SKRIFTLIG FRÅGA E-3004/98

från Doeke Eisma (ELDR) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Upptäckt av miljögifter av typen flamskyddsmedel i kaskelotter som i regel uppehåller och livnär sig i djuphavet

1. Känner kommissionen till flamskyddsmedlen, en grupp kemiska föreningar som används i jämförelsevis höga koncentrationer i elektronisk utrustning, såsom datorer och tv-apparater?

2. Känner kommissionen till den nederländska studie (offentliggjord i tidskriften Nature av den 2 juli 1998) som visar att två kemiska grupper av flamskyddsmedel, polybromerade bifenyler (PBB) och polybromerade difenyletrar (PDE), förekommer i kaskelotter som i regel uppehåller och livnär sig i djuphaven, vilket antyder att dessa föreningar har nått djuphaven?

3. Erkänner kommissionen att dessa ämnens toxiska och andra egenskaper mycket liknar välkända miljögifter som till exempel polyklorerade bifenyler (PCB) och diklordifenyltrikloretan (DDT), ämnen som förbjudits i EU:s medlemsstater? Om inte, varför inte?

4. Håller kommissionen med om att resultaten av dessa studier visar att dessa flamskyddsmedel, som troligtvis på grund av ofullständig förbränning i avfallsförbränningsanläggningar kommer ut i atmosfären, vattendragen och havet, ackumuleras i miljön med en sådan hastighet att de skulle kunna utgöra ett allvarlig hot mot människors och djurs hälsa om inga åtgärder vidtas snarast? Om inte, varför?

5. Om ja, kan kommissionen ange vilka åtgärder den avser att vidta för att förhindra ytterligare ackumulering av dessa giftiga ämnen i miljön?

6. Avser kommissionen att förbjuda dessa grupper av flamskyddsmedel?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(1 december 1998)

Kommissionen känner till flamskyddsmedlen. Användningen av vissa bromerade flamskyddsmedel i vissa textilartiklar förbjöds för många år sedan. Det är enligt direktiv 79/663/EEG(1) förbjudet att använda tris(2,3-dibrompropyl)fosfat i textilartiklar, och enligt direktiv 83/264/EEG(2) är det också förbjudet att använda tris-aziridinylfosfinoxid och samtliga tio polybromerade bifenyler för detta ändamål. Kommissionen lade redan 1991 (KOM(91) 7 slutlig)(3) fram ett förslag till förbud mot utsläppande på marknaden av samtliga tio bromerade difenyletrar. Parlamentet valde emellertid att inte avge något yttrande vid första behandlingen och 1995 beslutade kommissionen slutligen att dra tillbaka sitt förslag. Tillverkare av flamskyddsmedel har dock sedan dess gjort frivilliga åtaganden inom ramen för OECD för att förbättra kontrollen av användningen av bromerade difenyletrar.

Genom rådets förordning (EEG) 793/93 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen(4) har ett allmänt program inrättats för riskbedömning av kemikalier och för att fastställa behovet av att begränsa riskerna. De polybromerade bifenylerna (PBB) framställs inte i några större mängder i Europa. Inom ramen för denna förordning är tre polybromerade difenyletrar (PBDE) för närvarande föremål för utvärdering, nämligen bis(pentabromfenyl)eter (DBDPE) (1163-19-5) (rapportör: Frankrike och Förenade kungariket), oktabromderivat av difenyleter (OBDPE) (32536-52-0) (rapportör: Frankrike och Förenade kungariket) och pentabromderivat av difenyleter (PBDPE) (32534-81-9) (rapportör: Förenade kungariket). De delar av riskbedömningsrapporterna för de tre ämnena som rör miljön har diskuterats och godkänts av den behöriga tekniska kommittén. Denna bedömning visar att det inte finns något behov av ytterligare riskbegränsningsåtgärder för de atmosfäriska ekosystemen. Vad beträffar vatten-, sediment- och jordekosystem behövs ytterligare testning av ekotoxiciteten för att fastställa den eventuella riskens omfattning och för att avgöra om det finns behov av ytterligare riskbegränsningsåtgärder och, i så fall, deras omfattning. Vad beträffar kemikaliernas ackumulering i näringskedjan och deras möjliga verkningar på arter som befinner sig högre upp i näringskedjan, drogs slutsatsen att det inte krävs några ytterligare riskbegränsningsåtgärder vid normal användning och normalt bortskaffande av DBDPE och OBDPE. Beträffande PBDPE uppgavs att det möjligen finns anledning till oro. För att få klarhet i detta har ytterligare information begärts om utsläpp av kemikalien från vissa användningsområden. Diskussioner pågår för närvarande inom den behöriga tekniska kommittén om bedömning av riskerna för människors hälsa. Aktuell information, inklusive den studie som offentliggjorts i Nature, har vidarebefordrats till den medlemsstat som fungerar som rapportör, för utvärdering och eventuellt beaktande.

Det finns visserligen likheter mellan dessa föreningar och DDT och PCB, men det finns också skillnader. Samtliga tre föreningar är mycket lipofila, men endast PBDPE bedöms utgöra en sådan risk att den kan komma att klassificeras som miljöfarlig. Ett testprogram har rekommenderats för att ytterligare definiera toxicitetsprofilerna för dessa tre kemikalier och deras eventuella effekter på människors hälsa.

I riskbedömningsrapporterna dras slutsatsen att utsläppen av flamskyddsmedel från förbränningsprocesser är näst intill obefintliga. De spridningsvägar som eventuellt skulle kunna leda till att dessa tre bromerade flamskyddsmedel ackumuleras i miljön undersöks för närvarande av den tekniska kommittén. När riskbedömningsrapporterna har färdigställts och, om nödvändigt, relevanta resultat har vidarebefordrats till Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö, kommer riskbegränsningsåtgärder att rekommenderas inom de områden där det finns anledning till oro. Hänsyn kommer därvid att tas till de möjliga riskerna både för människor och för miljön.

(1) EGT L 197, 3.8.1979, s. 37.

(2) EGT L 147, 6.6.1983, s. 9.

(3) EGT C 46, 22.2.1991, s. 8.

(4) EGT L 84, 5.4.1993, s. 1.