ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3870/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (5 december 1997)

Ämne: Den europeiska industrins konkurrenskraft

Följande fråga ställs mot bakgrund av kommissionens meddelande ¨Benchmarking av konkurrenskraften: Införandet av ett verktyg till aktörernas och de offentliga myndigheternas förfogande¨ (KOM(97)0153). Detta meddelande utgör en lämplig grund för en jämförande analys av konkurrenskraft (benchmarking).

Det är viktigt att det finns ett samband mellan detta initiativ och genomförandet av andra typer av gemenskapspolitik, i synnerhet på områdena forskning och utveckling, innovationer, ekonomisk och social sammanhållning och företagspolitik.

Kan Europeiska kommissionen tala om vilka typer av politik med anknytning till benchmarking den har utarbetat för att mäta effektiviteten (den inre marknaden, regionalpolitik, forskning och utveckling)?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (30 januari 1998)

Kommissionen välkomnar noterar med tillfredsställelse att den får stöd för sin åsikt att benchmarking är ett utmärkt sätt för gemenskapen att jämföra framsteg i fråga om de huvudområdena och med de nyckelfaktorer som är avgörande för ekonomisk framgång. Kommissionen anser därför att benchmarking kan spela en viktig roll i utvärderingen av gemenskapspolitiken.

För att benchmarking skall få bredast möjliga användning som hjälpmedel för att påverka eventuella politiska åtgärder genomför nu kommissionen ett antal pilotprojekt inom viktiga politiska områden av betydelse för ramvillkoren. Pilotprojekten gör det möjligt att utarbeta effektiva arbetsmetoder i samförstånd med alla berörda parter och på grundval av öppenhet, meningsutbyte och sakkunskap. De metoder som utarbetas på detta sätt förväntas därefter tillämpas systematiskt på ett stort antal skiftande områden, däribland ytterligare delar av gemenskapspolitiken.

Kommissionen skulle också vilja framhålla att de första stegen mot benchmarking inom de övriga av gemenskapens politiska områden som nämns i frågan redan har tagits. Handlingsplanen för den inre marknaden är ett exempel på ett slags benchmarking där framsteg kontinuerligt övervakas och jämförs med målsättningarna. Inom ramen för det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverkssektorn ((KOM(96) 329 slutlig. )) kommer kommissionen och medlemsstaterna att ta fram gemensamma åtgärder där benchmarking spelar en viktig roll i främjandet av de bästa sätten att genomföra en administrativ rationalisering och vidta stödåtgärder med inriktning på företag.

Vad gäller social och ekonomisk sammanhållning innehåller de regionala utvecklingsprogram som gemenskapen samfinansierar i princip redan kvantifierade mål baserade på stöd av en analys av de regionala skillnaderna i ekonomiska resultat och i konkurrenskraft. Programmens effektivitet utvärderas i efterhand mot bakgrund av de i förväg uppställda kvantifierade målen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3784/97 från Carlos Pimenta (PPE) till kommissionen (26 november 1997)

Ämne: Genomförande av förslaget till rådets beslut om undertecknande och ingående av ett avtal mellan Europeiska gemenskapen, Kanada och Ryssland om internationella normer för humana fångstmetoder (97/C 207/11)

Om rådet beslutar att förkasta Europaparlamentets yttrande och i stället röstar för ett ingående av det föreslagna avtalet med Kanada och Ryssland, vilket kommissionen föredrar, hur avser kommissionen då att säkerställa att villkoren i avtalet tillämpas inom Europeiska unionen?

Planerar kommissionen framför allt att lägga fram ett förslag till antingen ett direktiv eller en förordning, och om detta är fallet, vilken rättslig grund kommer att föreslås?

Svar från Leon Brittan på kommissionens vägnar (21 januari 1998)

Kommissionen vill erinra parlamentsledamoten om att avtalet mellan gemenskapen, Kanada och Ryssland om internationella normer för humana fångstmetoder ännu inte ratificerats.

Även om arbetet redan är igång kan kommissionen inte uttala sig officiellt om dessa frågor förrän rådet formellt ingått avtalet. Parlamentet kommer att informeras enligt sedvanliga förfaranden om kommissionen antar något förslag om hur avtalet skall tillämpas inom gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3250/97 från Friedhelm Frischenschlager (ELDR) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Djurtransport

Vilka åtgärder har kommissionsledamoten Franz Fischler hittills vidtagit för att främja byggandet av fryshus i Libanon, antingen inom ramen för Meda-programmet eller skulle det ske med lån från Europeiska investeringsbanken?

Varför tilldelar kommissionen i fortsättningen en exportpremie vid transport av levande djur men inte vid frystransporter?

Hur många kilo levande nötkreatur och hur många kilo fryst kött kommer varje år att exporteras från EU till Libanon?

Kommer kommissionen i framtiden att även inbegripa icke-statliga organisationer (NRO) i sitt arbete?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (19 december 1997)

Kommissionen har meddelat de libanesiska myndigheterna att det skulle vara möjligt att finansiera en kylanläggning med hjälp av medel från MEDA-programmet. Detta förutsätter dock att vissa villkor är uppfyllda, nämligen att riktlinjerna för MEDA efterlevs samt att projektet presenteras i enlighet med det libanesiska vägledande programmet. Dessutom måste, med tanke på projektets övergripande mål, vissa garantier lämnas beträffande ersättandet av import av levande djur med import av kött. Libanon har ännu så länge inte presenterat något projekt som uppfyller dessa krav, men kommissionen kommer att fortsätta diskussionen med de libanesiska myndigheterna i denna fråga

Exportbidrag utbetalas både för levande djur och för färskt och djupfryst nötkött. Bidragsnivån för nötkött och levande djur fastställs åtminstone en gång var tredje månad och offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. För producenterna inom gemenskapen utgör exporten av levande djur en viktig avsättningsmöjlighet som av olika skäl (skillnader i slaktmetoder, bristen på kylanläggningar i importländerna och den låga efterfrågan på färskt kött av motsvarande kvalitet i dessa länder) knappast kan ersättas med export av kött. Om exporten av levande djur från gemenskapen skulle upphöra på grund av orealistiskt höga krav, alltför stora kostnader eller avskaffade exportbidrag, skulle andra leverantörer ta över marknaderna i fråga; exporten av levande djur från Australien till arabvärlden ökar till exempel, trots att transporterna därifrån är betydligt längre än från gemenskapen.

Tabellen nedan visar de senaste tre årens export från gemenskapen till Libanon av levande djur (slaktviktsekvivalenter) samt av färskt och djupfryst nötkött:

>TABLE>

Vad gäller frågor som rör djurens hälsa och välbefinnande konsulterar kommissionen regelbundet olika icke-statliga organisationer, och då särskilt Eurogroup for animal welfare, den europeiska paraplyorganisationen för djurskyddsföreningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4018/97 från Panayotis Lambrias (PPE) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Inrättande av en grekisk avdelning vid den tredje Europaskolan i Bryssel

Trots det faktum att den grekiska kolonin i Bryssel är stor finns det bara en enda grekisk avdelning på de två nuvarande Europaskolorna i Bryssel. Under den närmaste tiden förväntas en betydande ökning av antalet grekiskspråkiga i Bryssel på grund av flytten av revisionsrätten från Luxemburg och Cyperns inträde i Europeiska unionen, samtidigt som antalet greker som bosätter sig i Bryssel ständigt ökar.

Har kommissionen för avsikt att vidta några åtgärder för att det skall inrättas en andra grekisk avdelning på den tredje Europaskolan, som är under konstruktion i Bryssel, ett krav som redan stödjs av ett stort antal föräldrar (320 underskrifter) och som den grekiska ständiga representationen inte har några som helst invändningar mot?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (4 februari 1998)

Styrelsen för Europaskolorna, som är ett mellanstatligt organ, är den enda som har behörighet att fatta beslut om studiernas inriktning och organisering. Det är således styrelsens ansvar att fatta beslut om språkavdelningar på den tredje Europaskolan i Bryssel som är under uppförande. Detta beslut måste vara i enlighet med Europaskolornas pedagogiska principer.

Kommissionen, som är företrädd i styrelsen för Europaskolorna och är mycket angelägen om att skolorna fungerar, kommer därför att se till att de nämnda principerna respekteras.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3841/97 från Stephen Hughes (PSE) till kommissionen (5 december 1997)

Ämne: Säkerhet på Atens flygplats

Tidskriften The Times publicerade nyligen en artikel där man antydde att Atens flygplats hade en eländigt bristfällig säkerhetsutrustning och hade haft det sedan en lång tid tillbaka. I artikeln sades vidare att flygplatsmyndigheten inte hade några planer på att skaffa någon ny eller ersätta den bristfälliga säkerhetsutrustningen.

Skulle kommissionen kunna ange vilka steg som har tagits för att garantera Europeiska unionens medborgare en säker passage genom en av unionens mest trafikerade flygplatser?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (15 januari 1998)

Kommissionen har inte tillgång till information om den situation som parlamentsledamoten påstår råder vid Atens flygplats. Kommissionen antar att frågan rör säkerhetsutrustning för upptäckt av vapen och sprängämnen på flygplatser snarare än annan säkerhetsutrustning.

Kommissionen har ingen laglig rätt att ingripa i frågor som rör flygsäkerhet i enskilda medlemsstater. Även om avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen ger utrymme för samarbete mellan medlemsstaterna på det rättsliga området och inom inrikes affärer, så åligger det medlemsstaterna att ta initiativ till åtgärder på dessa områden.

Kommissionen deltar dock som observatör i den arbetsgrupp för säkerhet som finns inom ECAC (Europeiska konferensen för civil luftfart).

Om parlamentsledamoten har mer detaljerad information om säkerhet eller säkerhetsutrustning på flygplatser är han välkommen att skicka den till kommissionen eller till behöriga myndigheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3895/97 från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen (11 december 1997)

Ämne: Lönebesked i euro

Ett stort antal institutioner, organisationer och företag ger redan sina anställda lönebesked i euro vid sidan av den nationella valutan för att successivt vänja arbetstagarna vid en valuta som kommer att förändra européernas vanor.

Denna och andra liknande åtgärder, som till exempel betalning av kommunalskatt i euro, bidrar till att underlätta Europamedborgarnas förståelse för euron.

Kan kommissionen ange om man försöker påverka utvecklingen mot en allt större användning av euro, som i exemplen ovan, så att Europamedborgarna redan i förväg vänjer sig vid övergången till euron och en ny monetär verklighet som kommer att innebära att medborgarna i unionen svetsas samman i ännu högre grad?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar (15 januari 1998)

Kommissionen delar fullkomligt parlamentsledamotens åsikter. Kommissionen tycker det är bra att man på både offentligt håll och inom näringslivet engagerar sig för att införandet av euron skall ske så smidigt som möjligt.

Kommissionen behandlar utmaningarna med information i euro i ett meddelande som nyligen kommit ut med titeln ¨Praktiska aspekter av införandet av euron¨ ((KOM(97) 491 slutlig. )).

Kommissionen har inrättat olika rådgivande expertgrupper som mer ingående skall undersöka särskilda frågor kring information i euro. De kommer snart att lägga fram sina rapporter och sedan kommer kommissionen snabbt att dra lämpliga slutsatser för kommande policy. En grupp undersöker tekniska aspekter av och kostnader för parallella prisangivelser, dvs. angivelser av priser och/eller värden i både nationella valutaenheter och i euro. En annan grupp undersöker hur man skall kunna underlätta för konsumenterna att förstå priser och värden denominerade i euro.

Kommissionen erkänner att offentliga förvaltningar har en central roll att fylla vid övergången till euron och man har uppmanat nationella myndigheter att lägga fram övergångsplaner innan slutet av 1997. Nästan alla medlemsstater har redan lagt fram sådana planer, vilka i flertalet fall föreskriver inlämning av skattedeklarationer i euro under övergångsperioden. I många fall omfattar rätten att lämna in skattedeklarationer i euro under övergångsperioden också deklaration av inkomstskatt. Det åligger de nationella myndigheterna att besluta om detaljerna för de offentliga förvaltningarnas övergång till euron. Kommissionen kommer inom en nära framtid att rapportera om alla medlemsstaters planer för övergången.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4040/97 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Kandidaturer till beteckningen europeisk kulturhuvudstad

Vilka städer har hittills lämnat in sin ansökan för att försöka bli utsedd till europeisk kulturhuvudstad från och med år 2000?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-4040/97 och E-4041/97 ingivna av Marcelino Oreja för kommissionen (6 februari 1998)

Kommissionen erinrar parlamentsledamoten om sitt förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett gemenskapsinitiativ till förmån för evenemanget Europas kulturhuvudstad ((EGT C 362, 28.11.1997. )), särskilt artiklarna 2 och 3 i beslutet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3283/97 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (21 oktober 1997)

Ämne: Bristande omhändertagande på sjukhus efter hjärtkatetrisering på äldre

1. Delar rådet uppfattningen att det behandlade sjukhuset bör låta patienter i medelåldern ligga kvar på sjukhuset för observation under minst två dagar efter hjärtkatetrisering, i enlighet med vad som rekommenderas i det informationsmaterial som utges av den nederländska hjärtstiftelsen, Nederlandse Hartstichting? Ett sjukhus i Amsterdam har inte efterlevt dessa rekommendationer vilket har lett till ett dödsfall.

2. Kan rådet ange i vilka bestämmelser detta förhållande är fastlagt?

3. Kan rådet garantera att dessa principer efterlevs strikt i medlemsstaterna?

4. Kan rådet bekräfta att den växande grupp av äldre, som genom sitt arbete har skapat Europas ekonomiska blomstring, inte kommer att falla offer för sjukhusens rena ekonomiska överlägganden utan istället kan få ligga kvar på sjukhus under sakkunnig observation av sjukvårdspersonal under minst två dagar efter det att de genomgått en hjärtkatetrisering?

Svar (26 februari 1998)

Den fråga som har ställts av den ärade parlamentsledamoten omfattas inte av de bestämmelser som har antagits i enlighet med fördragen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-4230/97 från Pierluigi Castagnetti (PPE) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Godkännande av det samlade programplaneringsdokumentet för regionen Friuli- Venezia Giulia 1997-1999

Regionen Friuli-Venezia Giulia lade fram det samlade programplaneringsdokumentet för mål 2 rörande perioden 1997-1999 i början av augusti.

Trots mycket intensiva förhandlingar och försäkringar om att beslut snabbt skulle fattas har det samlade programplaneringsdokumentet ännu inte godkänts av kommissionen.

Kan kommissionen ange orsakerna till denna försening?

Är kommissionen medveten om att den regionala administrationen till följd av oberättigade förseningar i beslutsfattandet får svårigheter att genomföra de planerade åtgärderna?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (6 februari 1998)

Kommissionen har nöjet att bekräfta att det samlade programplaneringsdokumentet inom mål-2 för regionen Friuli-Venezia-Giulia med avseende på perioden 1997-1999 antogs den 18 december 1997.

Kommissionen beklagar att beslutsfattandet har försenats vilket framför allt beror på att regionens förslag behövde förtydligas i vissa avseenden. Kommissionen kommer att göra allt för att hjälpa regionen att övervinna de svårigheter som därmed kan ha uppstått när det gäller genomförandet av de planerade åtgärderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3744/97 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (21 november 1997)

Ämne: Brandsäkerhet för hotell

Med åberopande av fråga E-1423/97 ((EGT C 45, 10.2.1998, s. 29. )) anmodas kommissionen ange vilka åtgärder som vidtas vad gäller rekommendationerna i undersökningen av Ceten/Apave, i synnerhet de som rör brandsäkerhetsövningar för hotellpersonal, inspektion och underhåll av brandsäkerhetsutrustning, överensstämmelse av nationella bestämmelser om hotells brandsäkerhet och upprättandet av ett register över hotells brandsäkerhet? Dessa frågor behandlades i kapitel V-I (sammanställning av förslag) i undersökningen (sidorna 716 och 717).

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (9 januari 1998)

Som parlamentsledamoten känner till från kommissionens svar på hennes skriftliga fråga E-1423/97 tidigare i år syftar den undersökning som gjorts av Ceten/Apave till att kontrollera i vilken utsträckning medlemsstaterna har införlivat rådets rekommendation 86/666/EEG av den 22 december 1986 om befintliga hotells brandsäkerhet i sin nationella lagstiftning ((EGT L 384, 31.12.1986. )).

Undersökningen visade att huvudpunkterna i rekommendationen i de flesta fall inkorporerats i nationell lagstiftning så att de kan betraktas som minimistandarder som alltid tillämpas och som ibland till och med ligger på en högre nivå.

De rekommendationer som gjordes av författarna till undersökningen tillkom på deras eget initiativ. Även om dessa rekommendationer är mycket intressanta och kan ge inspiration till nya åtgärder på nationell nivå och på gemenskapsnivå så är de inte bindande för kommissionen. Eftersom undersökningen visade att redan beslutade åtgärder har gett resultat, har kommissionen för närvarande inga planer på att göra någon uppföljning av rekommendationerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4192/97 från Maria Berger (PSE) till rådet (22 januari 1998)

Ämne: Vapen i privat ägo

Sedan en tid tillbaka har det kommit in en mängd rapporter om personer som löpt amok med vapen varvid flera offer krävts i medlemsstaterna. De som fallit offer tillhör de mest skiftande grupper av människor, olika slags vapen kom till användning, men för det mesta handlade det om sådana vapen som var lätta att få tag i, och förövarna uppvisade synnerligen olika profil. Enda sättet att komma tillrätta med denna problematik är väl om man över hela EU inför stränga regler och begränsningar för enskildas vapeninnehav och framför allt för handeln med vapen för enskildas bruk och för enskildas möjligheter att skaffa sig vapen.

Har rådet med tanke på det som inträffat i medlemsstaterna för avsikt att skärpa EU:s direktiv om vapen?

Svar (30 mars 1998)

Den ärade parlamentsledamoten är säkert medveten om att kontroll av privatpersoners förvärv och innehav av vapen för närvarande regleras av direktiv 91/477/EEG av den 18 juni 1991 (EGT L 256, 13.9.1991). I detta direktiv fastställs det för privatpersoner fyra kategorier av vapen: sådana som privatpersoner inte får förvärva, sådana som de får förvärva med tillstånd, sådana som kräver en anmälan för förvärv och sådana som får säljas fritt. Det står för övrigt medlemsstaterna fritt att behålla eller införa strängare åtgärder om de anser det vara nödvändigt. I de flesta medlemsstater är privatpersoners förvärv av vapen faktiskt förbjudet eller underkastat ett tillståndsförfarande. I detta skede har kommissionen inte förelagt rådet några förslag till skärpt lagstiftning på detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3819/97 från Viviane Reding (PPE) till rådet (28 november 1997)

Ämne: Jordbrukspriser och valutakursväxlingar efter eurons införande

Hur kommer införandet av euron i vissa medlemsstater att inverka på de åtgärder som avser kompensation för förluster som orsakats av valutakursväxlingar i samband med handel med jordbruksprodukter inom EU?

Sådana valutakursväxlingar kommer naturligtvis inte längre att förekomma inom det område där euron tillämpas. Problemet uppstår i samband med handel mellan euro-området och de länder som ännu inte infört euron. Kommer man i samband med export av jordbruksprodukter från euro-området till länder som ännu inte infört euron att fortsätta åtnjuta sådan kompensation vid valutaväxlingar utanför euro-området?

Vad anser rådet om denna aspekt vad gäller den inverkan införandet av euron kan få på den gemensamma jordbrukspolitiken?

Svar (26 februari 1998)

Rådets förordning (EEG) nr 3813/92 om den beräkningsenhet och de omräkningskurser som skall tillämpas inom den gemensamma jordbrukspolitiken, har inte någon tidsbegränsning och utgör rådets grundläggande regler för åtgärder som avses kompensera förluster som orsakats av valutakursväxlingar i samband med handel med jordbruksprodukter inom EU. När det gäller kompensation för inkomstförluster på grund av valutakursväxlingar har rådet likväl antagit förordning (EG) nr 724/97 vilken innebär ett undantag från ovannämnda förordning för att uppfylla förpliktelserna inom ramen för GATT och budgetdisciplinen. Den senare förordningen gäller fram till och med den 30 april 1998.

Rådet har för närvarande inte mottagit några lagförslag från kommissionen där gällande regler anpassas och vilka bör ge den kommande agromonetära ordningen dess form. Därför har rådet för närvarande inte tillräckligt underlag som gör det möjligt att uttala sig om den inverkan möjliga kommande valutakursväxlingar kommer att ha på handelsflödet med jordbruksprodukter mellan medlemsstater som ingår och ännu inte ingår i euro-området samt mellan de medlemsstater som inte kommer att ingå i euro-området under den första tiden.

Bedömningen av den förutsebara inverkan på den gemensamma jordbrukspolitiken av att euron träder i kraft skall äga rum när rådet debatterar antagandet av nya bestämmelser i lagar som kommissionen skall föreslå efter att ha hört Europaparlamentet.

Med hänsyn till ämnets betydelse kommer rådet att ägna särskilt intresse åt behandlingen av dessa förslag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4030/97 från Bryan Cassidy (PPE) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Förenade kungarikets bestämmelser från 1996 om producentansvar (förpackningsavfall)

Anser kommissionen att Förenade kungariket bör ställas inför den Europeiska domstolen för att avgöra om Förenade kungarikets bestämmelser om förpackningar utgör ett hinder för den fria handeln inom EU.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-4030/97 och E-4034/97 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen (23 februari 1998)

Kommissionen kan meddela ledamoten att man för närvarande undersöker de genomförandeåtgärder som Förenade kungariket anmält i fråga om Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall ((EGT L 365, 31.12.1994. )). Ledamoten kan vara försäkrad om att kommissionen kommer att vidta lämpliga åtgärder om den fullständiga översynen skulle uppdaga några hinder för den fria handeln. I detta sammanhang skulle kommissionen också gärna få ytterligare upplysningar från ledamoten om de eventuella handelshinder som avses.