SKRIFTLIG FRÅGA E-1256/00

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(14 april 2000)

Ämne: Radioaktiva bomber över Kosovo

Under de elva veckor som kriget i Kosovo pågick, fällde NATO-flygplan bomber av utarmat uran som sammanlagt motsvarar flera hundra kilo radioaktivt material.

Bomberna, som är avsedda för stridsvagnsbekämpning, är relativt billiga, eftersom utarmat uran är en restprodukt från andra bearbetningar. De lämnar efter sig ett mycket finfördelat pulver av uranoxid (de enskilda partiklarnas diameter är 400 gånger mindre än ett sandkorns) som sprids tiotals kilometer med vinden eller medförs av ytvatten. Den radioaktivitet som därigenom utvecklas är extremt farlig om partiklar intas genom att de inandas eller sväljs. Uranpartiklarna är nämligen lättlösliga i kroppsvätskor och anrikas i vissa målorgan som njurar, lever och ben.

Personer som befinner sig i det besmittade området åsamkas således betydande skada, såväl genom strålningen som genom direkt toxicitet.

Erfarenheter från gulfkriget, där liknande bomber användes och vars verkningar även hundratals amerikanska soldater blivit offer för, har visat att cancer, leukemi, missfall, medfödda missbildningar samt lever- och nervsjukdomar är de mest direkta följderna för människor. Dessutom finns långsiktiga konsekvenser på miljön.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Anser kommissionen inte att det är nödvändigt att vidta åtgärder för att kontrollera omfattningen av den radioaktiva föroreningen i Kosovo?

2. Anser kommissionen att den skall stödja saneringsarbeten?

3. Anser kommissionen inte att den bör genomföra ett särskilt screeningprogram för de delar av befolkningen som är mest utsatta för risker, exempelvis gravida kvinnor och barn?

4. Anser inte kommissionen att det är nödvändigt att främja en internationell kampanj för att förbjuda bomber av utarmat uran?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 juni 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till de svar som givits på de muntliga frågorna H-429/99 från Alexandros Alavanos och H-431/99 från Mihail Papayannakis vid frågestunden under parlamentets delsession i september 1999(1) och på skriftlig fråga E-1481/99 från Lucio Manisco(2).

Svaret på ledamotens första fråga är att två undersökningar genomförts för att bland annat utröna om radioaktiv förorening uppkommit till följd av att bomber av utarmat uran användes i Kosovo. Den första undersökningen, som finansierades av kommissionen, var en preliminär bedömning av miljöpåverkan efter Kosovokonflikten. Den genomfördes av det regionala miljökontoret för Central- och Östeuropa (Regional environment centre for Central and Eastern Europe). Rapporten finns på deras webbplats: www.rec.org. En mer ingående undersökning gjordes senare av Balkans Task Force inom Förenta nationernas miljöprogram (UNEP) denna rapport finns på deras webbplats: www.grid.unep.ch. I båda rapporterna dras slutsatsen att konflikten i Kosovo inte orsakat någon miljökatastrof i regionen.

Mot denna bakgrund ansågs det inte nödvändigt att vidta sådana åtgärder som föreslås i ledamotens två följande frågor. Ändå har kommissionen, genom sitt kontor för humanitärt bistånd (ECHO) och genom sin aktionsgrupp för Kosovo, som nu ersatts av återuppbyggnadskontoret, påtagit sig en ledande roll i de större internationella ansträngningarna att ta itu med andra problem som identifierats, särskilt i fråga om vattenrening. Kommissionen stöder också, inom ramen för stabilitetspakten, ett regionalt återhämtningsprogram för miljön, vilket kommer att bidra med återhämtningsåtgärder för miljön i hela Balkanregionen.

Kommissionen har inte kunnat överväga frågan om huruvida bomber av utarmat uran bör förbjudas, eftersom den inte har någon behörighet på vapenområdet.

(1) Europarlamentets debatter (september 1999).

(2) EGT C 203 E, 18.7.2000, s. 2.