SKRIFTLIG FRÅGA E-1391/02

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(15 maj 2002)

Ämne: Säkerhet och mänskliga rättigheter

Stark oro föranleder det sätt på vilket flera regeringar, efter de tragiska händelserna den 11 september, har låtit den nationella säkerheten bli främsta angelägenhet på bekostnad av de mänskliga rättigheterna genom tillkomsten av ofta bakomliggande system för rättsskipning som fungerar parallellt med existerande system.

Amnesty International, Kairo-institutet för mänskliga rättigheter och andra icke-statliga organisationer lade nyligen fram en öppen deklaration till Förenta nationernas kommission för mänskliga rättigheter med begäran om att länderna skulle tillse att de eventuella åtgärder man vidtar för att bemöta terrorismen är i enlighet med ländernas skyldigheter när det gäller mänskliga rättigheter. De tidigare nämnda icke-statliga organisationerna förklarade att de stödjer Mary Robinsons uppmaning om att skapa en ordning enligt vilken det kan utredas vilka konsekvenser de åtgärder som länderna vidtar får med avseende på de mänskliga rättigheterna samt begärde att Förenta nationernas flyktingkommissarie skulle utarbeta en rapport om nämnda konsekvenser för de mänskliga rättigheterna och därefter lägga fram rekommendationer för effektivt iakttagande.

Vilken ställning intar kommissionen beträffande de åsikter som de icke-statliga organisationerna och Robinson har i frågan och har kommissionen för avsikt att vidta åtgärder för att stödja och omsätta dessa åsikter i praktiken?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(13 juni 2002)

Kommissionen stöder fullt ut unionens ståndpunkt att bekämpningen av terrorismen måste ske med full respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Ordförandeskapet underströk detta på unionens vägnar i samband med unionens förklaring i samband med omröstningen

om den resolution om de mänskliga rättigheterna och terrorismen som lämnades in av Algeriet vid det 57:e mötet i kommissionen för de mänskliga rättigheterna. Unionen lade ned sin röst, huvudsakligen eftersom resolutionen innehöll ett påstående om att terrordåd skulle utgöra en kränkning av de mänskliga rättigheterna (EU har alltid stått fast vid att endast stater kan kränka de mänskliga rättigheterna).

När det gäller skapandet av en mekanism för att studera hur olika staters åtgärder för att bekämpa terrorismen påverkar de mänskliga rättigheterna deltog EU aktivt i förhandlingarna vid det 58:e mötet i kommissionen för de mänskliga rättigheterna om texten till en resolution som lämnats in av Mexiko beträffande skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna vid bekämpning av terrorism. I resolutionen uppmanades högkommissarien att lämna råd, rekommendationer och analyser av hur skyddet av de mänskliga rättigheterna tillvaratas i samband med att terrorismen bekämpas. Unionens stöd till detta initiativ framgick av att unionen förklarade sig beredd att stödja (co-sponsorship) resolutionen. Stark opposition från andra stater ledde dock till att texten drogs tillbaka. Ytterligare ansträngningar för framsteg i denna fråga förväntas vid nästa möte i kommissionen för de mänskliga rättigheterna.