SV Europeiska unionens officiella tidning CE 65/41

(2004/C 65 E/040)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0686/03

från Marie Isler Béguin (Verts/ALE), José Mendiluce Pereiro (PSE) och Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(7 mars 2003)

Ämne: Spaniens nationella vattenresursplan, strukturfonderna och regional obalans

Europeiska kommissionen håller just nu på att behandla den spanska regeringens begäran om att EU skall finansiera en del av arbetena inom ramen för Spaniens nationella vattenresursplan, i synnerhet kanaliseringen av floden Ebro mot Barcelonaområdet och östra Spanien.

Enligt en grupp forskare är de områden som vattnet skall tas från, och som kommer att drabbas mest (områden i Aragonien och Katalonien vid floden Ebros nedre lopp), fattigare än de områden som det kommer att ledas till (Barcelonaområdet, kustområden i regionen Valencia, Murcia och Almería samt högplatån i Murcia och Alicante). Sett till hushållens disponibla inkomst per capita är inkomsten i exempelvis Murcias rika kustområden lägre än i mindre rika områden i Pyrenéerna.

Det finns två orsaker till att indikatorn är så här missvisande:

— dels höjs den beräknade inkomstnivån i de fattiga områdena av den åldriga befolkningens passiva inkomster (1),

— dels tenderar den höga nivån av svartarbete i de mer utvecklade områdena i östra Spanien (den högsta nivån av svartarbete i Spanien och t.o.m. i Europa, över 30 % ) att få inkomstnivån att se lägre ut än den faktiskt är (2).

Det är ingen slump att det är dessa välutvecklade områden som har högst andel svartarbete. Det visar på en viss grad av vanstyre (inte bara i fråga om vattenförvaltningen) som ingår i den utvecklingsmodell som råder i dessa områden.

1. Anser inte kommissionen att kanaliseringarna inom ramen för Spaniens vattenresursplan snarare kommer att förstärka än minska obalansen mellan Spaniens inre regioner respektive medelhavskustregioner? Enligt förordning (EG) nr 1260/1999 (3) skall Europeiska regionala utvecklingsfonden bidra till finansieringen av sådana projekt som definieras i artikel 9 i den förordningen, för att främja ekonomisk och social sammanhållning genom att åtgärda de största skillnaderna mellan olika regioner.

2. Anser inte kommissionen att kanaliseringarna inom ramen för Spaniens vattenresursplan borde nekas finansiering från strukturfonderna, och då särskilt Europeiska regionala utvecklingsfonden, eftersom de förstärker den regionala obalansen?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(9 april 2003)

Europeiska unionen har två instrument för att stödja investeringar i infrastruktur, även sådan som rör vattenhushållning; Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och Sammanhållningsfonden.

Genom ERUF ges stöd till program för ekonomisk utveckling i strukturfondernas mål 1- och 2-områden, samt till gemenskapsinitiativen Urban och Interreg.

Med undantag av större projekt, är det en uppgift för myndigheterna i medlemsstaterna att välja ut enskilda projekt när kommissionen väl har godkänt programmens allmänna strategiska målsättningar. Varje aspekt, även sådana som rör miljön, av de projekt som myndigheterna valt ut måste vara i enlighet med gemenskapsreglerna.

Kommissionen måste godkänna varje enskilt större projekt, samt projekt som får stöd via Sammanhållningsfonden. En bedömning måste göras av projektens miljöpåverkan.

Vilken social och ekonomisk påverkan den nuvarande generationen program har kommer att utvärderas under 2003 inom ramen för programmens halvtidsöversyn. Resultatet av bedömningen kommer att göra det möjligt för medlemsstaterna att anpassa sina utvecklingsstrategier på lämpligt sätt.

Enligt förordningen måste programmen även utvärderas efter det att de har avslutats. En sådan utvärdering kommer att ge en mer definitiv bild av hur projekten har påverkat de stödberättigade regionerna socialt och ekonomiskt.

(1) Dessutom fortsätter avbefolkningen i de mest drabbade områdena i Aragonien, och den höga andelen äldre bland befolkningen i områdena vid Ebros nedre lopp jämfört med de andra områdena vid medelhavskusten speglar en samhällsekonomisk nivå som ligger långt under Barcelonaområdet och de andra kustområden som gynnas av kanaliseringarna (P. Arrojo Agudo et al., Análisis y valoración socioeconómica de los trasvases del Ebro, WWF European Office, september 2002).

(2) Enligt en studie som Europeiska kommissionen genomfört (S. Mateman, P.H. Rencoy, Undeclared labour in Europe — Towards an integrated approach of combating undeclared labour, Regioplan Research Advice and Information, Amsterdam, oktober 2001) beräknas den nivån på svartarbete i Spanien uppgå till 15-20 % av landets BNP, dvs. en mycket högre nivå än det europeiska genomsnittet på 9 %. Östra Spanien är det område där andelen svartarbete är störst: Murcia 32 %, Andalusien 29 %, regionen Valencia 24 % (Ekonomiska och sociala kommitténs rapport om den dolda ekonomin i förhållande till Toledopaktens femte rekommendation, Madrid, 1999).

(3) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.