ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-2043/00

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Försvar av tjänstemän som blivit orättvist dömda

I sitt svar på min skriftliga fråga P-1049/00(1) av den 23 maj skriver kommissionens vice ordförande Neil Kinnock att då allvarliga anklagelser utan grund framförts med avseende på en tjänstemans yrkesmässiga integritet skall administrationen i enlighet med artikel 24 i tjänsteföreskrifterna

vidta de åtgärder som fordras för att återställa den berörde tjänstemannens anseende. I dessa fall förfogar administrationen över ett brett handlingsutrymme, med förbehåll för överinsyn från gemenskapens juridiska organisation, när det gäller val av tillvägagångssätt och metoder för att bistå tjänstemannen. Administrationen skall vederlägga anklagelserna och göra allt som står i dess makt för att återställa den anklagades anseende. Det bistånd som omnämns i artikel 24 kan anta olika former, i förhållande till hotelserna eller den ärekränkande handlingen och enligt den utsattes önskemål.

Avser kommissionen att dra konsekvenserna av dessa utsagor vad beträffar ett visst antal ouppklarade ärenden där tjänstemän blivit föremål för anklagelser av ärekränkande art? Kan kommissionen för övrigt utesluta att det förekommit begäran från tjänstemän som kommissionen underlåtit att behandla enligt artikel 24 eller i linje med de uttalanden som här anförs?

(1) EGT C 72 E 6.3.2001, s. 15.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(31 juli 2000)

Kommissionen bekräftar sitt svar på ledamotens skriftliga fråga P-1049/00(1), i vilket det understryks att gemenskapen i enlighet med artikel 24 i tjänsteföreskrifterna skall biträda en tjänsteman, särskilt vid rättsliga förfaranden mot någon som uttalat hotelser, förolämpningar eller varit upphov till ärekränkande handlingar eller yttranden, eller angrepp på person eller egendom.

I vart och ett av de fall som anmäls till kommissionen undersöker den huruvida artikel 24 i tjänsteföreskrifterna är tillämplig. Vid denna undersökning har kommissionen stor handlingsfrihet, under överinsyn från förstainstansrätten, i att besluta om vilka åtgärder som är lämpligast.

Varje fall undersöks individuellt och behandlas utifrån de egna sakförhållandena. En begäran om bistånd kan avslås på grund av att de handlingar som tjänstemannen klagar över inte faller inom den kategori där bistånd kan ges. Alternativt kan kommissionen besluta om att bistå tjänstemannen i en annan form än den begärda.

Tjänsteföreskrifterna förser tjänstemannen med möjligheter att få upprättelse när det gäller något beslut som fattats i enlighet med artikel 24 i tjänsteföreskrifterna.

Kommissionen vill härmed meddela ledamoten att begäran om bistånd i de olika fallen väntar på avgörande och att svar skall ges så snart fallen undersökts fullständigt, särskilt med beaktande av de individuella omständigheterna rörande varje tjänsteman.

(1) EGT C 72 E 6.3.2001, s. 15.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2962/00

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(20 september 2000)

Ämne: Högerextremism i medlemsstaterna

I Österrike finns det en lag som ställer varje form av återupptagande av nationalsocialistisk aktivitet under straffrättsliga åtgärder (Verbotsgesetz (förbudslag) 1947, StGBl. Nr. 13/1945, BGBl. Nr 25/1947). Denna lag har ställning som författningslag.

I paragraferna 3 till 3i stadgas de straffbelagda handlingarna och straffet. Straffet är, beroende på brott, mellan ett års och livstids fängelse. Ansvariga för genomförande av rättegången är Landesgerichte (delstatsdomstolar), som dömer som jury.

Ledamoten önskar veta följande av kommissionen:

- I vilka medlemsstater finns det jämförbar lagstiftning?

- Vilka skillnader finns vad gäller straffbelagda handlingar och straff mellan medlemsstaterna?

- Är det mot bakgrund av de gemensamma europeiska värdena påbjudet att vidta straffrättsliga åtgärder mot återupptagande av nationalsocialistisk aktivitet?

- Planerar kommissionen enhetlig europeisk lagstiftning för att förhindra att nationalsocialistiska aktiviteter återupptas?

Ledamoten anmodar kommissionen att i förekommande fall översända de enskilda jämförbara lagarna.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(31 oktober 2000)

Enligt den gemensamma åtgärden av den 15 juli 1996(1) om åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet skall medlemsstaterna straffbelägga en rad rasistiska och främlingsfientliga beteenden, eller åta sig att göra undantag för principen om dubbel straffbarhet för sådana beteenden. Särskilt avses offentlig uppmaning till rasistiskt våld eller rashat, offentligt urskuldande av brott mot mänskligheten och kränkningar av mänskliga rättigheter, förnekelse, offentlig spridning av skrifter som innehåller uttryck för rasism eller främlingsfientlighet, deltagande i gruppers, organisationers eller föreningars verksamhet som innefattar rasdiskriminering, rasvåld eller rashat.

Den första utvärderingsrapporten om genomförandet av denna text utarbetades 1998. Rapporten visar att de beteenden som åsyftas med den gemensamma åtgärden är straffbara i de flesta av medlemsstaterna, och de medlemsstater som inte straffbelägger samtliga de nämnda förfarandena håller på att ändra sin lagstiftning. Instrumenten för rättsligt samarbete fungerar utan svårigheter på detta område.

Rådet håller för närvarande på att utarbeta en andra rapport. Mot bakgrund av denna kommer kommissionen att bedöma behovet av att utarbeta kompletterande gemenskapsrättsliga regler, särskilt vad gäller användningen av Internet i rasistiska och främlingsfientliga syften.

(1) EGT L 185, 27.7.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3692/00

från John Cushnahan (PPE-DE) till kommissionen

(23 november 2000)

Ämne: Shu Gan Wan-tablettens giftighet

Känner kommissionen till att Shu Gan Wan-tabletten (eller Shu Kan Wan-tabletten), vilket är ett traditionellt kinesiskt läkemedel, är giftigt? Tabletten används för att bota mag- och leversjukdomar och det innehåller en farlig halt av kvicksilver. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att skydda konsumenter från denna möjliga hälsorisk?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(19 december 2000)

Inget läkemedel får släppas ut på gemenskapens marknad utan försäljningstillstånd. Den ansökan som måste inlämnas innan ett sådant tillstånd kan beviljas skall innehålla uppgifter som möjliggör en bedömning av läkemedlets kvalitet, säkerhet och effekt. Försäljningstillstånden utfärdas

antingen genom det centraliserade förfarandet för biotekniska läkemedel eller särskilt innovativa läkemedel, eller genom ett nationellt förfarande. Den behöriga myndigheten är i det första fallet kommissionen och i det andra medlemsstaterna.

Traditionella kinesiska läkemedel såsom Shu Gan Wan eller Shu Kan Wan, har däremot inte godkänts för försäljning enligt det centraliserade tillståndsförfarandet trots att de utges för att vara läkemedel och åtföljs av anvisningar om intag. Enligt tillgängliga uppgifter skulle vissa traditionella kinesiska läkemedel kunna vara kontaminerade med tungmetaller som t.ex. kvicksilver.

Eftersom kommissionen inte har något ansvar när det gäller läkemedel som inte sorterar under det centraliserade tillståndsförfarandet, ankommer det på de nationella myndigheterna att försäkra sig om att endast läkemedel med regelenligt försäljningstillstånd kommer ut på marknaden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2713/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Riskvilligt kapital

Kan kommissionen göra en uppskattning av hur mycket kapital som satsats i varje medlemsstat för att starta nya företag och hjälpa nystartade företag att växa (det vill säga riskvilligt kapital) under vart och ett av de senaste fem åren?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(12 oktober 2000)

Kommissionen har inte några utförliga uppgifter om den mängd venture capital som ställts till förfogande för nystartade företag och unga tillväxtföretag i de olika medlemsstaterna under de senaste fem åren.

Riskkapitalmarknaden i Europa har vuxit kontinuerligt under de senaste åren. Venture-capitalfonder är en av huvudkällorna till kapital för nystartade och växande företag, men de informella placerarnas (företagsänglar) bidrag till riskkapitalmarknadens totala volym är också betydande. Dessutom erbjuds venture capital i allt större omfattning i form av företagens investeringar i andra företag, s.k. corporate venturing (fonder som är nära knutna till storföretagen). Beräkningar visar att de investeringar som gjorts av informella placerare är åtminstone lika stora som venture-capitalfondernas.

I den bifogade tabellen visas venture-capitalinvesteringarna i medlemsstaterna under de senaste fem åren. Uppgifterna bygger på statistik från European Venture Capital Association (EVCA) som sammanställer en årsbok om s.k. private equity i Europa. Den statistik som EVCA publicerar bygger på en undersökning i 17 europeiska länder.

Alla uppgifter kommer från EVCA:s årsböcker för åren 19962000 och gäller investeringar som gjorts i medlemsstaterna under respektive år. De omfattar antingen investeringar under de tidiga stadierna (sådd och uppstart) eller investeringar för expansion och utveckling. De omfattar inte ersättningsinvesteringar eller investeringar i form av management buyin/management buyout (MBI/MBO) som per definition inte ingår i venture-capitalinvesteringar. EVCA:s statistik omfattar inte heller investeringar som gjorts av informella placerare eller via corporate venturing.

På gemenskapsnivå är Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska investeringsfonden (EIF) stora aktörer inom riskkapitalfinansiering. EIB inledde sina riskkapitaloperationer 1997 inom Amsterdam-handlingsprogammet. Bankens ledning har öronmärkt 2 miljarder euro av EIB:s överskott till stöd för s.k. riskdelningsoperationer. Till dags dato överstiger värdet på de genomförda riskkapitaloperationerna redan 1 miljard euro. EIF är EIB:s venture-capitalgren. Förutom de riskkapitalinvesteringar som finansieras ur egna tillgångar (ca 90 miljoner euro) förvaltar EIF såväl EIB:s tillgångar för riskkapital som riskkapitalfonder för gemenskapens räkning. Som ett led i 1997 års Tillväxt- och

sysselsättningsinitiativ, som stöds av Europaparlamentet, har EIF mandat att förvalta ETF-startordningen (preliminär budget 150 miljoner euro under tre år) som är gemenskapens första större riskkapitalinstrument med specifika inslag för att uppmuntra tilldelning av förmåner till nystartade, innovativa företag eller teknikföretag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2167/00

från Ioannis Souladakis (PSE) till rådet

(30 juni 2000)

Ämne: Kfor-soldaternas bråkiga och våldsamma uppträdande i Skopje

Enligt uppgifter i pressen i FYROM framkallar Kfor-soldater under sina permissioner i Skopje episoder på stadens gator och barer, under vilka de provocerar förbipasserande, bland dem i synnerhet kvinnor. Orsaken är i de flesta fall en överdriven alkoholkonsumtion under permissionerna. Dessa episoder drabbar nästan alltid invånarna i Skopje och ingripandet från Kfor:s militärpolis sida karaktäriseras som mycket milt. Ett sådant här uppträdande från soldaternas sida är inte bara ett slag mot den gästvänlighet som FYROM visat Kfor-styrkorna utan även, och fram för allt, mot bilden av de fredliga ansträngningar som Nato satsar på, under nedläggande av enorma kostnader, och i synnerhet Europeiska unionen, som genom omfattande överenskommelser har förbindelser med FYROM och är involverad i försöken att normalisera situationen i Kosovo.

På vilket sätt ämnar rådet försvara Europeiska unionens anseende i FYROM gentemot detta oacceptabla uppträdande från Kfor-soldaternas sida, för att detta inte skall sättas på spel och för att inte dess bidrag till byggandet av fred i området skall få dåligt rykte?

Svar

(7 november 2000)

Kfor-soldaternas uppträdande är en angelägenhet för Kfors befälhavare, Nato och de utsändande staternas nationella myndigheter. Europeiska unionen är givetvis för sin del angelägen om att alla företrädare för det internationella samfundet uppträder på ett exemplariskt sätt när de samarbetar för att återställa stabilitet, säkerhet och demokrati på multietnisk grund i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolution 1244 vare sig de befinner sig i Kosovo eller utanför området. Unionen är övertygad om att dess egna företrädare generellt sätt lever upp till denna höga standard och att man allmänt hyser den uppfattningen bland befolkning i Kosovo och i de grannländer som de beger sig till i tjänsten eller på permission.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2831/00

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(6 september 2000)

Ämne: Warner Jenkinson Europa, Oldmeadow Road, Kings Lynn, Norfolk. PE30 4LA

Ovannämnda företag har en fabrik inom min valkrets och använder dimetylsulfat (DMS) vid tillverkning av hårfärgningsprodukter. Jag tror mig veta att en riskbedömning håller på att genomföras av denna kemikalie och jag skulle vilja veta hur långt man hittills har kommit och vilket resultat man kan förvänta sig av bedömningen av kemikalien i fråga.

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(18 oktober 2000)

Dimetylsulfat genomgår en riskbedömning enligt rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen(1). Diskussionerna om riskbedömningsrapporten har avslutats inom gruppen med tekniska experter från medlemsstaterna, och den vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö (CSTEE) har avgivit ett yttrande om rapportens kvalitet.

Vad gäller miljöeffekter överensstämmer kommitténs slutsatser med rapportens, trots vissa förbehåll för den använda informationsdatabasen.

Vad gäller hälsoeffekter samtycker kommittén också i princip med rapportens slutsatser, bortsett från ett fåtal smärre punkter (t.ex. föreslagen klassificering av dimetylsulfat endast som hudallergen, kvantitativ riskbedömning av cancer, riskkarakterisering av reproduktionstoxicitet och förslaget i rapporten om yrkeshygieniska gränsvärden).

Rapporten planeras att offentliggöras av Gemensamma forskningscentret (GFC) i början av 2001.

Vid riskbedömningen har man kommit fram till att dimetylsulfat främst används som mellanprodukt och metyleringsmedel vid framställning av många organiska kemikalier (färgningsmedel, parfym och läkemedel). Det kan även användas som sulfateringsmedel vid framställning av olika produkter (t.ex. färgningsmedel och mjukmedel).

Rapportens slutsats vad gäller arbetstagare är att det finns risk för att dimetylsulfat vid inandning i samband med produktion, bearbetning eller användning kan vara mutagent och cancerframkallande samt irritera luftvägarna. Det finns också risker för negativa hälsoeffekter hos gravida kvinnor till följd av upprepad inandning vid användning av dimetylsulfat som mellanprodukt. Det är inte nödvändigt att vidta några omedelbara åtgärder när det gäller konsumenter eller personer som exponeras för ämnet via miljön. Rapporten visar också att ämnet troligtvis inte har några miljöeffekter.

I de fall där man har identifierat oacceptabla risker kommer kommissionen vid behov att överväga åtgärder för riskbegränsning inom de områden där riskerna har påvisats.

(1) EGT L 84, 5.4.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2348/00

från Véronique Mathieu (EDD) till kommissionen

(13 juli 2000)

Ämne: Gemenskapens sjätte handlingsprogram för miljön

Vid toppmötet i Helsingfors i december 1999 anmodades kommissionen att utarbeta ett förslag till ett sjätte handlingsprogram för miljön.

1. Kommer det inom detta program som skall antas inför år 2001 att stadgas om intensifierade åtgärder med avseende på nödsituationer inom miljön?

2. Om så är fallet: i vilken form kommer det nödvändiga förebyggandet av miljöolyckor att vara anknutet till gemenskapens program för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten, vilket inrättats med stöd av rådets beslut den 9 december 1999?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 oktober 2000)

Handlingsprogrammet för civilskydd är den viktigaste plattformen för samarbete mellan räddningstjänster på olika nivåer i medlemsstaterna. Konkret erfarenhet från de senaste årens olyckor (både naturliga och teknikrelaterade) har dock visat tydliga brister i dagens system, och påmint oss om de risker som utgår från och hotar det moderna samhället. Skydd av människor, miljö och egendom (inbegripet kulturarvet) mot olika hot är därför fortfarande en utmaning för medlemsstaternas regeringar och för gemenskapen.

Olycksriskerna måste behandlas på ett övergripande sätt som garanterar säkerhet inom enhetliga och samordnade ramar för bedömning, hantering, minskning och, så långt som det är möjligt, eliminering av sådana risker i samhället. Ett sådant riskhanteringssystem måste dessutom vara öppet och begripligt, inte bara för experter, om man vill uppnå aktiv medverkan från allmänheten och vinna befolkningens förtroende. Inom dessa ramar måste man ta hänsyn till de olika nivåernas behov, från lokal nivå till gemenskapsnivå, och fastställa på vilken nivå åtgärder skulle kunna få största möjliga effekt i praktiken. Det är uppenbart att lokalnivån måste ha det huvudsakliga direkta ansvaret för befolkningens säkerhet. Gemenskapsnivån har en viktig roll att spela när det gäller att ta fram allmänna riktlinjer och tillhandahålla en plattform för utbyte av erfarenheter och för samordning vid gränsöverskridande olyckor.

Kommissionen kommer att undersöka huruvida miljökatastrofer skall behandlas i det nya miljöhandlingsprogrammet, och i så fall i vilken form. Inom ramen för framtida konsoliderade ramar för civilskydd och räddningstjänst planeras också mer omfattande insatser för att hantera olycksrisker i ett vidare perspektiv, t.ex. miljöolyckor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3025/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(26 september 2000)

Ämne: Tillämpningsbestämmelser om moduleringen för direktbetalningar inom den gemensamma jordbrukspolitiken

Eftersom jag vet att man håller på att utarbeta tillämpningsbestämmelser för förordning (EG) nr 1259/1999(1) om direktbetalningar till jordbrukare enligt stödsystemet inom den gemensamma jordbrukspolitiken skulle jag vilja ha

information om:

- förslag till tillämpning av moduleringsmekanismen för direktbetalningar till jordbrukare som gynnas av stödsystemet inom den gemensamma jordbrukspolitiken, i synnerhet när det gäller tillämpningen av artikel 9 i förordningen, hur beloppen beräknas och hur de skall integreras i planeringen av landsbygdens utveckling,

- när bestämmelserna kommer att godkännas och när de kommer att tillämpas.

(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 113.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(7 november 2000)

Kommissionen håller för närvarande på med att utarbeta en tillämpningsförordning för rådets förordning (EG) nr 1259/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken. Det är ännu för tidigt att redogöra för hela innehållet, men kommissionen vill framhålla att syftet i första hand är att precisera hur beloppen från medlemsstaternas avdrag och indragningar i enlighet med artiklarna 3 och 4 i förordning (EG) nr 1259/1999 skall kunna användas för åtgärder för landsbygdens utveckling (i enlighet med artikel 5.2 i samma förordning, dock endast i fråga om kompletterande åtgärder: förtidspensionering, mindre gynnade områden, miljövänligt jordbruk, beskogning). I enlighet med artikel 9 i förordning (EG) nr 1259/1999 kommer också regler att fastställas för hur medlemsstaterna skall hålla kommissionen informerad om genomförandet.

Hur sänkningarna enligt artikel 4 i förordning (EG) nr 1259/1999 skall beräknas fastställs i samma artikel. Därför är det inte nödvändigt att upprepa detta i tillämpningsförordningen.

Det är kommissionens förhoppning att förordningen antas och offentliggörs snarast möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2755/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Förstörelse av medeltida ortodox kyrka i Kosovo

Vid en bombexplosion den 17 juli 2000 jämnades en medeltida ortodox kyrka med marken i Kosovo Polie nära Pristina. I kommissionens svar på min föregående fråga (E-0015/00(1)) upplyste man mig om att det skulle bildas en högnivågrupp med experter på kulturminnesfrågor som skall ha till uppgift att föreslå lösningar på problem som har uppstått till följd av att kulturminnesmärken har skadats och förstörts i Kosovo. Gruppen skall också genom en ingående undersökning kartlägga vilka kulturminnesmärken som har skadats eller förstörts.

Under det fortsatta våldet i Kosovo fortgår förstörelsen av kulturminnesmärken. Anser kommissionen mot denna bakgrund att det krävs snabbare reaktioner än de som beskrivs i ovannämnda svar? Har kommissionen för avsikt att i det konkreta fallet med kyrkan omedelbart meddela sin avsikt att verka för dess återuppbyggnad för att i praktiken demonstrera sitt ogillande när det gäller fallen av vandalism och intolerans i Kosovo?

(1) EGT C 303 E, 24.10.2000, s. 124.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(26 oktober 2000)

Som framgår av kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-0015/00 skulle en högnivågrupp med experter tillsättas efter det att ett avtal slutits med Europarådet. Syftet är bland annat att på grundval av en undersökning fastställa förstörelsens omfattning och exakt vilka skador som åsamkats kulturbyggnader, främst i fråga om det arkitektoniska och arkeologiska arvet (kulturminnesmärken och platser) för alla etniska och religiösa grupper i Kosovo. Man vill också på grundval av denna undersökning upprätta en förteckning över prioriterade åtgärder och hjälpa till att inrätta expertteam, bestående av företrädare för alla etniska grupper och religioner i området som hämtats från lokal, regional och federal nivå, som skall utarbeta genomförbarhetsstudier och handlingsplaner för de prioriterade åtgärder som fastställts genom undersökningen. Expertgruppens slutsatser förväntas finnas tillgängliga i slutet av året.

Kommissionen kommer att informera FN:s uppdrag i Kosovo om resultatet av undersökningen. Det är FN:s övergångsförvaltning i Kosovo (UNMIK) som kommer att fatta beslut om huruvida den kyrka som parlamentsledamoten nämner skall återuppbyggas. Beslut fattas dock först efter det att undersökningen avslutats och baseras på de prioriterade åtgärder som kommer att fastställas inom ramen för det offentliga investeringsprogrammet för återuppbyggnad 2001. Yttranden kommer att begäras in från de internationella biståndsgivare som är engagerade i Kosovo.

På grund av det skriande behovet av investeringar i infrastruktur och tjänster som är nödvändiga för att trygga befolkningens välfärd i Kosovo, avser kommissionen inte att vid denna tidpunkt åta sig att med EU-medel återuppbygga byggnader för religionsutövning.