ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1205/01

från Francesco Turchi (UEN) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Organisatoriska problem och problem i samband med omstruktureringen av koncernen Finmeccanica

Den planerade företagsomstruktureringen inom koncernen Finmeccanica har skapat stark oro bland koncernens personal och delägarna Alenia Aerospazio, Alenia Difesa och Alenia Marconi Systems, ett italienskt-brittiskt samriskprojekt inom militärelektronik som leds av en brittisk direktör.

Koncernen, som har uppgett förluster på 230 miljarder ITL enbart för sin verksamhet i Italien och som befinner sig i ett läge i vilket man uppskattar produktionsvärdet till 1 577 miljarder och värdet på nya beställningar till 1 168 miljarder, har planerat en omstrukturering vars negativa följder fullständigt skulle komma att drabba sysselsättningen i Italien med uppsägning av 400 anställda främst i fabrikerna i Giugliano och Fusaro.

Kan kommissionen granska huruvida den brittiska företrädaren har en dominerande ställning i koncernens interna ledning, vilken för övrigt har fastställts på likvärdiga grunder?

Kan kommissionen dessutom ta initiativ till en granskning av planerna om utläggande av tjänsterna för forskning och produktion vid Alenia Marconi Systems för att undvika att etableringen av en ny enhet medför negativa följder för sysselsättningen på detta område i Italien?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 juli 2001)

Vad beträffar företagsstrukturen inom de nämnda företagen gäller kommissionens beslut av den 28/08/1998 om att förklara en företagskoncentration förenlig med den gemensamma marknaden (ärende nr IV/M.1258 - GEC Marconi/Alenia) på grundval av rådets förordning (EEG) nr 4064/89(1). Kommissionen fann att GEC-Marconi och Finmeccanica S.p.A. (genom sitt helägda dotterbolag, Alenia Systems S.p.A.) båda fick gemensam kontroll över Alenia Marconi Systems i den mening som avses i artikel 3.1 b i rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(2) (koncentrationsförordningen).

Kommissionen tror att GEC Marconis rättigheter i Alenia Marconi Systems har överförts till BAe Systems som ett resultat av BAe:s förvärv av GEC Marconi.

Kommissionen fäster stor vikt till de sociala konsekvenserna av företagsomstruktureringar men bortsett från den här bedömning som är strikt begränsad till kommissionens mandat enligt koncentrationsförordningen har kommissionen ingen information gällande den ställda frågan och har ingen annan rättslig grund för att påbörja granskning gällande enskilda företagsomstruktureringar om den inte finansieras av statligt stöd.

(1) EGT C 306, 6.10.1998.

(2) EGT L 395, 30.12.1989 ändrad genom EGT L 257, 21.9.1990.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0992/01

från Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(30 mars 2001)

Ämne: Medel till Bulgarien

Vad har gjorts för att tillmötesgå den begäran som Europaparlamentet lade fram för över fem månader sedan i sin resolution av den 4 oktober 2000 om Bulgariens ansökan om anslutning till Europeiska unionen (A5-0241/2000) där parlamentet uppmanar kommissionen att för parlamentet så snart som möjligt presentera en detaljerad och fullödig förteckning över senare tids finansiella stöd till Bulgarien, tillsammans med en utvärdering av hur dess biståndsprogram bidragit till substantiella ekonomiska och administrativa framsteg i Bulgarien?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(8 juni 2001)

Kommissionen kommer att direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat översända en detaljerad beskrivning av programplaneringsramen och de projekt som

sedan 1999 understöds i Bulgarien under PHARE-programmet samt under det strukturpolitiska föranslutningsinstrumentet (ISPA) och det särskilda föranslutningsprogrammet för jordbruk och landsbygdsutveckling (Sapard), sedan de startades år 2000.

Det finns ett väl etablerat system för uppföljning och utvärdering för att bedöma effekten av pågående och avslutade projekt som understöds med gemenskapsmedel. Rapporter som utarbetas av oberoende bedömare används för att ta upp och åtgärda svagheter i genomförandet av projekt och för att dra allmänna lärdomar som kan tillämpas när nytt bistånd programplaneras. Att döma av dessa rapporter är Bulgariens effektivitet vid användande av gemenskapsbistånd skiftande. De avspeglar ofta svagheter när det gäller de bulgariska institutionernas förmåga att genomföra projekten. Kommissionen har reagerat på dessa svagheter genom att utforma det nya programplanerade biståndet med än större omsorg och skärpa de därmed förbundna villkoren.

När man skall bedöma effektiviteten av gemenskapens bistånd till Bulgariens anslutningsförberedelser är det svårt att skilja mellan bidrag från gemenskapsstödda initiativ och bidrag som finansieras genom kompletterande program som tillhandahålls av de internationella finansiella institutionerna och bilaterala organ.

Kommissionen anser emellertid att den allmänna inriktningen av reformen i Bulgarien känns hoppingivande. Myndigheterna har lyckats stabilisera den makroekonomiska situationen, anta stora delar av gemenskapens regelverk och börja behandla känsliga sociala frågor. Bulgarien har hittills gjort goda framsteg i anslutningsförhandlingarna. Å andra sidan har Bulgarien ännu inte en fungerande marknadsekonomi, kvaliteten på den offentliga förvaltningen (särskilt rättsväsendet) och genomförandet av regelverket är ojämn, och korruptionen är ett kvarstående problem. Dessa utgör nyckelfrågor som gemenskapsbiståndet kommer att fokuseras på under den närmaste framtiden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0413/01

från Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) till kommissionen

(15 februari 2001)

Ämne: EU:s förpackningsdirektiv

Kan kommissionen bekräfta, mot bakgrund av domen i brittiska högsta domstolen att en blomkruka av plast anses vara en förpackning och därför omfattas av EU:s förpackningsdirektiv, att medlemsstaterna har befogenheter att definiera förpackningar?

Instämmer kommissionen med att de olika definitioner som olika medlemsstater använder sig av kan skapa förvirring på den inre marknaden?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 mars 2001)

Definitionen av förpackningar finns i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall(1). Sedan dess har direktivet införlivats i den nationella lagstiftningen enligt förfarandet i direktivet, vilket inbegriper införlivandet av definitionen av förpackningar.

Tolkningen av denna definition, som den tillämpas på nationell nivå, faller därför inom medlemsstaternas befogenhet och ansvar, med beaktande av gemenskapens rättspraxis på området.

Kommissionen får varken ingripa i nationella domstolars beslut eller ge en slutgiltig tolkning av gemenskapens lagstiftning. Definitionen av förpackningar, enligt direktiv 94/62/EG, får bestämmas slutgiltigt endast av Europadomstolen.

Kommissionen erkänner emellertid att definitionen av förpackningar enligt rådets direktiv 94/62/EG har visat sig vara svår att tolka i vissa särskilda fall, som till exempel blomkrukor, och att olika tolkningar av begreppet förpackningar kan orsaka förvirring på den inre marknaden. Av denna anledning arbetar kommissionen med denna fråga, med stöd av alla inblandade parter (inbegripet medlemsstaterna, branschen, icke-statliga organisationer på miljöområdet och konsumenterna) för att kunna bedöma hur man bäst bör tolka denna definition.

(1) EGT L 365, 31.12.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0126/01

från Lord Inglewood (PPE-DE) till kommissionen

(1 februari 2001)

Ämne: Följerätt

Är förslaget till direktiv om följerätt förenligt med artikel 295 i det ändrade EG-fördraget?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 mars 2001)

Domstolen bekräftade i sitt yttrande 1/94(1) att gemenskapen i interna immaterialrättsliga frågor är behörig att harmonisera de nationella lagstiftningarna i enlighet med artiklarna 94 och 95 (f.d. artiklarna 100 och 100a) i EG-fördraget. Domstolen säger också i sin fasta rättspraxis att artikel 295 inte kan tolkas som att den nationelle lagstiftaren har behörighet att på det immaterialrättsliga området vidta åtgärder som hindrar den fria rörligheten för varor på den inre marknaden. Domstolen kan också tänka sig att de nationella lagstiftningarna på området tillnärmas framöver(2).

Meningen med förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om upphovsmannens rätt till ersättning vid vidareförsäljning av originalkonstverk (följerätt)(3) är att införa enhetliga rättsregler för följerätt, så att gemenskapens marknad för modern och samtida konst fungerar väl.

Förslaget överensstämmer därför med de mål som anges i artiklarna 94 och 95 i fråga om tillnärmning av lagstiftning och är förenligt med artikel 295 (f.d. artikel 222) i EG-fördraget.

(1) Yttrande 1/94 av den 15 november 1994, Rec. 1994 s. I-5267.

(2) Kommissionen mot Förenade kungariket, C-30/90, Rec. 1992 s. I-829, och Spanien mot rådet, C-350/92, REG 1995, s. I-1985.

(3) EGT C 178, 21.6.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0049/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(23 januari 2001)

Ämne: Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och initiativet NMD

Förenta staternas president George W. Bush är en uttalad förespråkare för den så kallade antirobotskölden (National Missile Defense). Antirobotskölden är avsedd att skydda Förenta staterna mot ett raketanfall. Projektet innebär dock snarare ett hot mot säkerheten på den europeiska kontinenten. Den ryska regeringen påpekar att projektet NMD är oförenligt med antirobotfördraget av 1972. Den brittiske utrikesministern Robin Cook befarar en ny kapprustning. Om den amerikanska regeringen vill omsätta planerna på en antirobotsköld i praktiken måste den få stöd av den brittiska regeringen. En del av skölden måste nämligen förläggas till North Yorkshire.

1. Vad anser den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken om antirobotskölden (National Missile Defense)?

2. Anser den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken att antirobotskölden (National Missile Defense) är förenlig med antirobotfördraget av 1972? Om så är fallet: vilka argument vill den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken förebära för att hävda att antirobotskölden (National Missile Defense) är förenlig med antirobotfördraget av 1972?

3. Delar den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken den brittiske utrikesministern Robin Cooks farhågor för en ny kapprustning om Förenta staterna utvecklar antirobotskölden? Om inte: vilka argument vill den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken förebära för att avvisa den brittiske utrikesministern Robin Cooks ståndpunkt?

4. Med beaktande av den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitikens svar på frågorna 1, 2 och 3: är den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken för eller emot att en del av antirobotskölden förläggs till North Yorkshire?

Svar

(14 maj 2001)

Rådet har ännu inte antagit någon ståndpunkt om det nationella robotförsvarssystemet. Vid konferensen om revidering av icke-spridningsfördraget i New York förra året betonade emellertid Europeiska unionen den betydelse det avtal om antiballistiska missiler, som USA och Sovjetunionen undertecknade år 1972, ABM-avtalet, har som en av hörnstenarna för den strategiska stabiliteten. EU angav vidare att man önskar behålla detta avtal.

Frågan om det nationella robotförsvaret (NMD) har emellertid diskuterats flera gånger vid möten mellan Javier Solana, generalsekreteraren/den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, och hans amerikanska motparter. Generalsekreteraren/den höge representanten har återgett de åsikter som ett antal medlemsstater givit uttryck för om vikten av att upprätthålla den globala stabiliteten genom en överenskommen säkerhetsram. Han har även understrukit behovet av fullständiga och öppna samråd mellan USA och dess europeiska allierade om denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0337/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(13 februari 2001)

Ämne: Tullsatser

1. Kan kommissionen ange de viktade genomsnittliga tullsatserna för import av andra produkter än jordbruksprodukter till Europeiska unionen, Japan och Förenta staterna för senast tillgängliga år?

2. Kan kommissionen vidare ange motsvarande siffra för varje år som föregått större internationella avtal om liberalisering av handeln sedan gemenskaperna skapades?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(19 mars 2001)

1. Under 1998 uppgick de viktade genomsnittliga tullsatserna för import av andra produkter än jordbruksprodukter till följande:

>Plats fÄHor tabell>

2. De uppgifter som krävs för att besvara frågans andra del är inte tillgänglig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0235/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(8 februari 2001)

Ämne: Olagliga belgiska visum och pass

Inom ramen för Europeiska unionens tredje pelare (rättsliga och inrikes frågor) bör man uppmärksamma bedrägeriet med belgiska visum och pass. Framför allt för att ett tillfälligt eller permanent uppehållstillstånd till Belgien direkt ger tillträde till alla Schengenländer. Sådana uppehållstillstånd är guld värda för kriminella och gör migrationssektorn enormt mottaglig för korruption.

Under de senaste åren har det talats om en handel med diplomatpass på det belgiska utrikesministeriet och om ett visumbedrägeri i stor skala på den belgiska ambassaden i Sofia. I slutet av 1997 medgav en tjänsteman på utrikesministeriet att cirka 300 särskilda pass sålts till ryssar. Samma tjänsteman var även ansvarig för att ha gett dussintals särskilda pass till hushållspersonal hos ambassadanställda, framför allt filippinska flickor som ofta utnyttjades och hamnade i prostitution.

Förstasekreteraren på belgiska ambassaden i Sofia gjorde 1996 en civilrättslig anmälan mot ambassadören och hans medarbetare för olaglig verksamhet. Hon hade kunnat konstatera att visum och pass utan vidare utfärdades mot betalning. Ambassaden lär själv ha skapat en karusell med falska inbjudningar från belgiska företag. I april 2000 begav sig två ämbetsmän till Sofia och kunde konstatera att olagliga visum under flera års tid hade utfärdats på den belgiska ambassaden.

Har rådet givet de fakta som framförts i ärendet yrkat på att Belgien skall vidta centrala förebyggande åtgärder i sin visum- och passpolitik, såsom ett rotationssystem för känsliga funktioner, dubbelkontroll och systematisk kontroll av tjänstemän?

Om så är fallet, när översände rådet denna begäran till Belgien?

Om så inte är fallet, varför har rådet ännu inte yrkat på att centrala förebyggande åtgärder vidtas i Belgiens visum- och passpolitik, med tanke på vikten av detta för Europeiska unionens tredje pelare (rättsliga och inrikes frågor) och Schengenländernas politik? Kommer rådet ändå att yrka på sådana åtgärder?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0234/01 och E-0235/01

(14 maj 2001)

Rådet fäster stor vikt vid kampen mot förfalskning av dokument. Det är därför som experter sedan lång tid tillbaka träffas i rådets arbetsgrupper för att utbyta information och erfarenhet och för att granska initiativ och förslag på detta område.

Det problem som den ärade parlamentsledamoten tar upp är emellertid en fråga för de behöriga belgiska myndigheterna.

Rådet har inte för vana att kontrollera en av unionens medlemsstater i en fråga som avser detta lands inhemska behörighet.

I den mån som åtgärder eller förbiseenden från en medlemsstats sida skulle inverka menligt på det sätt som gemenskapens viseringsbestämmelser fungerar, åligger det kommissionen att ge denna medlemsstat möjlighet att lämna ett yttrande till kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0387/01

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(15 februari 2001)

Ämne: Galapagosöarna

Vad för slags EU-stöd står eventuellt till den ecuadorianska regeringens förfogande som hjälp för att skydda de känsliga ekosystemen på de av Galapagosöarna (San Cristobal, Espanola, Santa Fe) som drabbats mest av det oljeutsläpp som nyligen inträffade?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(28 mars 2001)

Kommissionen har sedan 1994 stött Charles Darwin-stiftelsen (ett oberoende organ med ansvar för forskning, utbildning och undervisning för ögruppens bevarande) inom ramen för ett projekt som syftar till att förstärka dess vetenskaps- och utbildningsprogram (projektreferens ECU/RELEX/1994/0046, projektbelopp på 862 000 euro). Stiftelsen är för närvarande knuten till ett år 1998 finansierat forskningsprojekt i gemenskapen rörande förvaltning av havets resurser och lösning på konflikterna när det gäller öarnas ekosystem (ref. IC18-CT98-0297, 550 000 euro).

Den 23 januari 2001 kom det in en ansökan till kommissionen om nödhjälp från de ecuadorianska myndigheterna beträffande oljebältet vid Galapagosöarna. Den 24 januari 2001 tillkännagav kommissionen att den skulle skicka en europeisk arbetsgrupp bestående av tre experter(1). Detta beslut fattades inom ramen för Europaparlamentets och rådets beslut nr 2850/2000/EG av den 20 december 2000 om upprättande av en gemenskapsram för samarbete om oavsiktlig eller avsiktlig förorening av havet(2). Experternas uppdrag bestod i att hjälpa de ecuadorianska myndigheterna att hitta det bästa sättet att lindra verkningarna av föroreningarna och underlätta återställandet av skadade områden.

Den ansökningsomgång som för närvarande pågår beträffande miljön i utvecklingsländerna (ref. SCRE/111699/C/G) står öppen för alla behöriga organisationer med nödvändig kompetens för att delta i bevarandet av ögruppens ekosystem.

(1) Pressmeddelande IP/01/104.

(2) EGT L 332, 28.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0260/01

från Lord Inglewood (PPE-DE) till kommissionen

(8 februari 2001)

Ämne: Rätt till ersättning vid vidareförsäljning

Vilka åtgärder kommer de fysiska eller juridiska personer som nämns i artikel 9 i förslaget till direktiv om rätt till ersättning vid vidareförsäljning, att bli tvungna att vidta för att den eventuella ersättningen skall utbetalas vid okända fordringar?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0256/01, E-0260/01, E-0262/01 och E-0264/01 ingivet av Frederik Bolkestein för kommissionen

(26 mars 2001)

Den 13 december 2000 tillstyrkte parlamentet flera ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt av den 19 juni 2000 om upphovsmannens rätt till ersättning vid vidareförsäljning av originalkonstverk (följerätt)(1). I enlighet med artikel 251.3 i EG-fördraget (f.d. artikel 189b) har rådet rätt att yttra sig om ändringarna. När kommissionen svarar på frågorna om vissa enskilda bestämmelser kommer den att utgå från den gemensamma ståndpunkten i dess ändrade lydelse enligt parlamentets version.

Frågeställaren oroar sig för de krav som direktivet kommer att innebära för de personer som nämns i artikel 9, vilka i enlighet med artikel 1.4 ofta kommer att bli ersättningsskyldiga för följerätten, om flera personer anser sig ha rätt till ersättning eller om ingen gör anspråk på ersättningen.

Formerna för ersättning beror på vilket system för förvaltning som används. Enligt ståndpunkten i dess ändrade lydelse skall det bli medlemsstaternas sak att besluta vilken lösning som skall användas. Om en medlemsstat t.ex. väljer obligatorisk kollektiv förvaltning, blir det en sak för bolaget för kollektiv förvaltning att behandla denna typ av frågor.

Under alla omständigheter finns det anledning att besvara frågan om betalning när det är osäkert vem som är betalningsskyldig i många andra fall än sådana som rör följerätt, varför medlemsstaterna har väletablerade rättsliga regler på detta område. De personer som avses i artikel 9 behöver alltså bara följa de rutiner som anges i nationell rätt för sådana fall.

Mot denna bakgrund vore ett centralt europeiskt register över alla ersättningsberättigade konstnärer och efterträdande rättshavare en administrativ överloppsgärning. Kommissionen planerar alltså inte att inrätta ett sådant register.

Parlamentsledamoten frågar också om räckvidden för artikel 5. Här kan kommissionen bekräfta att det i det försäljningspris som följerätten skall beräknas på inte ingår några skatter och avgifter som läggs till nettopriset, t.ex. moms. Direktivet påverkar alltså inte medlemsstaternas skatteregler.

(1) EGT C 300, 20.10.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0173/01

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(1 februari 2001)

Ämne: Översyn av den gemensamma fiskeripolitiken och kandidatländer

Hur planerar kommissionen att låta kandidatländerna delta i förhandlingarna om översynen av den gemensamma fiskeripolitiken?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0173/01 och E-0213/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(12 mars 2001)

Kommissionen tänker informera kandidatländerna om samrådsprocessen för översynen av den gemensamma fiskeripolitiken under de gängse överläggningar som regelbundet hålls med dessa länder, framför allt de möten som anordnas inom ramen för associeringsavtalen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0185/01

från Raffaele Costa (PPE-DE) till rådet

(5 februari 2001)

Ämne: Fängslade turkar avrättade av militären

Vad anser rådet om de tragiska våldsfall som militären gjort sig skyldig till i turkiska fängelser, vilka kännetecknas av konstanta och allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna?

Kan rådet ange om det anser det vara lämpligt att Europeiska unionen ställer in alla initiativ som är avsedda att på ett eller annat sätt knyta Turkiet till gemenskapen, mot bakgrund av att principerna om frihet och demokrati inte får ifrågasättas av regeringarna i länder som önskar delta i det enade Europa?

Trettioårige Halit Onders uppoffring, som brände sig själv levande för att protestera mot militärens våld, är ett bevis på att det turkiska fängelsesystemet och således landets regering inte lever upp till skyldigheten att respektera de mänskliga rättigheterna i enlighet med vad som anges i de fördrag som undertecknats av unionens medlemsstater?

Svar

(14 maj 2001)

Rådet hänvisar den ärade parlamentsledamoten till sitt svar på frågorna E-4111/00 och E-4154/00.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0675/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(6 mars 2001)

Ämne: Avgifter för fiskelicenser i EU:s internationella fiskeavtal

1. Kan kommissionen ange hur stort belopp som är avsett för utvecklingssamarbete i vart och ett av EU:s nu gällande fiskeavtal med tredje land?

2. Kan kommissionen dessutom ange hur mycket pengar gemenskapens redare betalar i avgifter för fiskelicenser i vart och ett av EU:s nu gällande fiskeavtal med tredje land?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(27 april 2001)

Kommissionen sänder direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat en tabell som innehåller de efterfrågade upplysningarna.