SKRIFTLIG FRÅGA P-0126/02

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(24 januari 2002)

Ämne: Uteblivet antagande av omstruktureringsplanen för flygkorridorerna

Bestämmelserna om flygkorridorerna i Europa sammanställdes på 1950-talet. De är således inte anpassade till dagens flygtrafikförhållanden, vilket skapar en ohållbar situation med kontinuerlig överbelastning och ständiga förseningar.

För att hantera detta kritiska läge utarbetade Eurocontrol en omstruktureringsplan för infrastrukturen som skulle ha satts i verket under 2001.

Kan kommissionen med anledning av ovanstående besvara följande:

- Varför har Eurocontrol ännu inte fullföljt omstruktureringsplanen för flygkorridorerna?

- Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit, eller avser den att vidta, för att återställa säkerheten och få flygtrafiken att flyta bättre?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(15 februari 2002)

Nätet av flygsträckor i Europa bygger på en struktur som fastställdes på femtiotalet, utgående från den trafik som förekom då. Därefter har nätet setts över flera gånger, i samband med anpassningar till flygtrafikens utveckling, den nya flygplanstekniken och förbättrad trafikstyrningsutrustning.

I dag ses nätet över två gånger per år, och resultaten offentliggörs. Dessutom kan större förändringar företas om nya driftkoncept införs(1). Varje nyordning av nätet av flygsträckor görs på grundval av förslag från medlemsstaterna, varvid varje medlemsstat lägger fram förslag för den del av luftrummet som täcker det egna territoriet, och samordnas av Eurocontrol. Eurocontrol är en internationell organisation med teknisk kompetens i fråga om flygledning. Den skall bland annat lösa tvister mellan medlemsstater i fråga om gränsöverskridande sträckor.

Trots att nätet förbättrats regelbundet hindras organisationen och strukturen fortfarande av nationella intressen, både ekonomiska och militära. På grund av militära intressen måste nätet anpassas till att flera områden av luftrummet är reserverade uteslutande för militär användning. Därigenom tvingas många flygningar att använda förutfastställda korridorer, vilket leder till flaskhalsar, eller att flyga runt reserverade zoner eller zoner med låg kapacitet, vilket förlänger flygsträckorna. I en undersökning om förvaltningen av luftrummet, som finns att tillgå på kommissionens hemsida(2), ges tekniska förklaringar till denna situation.

De förslag som ingår i paketet för ett gemensamt luftrum(3), och som för närvarande behandlas i Europaparlamentet och rådet, syftar till att avhjälpa denna ineffektiva situation. De omfattar system för att organisera och förvalta luftrummet så att det blir lättare att inrätta direkta rutter och på så sätt använda gemenskapens luftrum på ett ekonomiska och mer miljövänligt sätt (med en minskning av bränsleförbrukningen på upp till 15 %).

För att uppnå detta mål skall man börja med den övre delen av luftrummet (över 8 550 meter). Följande åtgärder skall vidtas:

- Ökat samarbete mellan civila och militära myndigheter för att se till att de zoner i luftrummet som är reserverade för militärt bruk får så litet inflytande på planeringen av flygsträckor som möjligt.

- Omstrukturering av de delar av luftrummet som kontrolleras av flygledningscentra, utgående från optimala mått som ger flygsträckorna en effektiv struktur och möjliggör en säker och flytande lufttrafik.

(1) Bland annat hände de under 1999 när ett nytt navigationskoncept för flygplan infördes (Basic Area Navigation (B-RNAV)) och i år när det vertikala avståndet mellan flygplanen minskades med hälften på höjder över 8 700 meter (Reduced Vertical Separation Minima (RVSM)).

(2) http://europa.eu.int/comm/transport/themes/air/english/single_eur_sky_en.html.

(3) KOM(2001) 564 slutlig.