SKRIFTLIG FRÅGA E-1713/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Bestämmelser rörande den privata beväpnade väktarkåren i Italien

I Italien lyder väktarkåren Guardia Particolare Giurata (en privat beväpnad väktarkår) under bestämmelser som går tillbaka till 1932 och hittills har det inte funnits några klara bestämmelser i lagstiftningen om vad som skall känneteckna dem som arbetar inom denna kår eller de enheter som skall organisera arbetet.

Ur anställningshänseende jämställs därför dessa väktare med alla andra arbetstagare, utan att någon hänsyn tas till att denna kår har en stödfunktion i förhållande till ordningsmakten när det gäller att avskräcka från brott, och utan hänsyn till att den är beväpnad. Väktarkårerna utför värdetransporter, väktartjänster nattetid och dagtid samt säkerhetstjänster för privata och offentliga kunder. Trots detta betraktas väktarna som vilka medborgare som helst, har därför inte rätt att arrestera någon om personen i fråga inte grips på bar gärning och får använda vapen endast i självförsvar.

Bristen på lagstiftning har dessutom gjort det möjligt att bilda fler kårer utan någon reglering och därmed utan seriösa kontroller av trovärdigheten och yrkesutbildningen inom denna känsliga sektor. På så vis har arbetstagarnas och medborgarnas integritet satts på spel och bestämmelserna om konkurrens har inte följts.

Mot bakgrund av detta ställer jag följande frågor till kommissionen:

1. Förekommer det lagstiftning på detta område i andra av unionens länder?

2. Jämställs de privata kårerna i så fall med statstjänstemän i denna lagstiftning?

3. Har kommissionen utarbetat direktiv eller andra dokument på detta område?

4. Kan kommissionen ge ett allmänt omdöme om de privata beväpnade kårerna i Europa?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(28 juli 1998)

Sedan början av detta årtionde har flera medlemsstater infört nya bestämmelser som syftar till att kontrollera den verksamhet som bedrivs av privata säkerhetsföretag, som till exempel vaktbolag, värdetransportföretag och företag som erbjuder installation och underhåll av larmsystem och larmcentraler. Enligt de uppgifter kommissionen har tillgång till handlar det om Belgien, Spanien och Portugal. I Frankrike har diskussioner om nya bestämmelser inletts.

Vissa medlemsstater försöker begränsa tillträdet till marknaden för privata säkerhetstjänster genom att kräva att företagen måste vara av inhemsk nationalitet eller att företaget måste vara etablerat på den inhemska marknaden. I Italien till exempel föreskrivs i la Testo Unico delle Legge di Publica Sicurezza av den 13 juli 1931 att såväl de företag som önskar etablera sig som de anställda i dessa företag måste vara av italiensk nationalitet. Kommissionen anser att dessa villkor utgör klara fall av diskriminering som står i strid med artiklarna 48, 52, och 59 i EG-fördraget. Den 18 juni 1998 beslutade den följaktligen att avge ett motiverat yttrande till den italienska regeringen.

Det finns inget gemenskapsdirektiv som syftar till att reglera tillträdet till denna sektor. Kommissionen anser att det rör sig om en känslig sektor inom vilken de nationella myndigheterna bör utöva viss kontroll, dock utan att åsidosätta bestämmelserna i EG-fördraget.