SKRIFTLIG FRÅGA E-3132/01

från W.G. van Velzen (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2001)

Ämne: Uppföljningsfråga om diskriminering inom mobil telefoni

Kommissionsledamoten Bolkesteins svar den 28 september 2001 på Europeiska kommissionens vägnar på min skriftliga brådskande fråga P-4158/00(1) (inlämnad den 20 december 2000) ger anledning till följande uppföljningsfrågor. Med anledning av vad som offentliggjorts om detta svar har jag dessutom mottagit klagomål om liknande tillvägagångssätt i Förenade kungariket och i Luxemburg.

1. Kan kommissionen bekräfta, utgående från de krav på uppgifter för kontroll av identiteten hos en kund som står i begrepp att ingå avtal om abonnemang på en mobil telefonitjänst och som finns omnämnda i svaret på fråga P-4158/00, att det är oskäligt att kräva en garanti på exempelvis 100 brittiska pund eller 160 euro eller kräva att hyreskontrakt företes?

2. I artikel 10.2 i direktiv 98/10(2) stadgas det att de nationella tillsynsmyndigheterna eller andra enligt nationell lagstiftning behöriga organ skall kunna kräva ändring av villkoren i avtalen mellan telefonföretag och kunder för att skydda användarnas och/eller abonnenternas rättigheter. Jag är av den åsikten att medlemsstaterna Belgien, Luxemburg och Förenade kungariket inte tillämpat denna bestämmelse korrekt. Dessa medlemsstater eller deras behöriga organ är enligt artikel 10.2 skyldiga att vidta åtgärder för

att anpassa de ovannämnda avtalen så att användarna och/eller abonnenterna skyddas mot att ställas inför oskäliga krav som strider mot EG-fördraget, såsom krav på garantier eller på att hyreskontrakt skall företes. Kan kommissionen ange vilka konkreta åtgärder den ämnar vidta för att få slut på dessa oönskade tillvägagångssätt och när sådana åtgärder är att förvänta?

3. Ytterligare anser jag att medlemsstaterna Belgien, Luxemburg och Förenade kungariket inte tillämpat stadgandet i artikel 11.1 i direktiv 98/10 korrekt. I denna artikel stadgas det att medlemsstaterna skall säkerställa att alla organisationer som tillhandahåller fasta och mobila allmänt tillgängliga telefonnät offentliggör tillräcklig och aktuell information för konsumenter om sina standardvillkor. Likaså anser jag att de som tillhandahåller mobila telefonitjänster inte presenterat denna information på ett tydligt och korrekt sätt, såsom det föreskrivs i artikel 11.1. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att få en lösning på detta problem och när är sådana åtgärder att förvänta?

4. Jag anser att medlemsstaterna Belgien, Luxemburg och Förenade kungariket inte har fullgjort sin fördragsfästa skyldighet att förebygga diskriminering utgående från nationalitet och främja den fria rörligheten för tjänster och inte heller efterlevt bestämmelserna i direktiv 98/10 och att kommissionen med beaktande av artikel 226 i fördraget måste handla därefter. När ämnar kommissionen lägga fram ett motiverat yttrande för att påtala dessa tre medlemsstaters försummelser och eventuellt inleda ett förfarande i anledning av fördragsbrott?

5. Mot bakgrund av att det tog hela nio månader för kommissionen att besvara min tidigare brådskande fråga, trots att tidsfristen för när den skulle besvaras var tre veckor, utgår jag från att denna fråga ges högsta prioritet av kommissionen. Kan kommissionen denna gång hålla sig till den tidsfrist som finns utsatt för när parlamentariska frågor skall vara besvarade?

(1) EGT C 40 E, 14.2.2002, s. 3.

(2) EGT L 101, 1.4.1998, s. 24.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 januari 2002)

Vid svar på parlamentsledamotens kompletterande frågor är det viktigt att skilja mellan de berörda telekommunikationsoperatörernas verksamhet och de nationella myndigheternas åtgärder i samband med uppfyllelse av deras skyldigheter i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

Kommissionen uppgav i sitt svar på parlamentsledamotens tidigare skriftliga fråga om denna fråga, P-4158/2000(1) att kommissionen anser att belgisk lag inte kränker mot principen om fri rörlighet enligt EG-fördraget. Detta verkar även vara fallet för Luxemburg och Förenade kungariket. De villkor som parlamentsledamoten tar upp är ett krav från telekommunikationsoperatörerna för att sluta ett kommersiellt avtal. Dessa villkor verkar inte vara orimliga så länge som, med tanke på den rättspraxis som nämns i ovannämnda svar, de inte anses innebära inskränkningar i friheten att tillhandahålla tjänster i enlighet med artikel 49 (f.d. artikel 59) i EG-fördraget, i vilket fall de skulle betraktas som ogiltiga.

I artikel 10.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/10/EG av den 26 februari 1998 om tillhandahållande av öppna nätverk (ONP) för taltelefoni och samhällsomfattande tjänster för telekommunikation i en konkurrensutsatt miljö(2), krävs att medlemsstaterna skall säkerställa att nationella regleringsmyndigheter bemyndigas att kräva ändring av avtalsvillkoren. Enligt den information som är tillgänglig för kommissionen har denna bestämmelse införlivats på rätt sätt i två av de tre berörda medlemsstaterna. Överträdelseförfaranden har inletts mot Luxemburg om denna fråga och de nationella myndigheterna har delgett kommissionen den ändrade lagstiftningen. Kommissionen undersöker nu denna lagstiftning. Den separata frågan om denna behörighet utövas i något särskilt fall är den berörda nationella tillsynsmyndighetens ansvar, i enlighet med principerna i gemenskapslagstiftningen.

När det gäller genomförandet av artikel 11.1 i samma direktiv, och efter kommissionens överträdelseförfaranden mot Belgien och Luxemburg, har kommissionen blivit informerad om att kravet har införlivats på korrekt sätt av de berörda medlemsstaterna i den mån kravet finns i den nationella lagstiftningen och de nationella myndigheterna är bemyndigade att genomföra det. Kommissionen noterar parlamentsledamotens åsikt att tre medlemsstater har införlivat kraven i denna artikel på ett inkorrekt sätt. Eftersom det är oklart om de villkor som kritiseras utgör en del av de standardvillkor som omfattas av artikel 11.1 skall kommissionen ta upp denna fråga med de berörda medlemsstaterna. Kommissionen vill dock understryka att klagomål som handlar om telekommunikationsoperatörers bristande uppfyllande av sina skyldigheter i enlighet med gemenskapslagstiftningen (t.ex. skyldigheten att presentera information på ett tydligt och korrekt sätt), bör hänvisas till de berörda myndigheterna i de berörda medlemsstaterna.

Av ovannämnda skäl ser kommissionen för närvarande inga skäl till att vidta ytterligare åtgärder i enlighet med artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget eftersom kommissionen redan har tagit de nödvändiga åtgärderna för att säkerställa att bestämmelserna i direktiv 98/10/EG införlivas.

(1) EGT C 40 E, 14.2.2002, s. 3.

(2) EGT L 101, 1.4.1998, s. 24.