingen och konkurrensen om telefonavgifterna för samtal inom gemenskapen är högre än för samtal i USA?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(5 maj 1998)

1. Kommissionen har inom ramen för den tredje rapporten om genomförandet av EU:s lagstiftning på telekommunikationsområdet(1) inte bara granskat situationen för genomförandet av kommissionens direktiv om avreglering och harmonisering, utan också ett visst antal så kallade ekonomiska indikatorer. I bilaga III till denna rapport finns detaljerade tabeller för varje medlemsstat som bland annat visar den tidigare monopoloperatörens priser, inklusive nivån på samtrafikavgifter för telefonsamtal mellan två fasta nät eller mellan fasta och mobila nät.

Kommissionen har i sin rekommendation av den 8 januari 1998 om samtrafik på en avreglerad telekommunikationsmarknad(2) fastställt följande samtrafikavgifter enligt "bästa kända metod": mellan 0,6 och 1,0 ECU/100 per minut på lokal nivå, mellan 0,9 och 1,8 ECU/100 per minut för enkel transittrafik på storstadsnivå, mellan 1,5 och 2,6 ECU/100 per minut för samtrafik genom dubbel transittrafik på nationell nivå. Dessa siffror avser samtalsterminering på fasta nät i högtrafik. Avgifter för framkoppling av samtal inkluderas i förekommande fall, men andra trafikrelaterade avgifter räknas inte med.

2. Om samtrafikavgifterna inte skulle motsvara de underliggande kostnadsfaktorerna kan detta tyda på överprissättning i strid med artikel 86 i EG-fördraget. Kommissionen granskar därför samtrafikavgifterna mot bakgrund av ovannämnda princip om bästa kända metod för att utvärdera möjligheterna till förfaranden på eget initiativ mot tidigare monopoloperatörer.

Prisregleringar omfattas emellertid av den nationella lagstiftningens behörighetsområde så som det föreskrivs i punkt 3, första strecksatsen i bilagan till rådets direktiv 90/387/EEG av den 28 juni 1990 om upprättandet av den inre marknaden för teletjänster genom att tillhandahålla öppna nät(3), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/51/EG av den 6 oktober 1997(4). Kommissionen kommer därför inte att ingripa om samtrafikavgifterna endast är lite högre än "bästa kända metod" eller om den nationella tillsynsmyndigheten håller på att utreda ärendet.

Bedömningen att överprissättning enligt gemenskapens konkurrensregler förekommer, förutsätter oaktat det krav om kostnadsorientering som genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation(5) åläggs operatörer med en betydande marknadsandel att det föreligger en avsevärd obalans mellan pris och kostnad eller mellan konkurrerande marknader.

Beträffande samtrafikavgifterna mellan fasta och mobila nät inledde kommissionen den 20 januari 1998 förfaranden på eget initiativ mot tidigare monopoloperatörer i samtliga medlemsstater. Begäran om information skickades ut och resultaten håller för närvarande på att granskas. Vad gäller samtrafikavgifterna mellan fasta nät inledde kommissionen den 20 mars 1998 förfaranden på eget initiativ mot de tidigare monopoloperatörerna på Irland och i Portugal och man har även skickat ut begäran om information.

3. Avregleringsprocessen inom telesektorn syftar till att öka konkurrensen till förmån för både företagen och konsumenterna på den allt mera globaliserade marknaden. Kostnaden för informationstjänster är en viktig del i detta. Den tidigare nämnda tredje rapporten visar tydligt att avregleringen redan har medfört lägre priser för teletjänster och denna process förväntas fortsätta under de närmaste åren.

(1) KOM(98) 80 slutlig.

(2) EGT L 73, 12.3.1998.

(3) EGT L 192, 24.7.1990.

(4) EGT L 295, 29.10.1997.

(5) EGT L 199, 26.7.1997.