SKRIFTLIG FRÅGA E-1422/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(17 maj 2001)

Ämne: Väte: en ny energiform

Det är ett faktum att väte vinner allt mer terräng som en energiform som ersätter olja. I vissa europeiska städer är de lokala myndigheterna i färd med att planera införandet av system som skulle göra det möjligt att använda väte inom kollektivtrafiken och i vissa fall även i privata fordon. Väte som framställs av metan skulle kunna utgöra ett mellanled i övergången från olja till rent väte. Överallt i världen håller laboratorier och forskningscentra på att utveckla ny teknik för framställning av detta nya bränsle. Den allmänna uppfattningen är att gemenskapsinstitutionerna främst undersöker hur gas producerad av bensin påverkar folkhälsan (dvs. de hälsovårdskostnader som är relaterade till föroreningar) men att de har gjort litet för att stimulera forskningen och utnyttjandet av denna nya energiform.

Känner kommissionen till resultaten av forskningen om användning av väte på transportområdet?

Ämnar den möjligen främja framställning och distribution av väte som skall användas för transportmedel?

Skulle det inte vara lämpligt att stimulera en politik till stöd för användning av denna nya teknik, även i syfte att befria Europa från oljeberoendet och på detta sätt bidra till att minska riskerna för luftföroreningar samtidigt som folkhälsan skyddas?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 juli 2001)

Sedan flera år tillbaka är kommissionen medveten om potentialen av en eventuell övergång från fossila energikällor (kol, olja, gas) till väte inom transportsektorn och för produktion av värme och el. Användningen av väte skulle samtidigt kunna lösa luftkvalitetsproblemen, minska utsläppen av växthusgaser, öka försörjningstryggheten, minska beroendet av oljeprodukter och bidra till minskat buller, särskilt om vätet produceras med hjälp av förnybara energikällor eller kärnkraft.

Därför har gemenskapen, ända sedan det första ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (FoTU) givit stöd till ett betydande antal projekt som berör produktion och lagring av väte eller utveckling av bränsleceller (som omvandlar vätet till elektricitet). Programmet för icke-nukleär energi inom gemenskapens femte ramprogram för FoTU (19992002) anslår en betydande del av sin budget till forskning och demonstration rörande väteteknik, bland annat i kombination med bränsleceller. Hittills har gemenskapen redan anslagit över 85 miljoner euro inom ramen för femte ramprogrammet, främst till bränsleceller, produktion och lagring av väte, vätedrivna fordon och andra stora projekt som rör decentraliserad värme- och elproduktion. För närvarande håller kommissionen på att förhandla fram ett avtal med tio europeiska städer om införandet av väte som alternativt bränsle för kollektivtrafiken(1). Trettio bussar med bränsleceller kommer att drivas med väte som producerats lokalt utifrån olika källor, varav hälften skall vara förnybara eller s.k. grön el. Det är sannolikt detta projekt och dessa städer som frågeställaren avser.

I samband med utvecklingen av ett mer integrerat och strukturerat europeiskt område för forskningsverksamhet går den nya forskningspolitiken ut på att koncentrera insatserna på prioriterade områden. I detta sammanhang tas frågan om bränsleceller och väteteknik eftertryckligen upp i kommissionen nyligen framlagda förslag till ett nytt ramprogram för FoTU(2).

I kombination med grönboken om trygg energiförsörjning(3), har det nu även inletts en debatt om vilka alternativa bränslen vi bör välja (t.ex. väte). Kommissionen förbereder dessutom ett meddelande om alternativa bränslen och fordon, i vilket vätetekniken kommer att få en framträdande roll.

(1) Partnerstäderna i projekten CUTE (Clean Urban Transport in Europe) och ECTOS är: Amsterdam, Barcelona, Hamburg, London, Luxemburg, Madrid, Porto, Reykjavik, Stockholm och Stuttgart.

(2) KOM(2001) 94 slutlig.

(3) KOM(2000) 769 slutlig.