SKRIFTLIG FRÅGA E-0517/03

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2003)

Ämne: Kvinnors rättigheter i Nigeria

Samarbetet mellan Europeiska unionen och Nigeria sker på grundval av AVSEU-partnerskapet. I Cotonouavtalet, som utgör den allmänna ramen för förbindelserna mellan EU och AVS-länderna under de kommande tjugo åren, finns flera uttryck för att båda parter förbundit sig att respektera mänskliga rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män.

Trots att Nigeria skrivit under på dessa principer respekteras inte alltid kvinnors rättigheter i detta land. AFP uppger att kvinnor fortfarande stenas i vissa provinser i Nigeria. Dessa steningar utdöms av muslimska domstolar som tillämpar sharialagstiftning. Dessutom nämner Reuters att Nigeria är ett av de länder där kvinnlig omskärelse fortfarande är vanlig, framför allt bland den muslimska befolkningen i norra Nigeria.

Har EU redan reagerat på dessa grova kränkningar av kvinnors rättigheter? Om inte, har EU för avsikt att reagera på dessa kränkningar?

Finns det en mekanism som på ett systematiskt sätt skulle kontrollera och framtvinga respekt för kvinnors rättigheter i Nigeria? Och finns det möjlighet att avbryta samarbetet mellan Nigeria och EU om kvinnors rättigheter, och mänskliga rättigheter i allmänhet, hela tiden kränks? Om svaret på ovanstående två frågor är nej, kommer EU att skapa dessa två möjligheter i framtiden?

Om det finns ett system för att kontrollera och framtvinga respekt för kvinnors rättigheter och om samarbetet mellan Nigeria och EU eventuellt skulle kunna avbrytas, gäller detta då för alla länder som undertecknat Cotonouavtalet?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(25 mars 2003)

Kommissionen följer noggrant människorättssituationen i Nigeria och i synnerhet tillämpningen av sharialagstiftning i de tolv nordliga nigerianska delstaterna. Kommissionen har genom diplomatiska kanaler och direkt till president Olusegun Obasanjo framfört vädjanden angående fall där kvinnor för äktenskapsbrott dömts till spöstraff eller till döden genom stening. För närvarande finns sju kända fall (kvinnor och män) vars överklaganden ännu inte avgjorts. Kommissionen känner inte till att några av dessa dödsdomar faktiskt skulle ha verkställts.

Kommissionen uppmanar regeringar att iaktta internationella människorättsnormer och att respektera medborgerliga fri- och rättigheter utan diskriminering. Vid det 57:e mötet för FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna uttryckte EU sin oro över att hårda kroppsliga straff i flera fall utdömts inom ramen för den shariabrottsbalk som införts av vissa delstater i norra Nigeria. Kommissionen har i många år förbehållslöst motsatt sig tillämpandet av dödsstraff och gjorde en hänvändelse till Nigerias regering den 12 februari 2002. I artikel 1 i den gemensamma ståndpunkt som antogs av rådet den 27 maj 2001(1) anges specifikt att unionen kommer att uppmuntra Nigerias egna förfaranden för att konsolidera demokratin och respekten för de mänskliga rättigheterna.

I artikel 9 i partnerskapsavtalet mellan EU och staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, som undertecknades i Cotonou den 23 juni 2000(2), anges tre viktiga grundsatser i avtalet, nämligen respekten för de mänskliga rättigheterna, inbegripet jämställdheten mellan kvinnor och män, de demokratiska principerna samt rättsstatsprincipen. Det landstrategidokument som undertecknades med Nigeria den 16 juli 2002 kommer att stödja åtgärder i syfte att öka respekten för mänskliga rättigheter och kvinnors ställning i Nigeria. Arbetet i samverkan med det civila samhället i Nigeria kan inbegripa rättsliga reformer och kampanjer för att förändra skadliga sedvänjor såsom kvinnlig omskärelse. Eftersom Nigeria är ett centralt land för Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter är landet dessutom berättigat till stöd för förbättrat styre och för en reform av rättssystemet (vilket inbegriper frågan om shariabrottsbalken).

Genom dessa instrument hoppas kommissionen kunna påverka Nigerias federala regerings och dess delstatsregeringars förståelse för och tillämpning av dessa principer. Genom sin delegations arbete kan kommissionen tillsammans med medlemsstaterna övervaka läget beträffande de mänskliga rättigheterna. Om den federala regeringen bryter mot sina åtaganden eller internationella förpliktelser med avseende på de mänskliga rättigheterna kan man inom Cotonouavtalet tillgripa ett förfarande för dialog och lämpliga åtgärder som är tillämpligt på samtliga undertecknare av avtalet.

(1) EGT L 139, 29.5.2002.

(2) EGT L 317, 15.12.2000.