SKRIFTLIG FRÅGA E-2189/99

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(29 november 1999)

Ämne: Överträdelser av gemenskapslagstiftningen inom försäkringsområdet och snedvridning av konkurrensen i Grekland

Jag har inte fått något tillfredsställande svar på min tidigare fråga (P-1686/99)(1) om förekomsten av överträdelser av gemenskapslagstiftningen om försäkringar i Grekland, vilket lett till att konkurrensen snedvridits och att det finns risk för att försäkringsmarknaden kollapsar på grund av de enorma underskotten.

1. Känner kommissionen till att de grekiska kontrollmyndigheterna bryter mot gemenskapsbestämmelserna när det gäller deras förpliktelse att kontrollera kraven på täckande av erforderliga reserver med likvärdiga tillgångar till motsvarande värde fram till dess årsbokslutet görs, och att samma myndigheter illegalt tillåter att man täcker de reserver som krävdes föregående år med tillgångar som förvärvas under nästkommande år, genom att använda sig av kommande års försäkringspremieintäkter och på detta sätt skapa nya underskott i reserverna vid slutet av den nya redovisningsperioden?

2. Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att se till att gemenskapsdirektiven om finansiell kontroll iakttas och att de grekiska ansvariga kontrollmyndigheterna uppfyller de plikter som de åläggs av gemenskapslagstiftningen?

3. Om försäkringsbolag med stora underskott i sina reserver skulle introduceras på den grekiska börsen, hur har kommissionen för avsikt att föreskriva att den grekiska ansvariga kontrollmyndigheten upprätthåller respekten och iakttagandet av gemenskapsbestämmelserna för att bedöma betalningsförmåga och inrättande av tekniska reserver i dessa företag?

4. Hur är situationen vad gäller införlivande och tillämpning av gemenskapsreglerna i Grekland inom sektorn för assistans på vägarna? Är det tillåtet att knyta tillhandahållande av försäkringar till avtal om assistans på vägarna, vilka erbjuds till mycket låga priser, och på detta sätt snedvrida konkurrensen?

(1) EGT C 27 E, 29.1.2000, s. 161.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(24 januari 2000)

Som kommissionen påpekade i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-1686/99(1) har analysen av den lagstiftning i Grekland varigenom det tredje försäkringsdirektivet genomförs rådets direktiv 92/49/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser annan direkt försäkring än livförsäkring samt om ändring av direktiv 73/239/EEG och 88/357/EEG (tredje direktivet om annan direkt försäkring än livförsäkring)(2), rådets direktiv 92/96/EEG av den 10 november 1992 om samordning av lagar och andra författningar som avser direkt livförsäkring och om ändring av direktiven 79/267/EEG och 90/619/EEG (tredje livförsäkringsdirektivet)(3) och rådets direktiv 91/674/EEG av den 19 december 1991 om årsbokslut och sammanställd redovisning för försäkringsföretag(4) inte lett till att oriktigt genomförande har kunnat påvisas, särskilt inte när det gäller bestämmelser om finansiell sundhet och tillsyn av försäkringsföretag (solvensmarginal och bestämmelser om tekniska avsättningar). Enligt gemenskapens försäkringslagstiftning måste försäkringsföretag göra tillräckliga tekniska avsättningar för hela sin verksamhet. Dessa tekniska avsättningar måste alltid vara så stora att försäkringsföretaget kan uppfylla de betalningsförpliktelser som dess försäkringsavtal ger upphov till. Dessutom måste de tekniska avsättningarna alltid också motsvaras av matchande, tillräckliga och likvärdiga tillgångar. Jämförelsen mellan det fastställda beloppet på de tekniska avsättningarna och de tillgångar som de motsvaras av måste genomföras samma dag, till exempel på försäkringsföretagets bokslutsdag eller vilken annan dag som helst då en kontroll genomförs. Det är med andra ord inte korrekt att använda olika datum vid beräkningen av de tekniska avsättningarna å ena sidan och försäkringsföretagets motsvarande investeringar å den andra.

När det gäller de praktiska tillsynsmetoder som de nationella tillsynsmyndigheterna använder för att övervaka försäkringsföretagens finansiella situation kan medlemsstaternas försäkringstillsynsmyndigheter mycket väl använda olika metoder när de kontrollerar att försäkringsföretagen uppfyller de nationella bestämmelserna om hur de tekniska avsättningarna skall beräknas. Syftet med deras arbete är dock att se till att försäkringsföretaget har gjort tillräckliga tekniska avsättningar när tillsynsmyndigheten genomför kontrollen och att de samtidigt motsvaras av tillräckliga, likvärdiga och matchande tillgångar. I vissa fall kontrollerar försäkringstillsynsmyndigheterna försäkringsföretagen vid utgången av räkenskapsåret. Som referensinstrument vid tillsynsarbetet använder de normalt sett de deklarations- och redovisningshandlingar som företaget måste tillhandahålla enligt den nationella lagstiftningen. På grundval av resultatet av denna kontroll kan tillsynsmyndigheterna sedan fortsätta sitt arbete med att bedöma försäkringsföretagets finansiella situation vid ett senare datum, närmare bestämt det datum då kontrollen äger rum. Sedan fastställer de försäkringsföretagets faktiska finansiella situation. Om tillsynsmyndigheterna anser att de tillgångar som utgör tekniska avsättningar inte är tillräckliga för att företaget skall kunna uppfylla sina betalningsförpliktelser kan de kräva att företaget vidtar nödvändiga åtgärder för att åtgärda den finansiella situationen, till exempel genom att förbjuda företaget att fritt disponera över sina tillgångar eller genom att kräva att företaget utarbetar en restaureringsplan.

Kommissionen har granskat huruvida de praktiska metoder som Greklands tillsynsmyndigheter använder för att övervaka grekiska försäkringsföretags finansiella sundhet, särskilt kravet på att företagen fyller på sina tekniska avsättningar för ett visst år med tillgångar som förvärvats under det efterföljande räkenskapsåret, är förenliga med gemenskapslagstiftningen. Som kommissionen angav i sitt svar på skriftlig fråga P 1686/99 har kommissionen diskuterat denna fråga med de grekiska

myndigheterna och fann inga tecken på att det skulle förekomma en etablerad och kontinuerlig administrativ praxis från de grekiska försäkringstillsynsmyndigheternas sida som skulle stå i strid med nationell försäkringslagstiftning eller gemenskapens försäkringslagstiftning.

När det gäller parlamentsledamotens hänvisning till upptagande av försäkringsföretags aktier till officiell notering förutsågs inte specifikt en situation av detta slag i rådets direktiv 79/279/EG av den 5 mars 1979 om samordning av villkoren för upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörs. I punkt I.1 i lista A i bilagan till direktivet, där villkor för upptagande av aktier till officiell notering vid fondbörs anges(5), föreskrivs en allmän skyldighet i så måtto att bolagets rättsliga ställning skall överensstämma med för bolaget gällande lagar och andra författningar vad beträffar såväl dess bildande som dess verksamhet enligt bolagsordningen.

Rådets direktiv 84/641/EEG av den 10 december 1984 om ändring, speciellt med avseende på reserisker, i första direktivet (73/239/EEG) om samordning av lagar och andra författningar om rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring(6) genomfördes i grekisk lag genom presidentdekret DP 103/1990 av den 22 mars 1990, senast ändrad genom DP 225/1196. Kommissionen undersöker emellertid om andra bestämmelser än de som omfattas av grekisk försäkringslagstiftning skulle kunna hindra försäkringsföretag, som i enlighet med försäkringsdirektiven godkänts i andra medlemsstater, från att i Grekland tillhandahålla försäkringar beträffande hjälp på vägarna. Kommissionen har redan påpekat detta för de grekiska myndigheterna och kommer vid behov att inleda ett förfarande enligt artikel 226 (f.d. 169) i EG-fördraget.

(1) EGT C 27 E, 29.1.2000, s. 161.

(2) EGT L 228, 11.8.1992.

(3) EGT L 360, 9.12.1992.

(4) EGT L 374, 31.12.1991.

(5) EGT L 66, 16.3.1979.

(6) EGT L 339, 27.12.1984.