SKRIFTLIG FRÅGA E-1576/98

från Klaus Rehder (PSE) till kommissionen

(25 maj 1998)

Angående: Valutaunion mellan franska francen och CFA-francen och euron

CFA-francen som är valuta för femton väst- och centralafrikanska länder är sedan kolonialtidens slut knuten till franska francen genom en fast växelkurs.

1. Vilka kommer konsekvenserna att bli för växelkursunionen med CFA-francen när franska francen ersätts av euron? Vem har befogenhet att fatta beslut på det här området?

2. Vem har befogenhet att fatta beslut efter införandet av euron om pariteten mellan euron och andra valutor, särskilt CFA-francen? Vem har befogenhet att ta med nya medlemmar i den här valutaunionen eller ingå överenskommelser om nya valutaunioner? Kan man av artikel 105ff. i EU-fördraget dra slutsatsen att alla penningpolitiska frågor övergår till gemenskapens befogenhetsområde?

3. Hur skulle prisstabiliteten, som är det främsta målet enligt artikel 105, säkerställas om valutaunionen mellan franska francen och CFA-francen fortsätter efter införandet av euron, och hur skulle man kunna förhindra att inflationstendenser i CFA-området sprids till Europa?

4. Vem skulle ansvara för kompensationsbetalningar när det gäller CFA-ländernas betalningsbalanser om CFA-francen knyts till euron? Skulle sådana betalningar kunna avräknas mot bidrag till EU:s budget?

5. Måste de valutareserver som afrikanska stater har på ett konto hos det franska finansdepartementet i enlighet med artikel 105.2 överföras till Europeiska centralbanken?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(17 juli 1998)

Ersättandet av den franska francen med euron den 1 januari 1999 kommer inte att få några omedelbara konsekvenser för CFA-området ("Communauté financière d'Afrique"). Däremot kan det innebära ekonomiska fördelar för området på medellång sikt.

Bestämmelserna i avtalen om francområdet tar sin utgångspunkt i en solidaritet mellan de afrikanska länderna och Frankrike, vilken fått sitt konkreta uttryck i olika samarbetsavtal. Denna solidaritet yttrar sig i form av budgetbidrag, framför allt tillfälliga likviditetslån från den franska staten till centralbankerna i CFA-området.

Den franska francens ersättande med euron förändrar inte på något vis dessa bestämmelser eftersom de stater som deltar i francområdet inte vill ändra dem och eftersom övergången till euron inte innebär vare sig några juridiska problem eller tekniska svårigheter.

Efter det att kommissionen lagt fram sitt förslag nådde rådet den 6 juli fram till en politisk överenskommelse om ett utkast till beslut om villkoren för det framtida förhållandet mellan euron och CFA-francen och den komoriska francen. Rådet kommer att anta beslutet efter det att Europeiska centralbanken, i enlighet med fördraget, har yttrat sig. Beslutet kommer att träda i kraft den 1 januari 1999. Härigenom säkerställs att de nuvarande avtalen mellan Frankrike och CFA-området inte kommer att påverkas praktiskt av övergången till euron. De franska myndigheterna skall emellertid hålla kommissionen och Ekonomiska och finansiella kommittén (som efterträder Monetära kommittén) informerad om tillämpningen av avtalen. De skall särskilt informera Ekonomiska och finansiella kommittén före varje förändring av den fasta kursen mellan euron och CFA-francen eller den komoriska francen. Ändringar som avser avtalens karaktär eller räckvidd fordrar rådets godkännande på grundval av en rekommendation från kommissionen och efter det att Europeiska centralbanken har hörts.

Införandet av euron innebär således ingen risk för destabilisering för länderna i francområdet. Det kommer tvärtom att öppna nya möjligheter och ha allmänt positiva effekter för dessa länder. För det första kommer det att vara ekonomiskt fördelaktigt för länderna i CFA-området att vara knutna till det stabila monetära ankare som den ekonomiska och monetära unionen kommer att utgöra. För det andra kommer införandet av euron att innebära fördelar för CFA-länderna på handelsområdet. Handelsutbytet med deras europeiska handelspartner kommer att underlättas av att dessa endast har en valuta eftersom växlingskostnaderna kommer att bli mindre.