ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2004/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(6 juli 2001)

Ämne: Bekämpningsmedel i italienska frukter och grönsaker

En undersökning som utfördes av Anpa-Arpa (Agenzia Nazionale Prevenzione Ambiente) (ung. Nationella byrån för miljöprevention), där man i fjorton italienska regioner analyserade 5 300 prover på frukt och grönsaker, påvisade spår av bekämpningsmedel i fyra frukter av tio (och två grönsaker av tio) med halter som översteg de tillåtna gränsvärdena.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Är kommissionen medveten om dessa resultat?

2. Vilka är de gränsvärden som anges i det europeiska regelverket för rester av bekämpningsmedel i frukt och grönsaker?

3. Finns det några påföljder för den som bryter mot de regler som gäller på detta område?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(31 juli 2001)

1. Kommissionen känner till resultaten av undersökningen men kan inte finna något i dessa som styrker påståendet i frågan att gränsvärdena för högsta tillåtna restmängder av bekämpningsmedel överskrids i 40 % av frukterna och 20 % av grönsakerna. Kommissionen har även kännedom om de nyligen offentliggjorda resultaten från det italienska nationella programmet för år 2000 för kontroll av restmängder av bekämpningsmedel i frukt och grönsaker. Resultaten ligger i linje med föregående års resultat och med dem som rapporterats av de andra medlemsstaterna: ungefär 60 % av proverna innehåller inga påvisbara restmängder, i ca 40 % av proverna påvisas restmängder som ligger inom de tillåtna gränsvärdena och i ca 2-3 % av proverna påvisas restmängder som visserligen överstiger de tillåtna gränsvärdena men dock inte innebär någon hälsorisk.

2. Gemenskapens mer än 20 000 gränsvärden för högsta tillåtna restmängder (maximum residue limits, MRL) kan av praktiska skäl inte förtecknas här. En fullständig förteckning är tillgänglig på följande Europa-webbplats: http://europa.eu.int/comm/food/fs/ph_ps/pest/index_en.htm.

3. Det är medlemsstaterna som har ansvaret för kontrollen av att de gällande gränsvärdena för högsta tillåtna restmängder iakttas och för att lämpliga åtgärder vidtas mot dem som överträder reglerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1053/01

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(5 april 2001)

Ämne: Klubbyte för fotbollsspelare - träningskostnader

Kan kommissionen uppge vilka belopp (i löpande priser) som kan vara motiverade när det gäller årliga kostnader för att träna fotbollsspelare?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1052/01, E-1053/01och E-1054/01 ingivet av Mario Monti för kommissionen

(28 maj 2001)

Den 5 mars 2001 gjorde Internationella fotbollsförbundet (FIFA) ett åtagande om att ändra sina regler gällande internationella spelarövergångar. Enligt de allmänna principer som ligger till

grund för åtagandet skall FIFA bland annat införa ett system med träningsersättning för spelare under 23 år som uppmuntrar och belönar de träningssatsningar som görs av klubbar, särskilt små klubbar och amatörklubbar, utan att spelarnas rörelsefrihet begränsas på ett oproportionerligt sätt. FIFA kommer också att införa ett system för solidarisk omfördelning, där en stor del av inkomsterna kommer att ges till klubbar, däribland amatörklubbar, som tränar och utbildar spelare.

Kommissionen har alltid varit för principen om en solidaritetsfond som skall användas för att främja utbildningen av unga spelare och som skall minska klyftan mellan stora och små klubbar eller mellan amatörfotboll och proffsfotboll.

Hittills har inga detaljerade siffror eller beräkningar lämnats till kommissionen.

Enligt de allmänna principerna för FIFA:s åtagande om att ändra sina regler är förlorade marknadsföringsinkomster ingen faktor som kan beaktas vid beräkningen av träningsersättningar. När det gäller kompensation för ensidiga kontraktsbrott måste frågan i första hand besvaras på grundval av tillämplig nationell lagstiftning.

FIFA har åtagit sig att se över de nya arrangemangen efter erfarenheterna av två spelsäsonger.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1482/01

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(18 maj 2001)

Ämne: Prästerskapet och anställningsrättigheter i Förenade kungariket

Anser kommissionen att prästerskapet omfattas av rådets direktiv 91/533/EEG(1) av den 14 oktober 1991 med tanke på att Förenade kungariket i Employment Rights Act 1996 (lagen om anställdas rättigheter) inte angav att de skulle undantas?

Krävs det inte ett förhandsavgörande från EG-domstolen för att en domstol skall kunna besluta att prästerskapet inte omfattas?

Vilka åtgärder kan vidtas om en domstol fattade ett sådant beslut och borde inte kommissionen ta upp frågan med Förenade kungarikets regering som en överträdelse av gemenskapslagstiftningen?

(1) EGT L 288, 18.10.1991, s. 32.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(12 juli 2001)

Enligt rådets direktiv 91/533/EEG (direktivet om skriftlig information om villkoren i anställningsavtal)(1) är arbetsgivaren skyldig att upplysa varje arbetstagare om de väsentliga dragen i anställningsavtalet eller anställningsförhållandet. Detta gäller bland annat uppgifter om parternas identitet, arbetsplatsen och vissa andra arbetsvillkor.

Direktivet införlivades 1996 i brittisk lagstiftning genom Employment Rights Act, som inte innehåller några särskilda bestämmelser om präster.

Direktivets räckvidd fastställs i artikel 1. Direktivet är tillämpligt endast på arbetstagare som har ett anställningsavtal eller ett anställningsförhållande som regleras genom eller omfattas av gällande lagstiftning i en medlemsstat (se artikel 1.1). Om präster enligt den brittiska lagstiftningen inte anses uppfylla kraven på arbetstagare i denna artikel omfattas de alltså inte av bestämmelserna i den nationella rättsakt (Employment Rights Act) som genomför direktivet.

Tillämpningen av nationell lagstiftning som genomför gemenskapens direktiv kontrolleras av de nationella rättsliga myndigheterna. Enligt artikel 234 (f.d. artikel 177) i EG-fördraget kan domstolen meddela förhandsavgöranden om det i ett ärende vid en domstol i en medlemsstat, mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning, uppkommer en fråga som gäller i) tolkningen av EG-fördraget, ii) giltigheten och tolkningen av rättsakter som beslutas av gemenskapens institutioner och av ECB eller iii) tolkningen av stadgar för organ som upprättats genom rättsakter som beslutats av rådet, när stadgarna föreskriver detta. Så vitt kommissionen vet har det i Förenade kungariket inte förekommit några sådana fall vad gäller direktiv 91/533 och präster.

Om en nationell domstol inte skulle uppfylla sina förpliktelser enligt artikel 234 i EG-fördraget skulle den göra sig skyldig till överträdelse av bestämmelserna i fördraget, för vilket medlemsstaten skulle vara ansvarig.

(1) Rådets direktiv 91/533/EEG av den 14 oktober 1991 om arbetsgivares skyldighet att upplysa arbetstagarna om de regler som är tillämpliga på anställningsavtalet eller anställningsförhållandet - EGT L 288, 18.10.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1222/01

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(26 april 2001)

Ämne: Grävlingar och tuberkulos

Kan kommissionen upplysa om den har låtit utföra några undersökningar om huruvida grävlingar kan sprida tuberkulos eller ej?

Kan kommissionen i så fall redogöra för resultatet av dessa undersökningar?

Om så inte är fallet, kan kommissionen upplysa om den planerar att låta undersöka detta?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(29 juni 2001)

Kommissionen är medveten om att grävlingar misstänks kunna sprida tuberkulos. Undersökningar av huruvida och hur grävlingar sprider tuberkulos har gjorts av brittiska ministeriet för jordbruk, fiskeri och livsmedel (MAFF). Undersökningar och rapporter (Krebs-rapporten) läggs ut på MAFF:s webbsida (www.maff.gov.uk/animalh/tb).

De bevis som hitintills har lagts fram ger stöd för uppfattningen att grävlingar är en betydande källa till infektion av boskap i Storbritannien. Det är dock inte möjligt att kvantitativt fastställa i hur stor omfattning grävlingar bidrar till att boskap smittas. Andra vilda arter kan också bära sjukdomen, och man kan inte bortse från möjligheten att dessa arter bidrar i någon mån.

Kommissionen finansierar för närvarande FAIR-CT98-4373 Concerted Action for the setting up of a European veterinary network on diagnosis, epidemiology and research of mycobacterial diseases, en samordnad åtgärd om inrättandet av ett nätverk för diagnos, epidemiologi och forskning om mycobakteriella sjukdomar. En workshop inom ramen för denna samordnade åtgärd handlade om tuberkulos och vilda djur och ägde rum den 2325 mars 2000 i Dublin. Många aspekter på tuberkulos hos grävlingar togs upp vid detta seminarium. Information om åtgärden finns på http://www.ucm.es/info/venom/.

I enlighet med åtgärd 29 i åtgärdsplanen för livsmedelssäkerhet(1) inrättades år 2000 en arbetsgrupp som skall övervaka utrotning av sjukdomar i medlemsstaterna. Undergrupper till arbetsgruppen har inrättats för de tre viktigaste sjukdomarna (brucellos hos får och get, bovin brucellos, bovin

tuberkulos) för vilka utrotningen medfinansieras. Målen med dessa undergrupper är att stödja medlemsstaterna i deras försök att utveckla och genomföra optimala åtgärder för utrotning av sjukdomar. Man planerar att diskutera denna fråga vid ett av tuberkulosgruppens kommande möten.

(1) KOM(1999) 719 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1215/01

från Francesco Speroni (TDI) till rådet

(24 april 2001)

Ämne: Avsaknad av sakregister i Fördragssamlingen

Som svar på min fråga P-0418/01(1) gav kommissionen rådet befogenhet att ge ut Fördragssamlingen.

Kan rådet förklara varför det i pappersversionen av Fördragssamlingen saknas sakregister, i nätversionen protokoll, deklarationer, akter och institutionella texter och varför samlingen inte finns tillgänglig i Word-format?

(1) EGT C 187 E, 3.7.2001, s. 223.

Svar

(27 september 2001)

Den version av traktatsamlingen som återges på Internetadress http://europa.eu.int/eur-lex/fr/treaties/index.html är identisk med pappersversionen och innehåller samtliga bilagor, dvs. protokoll, förklaringar, andra fördrag och rättsakter samt interinstitutionella texter. Det format som den ärade parlamentsledamoten omnämner har inte valts av datasäkerhetsskäl och på grund av upphovsrätt till programvaran.

Traktatsamlingen innehåller förvisso inte något sakregister, men på Internet finns det möjlighet att söka på nyckelord.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0737/01

från Roy Perry (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2001)

Ämne: Rörligheten för forskare

Europeiska rådet i Lissabon 2000 uppmanade rådet och kommissionen att tillsammans med medlemsstaterna, när så är lämpligt, vidta åtgärder för att senast 2002 undanröja hinder för forskares rörlighet i Europa och att dra till sig och behålla de stora forskartalangerna i Europa. Vilka åtgärder har vidtagits?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(2 maj 2001)

Den 15 juni 2000 antog rådet (forskning) en resolution där kommissionen och medlemsstaterna uppmanas att samarbeta intensivt för att undanröja hindren för forskares rörlighet före 2002. Detta skedde i enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte i Lissabon. Under sommaren 2000 inrättades en högnivågrupp med nationella experter för detta ändamål. Fyra typer av hinder har konstaterats: juridiska och administrativa hinder, sociala och kulturella hinder, hinder förknippade med karriären och hinder för rörlighet mellan sektorer. För att dessa skall kunna undanröjas kommer konkreta åtgärder att föreslås. Högnivågruppen höll fyra möten mellan oktober 2000 och mars 2001 och överlämnade sin rapport till kommissionen den 4 april 2001.

Som en följd av arbetet i högnivågruppen kommer kommissionen före juni 2001 att utarbeta ett meddelande om rörlighet för forskare inom det europeiska området för forskningsverksamhet. Det skall innehålla en rad förslag för att främja gynnsamma förutsättningar för forskares rörlighet under hela deras karriär.

Dessa åtgärder kommer att vidtas i samband med andra redan befintliga eller nya initiativ på området, till exempel förslaget till Europaparlamentets och rådets rekommendation om rörlighet inom gemenskapen för studerande, personer som genomgår yrkesinriktad utbildning, unga volontärer, lärare och utbildare(1), handlingsplanen(2) för rörlighet som täcker samma områden, högnivågruppen för frågor som rör kompetens och rörlighet samt gruppen med generaldirektörer ansvariga för den offentliga sektorn.

(1) KOM(1999) 708 slutlig.

(2) EGT C 371, 23.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0562/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2001)

Ämne: Revisionsförklaring för generaldirektoratet för miljö

Vid budgetkontrollutskottets möte den 7 februari 2001 meddelade kommissionsledamot Fischler att den exakta felfrekvensen 1999 för de ekonomiska transaktionerna inom generaldirektoratet för jordbruk uppgick till 3,06 procent.

I den anda av samarbete och öppenhet som råder mellan de europeiska institutionerna skulle jag vilja be den kommissionsledamot som har ansvaret för miljö att ta fram motsvarande siffra för de ekonomiska transaktionerna inom detta generaldirektorat? Om det inte kan göras, vad är orsaken till detta?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0553/01, E-0554/01, E-0555/01, E-0556/01, E-0557/01, E-0558/01, E-0559/01, E-0560/01, E-0561/01, E-0562/01, E-0563/01, E-0564/01, E-0565/01, E-0566/01, E-0567/01, E-0568/01, E-0569/01 och E-0570/01 ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(11 april 2001)

Kommissionen vill erinra ledamoten om att revisionsrätten inte anger någon felmarginal i sin revisionsförklaring till den allmänna budgeten, eftersom rätten anser att det skulle ge en alltför förenklad bild av kommissionens ekonomiska förvaltning om man grundade sig endast på denna indikator.

Därför beslutade revisionsrätten för tre år sedan att inte ange någon allmän felmarginal och att ändra revisionsförklaringens innehåll för att därmed ge den myndighet som beviljar ansvarsfrihet en mer utförlig, beskrivande framställning.

Revisionsrätten har vid flera tillfällen påpekat att angivande av en eventuell felmarginal på lägre nivå (till exempel per sektor eller generaldirektorat), framräknad från en allmän felmarginal, skulle vara helt missvisande. De transaktioner som revideras av rätten är alltför fåtaliga och det vore inte möjligt att fastställa en korrekt felmarginal på lägre nivå.

Följaktligen kan kommissionen inte lämna de begärda uppgifterna till parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1120/01

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(6 april 2001)

Ämne: Kommissionens personalpolitik

Kommissionen håller på att reformera sin personalpolitik i syfte är att effektivisera verksamheten. Syftet är korrekt. Vissa personalrepresentanter har redan varslat om strejker i händelse av att reformerna inte tillfredsställer tjänstemännen. Anser kommissionen att lön skall utbetalas till tjänstemännen under en eventuell strejk?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(20 juni 2001)

Tjänsteföreskrifterna innehåller inga bestämmelser om utbetalning av lön vid strejk. I punkt 10 i bilagan till ramavtalet mellan fackföreningarna, personalrepresentationen och kommissionen från 1974 fastställs att kommissionen och de fackföreningar och den personalrepresentation som är inblandade i en tvist tillsammans skall enas om enligt vilka villkor arbetet skall återupptas. Det innebär att frågor av detta slag löses från fall till fall.

Kommissionen har som praxis att göra avdrag från lönen för de tjänstemän som deltar i en strejk med ett belopp som motsvarar tjänstemannens lön under strejkperioden. Detta tillämpades senast i samband med att ett antal tjänstemän vid kommissionens avdelningar i Luxemburg strejkade en halv dag den 31 januari 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1440/01

från Mary Banotti (PPE-DE) till kommissionen

(17 maj 2001)

Ämne: Priser på tidsskrifter i medlemsstaterna

Kan kommissionen, med tanke på att alla priser på tidsskrifter som ges ut i Storbritannien och saluförs på Irland för närvarande anges i pund sterling, meddela om det är lagligt med ganska stora prisskillnader för tidsskrifter, med undantag för portokostnader, som saluförs och distribueras i en annan medlemsstat?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(20 juli 2001)

Angående prisskillnader för tidskrifter mellan medlemsstater så kan en mängd anledningar berättiga sådana prisskillnader. Väsentliga prisskillnader kan t.ex. uppstå på grund av olika distributionsmodeller, fraktkostnader, skattesystem etc.

Följaktligen kan inte prisskillnader på förhand ses som oberättigade utan fallen måste granskas med hänsyn till de särskilda omständigheter som föreligger.

Prispolitiken för tidskrifter har behandlats tidigare i instanser under EG:s konkurrenslagstiftning. I ett fall drog domstolen slutsatsen att när det gällde ett selektivt utdelningssystem för tidningar och tidskrifter som påverkarhandel mellan medlemsstater måste krav på fasta priser framställas som oförenligt med artikel 81.1. Kommissionen kan dock i ett övervägande av en ansökan om undantag från artikel 81.1 utreda i ett särskilt fall om ett sådant utdelningssystem är berättigat(1).

Kommissionen kommer behålla dessa element i åtanke när det gäller fall inom detta område som kommer till dess kännedom.

(1) Domstolens dom av den 3 juli 1985, SA Binon & Cie v SA Agence et messageries de la presse, mål 243/83, Rec.1985 s. 2015.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0525/01

från José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(22 februari 2001)

Ämne: Stabilitetspakt i Spanien

1997, det vill säga det år som föregick det slutgiltiga urvalet av de länder som skulle ingå i EMU, uppfyllde Spanien inget av de kriterier som fastställdes i Maastricht:

- inflationen låg 1996 på 3,6 procent, vilket var mer än genomsnittet för de länder som hade de bästa resultaten på detta område,

- det statliga underskottet, som hade nått sin höjdpunkt 1995 med 7,3 procent av BNP, sjönk till 4,6 procent 1996, vilket också var mycket högre än de 3 procent som var det maximalt tillåtna värdet som fastställdes i Maastricht.

Den spanska regeringen beslutade därför att frysa tjänstemännens löner, vilket nyligen har bestridits i en dom från Högsta domstolen (Audiencia Nacional).

Med hur mycket skulle enligt kommissionens beräkningar de statliga utgifterna och därmed också underskottet ha ökat (under förutsättning att skattetrycket var detsamma) om de offentliga tjänstemännens löner hade ökats i enlighet med konsumentprisindex?

Skulle kommissionen ha rekommenderat Spaniens deltagande i EMU från första början om man hade ökat de statliga tjänstemännens löner i enlighet med konsumentprisindex?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(10 april 2001)

Kommissionen kan inte bedöma hur de offentliga utgifterna och det offentliga underskottet i Spanien skulle ha utvecklats under de senaste åren om statstjänstemännens löner hade ökat i takt med konsumentprisindex. I detta fall skulle regeringen ha kunnat modifiera andra intäkts- eller utgiftsposter i budgeten. Det är därför ingen större mening med att svara på en hypotetisk fråga om Spaniens deltagande i den ekonomiska och monetära unionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1093/01

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(6 april 2001)

Ämne: Samband mellan Crohns sjukdom och paratuberkulos

Skulle kommissionen kunna ge en kort sammanfattning av resultaten av den undersökning den genomfört om det eventuella sambandet mellan Crohns sjukdom och paratuberkulos?

Kommer kommissionen att vidta några ytterligare åtgärder inom detta området?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 juni 2001)

I mars 2000 godkände Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande en rapport om eventuella samband mellan Crohns sjukdom och paratuberkulos. Rapporten Possible links between Crohn's disease and paratuberculosis finns tillgänglig på kommissionens webbplats på följande adress: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scah/out38_en.pdf

I rapporten granskas frågan grundligt, och det är skäl att läsa den i sin helhet. Kommittén sammanfattar emellertid de viktigaste resultaten enligt följande:

För närvarande finns det inte tillräckliga belägg för att bekräfta eller förneka att Mycobacterium paratuberculosis skulle vara det agens som orsakar åtminstone en del av fallen av Crohns sjukdom hos människa. Det finns emellertid tillräckliga belägg som tyder på att det är befogat att snarast möjligt öka forskningen för att lösa frågan.

Genom programmet Livskvalitet och förvaltning av de levande resurserna inom det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling finansierar kommissionen ett forskningsprojekt om bättre prevention, diagnos och behandling av sarkoidos och Crohns sjukdom (Sacrohn). Projektet inleddes den 1 oktober 2000 och fortsätter fram till oktober 2003. Projektet har som mål att utveckla nya metoder för molekylär detektion och kulturteknik, särskilt med hjälp av tekniker för molekylär typbestämning för att fastställa eventuella samband mellan Mycobacterium paratuberculosis från idisslare och Crohns sjukdoms etiologi.

På detta tidiga stadium är konkreta resultat av projektet inte ännu tillgängliga om huruvida det förekommer ett samband mellan Mycobacterium paratuberculosis från (produkter från) idisslare och Crohns sjukdom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1272/01

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(2 maj 2001)

Ämne: Underlåtenhet att följa EU:s bestämmelser om behandling av avloppsvatten

Ett decennium efter det att EU:s bestämmelser om behandling av avloppsvatten antagits, släpps det i 37 urbana områden med mer än 150 000 invånare fortfarande ut avloppsvatten som inte behandlats på något sätt.

Samtidigt som detta innebär ett hot mot medborgarnas hälsa i de områden där bestämmelserna överträds, utgör det ett beklagansvärt exempel för de kanditatländer som väntar på att få ansluta sig till Europeiska unionen, vilka ju brukar anklagas för att inte tillräckligt snabbt anpassa sin lagstiftning till EU:s miljöbestämmelser.

Kan kommissionen redogöra för varför den inte handlat mer resolut mot dem som överträder bestämmelserna och vilka åtgärder kommissionen tänker vidta för att tvinga dem att följa EU:s regler och behandla avloppsvattnet på föreskrivet sätt innan det släpps ut?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 juli 2001)

I rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse(1) (nedan kallat avloppsvattendirektivet) fastställs tydliga mål med avseende på tidsfrister och miljö:

- Före utgången av 1993: angivande av känsliga områden i enlighet med de kriterier som anges i direktivet.

- Före utgången av 1998: tertiär rening i alla tätorter med mer än 10 000 personekvivalenter (pe)(2) i sådana känsliga områdens avrinningsområde.

- Före utgången av år 2000: sekundär rening i alla tätorter med mer än 15 000 pe i normala områdens avrinningsområde (dvs. vattendrag som inte betecknas som känsliga).

- Före utgången av 2005: sekundär rening i alla återstående tätorter som omfattas av direktivet.

Det är uppenbart att de flesta medlemsstater uppvisar stora brister när det gäller att efterleva dessa tidsfrister och ange känsliga områden.

Under de två senaste åren har kommissionen, på grundval av de uppgifter som medlemsstaterna tillhandahållit, undersökt efterlevnaden av de viktigaste kraven i direktivet. Det bör observeras att kommissionens arbete har fördröjts, i vissa fall högst avsevärt, på grund av att de flesta medlemsstater inte inkommit med uppgifterna i tid.

Trots att vissa medlemsstater gjort stora ansträngningar anser kommissionen att genomförandet av avloppsvattensdirektivet är försenat och ofullständigt, både när det gäller uppnåendet av målen om tillräcklig rening och de fastställda tidsfristerna.

För att förbättra genomförandet kommer kommissionen att fortsätta att övervaka och bidra till att garantera efterlevnaden. Kommissionen kommer inte att tveka att vidta erforderliga åtgärder, inklusive tillämpning av det förfarande som anges i artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget, för att se till att denna lagstiftning efterlevs ordentligt.

(1) EGT L 135, 30.5.1991.

(2) Personekvivalent: den mängd nedbrytbart organiskt material som har en biokemisk syreförbrukning på 60 g löst syre per dygn under fem dygn (BOD5).