ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1888/01

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till rådet

(27 juni 2001)

Ämne: Anslutning av nya länder till EU

Enligt Facts about Turkey, en påkostad skrift från den statliga turkiska nyhetsbyrån som sedan en längre tid distribueras till samtliga ledamöter, ligger 97 procent av Turkiets territorium i Asien och 3 procent i Europa (Östra Trakien). Situation i Ryssland är likartad även om dess europeiska del utgör långt mer än 3 procent av landets territorium och sträcker sig hela vägen till Uralbergen. Sedan december 1999 är Turkiet ett kandidatland för anslutning, trots att endast en liten del av landet ligger i Europa. Ryssland, som utgör en enorm marknad och innehar oändliga reserver av naturresurser, har ännu inte uppnått denna status eftersom det inte inlämnat en ansökan om medlemskap.

Skulle en om än avlägsen framtida rysk ansökan om anslutning innebära att EU:s geografiska gräns sträcktes helt bort till Fjärran Österns kust, och att gemenskapen kom att angränsa länder som Kina och Japan? Vore det möjligt (förutsatt att Köpenhamnskriterierna efterlevdes) att ta till övervägande en pilotanslutning till EU av områden som den europeiska delen av Ryssland eller Östra Trakien (den europeiska delen av Turkiet), vilka onekligen ligger i Europa och som nått avsevärt längre i sin ekonomiska utveckling än de resterande delarna av länderna till vilka de tillhör?

I vilken grad anser rådet det befogat att undersöka en sådan möjlig utveckling, där vissa delar av de berörda länderna inlemmas i den gemenskapliga strukturen för att därigenom undvika en situation där EU tvingas axla bördan av att inlemma de mer underutvecklade, avlägsna delarna av dessa länder, delar som dessutom i geografisk bemärkelse inte tillhör Europa?

Svar

(26 november 2001)

Enligt artikel 49 i Fördraget om Europeiska unionen får varje europeisk stat som respekterar principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt rättsstatsprincipen ansöka om att bli medlem av unionen. Rådet skall besluta enhälligt om varje sådan ansökan om medlemskap på grundval av artikel 49.1 i FEU efter att ha hört kommissionen och efter samtycke av Europaparlamentet.

Villkoren för att upptas som medlem och de anpassningar av fördragen som unionen bygger på, skall fastställas i ett avtal mellan medlemsstaterna och den ansökande staten och föreläggas samtliga avtalsslutande stater för ratifikation i överensstämmelse med deras konstitutionella bestämmelser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2247/01

från José Ribeiro e Castro (UEN) till rådet

(26 juli 2001)

Ämne: Hong Kongs status

Enligt pressuppgifter skall Hong Kongs myndigheter snart anta en lag som kommer att ge Folkrepubliken Kinas regering rätten att avsätta territoriets styrande, vilket innebär en risk för att Hong Kong kommer att förlora sin stadfästa autonomi, vilket strider mot de avtal som ingicks vid överlämnandet för några få år sedan.

Detta skulle ske efter förhandlingar mellan regeringen i Peking och Hong Kongs myndigheter och har enligt pressen lett till stor oro och protester bland befolkningen. Den nya lagen förväntas antas nästa onsdag, den 18 juli.

Kan rådet besvara följande fråga:Är rådet medvetet om dessa omständigheter och kan det bekräfta eller dementera dem på något sätt? Har rådet kännedom om liknande händelser avseende Macao? Vilka konsekvenser skulle dessa omständigheter, om de besannas, få på relationerna mellan Europeiska unionen och Kina?

Svar

(29 november 2001)

Rådet har uppmärksammat de artiklar i pressen som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till. Rådet har dock ingen anledning att tro att myndigheterna i Peking eller Hong Kong planerar att för närvarande stifta lagar som skulle kränka det gemensamma uttalandet eller den grundlag, som EU fullt ut stöder. Samma sak gäller för övrigt Macao. Rådet kommer dock att fortsätta att följa utvecklingen av situationen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2427/01

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(3 september 2001)

Ämne: Kampen mot pedofili

Söndagen den 26 augusti 2001 upptäcktes två barnpornografiska webbplatser på Internet. De innehåller mer än 400 bilder på 23 spädbarn som utsätts för sexuella övergrepp och misshandel när de ligger i vaggor och badbaljor omgivna av nappflaskor och blöjor. Veckan dessförinnan upptäcktes en annan webbplats med bilder på barnlik som blivit styckade som djur. Båda dessa webbplatser har nu polisanmälts.

Kan kommissionen meddela hur den tänker inskrida mot denna tragedi, som antar allt större dimensioner? Kan kommissionen vidta åtgärder för att inrätta en europeisk myndighet mot barnpornografi på nätet, vilken bland annat skulle kunna möjliggöra inrättande av ett permanent organ för övervakning av webbplatser?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(3 oktober 2001)

Kommissionen har under lång tid varit oroad av spridningen av bilder av pedofil karaktär på Internet, i synnerhet barnpornografi. I syfte att ta itu med problemet föreslog vi en flerårig handlingsplan på gemenskapsnivå för att främja en säkrare användning av Internet genom att bekämpa olagligt och skadligt innehåll på globala nät. Handlingsplanen antogs av rådet och Europaparlamentet den 25 januari 1999(1). Den innehåller åtgärder på fyra områden: ett europeiskt nätverk med telejour, självreglering från Internetbranschens sida, filtrerings- och klassificeringssystem samt satsningar på ökade kunskaper hos allmänheten.

Medlemsstaterna skall också införa ett lämpligt regelverk enligt rådets rekommendation av den 24 september 1998 om utvecklingen av konkurrenskraften hos den europeiska industrin för audiovisuella tjänster och informationstjänster genom främjande av nationella system för att uppnå en jämförbar och effektiv skyddsnivå för minderåriga och för den mänskliga värdigheten(2).

Kommissionen fäster stor vikt vid att unionen kan vidta effektiva åtgärder mot i synnerhet barnpornografi på Internet. Så har redan skett både genom lagstiftning och på andra sätt. Kommissionen lade förra året fram ett förslag till ett rambeslut från rådet(3) som, i ett bredare sammanhang, innehåller bestämmelser om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om och påföljder för sexuell exploatering av barn, där barnpornografi på Internet uttryckligen nämns. Förslaget behandlas för närvarande av rådet och parlamentet.

Det medlemsstaternas rättsvårdande myndigheter som i främsta rummet är ansvariga för att bekämpa olagligt material (däribland barnpornografi) på Internet. Dessa myndigheter bedriver internationellt samarbete mot barnpornografi på Internet genom befintliga organ, till exempel Europol och Interpol. Några medlemsstater har redan bildat särskilda enheter som bevakar spridningen av barnpornografiska bilder på Internet. Europol överväger behovet av en sådan enhet på unionsnivå i syfte att förbättra samordning och effektivitet i kampen mot barnpornografi på Internet.

(1) EGT L 33, 6.2.1999.

(2) EGT L 270, 7.10.1998.

(3) EGT C 62 E, 27.2.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2511/01

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(7 september 2001)

Ämne: Nationellt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk i Venezuela

Europeiska kommissionen planerar att finansiera inrättandet av ett nationellt centrum för kontroll av narkotika i Venezuela, för vilket man redan har undertecknat ett samarbetsavtal med landets myndigheter.

Enligt föreskrifterna om bildandet av ECNN (förordning EEG nr. 302/93(1) av den 8 februari 1993) har det europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk varken rättslig eller teknisk kompetens att utveckla projekt för teknisk assistans i de latinamerikanska länderna, vilket kommissionen framhåller i sitt svar P-1768/01. Kommissionen uppger även att huvuduppgiften för centret i Venezuela är att samla information om narkotika och narkotikamissbruk, en uppgift som inom unionen utförs av medlemsstaterna och inte av ECNN.

Skulle kommissionen kunna fastslå när samarbetsprojektet med Venezuelas myndigheter beräknas komma igång, mot bakgrund av ovanstående samt med tanke på vikten och effekten av kommissionens projekt Stöd till inrättandet av ett nationellt centrum för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk i Venezuela i den europeiska narkotikapolitiken i Latinamerika?

(1) EGT L 36, 12.2.1993, s. 1.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(8 oktober 2001)

Parlamentsledamotens fråga rör tidsplanen för genomförandet av projektet för stöd till inrättande av ett centrum för kontroll av narkotika i Venezuela.

Med hänsyn till behovet av att samla alla experter som finns tillgängliga inom medlemsstaternas offentliga förvaltningar kan kommissionen upplysa parlamentsledamoten om att projektet förväntas inledas under andra kvartalet 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2069/01

från Maria Martens (PPE-DE), Albert Maat (PPE-DE) och Karla Peijs (PPE-DE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Erkännande av examensbevis inom sjöfarten

Fartyg seglar under något lands flagg. I allmänhet har fartygens befälhavare flaggstatens nationalitet. Detta medför svårigheter i ett enda fall, nämligen då det till exempel inte går att hitta en kapten med samma nationalitet som flaggstaten. Detta är fallet inom fiskebranschen. Enligt tysk lag skall tyska fiskebåtar ha tyska kaptener. Men det finns dock inte tillräckligt med tyska kaptener. Däremot finns det gott om kaptener med annan nationalitet, till exempel nederländsk. Fiskebranschens möjligheter kringskärs allvarlig av denna tyska lag, som i själva verket innebär en vägran att erkänna utbildningen av sjökaptener.

1. Hur ser kommissionen på problematiken inom fiskesektorn med erkännandet av examensbevis?

2. Inriktar sig kommissionens strävanden inom området erkännande av examensbevis också på utbildningen av sjökaptener?

3. Kan kommissionen ge besked om hur lagen om att befälhavaren på ett fartyg skall ha flaggstatens nationalitet förhåller sig till gemenskapslagstiftningen om arbetstagares fria rörlighet?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 september 2001)

Kommissionen känner inte till några problem rörande erkännande av examensbevis inom fiskerinäringen. I detta fallet kan alla personer av tysk nationalitet som har följt en kaptensutbildning i en annan medlemsstat få sitt examensbevis erkänt i Tyskland enligt bestämmelserna i direktiv 89/48/EEG om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier(1) eller 92/51/EEG om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG(2). Rent allmänt är bestämmelserna följande: erkännandet av examensbeviset bör beviljas såvida inte myndigheterna i värdlandet, i detta fall Tyskland, konstaterar att det finns avgörande skillnader mellan den tyska kaptensutbildningen och den utbildning som sökanden har följt. I detta fall har myndigheterna rätt att kräva att sökanden underkastar sig en lämplighetstest eller fullgör en anpassningsutbildning, alltefter eget val.

Parlamentsledamoten görs uppmärksam på kommissionens svar på den skriftliga frågan E-3440/97 från Nel Van Dijk(3) om frågan om nationalitetsvillkor för kaptenen och förstestyrmannen på fartyg som seglar under en medlemsstats flagg.

Kommissionen står fast vid sin inställning. Det är således inte ett brott mot gemenskapslagstiftningens regler om fri rörlighet för arbetstagare att kräva att befälhavaren på ett fartyg är av samma nationalitet som flaggstaten.

(1) EGT L 19, 24.1.1989.

(2) EGT L 209, 24.7.1992.

(3) EGT C 174, 8.6.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1709/01

från Olivier Dupuis (TDI) till rådet

(15 juni 2001)

Ämne: Berget Kailash

Flera nyhetsbyråer och specialtidningar spred nyligen uppgifter om att de kinesiska myndigheterna skulle ha gett spanska bergsbestigare, som leds av Jesus Martinez Novos, tillstånd att bestiga berget Kailash i Tibet. Berget, som kallas Gang Rinpoche av tibetanerna, är mer än 6 000 meter högt och betraktas som en helig plats av tre religioner (hinduismen, buddismen samt inom den tibetanska buddismen). Dalai-Lama fördömde det kinesiska beslutet och ansåg att de kinesiska myndigheternas samt de spanska bergsbestigarnas attityd sårar troendes känslor inom dessa tre religioner.

Vad har rådet gjort eller vad ämnar det göra för att få de kinesiska myndigheterna att avstå från sin provokationspolitik och respektera religionsfriheten? Anser rådet inte att det är en aning pinsamt att unionsmedborgare stöder den våldsamma och repressiva politik som Peking bedriver gentemot det tibetanska folket och medlemmarna för de tre ovannämnda religionerna? Vad ämnar rådet göra för att få de berörda att avstå från projektet?

Svar

(8 oktober 2001)

Rådet har inte underrättats om den expedition som den ärade parlamentsledamoten tar upp och har heller inte diskuterat den.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1292/01

från María Rodríguez Ramos (PSE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Nedläggning av företaget Delphi Packard i Olvega i Spanien

Företaget Delphi Packard i Olvega, som mottog ett omfattande offentligt stöd från myndigheterna i Castilla y León och provinsen Soria vid sin etablering där, har ensidigt beslutat att stänga fabriken på orten och säga upp de 520 anställda. Fabriken utgör motorn för den industriella utvecklingen i regionen Moncayo.

Det multinationella företaget Delphi Packard har i Olvega en årlig omsättning på 10 000 miljoner pesetas och har gått med över 1 000 miljoner pesetas i vinst. Detta visar på livskraften hos fabriken som är belägen där.

Det snabba sätt som stängningen meddelades på och de metoder som användes gentemot arbetarna på fabriken, dvs. genom ett brev/en förlikning där varje anställd skulle skriva under ett godkännande om byte av arbetsplats eller gå med på ett skadestånd för att frivilligt säga upp sig från företaget, strider mot den gällande arbetslagstiftningen i Spanien.

Kan kommissionen ge information om detta företag som är beläget i mål 1-området har fått någon hjälp från EU:s strukturfonder?

Om så är fallet, vilka åtgärder kan kommissionen vidta för att detta företag skall uppfylla de åtaganden som det medför att få stöd från strukturfonderna?

Kompletterande svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(11 september 2001)

Företaget Delphi Packard i Olvega (Soria) har fått stöd från strukturfonderna via gemenskapsinitiativet Adapt. Ett belopp på 251 636 euro har betalats ut av Europeiska socialfonden. Dessutom har företaget fått stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden på 49 000 euro för att finansiera den datorutrustning som krävs för utbildning av personal som arbetar med ny teknik.

Om kommissionen finner att dessa pengar inte används på ett korrekt sätt kommer den att vidta de åtgärder som krävs för att se till att gemenskapens lagstiftning efterlevs(1) och att stödvillkoren är uppfyllda.

(1) Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna, EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1951/01

från Johannes Swoboda (PSE) till kommissionen

(3 juli 2001)

Ämne: Alpkonventionen

Varför deltar inte kommissionen i större utsträckning i den permanenta kommitténs och Alpkonventionens möten?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1951/01 och E-1952/01 ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(3 september 2001)

Kommissionen inser betydelsen av den roll som Alpkonventionen kan spela för en hållbar utveckling av alpregionen. Alpkonventionen är ett viktigt internationellt instrument för skydd av det alpina ekosystemet och för integrering av miljömässiga och sociala aspekter i en rad olika ekonomiska sektorer.

Kommissionen har förståelse för parlamentsledamotens oro med tanke på kommissionens frånvaro vid ständiga kommitténs senaste möten samt vid ministerrådets möte i oktober år 2000. Det är på grund av brist på resurser som kommissionen för närvarande inte kan prioritera ett aktivt arbete i Alpkonventionen.

Därtill kommer faktumet att subsidiaritetsprincipen spelar en väsentlig roll vid genomförandet av Alpkonventionen och dess protokoll. Ur ett regionalt perspektiv kan nämligen åtgärder som vidtas av nationella och regionala myndigheter många gånger vara mer effektiva än åtgärder som vidtas på gemenskapsnivå. Dessutom täcker flera av protokollen till Alpkonventionen områden där gemenskapens kompetens är begränsad, särskilt vad beträffar turism, markskydd och skog i bergsområden.

Detta skall inte på något sätt tolkas som bristande intresse eller uppskattning från kommissionens sida för det arbete som utförs inom ramen för Alpkonventionen. Det skall understrykas att de målsättningar gemenskapen har förpliktat sig till att uppfylla vad gäller denna konvention fullföljs, såsom livsmiljö- och fågeldirektiven, nätverket Natura 2000 och sjätte miljöhandlingsprogrammet.

Den 16 januari 2001 lämnade kommissionen in ett förslag till rådets beslut om undertecknande, på gemenskapens vägnar, av protokollet om genomförandet av Alpkonventionen på transportområdet - transportprotokollet(1) Detta är också ett tecken på respekt och intresse från kommissionens sida vad gäller Alpkonventionen.

(1) KOM(2001) 18 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2381/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(3 augusti 2001)

Ämne: Europeisk plattform för ålderdomshem

Kan kommissionen meddela vari dess politik för förbättring av åldringars livsvillkor består, särskilt vad gäller ålderdomshem?

Kan kommissionen vidare informera om huruvida det existerar något förbund för representanter för ålderdomshem, och huruvida de berörda avdelningarna på kommissionen samarbetar med detta inom ramen för sin politik för åldringsvård?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 september 2001)

Kommissionen offentliggjorde i maj 1999 en allmän politisk förklaring om äldre i meddelandet Mot ett Europa för alla åldrar(1).

Boendeformer och andra typer av långtidsvård omfattas av bestämmelser om socialt skydd, vilket hör till medlemsstaternas ansvarsområde. Kommissionen har inte befogenheter att agera på detta område.

Kommissionen känner inte till något europeiskt förbund för representanter för äldreboende. Däremot finns det ett europeiskt förbund för föreståndare för äldreboende och ett europeiskt nätverk för direktörer för socialtjänster.

E.D.E. (European Association for Directors of Residential Care Homes for the Elderly) är det europeiska förbundet för föreståndare för äldreboende (webbplats: http://www.ede-association.org).

European Social Network förenar nationella förbund för socialtjänstdirektörer på europeisk nivå (webbplats: http://www.socialeurope.com; e-postadress: info@socialeurope.com).

De båda organisationerna har deltagit i flera anbudsinfordringar och de har fått stöd för projekt. Företrädare för kommissionen har vid olika tillfällen inbjudits att föreläsa vid organisationernas årliga konferenser. Men generellt sett finns inget samarbete mellan kommissionen och dessa organisationer.

Slutligen finns förbundet EACHH, European Association for organisation of Care and Help at Home, (adress: Association Européenne d'Organisations d'Aides et de Soins a Domicile, Av. Ad. Lacomble 69, B-1040 Bruxelles, tfn (32-2) 739 35 11, fax (32-2) 739 35 99). Men som namnet antyder sysslar denna organisation med vård i hemmet, inte vård på institutioner för äldre.

(1) KOM(1999) 221 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1984/01

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(6 juli 2001)

Ämne: Genomförande av habitatdirektivet

I Nederländerna har man beslutat att anlägga riksväg A73 mellan Maasbracht och Venlo på Maas östra strand. Underhand har mycket publicitet ägnats åt en population av snäckan Vertigo moulinsiana, som finns i området vid den östra stranden. Snäckan Vertigo moulinsiana nämns i bilaga 4 till habitatdirektivet. Det är mig veterligen okänt var andra populationer av Vertigo moulinsiana finns.

1. Är den nederländska regeringen förpliktad att först kartlägga utbredningen av populationerna av arter som nämns i bilaga 4, innan en population kan hindras i sitt fortbestånd genom anläggning av infrastruktur?

I området mellan Heerlen och Aachen anläggs ett industriområde. Inom det området finns en hamsterpopulation. I Nederländerna finns en plan för att skydda hamstern, men den genomförs i liten utsträckning.

2. Mot bakgrund av det bristfälliga utförandet av hamsterskyddsplanen strider fortsättandet av anläggningen av detta industriområde mot habitatdirektivet som anger hamstrar i bilaga 4?

I Nederländerna diskuteras mycket om fågeldirektivet och habitatdirektivet, varvid motståndare i förekomsten av en snäcka eller en hamster ser otillräckliga skäl att ställa in planerad byggverksamhet. Naturskyddarna hamnar i en försvarsställning redan på förhand.

3. Hur kan man försäkra sig om att avvägningen sker tidigare? Hur kan kommissionen stimulera till en tidigare avvägning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 september 2001)

Kommissionen håller för närvarande på att undersöka de förhållanden som parlamentsledamoten tar upp för att avgöra om byggnationen av riksväg A73 är i överensstämmelse med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1). Undersökningen gäller bland annat bevarandet av snäckan Vertigo moulinsiana i Nederländerna.

Denna art nämns i bilagorna 2 och 4 a till rådets direktiv 92/43/EEG.

Enligt artikel 4.1 i direktiv 92/43/EEG skall varje medlemsstat föreslå en lista över områden och ange vilka av de arter i bilaga 2 som är på dess territorium inhemska arter och som finns inom dessa områden.

Enligt artikel 12.1 i direktiv 92/43/EEG skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för införande av ett strikt skyddssystem i det naturliga utbredningsområdet för de djurarter som finns förtecknade i bilaga 4 a.

Hamstern är en av de djurarter som nämns i bilaga 4 a till direktiv 92/43/EEG.

Kommissionen är medveten om de potentiella risker för bevarandet av den lokala hamsterpopulationen som följer av den industriella utvecklingen i området mellan Heerlen och Aachen, och vidtar alla nödvändiga åtgärder för att se till att tillämplig gemenskapslagstiftning på miljöområdet liksom direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter iakttas fullt ut.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1673/01

från Jacqueline Foster (PPE-DE) till kommissionen

(14 juni 2001)

Ämne: Piloter som är äldre än 60 år

Skulle kommissionen kunna tillhandahålla aktuell information om vilka framsteg som gjorts när det gäller förslagen om att harmonisera standarderna och kraven för innehavare av flygcertifikat för trafikpiloter inom hela gemenskapen, och då särskilt vad gäller den övre åldersgränsen för trafikpiloter som i en del medlemsstater är 65 år och i andra 60 år?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 juli 2001)

Kommissionen har vid flera tillfällen tillkännagett sin avsikt att föreslå att det fastställs gemensamma krav för utfärdande av certifikat för flygande personal inom civilflyget. Detta skulle ske på grundval av de normer som antagits av de gemensamma luftfartsmyndigheterna (Joint Aviation Authorities, JAA) och som kallas JAR-FCL.

Dessa normer kräver dock ett betydande analysarbete för att man skall kunna verifiera förenligheten med gemenskapens lagstiftning. Kommissionen kommer ändå att göra sitt bästa för att man redan detta år skall kunna lägga fram ett diskussionsunderlag om lämpligheten hos och innehållet i lagstiftningsåtgärder på detta område.

I detta sammanhang kommer man att behandla frågan om piloternas ålder, och om ålderns samband med flygsäkerheten, med sikte på en eventuell harmonisering på gemenskapsnivå.