SKRIFTLIG FRÅGA P-0203/01

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2001)

Ämne: Tillgång till konfidentiell information i enlighet med artikel 197 tredje stycket i EG-fördraget

I sitt beslut av den 15 januari 2001 i mål T-236/00 R har ordföranden för Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt i punkt 49 uttryckligen konstaterat att ledamöterna av Europaparlamentet som enskilda personer har rätt att ställa frågor till och få svar från kommissionen. Svaren kan i förekommande fall innehålla konfidentiell information.

Kommissionen har emellertid under de senaste månaderna vid upprepade tillfällen vägrat att besvara frågor från mig respektive att översända handlingar till mig med hänvisning till att informationen i ärendena är konfidentiell.

1. Är kommissionen vid det här laget beredd att sända mig kopior av de handlingar som jag bett om i min skrivelse av den 13 april 2000/nr 202497 till Schreyer (Echo-affären: Uclaf-rapporter av den 19 december 1997 och den 18 maj 1998, Lowe-rapporten, Pappas/Timmermans-rapporten; Med-affären: sammanträdes- och utfrågningsprotokoll i samband med rapporten av den 12 januari 1998)?

2. Är kommissionen beredd att numera besvara mina skriftliga frågor E-3240/00, E-3241/00 och P-3478/00 angående bedrägerier med olovliga tillsatser i smör, punkt för punkt och i sak och utan att gömma sig bakom hänvisningar till konfidentialitet på det sätt man gjorde i de svar som översändes i december 2000?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(19 februari 2001)

I sitt beslut av den 15 januari i mål T-236/00 R, Gabriele Stauner med flera mot parlamentet och kommissionen, punkt 49, anförde förstainstansrättens ordförande:

Ramavtalet föreskriver att vissa uppgifter endast får lämnas till de parlamentsinstanser som avses i punkt 1.4 i bilaga 3, nämligen parlamentets talman, ordförandena för berörda parlamentsutskott, presidiet och talmanskonferensen. Detta faktum berövar inte enskilda parlamentsledamöter rätten att ställa frågor till och få svar från kommissionen som innehåller konfidentiella uppgifter, såsom fallet var innan ramavtalet trädde i kraft. I detta sammanhang bör det erinras om att ramavtalet inte ens indirekt åsyftar kommissionens rätt att skönsmässigt avgöra huruvida den vill

lämna ut konfidentiella uppgifter i ett svar på en fråga från en enskild parlamentsledamot enligt artikel 197 tredje stycket i EG-fördraget och relevanta bestämmelser i parlamentets arbetsordning. [Inofficiell översättning.]

Denna punkt i domskälen måste läsas mot bakgrund av punkterna 50 och 51:

Om det däremot är parlamentet, det vill säga en av de parlamentsinstanser som avses i punkt 1.4 i bilaga 3 till ramavtalet, som begär konfidentiella uppgifter, regleras kommissionens utlämnande av dessa uppgifter i ramavtalet.

Härav följer att ramavtalet, som endast reglerar förbindelserna mellan kommissionen och parlamentet, inte har ändrat rättsläget för enskilda ledamöter när det gäller den rättighet som anges i artikel 197 tredje stycket i EG-fördraget, att avtalet inte gör intrång i rättigheten enligt den bestämmelsen och att det alltså saknar rättsverkningar gentemot enskilda ledamöter. [Inofficiell översättning.]

Förstainstansrättens ordförande erinrar alltså om att ramavtalet om förbindelserna mellan parlamentet och kommissionen, som godkändes av parlamentet den 5 juli 2000, inte påverkar kommissionens handläggning av frågor från Europaparlamentets ledamöter i enlighet med artikel 197 i EG-fördraget. Ordföranden erinrar också om att kommissionen har ett utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller att lämna konfidentiella uppgifter i en fråga som ställts enligt artikel 197 i EG-fördraget.

Mot bakgrund av vad förstainstansrättens ordförande uttalat anser kommissionen att det saknas anledning att ompröva svaren på parlamentsledamotens frågor.