ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3351/01

från William Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(5 december 2001)

Ämne: Djurförsök på schimpanser på det biomedicinska forskningsinstitutet (Biomedical Primate Research Centre) i Nederländerna.

Kommissionen har konsekvent hävdat att all forskning i Europa som involverar djur lyder under rådets direktiv 86/609/EEC(1) (exempelvis genom ett svar på den skriftliga frågan P-1813/01(2)). Rekommendationerna i det dokumentet angående hur man skall sköta om de djur som kommer från avslutade djurförsök verkar begränsa sig till artikel 9 som bestämmer följande: När ett försök avslutas skall det beslutas om djuret skall leva vidare eller avlivas på ett humant sätt, varvid skall beaktas att det inte bör hållas vid liv om det sannolikt riskerar bestående smärta eller ångest även om det i alla andra avseenden återvunnit sitt normala hälsotillstånd. Rådets direktiv innebär oförtrutet att djuren måste leva efter djurförsöken, för att på så sätt harmonisera med kraven i artikel 5.

I fallet med schimpanserna på det biomedicinska forskningsinstitutet i Nederländerna har vissa tidningsartiklar hävdat att upp till 46 schimpanser skickats iväg till djurparker i Europa och Kina, när de i själva verket kan ha skickats iväg för nya experiment eller avel. Vad tycker kommissionen, om det är så att detta stämmer, att den vederbörande myndigheten i Nederländerna borde göra för att garantera att man följer kraven i artikel 5 och 9 i rådets direktiv 86/609, så snart djuren fraktats till nya platser i Europa eller icke medlemsstater?

Tycker kommissionen att det är nödvändigt att tillägga något till detta direktiv för att garantera djurens välbefinnande efter det att man avslutat experimenten i Europa?

(1) EGT L 358, 18.12.1986, s. 1.

(2) EGT C 40 E, 14.2.2002, s. 111.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(1 februari 2002)

På grundval av de uppgifter som parlamentsledamoten lämnat skall kommissionen skriva till de nederländska myndigheterna och begära ett förtydligande och ytterligare information om denna fråga.

När det gäller rådets direktiv 86/609/EEG av den 24 november 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål, planerar kommissionen en omarbetning av direktivet. Denna omarbetning kommer även att omfatta initiativ inom området användning av icke-mänskliga primater. Utvidgningen av direktivets räckvidd till att omfatta välbefinnandet av djur som inte längre är en del av försöken kommer att utvärderas under omarbetningen av direktivet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2914/01

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Höjning av flygbolagens försäkringspremier till följd av terroristattackerna

Vet kommissionen om att vissa försäkringsbolag avsevärt har höjt de försäkringspremier som betalas av flygbolagen till följd av terroristattackerna, och att det finns misstanke om att de har agerat på ett sätt som strider mot EU:s konkurrenslagstiftning?

Kan kommissionen ange om den håller på att utreda försäkringsbolagens agerande i detta avseende och vilka åtgärder den är beredd att vidta?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 november 2001)

Kommissionen känner till den fråga som parlamentsledamoten tar upp.

Kommissionen har inlett ett förfarande på eget initiativ för att undersöka om omständigheterna kring höjningen av premier är förenliga med konkurrensreglerna.

Kommissionen kommer i sinom tid att besluta om det behövs ytterligare åtgärder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3651/01

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(15 januari 2002)

Ämne: Farlig tunnelbana i Rom

I dessa dagar har åklagarmyndigheten och provinsledningen för brandkåren inlett en kontroll av säkerheten i Roms tunnelbana, särskilt linje A, i vilken många svåra åsidosättanden och brister har kunnat konstateras i fråga om säkerhetssystemen.

De allvarligaste problem som konstaterats är följande:

- det genomsnittliga dagsflödet, ungefär 450 000 användare, 200 000 fler än linjen anses kunna hantera,

- otillräckliga strukturer och olämpliga förfaranden avseende eventuell brandsläckning, nödutgångar för evakuering, struktur och personal i stånd att ge första hjälpen till skadade och eventuell hantering av den väntetid som krävs tills hjälp utifrån anländer.

Med hänsyn till att det främsta problemet som påpekats i kontrollen utgörs av den bristande möjligheten att snabbt forsla bort passagerarna i nödfall, och med hänsyn till det instabila internationella läge som råder efter attentaten den 11 september, vilket innebär en risk för attentat, ombeds kommissionen besvara följande frågor:

1. Föreligger några direktiv i detta avseende?

2. Avser kommissionen att ingripa eller vidta åtgärder hos behöriga myndigheter?

3. Hur bedömer kommissionen frågan?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(20 februari 2002)

1. Det finns inte några gemenskapsdirektiv som omfattar säkerhetsåtgärder i tunnelbanor.

2. Tunnelbanesystemen i olika städer omfattas normalt av lokala säkerhetskrav. Dessutom varierar utformningen, de tekniska principerna, utbyggnaden av nätetoch trafikintensiteten mycket mellan olika medlemsstater och städer. Därför måste säkerhetsåtgärder och planer för nödsituationer för att öka användarnas säkerhet anpassas till lokala förhållanden och utarbetas i samarbete med lokal räddningstjänst och andra berörda myndigheter. Alla dessa åtgärder vidtas bäst på nationell nivå i medlemsstaterna, i enlighet med subsidiaritetsprincipen.

Mot bakgrund av detta avser kommissionen för närvarande inte att föreslå någon gemenskapslagstiftning med detaljerade säkerhetskrav för tunnelbanesystem. Kommissionen avser inte heller att lägga sig i situationen i Rom, som skall hanteras av de behöriga nationella eller lokala myndigheterna.

3. Av ovannämnda skäl kan kommissionen inte bedöma frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3540/01

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Säkerheten vid kärnkraftverk

Under den senaste tiden har säkerheten vid kärnkraftverk diskuterats. Unionen skall enligt Euratomfördraget bidra till att bevara och förbättra kärnsäkerheten. Därför frågar jag nu om man har skyddat kylsystemselektroniken på kärnkraftverken eller upparbetningsanläggningarna på EU:s territorium mot terrorangrepp som utförs med sk. mikrovågsbomber (flux compressor/microwave bomb)?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(8 februari 2002)

Kommissionen vill först och främst påminna om att unionens behörighet på det nukleära området fastställs i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget), i vilket kapitel 3 (Avdelning II) behandlar hälsoskydd.

Därefter har bl.a. förordningar och direktiv utarbetats som skydd mot eventuella hälsorisker till följd av joniserande strålning.

Alla dessa bestämmelser gäller området strålskydd, eftersom det är operatörerna, under säkerhetsmyndigheternas kontroll och inom ramen för den nationella lagstiftningen, som ansvarar för säkerheten vid kärnkraftsanläggningar. Ansvaret för att bevilja licenser och besluta om placering, utförande, konstruktion, drift och nedmontering av kärnkraftsanläggningar ligger hos medlemsstaterna, särskilt tillsynsmyndigheterna för kärnenergi i medlemsstaterna.

Hur instrument och kontrollutrustning för kylsystem konstrueras är därför en nationell angelägenhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2589/01

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) till kommissionen

(25 september 2001)

Ämne: Miljöbrott i naturskyddsområdet Los Tilos på Gran Canaria, Spanien

Naturskyddsområdet Los Tilos på Gran Canaria fick naturskyddsstatus genom lag nr 12/1994 om naturområden på Kanarieöarna. Växt- och djurlivet består av lagerträdsskog med inhemska växter och djur (fler än 50 växter och ett stort antal ryggradslösa djur), varav några är utrotningshotade.

Under de senaste åren har man med hjälp av gemenskapsmedel lagt ut rör för att leda vattnet som skogen närde sig på, för att möjliggöra en intensiv användning av vattnet. I vissa fall är det privata aktörer som utnyttjat de allmänna vattenresurserna.

Generellt sett måste alla projekt som samfinansieras med gemenskapsmedel uppfylla EU:s miljöbestämmelser.

I detta sammanhang vill jag ställa följande frågor:

- Har direktiv 85/337/EEG(1) om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt tillämpats?

- Har de behöriga myndigheterna uppfyllt gemenskapens åtaganden när det gäller naturskydd, och i synnerhet ramdirektivet om vatten?

- Har direktiv 92/43/EEG(2) tillämpats, enligt vilket detta naturskyddsområde utgör ett prioriterat område?

Vilka åtgärder kan kommissionen vidta för att säkerställa att gemenskapsrätten tillämpas i detta fall, och att gemenskapsmedlen används på ett sätt som bidrar till att skydda Los Tilos?

(1) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 november 2001)

Spanien har formellt föreslagit området Los Tilos de Moya, ES7010005, som omfattar 83 hektar, som område av gemenskapsintresse för Natura 2000nätet, i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter.

Inom området finns exempel på följande typer av livsmiljöer av gemenskapsintresse: Lavafält och naturliga utgrävningar (8320), Makaronesisk lagerträdskog (9363) samt endemiska makaronesiska hedar.

Medlemsstaterna uppmanas att se till att områden som tas med i deras nationella förteckning över föreslagna särskilda bevarandeområden inte förstörs innan gemenskapens förteckning över sådana områden antas.

I artikel 6.3 i direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter fastställs att Alla planer eller projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av ett område, men som enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt kan påverka området på ett betydande sätt, skall på lämpligt sätt bedömas med avseende på konsekvenserna för målsättningen vad gäller bevarandet av området.

Kommissionen har inte tillgång till några uppgifter om detta projekt, och kommer därför att sända en skrivelse till den spanska regeringen för att be om ytterligare information om avloppsprojektet inom området ES7010005.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2257/01

från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Europeiska unionens migrationsforum

I november förra året ställde kommissionen in det stöd som var ämnat åt Europeiska unionens migrationsforum under budgetpost A-3040, på grund av oregelmässigheter i förvaltningen av stödet.

Organisationens personal, som inte är bär någon skuld för dessa oregelmässigheter, är för tillfället arbetslös och har inte fått ut vare sig lön för de senaste månadernas arbete eller skadestånd på grund av uppsägning utan giltigt skäl.

Migrationsforum är en legal och helt oberoende organisation och kommissionen har inget ansvar för dess förpliktelser eller för andra organisationer som får stöd från Europeiska unionen. Men det är samtidigt tydligt att dessa organisationer överlever tack vare EU-medel, och att personal, som inte bär något ansvar för försummelser eller missbruk av medel, hamnar i mycket prekära situationer när det, som i detta eller andra nyliga fall som t.ex. IRELA, upptäcks oregelmässigheter i förvaltningen och kommissionen ser sig tvingad att ställa in stöden. Eftersom det handlar om ideella, internationella organisationer är det praktiskt taget omöjligt för arbetstagarna att försvara sina rättigheter inför en domstol.

Anser inte kommissionen att Europeiska unionen inte kan stå med armarna i kors inför en situation av social orättvisa som denna? Bedriver kommissionen någon undersökning om hur den här sortens situation ska konfronteras? Vad anser kommissionen om att skapa en mekanism som tillhandahåller nödvändiga medel för att berörda arbetstagare ska kunna få ut sina rättmätiga pengar, samt skadestånd för fallen i fråga? Är det rättsligt och budgetmässigt genomförbart? Kan kommissionen föra fram detta förslag till budgetmyndigheten?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(10 oktober 2001)

Kommissionen är fullt medveten om den situation som frågeställaren tar upp och delar hennes oro över den prekära situation som medarbetarna på Europeiska unionens migrationsforum har hamnat i.

Som frågeställaren själv påpekar är dock detta migrationsforum en självständig juridisk person och kommissionen ansvarar inte på något sätt för dess finansiella åtaganden, inte heller gentemot personalen. Kommissionen vill dock påpeka att den f.d. personalen i organisationen har möjlighet att ställa krav på migrationsforumet inom ramen för det rättsliga system som det etablerades under.

Eftersom kommissionen inte har juridisk skyldighet att agera är den inte heller berättigad att be budgetmyndigheten att göra vad som i praktiken skulle bli en extra utbetalning i detta fall och som kanske inte hade gjorts i andra liknande fall.

Kommissionen beklagar att omständigheterna kan försätta de berörda personerna i en vansklig situation. Den är emellertid övertygad om att revisions- och kontrollförfaranden för att bevilja stöd normalt är tillräckliga för att undvika situationer som denna. Följaktligen anser inte kommissionen det vara ändamålsenligt att bygga upp den typ av mekanismer som frågeställaren föreslår.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3138/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2001)

Ämne: Förbud mot drivgarn inom EU

Kan kommissionen bekräfta att fiske med drivgarn kommer att bli förbjudet inom EU från och med den 1 januari 2002?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(18 december 2001)

Genom rådets förordning (EG) nr 1239/98 av den 8 juni 1998 om ändring av förordning (EG) nr 894/97 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna(1) blir det från och med den 1 januari 2002 förbjudet att använda drivgarn för fiske efter vissa arter, däribland tonfisk, tonfiskliknande arter, svärdfisk, alla bläckfiskarter och en del pelagiska hajarter.

Från och med den 1 januari 2002 kommer kommissionen att vidta de åtgärder som krävs för att kontrollera att medlemsstaterna effektivt genomdriver gemenskapens lagstiftning om förbud mot drivgarn vid fiske efter ständigt vandrande arter. Om det visar sig att så inte är fallet har kommissionen för avsikt att på de berörda medlemsstaterna tillämpa de överträdelseförfaranden som står till dess förfogande.

(1) EGT L 171, 17.6.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2612/01

från Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(27 september 2001)

Ämne: Intern energipolicy

Då utvecklingen går framåt när det gäller energibesparande teknik och förnybar energi får jag allt fler frågor om EU:s interna energipolicy.

1. Hur många bilar använder var och en av EU:s institutioner? Är bränsleförbrukningen ett urvalskriterium vid inköp av bilar? Hur ser bilarnas förbruknings- och CO2-värden ut?

2. Om man använder lättflytande motoroljor och däck som minskar bensinförbrukningen kan besparingar göras på upp till 5 procent, särskilt vid långfärder. Tar man redan hänsyn till sådana faktorer när det gäller institutionernas bilar? Om så inte är fallet, planerar kommissionen att börja använda lättflytande motoroljor och däck som minskar bensinförbrukningen i EU:s bilar?

3. Det finns energisparkurser för yrkesförare och personer som kör i tjänsten. Deltar EU-tjänstemän som kör i tjänsten i sådana kurser?

4. Vidare kan användning av biomassa, solvärme och bränsleceller avsevärt bidra till att minska CO2-utsläppen. I vilken utsträckning används dessa tekniker vid EU:s institutioner?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(27 november 2001)

När det gäller frågor om fordonsparken hos de andra institutionerna ombeds frågeställaren att ta kontakt direkt med dessa institutioner.

1. Den 1 januari 2001 bestod kommissionens tjänstefordonspark av 105 fordon, varav två lastbilar, två bussar och 15 skåpbilar för posttransport. Bränsleförbrukningen för dessa fordon är i genomsnitt 15 liter per 100 kilometer.

Valet av fordon grundas på nya bedömningar av pris i förhållande till kvalitet och fordonen motsvarar de senaste utsläppsnormerna (Euro III och Euro IV) samt bästa teknik för bränsleförbrukning.

2. Däcken på kommissionens fordon byts varje halvår (beroende på årstid), vilket minskar bränsleförbrukningen avsevärt. Fordon som köps in utrustas med bränslebesparande däck.

3. Kommissionens chaufförer får en regelbunden och systematisk förarutbildning vid en godkänd körskola, och i utbildningen ingår ett särskilt moment om ekonomiskt effektivt körsätt.

4. Genom policyn för miljövänlig hushållning uppmuntrar kommissionen användning av alternativa transportsätt (tillhandahållande av tjänstecyklar, främjande av cykelanvändning genom anpassning av kommissionens bilparkeringar, avtal med Bryssels lokaltrafik (STIB) om en rutt mellan kommissionens byggnader och den nationella flygplatsen i Zaventem, inköp av elfordon avsedda främst för stadstrafik osv.).

5. I kommissionens fordonspark finns än så länge inga fordon som drivs med biomassa, solvärme eller bränsleceller. Frågeställaren är säkert medveten om att dessa tekniker innebär betydligt högre kostnader för kontroll och underhåll. Dessutom är klimatförhållandena inte gynnsamma för utnyttjande av solvärme, åtminstone inte när det gäller Belgien. Kommissionen har emellertid köpt in fyra eldrivna, utsläppsfria fordon som skall användas för transporter mellan kontor och andra lokaler i Bryssel, och man planerar att köpa ytterligare två.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2491/01

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(13 september 2001)

Ämne: Strålning från mobiltelefoner

I sitt svar på min fråga (nr 58 H-0012/2001(1)) om strålning från mobiltelefoner sade kommissionen bland annat att den vetenskapliga styrkommittén, för att se till att alla nya vetenskapliga rön beaktas och för att garantera att rådets rekommendation vilar på en tillförlitlig vetenskaplig grund, i juni 2001 kommer att avge ett uppdaterat yttrande. Kan kommissionen redogöra för slutsatserna i det här yttrandet? Är utarbetandet av den första europeiska standarden för säkra och tillåtliga strålningsvärden redan klart och hur ser den standarden i så fall ut?

(1) Skriftligt svar av den 13 februari 2001.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(29 oktober 2001)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att det för närvarande inte går att redogöra för slutsatserna i Vetenskapliga styrkommitténs yttrande eftersom yttrandet förväntas bli antaget den 30 oktober 2001 och kommer att läggas ut på Internet (http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sct/outcome_en.html

opinions) omedelbart därefter.

När det gäller frågan om säkerhetsstandarder, vill vi påpeka att ett antal standarder måste utarbetas för olika produktkategorier. Standarderna för mobiltelefoner är färdiga. Den europeiska standarden EN 50360:2001 innehåller gränsvärden och EN 50361:2001 standardiserade testmetoder. Andra standarder kommer att färdigställas under nästa år och kommer att omfatta andra typer av radioutrustning, inbegripet GSM-basstationer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2636/01

från Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(2 oktober 2001)

Ämne: Europeisk strategi mot människosmuggling av unga fotbollsspelare

I sitt svar på den skriftliga frågan E-1712/01(1), från Max van den Berg, angående människosmuggling av unga fotbollsspelare svarar kommissionen inte på frågan huruvida de planerar att inleda en undersökning i syfte att bedöma om, och i så fall vilka, kompletterande europeiska bestämmelser som är nödvändiga. Kommissionen refererar i sitt svar huvudsakligen till rådets direktiv 94/33/EG om skydd av minderåriga i arbetslivet, FIFA:s nya regler avseende agenter på fotbollsområdet och den överenskommelse som nyligen träffades mellan FIFA och kommissionen, varigenom kommissionen samtidigt uppger sig sakna befogenheter att fylla i dessa ramavtal mer i detalj.

I ett brev till det nederländska parlamentet uppgav den nederländske justitieministern att han trots att han anser den nederländska rättsordningen i fråga om beviljande av inrese- och arbetstillstånd för unga spelare vara tillräcklig för att ingripa mot missförhållanden, kan situationen i Nederländerna påverkas av att andra medlemsstater tillämpar andra regler. Han refererade härvidlag huvudsakligen till möjligheten att parkera fotbollsspelare under 18 år i andra medlemsstater. Han skulle också se det positivt om kommissionen undersökte möjligheterna att enas om en gemensam europeisk strategi.

Tänker kommissionen mot bakgrund av brevet från den nederländske justitieministern inleda en undersökning om möjligheterna till ett gemensamt förhållningssätt vad gäller tillåten handel med unga fotbollsspelare?

(1) EGT C 364 E, 20.12.2001, s. 186.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(16 november 2001)

Kommissionen har noterat de kompletterande uppgifter som den fått av parlamentsledamoten, som särskilt hänvisar till ett brev från den nederländske justitieministern till det nederländska parlamentet. Kommissionen anser att det är absolut nödvändigt att de nationella myndigheterna tar initiativ när det gäller människosmuggling av unga fotbollsspelare och visar att de vill stoppa denna verksamhet.

Såsom framgick av kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-1712/01(1), anser kommissionen att det är lämpligast att reagera på nationell nivå. För närvarande avser kommissionen inte att vidta några nya gemenskapsåtgärder för att bekämpa människosmuggling av unga fotbollsspelare.

Kommissionen anser för övrigt att rådets direktiv 94/33/EG av den 22 juni 1994 om skydd av minderåriga i arbetslivet bidrar till att säkra ett skydd av de berörda ungdomarna. Syftet med detta direktiv är att förbjuda barnarbete, att reglera och skydda ungdo mars arbete och allmänt se till att alla arbetsgivare garanterar ungdomarna arbetsvillkor som är anpassade till deras ålder. Därför är huvudmålet med direktivet att förbättra ungdo mars arbetsvillkor. Direktivet förbjuder inte barnarbete helt, utan ger vissa möjligheter till undantag för medlemsstaterna.

(1) EGT C 364 E, 20.12.2001, s. 186.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2892/01

från James Fitzsimons (UEN) till kommissionen

(12 oktober 2001)

Ämne: Köttimport från Argentina

Kan kommissionen i detalj redogöra för hur stora mängder kött som EU:s medlemsstater importerade från Argentina förra året?

Kan kommissionen ange huruvida denna import åtföljs av några veterinär- och hälsointyg och vilka kontroller som utförs på importen?

Kan kommissionen utifrån sina egna uppgifter tala om huruvida och i vilken omfattning mul- och klövsjuka förekommer i Argentina, och om så är fallet, kommer kommissionen då att förbjuda denna import?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(12 november 2001)

Enligt tillgängliga uppgifter (från Eurostat) importerade medlemsstaterna 52 361 ton kött från Argentina under 2000.

Kött som exporteras från Argentina till gemenskapen skall uppfylla vissa djurhälsovillkor, som fastställts i kommissionens beslut 93/402/EEG av den 10 juni 1993 om djurhälsovillkor och veterinärintyg för import av färskt kött från länder i Sydamerika. Dessa villkor gäller bl. a. smittfrihet, urbening och torkning av köttet.

Djurhälsointyget och ett hygienintyg fastställdes i en bilaga till rådets direktiv 72/462/EEG av den 12 december 1972 om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött. Intygen måste fyllas i, undertecknas och åtfölja köttpartiet vid gemenskapens gränskontrollstationer. Vid dessa stationer genomförs omfattande kontroller av alla försändelser. Dokument och identitet kontrolleras för samtliga partier, medan en fysisk kontroll utförs vid en viss andel av sändningarna.

De argentinska myndigheterna har bekräftat utbrott av mul- och klövsjuka den 23 april 2001 i Buenos Aires, och de stoppade exporten av kött från hela landet. Medlemsstaterna informerades omedelbart och genom kommissionens beslut 2001/276/EG av den 4 april 2001 om ändring av beslut 93/402/EEG(1) om djurhälsovillkor och veterinärintyg för import av färskt kött från länder i Sydamerika verkställdes importstoppet.

(1) EGT L 95, 5.4.2001.