ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1827/98

från Karl-Heinz Florenz (PPE) till kommissionen

(12 juni 1998)

Angående: Kommunalt PVC-förbud i Tyskland

Sedan länge har flertalet tyska kommuner bojkottat produkter som innehåller polyvinylklorid. På grund av sin långa livstid används PVC speciellt i byggnadsmaterial. Användningen inom byggnadssektorn utgör mer än 50 % av gemenskapens PVC-marknad.

De tyska kommunerna har internt gått ut med ett meddelande om att man inte hädanefter skall anskaffa PVC-haltigt material. Vid offentliga uppdrag, framförallt vid anbudsinfordringar för byggnadsprojekt skall tilldelning endast ske om PVC-fria produkter används. I praktiken kan detta leda till ett kommunalt PVC-förbud.

Hur ställer sig kommissionen till detta förfarandet i rättsligt anseende, framförallt med hänsyn till fördrags-bestämmelserna om varors fria rörlighet, statligt stöd och offentlig kontraktsrätt och vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att bemöta det ovannämnda förfarandet?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1826/98 och E-1827/98 ingivna av Monti för kommissionen

(31 juli 1998)

Kommissionen underrättar frågeställaren om att den nyligen mottagit ett klagomål från en ekonomisk aktör. Klagomålet gäller att ett stort antal kommuner i Tyskland internt har gått ut med ett meddelande om att man inte skall anskaffa PVC-haltigt material och att tilldelning av byggnadsprojekt endast skall ske om PVC-fria produkter används.

Kommissionen utreder för närvarande detta klagomål i förhållande till bestämmelserna i EG-fördraget om fri rörlighet för varor samt gemenskapens bestämmelser om offentlig upphandling. Kommissionen kommer att underrätta frågeställaren direkt om resultaten av denna analys så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1357/98

från Allan Macartney (ARE) till kommissionen

(7 maj 1998)

Angående: Fiskmjöl

Kan kommissionen bekräfta huruvida fiskmjöl klassificerats som en animalisk proteinkälla och vad denna klassificering för med sig?

Med hänsyn till att fiskmjöl har förklarats vara riskfritt av Förenade kungarikets ministerium för jordbruk, fiske och livsmedel, kan kommissionen förklara varför fiskmjöl trots detta är förbjudet att användas i foder för idisslare? Räknar kommissionen med att detta förbud kommer att utvidgas ytterligare?

Har kommissionen övervägt detta förbuds, eller en eventuell utvidgnings konsekvenser för fiskmjölsindustrin? Vilka undersökningar har kommissionen genomfört när det gäller att påvisa eventuella risker eller angående konsekvenser för fiskmjölsindustrin och andra delar av näringslivet som berörs?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 juni 1998)

I artikel 2 i direktiv 92/118/EEG(1) definieras fiskmjöl som bearbetat animaliskt protein för användning i djurfoder. I kapitel 6 i direktivet fastställs reglerna för handel med och import av denna produkt.

Enligt beslut 94/381/EG(2) är utfodring av idisslare med protein från däggdjursvävnader förbjuden. Därför kan fiskmjöl för närvarande användas för utfodring av idisslare.

Efter den internationella vetenskapliga konferensen om ben- och köttmjöl som anordnades gemensamt av parlamentet och kommissionen i Bryssel den 1 och 2 juli 1997 med stöd från gemenskapens vetenskapliga styrkommitté, inledde kommissionen den 14 november 1997 ett allmänt samråd om gemenskapens foderlagstiftning och, i synnerhet, om ett möjligt förbud mot all användning av animaliskt protein vid utfodring av idisslare med hänsyn till att dessa djur är gräsätare och därför inte behöver animaliskt protein i födan.

Detta samråd hade till syfte att ge en objektiv beskrivning av den nuvarande situationen och att låta synpunkter beträffande möjliga konsekvenser av olika alternativ komma fram.

För att få största möjliga spridning fanns det dokument som blev resultatet av detta samråd tillgängligt på Internet från den 14 november 1997 och skriftliga kommentarer kunde göras fram till den 31 december 1997. En sammanfattning av kommentarerna finns på Internet. Kommissionen kommer nu att överväga vilka åtgärder som måste vidtas för att hantera de problem som har konstaterats under samrådet.

(1) EGT L 62, 15.3.1993, senast ändrat genom direktiv 97/79/EG - EGT L 24, 30.1.1998.

(2) EGT L 172, 7.7.1994, senast ändrat genom beslut 95/60/EG - EGT L 55, 11.3.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1581/98

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(25 maj 1998)

Angående: Skifferindustrin och det allmänna preferenssystemet

Kunde kommissionen informera om den förmånsmarginal och tullsats som tillämpas på EU-import av skiffer med ursprung i vart och ett av de tredje länder som omfattas av en förmånsordning samt om utvecklingen och eventuella ändringar inför framtiden?

Kunde kommissionen informera om den tullsats som tillämpas på gemenskapens export av skiffer i vart och ett av de länder som för sin del exporterar skiffer till EU inom ramen för en förmånsordning?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1367/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(7 maj 1998)

Angående: Zero Emission Research Initiative

Stiftelsen Zero Emission Research Initiative (ZERI), ett forskningsinitiativ för nollutsläpp, har som mål att planlägga företagsstrategier och en industripolitik som grundas på principen om varaktig social och ekonomisk utveckling.

Har kommissionen för avsikt att skicka en representant till den kommande ZERI-konferensen i Genève?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1363/98, E-1364/98, E-1365/98, E-1366/98 och E-1367/98 ingivna av Edith Cresson för kommissionen

(6 juli 1998)

Det japanska forskningsprojektet ZERI (nollutsläpp) startades 1994 vid institutet för högre studier vid FN-universitetet i Tokyo. Kommissionen deltar inte i projektet och har ingen närmare information om dess arbetsprogram eller huruvida det finns ett motsvarande skolinitiativ ZERI.

Inom gemenskapen genomförs forskning för att minska utsläpp inom det fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling(1). Denna forskning genomförs inom olika delprogram kallade "Miljö och klimat", "Icke-nukleär energi", "Industriell teknik" och "Transport".

Kommissionen har ingen kännedom om någon särskild överlappning mellan gemenskapsprogrammen och ZERI-projektet.

Eftersom kommissionen inte deltar aktivt i ZERI-projektet avser den inte att sända någon företrädare till den förestående ZERI-konferensen i Genève.

(1) EGT L 117, 8.5.1990.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 050 , 22/02/1999 s. 0033



SKRIFTLIG FRÅGA E-1378/98 från Susan Waddington (PSE) till kommissionen (7 maj 1998) Angående: Fri rörlighet för personer En av mina väljare råkade nyligen ut för att en hotellägare i Australien behöll hans pass i över 12 månader. Kan kommissionen bekräfta att hotellägare i Europeiska unionens medlemsstater inte har rätt att göra detsamma, vilket i själva verket skulle begränsa Europamedborgarnas fria rörlighet? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (7 juli 1998) Kommissionen känner inte till någon lagstiftning i medlemsstaterna som tillåter hotellinnehavare att behålla de boendes resehandlingar under en lång hotellvistelse och som kan ge upphov till fall som liknar det som parlamentsledamoten hänvisar till.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1028/98

från Hilde Hawlicek (PSE) till kommissionen

(6 april 1998)

Angående: Ökning av kulturbudgeten

I samband med EU:s kulturforum om de europeiska kulturprogrammens framtid (som hölls i Centre Borschette den 29 och 30 januari) hölls en debatt med kulturministrarna i Luxemburg och Frankrike och Marcelino Oreja, kommissionsledamot med ansvar för kulturfrågor. Den sistnämnde förklarade att han ansåg att kulturbudgeten borde utgöra minst en tusendel av gemenskapsbudgeten.

På min senaste fråga till kommissionen om utvecklingen av kulturens andel av gemenskapsbudgeten svarade kommissionen att andelen för räkenskapsåret 1998 var 0,033 % - alltså en tretusendel. Sedan 1990 har kulturanslagen gradvis ökats i små steg på i genomsnitt 0,002 %. Om den hittills förda politiken fortsätter kommer kommissionsledamot Orejas målsättning med en tusendel av gemenskapsbudgeten att vara uppfylld om 20 år.

Med anledning av detta ombeds kommissionen att besvara följande frågor: Vilka konkreta årtgärder vidtar kommissionsledamot Oreja för att nå målet med en tusendel av gemenskapsbudgeten till kulturen innan hans ämbetsperiod går ut? Hur ofta har han sedan han inledde sin ämbetsperiod talat med medlemsstaternas kulturministrar om detta problem? På hur många kommissionssammanträden sedan början av 1995 har detta problem stått på föredragningslistan eller på annat sätt behandlats?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(24 juni 1998)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att den delar hennes oro vad gäller de begränsade resurser som beviljas gemenskapens kulturprogram. Som parlamentsledamoten redan känner till beaktas i allt större utsträckning den kulturella dimensionen inom målsättningarna för de projekt som får bidrag genom andra gemenskapsprogram och åtgärder, på grundval av artikel 128.4 i EG-fördraget. Därigenom är de totala kulturanslagen betydligt högre än vad som framgår av budgetanslagen till nuvarande kulturprogram, vilket klart framgick i den första rapporten om beaktandet av de kulturella aspekterna i Europeiska gemenskapens verksamhet(1) som lades fram av kommissionen i april 1996. Dessutom kommer kulturaspekterna att stärkas ytterligare i den uppdaterade rapport som kommissionen snart kommer att lägga fram och som omfattar åren 1996 och 1997.

Kommissionen påminner parlamentsledamoten om att den nyligen antog förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om att upprätta ett kulturellt ramprogram för åren 2000-2004 med ett föreslaget budgetanslag på 167 miljoner ecu i linje med de fastställda prioriteringarna i Agenda 2000. Det slutliga beviljandet av kulturanslag beror på om ovannämnda ramprogram antas vid medbeslutandeförfarandet.

(1) KOM(96) 160 slutlig, kompletterad av SEK(96) 686.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1569/98

från Nel van Dijk (V) till kommissionen

(20 maj 1998)

Angående: Brott mot de internationella bestämmelserna för modersmjölkersättning

Känner kommissionen till den nyligen publicerade studien om hur producenter av modersmjölkersättning kringgår de internationella bestämmelser som reglerar marknadsföring av modersmjölkersättning(1)?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta nu när det verkar som om producenterna struntar i bestämmelserna?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(25 juni 1998)

Frågeställaren hänvisas till kommissionens svar på frågeställarens skriftliga fråga E-908/97(2) och på Johanna Maij-Weggens skriftliga fråga E-1355/97(3).

(1) Publicerad i British Medical Journal.

(2) EGT C 319, 18.10.1997.

(3) EGT C 391, 23.12.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1770/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(5 juni 1998)

Angående: Autonomi för norra Epirus

Rätten till autonomi är enligt FN:s stadga en av folkens omistliga civila rättigheter. I EU kan man säga att autonomi är en organisationsform med stor spridning. I bland annat Italien, Spanien och Finland har man förlänat autonoma områden i dessa länder grundläggande rättigheter. I Albanien etablerades rätten till autonomi för området Norra Epirus redan genom det så kallade Korfuprotokollet av den 17 maj 1914. Utsikter fanns alltså för att invånarnas språk och religion skulle kunna bevaras. Det här protokollet undertecknades i tiderna av de befullmäktigade länderna Italien, Förenade kungariket, Tyskland, Österrike och Frankrike som (idag) tillhör EU, samt av Albaniens särskilda representant.

Jag ber kommissionen ägna sig åt ovanstående ärende, som handlar om skydd av mänskliga rättigheter i ett land som önskar närma sig EU, men som i åratal vägrat att uppfylla den förpliktelse det ingått.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(2 juli 1998)

På kommissionen ankommer det varken att bedöma parlamentsledamotens hänvisningar till Förenta nationernas stadga eller att i fallet republiken Albanien göra en bedömning av giltigheten och de exakta konsekvenserna av Korfuprotokollet från 1914, som han också hänvisat till. Detta avtal skulle ge särskild rätt till autonomi för södra delen av Albanien, i synnerhet för den grekiska minoritetsgruppen i området ifråga.

Betänkas bör dock att Albanien, som sedan 1995 är medlem av Europarådet, ratificerat konventionen om mänskliga fri- och rättigheter (inbegripet nästan alla tillhörande protokoll) och 1995 undertecknade ramkonventionen om försvar av nationella minoriteter. Den för nationella minoriteter ansvarige kommissarien i Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) kunde under sitt besök 1994 konstatera att de nationella minoriteternas rättigheter respekterades på ett tillfredsställande sätt, men noterade också att vissa förbättringar var önskvärda, särskilt vad gällde undervisning i grekiska. Efter detta besök inrättades 1995 ett minoritetskontor, som medlemmar av minoriteterna kan besvära sig hos. Inom ramen för ett vänskapsavtal mellan Albanien och Grekland, undertecknat i mars 1996, slöts ett avtal om att i vissa städer i södra Albanien inrätta ytterligare grekiska skolor. Med vänskapsavtalet skapades även tvåpartskommittéer för reglering av vilande problem.

Inom ramen för gemenskapens regionala strategi för vissa länder i sydöstra Europa, som Albanien, kommer kommissionen att följa den politiska och ekonomiska utvecklingen i berörda länder, och då även respekten för demokratiska principer, mänskliga rättigheter samt minoriteternas rättigheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0401/98

från Gianni Tamino (V) till kommissionen

(24 februari 1998)

Ämne: Konsortiet "Venezia Nuova"

Genom artikel 3 i den italienska lagen nr 798/84 ges ministern för offentliga arbeten rätt att för genomförande av de investeringar, projekt och åtgärder som behövs för att bevara Venedig och dess lagun ge bolag och/eller bolagskonsortier tillstånd att utföra projekt och arbeten genom privata förhandlingar, även om detta utgör undantag till gällande bestämmelser. Koncessionen för projektering och genomförande av samtliga de arbeten som föreskrivs i ovan nämnda lag har givits till Consorzio Venezia Nuova (konsortiet för ett förnyat Venedig). Under årens lopp har detta tillstånd, delvis genom nya lagar och dekret, blivit till ett monopol för alla slags arbeten (region-, miljö-, och stadsplanering) som sedan decennier tidigare kunnat genomföras och genomförts av olika företag inom ramen för normala anbudsförfaranden. Den monopolliknande koncessionen har givits även efter utfärdandet av den särskilda italienska lag (nr 206/95) om Venedig som förbjuder ensamrättskoncessioner, men upprätthåller de rättsliga förpliktelser som härrör från tidigare rättsakter, och efter utfärdandet av olika gemenskapsdirektiv om offentlig upphandling, ja även efter det att italienska bestämmelser antagits som innebär att dessa direktiv införlivas i den nationella lagstiftningen, till och med 1997. För att slippa tillämpa eller kringgå de europeiska bestämmelserna har man tydligen menat att avtalen och de tilläggsklausuler som finns till de ursprungliga avtalen är rättsakter som utgör en del av tidigare akter och de nya avtalen har tolkats som exekutoriska och härrörande från det ursprungliga avtalet eller andra avtal som trätt ikraft före gemenskapsreglerna (som till exempel den nionde och tionde koncessionen från 1996 eller den elfte, tolfte och trettonde koncessionen från 1997).

Anser kommissionen att detta förfarande med koncessioner och avtal, som inte har bestämda slutdatum och som alltså genom olika åtgärder kan förbli giltiga i oändlig tid, står i överenstämmelse med ande och mening i gemenskapsdirektiven, såsom det till exempel sägs i grönboken om offentlig upphandling av den 27 november 1996?

Är det för övrigt rimligt att samma konsortium anförtros såväl projektering som genomförande av arbetena?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar

(27 april 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 050 , 22/02/1999 s. 0147



SKRIFTLIG FRÅGA P-2479/98 från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till kommissionen (23 juli 1998) Angående: Rösträtt för unionsmedborgare i de kommunala valen i Belgien I domstolens dom av den 9 juli 1998 dömdes Belgien för att landet inte i sin lagstiftning hade införlivat artikel 8b.1 i fördraget, enligt vilken alla unionsmedborgare skall ha rätt att rösta i kommunala val även om de är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att säkerställa rösträtt för alla unionsmedborgare som är bosatta i Belgien vid de kommunala valen i oktober år 2000? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (22 september 1998) Om den medlemsstat som har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt fördraget inte inom en rimlig tidsperiod vidtar de åtgärder som krävs för att följa den dom från EG-domstolen som parlamentsledamoten nämner, kommer kommissionen att handlägga ärendet inom ramen för förfarandet i artikel 171 i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2240/98

från Bertel Haarder (ELDR) till kommissionen

(16 juli 1998)

Ämne: Personalpolitiken vid EU-institutionerna

Kan kommissionen besvara följande frågor:

Har EU-anställda samma inplacering i de fyra tjänstekategorierna och löneklasserna samt identiska karriärer, oavsett om de är anställda vid kommissionen, parlamentet eller någon annan EU-institution?

Hur är de anställda på kommissionens informationskontor i de europeiska huvudstäderna fördelade på tjänstemän, tillfälligt anställd personal och lokalt anställda?

I vilken löneklass är informationscheferna inplacerad och hur länge sitter de i genomsnitt på sina poster?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Personalkategorierna enligt artikel 5 i tjänsteföreskrifterna är tillämpliga för alla gemenskapens institutioner. Villkoren för en inplacering i någon av kategorierna är sålunda desamma oberoende av vilken institution det gäller.

För närvarande uppgår personalstyrkan vid kommissionens representationer i medlemsstaterna till 178 tjänstemän, 5 tillfälligt anställda och 185 lokalt anställda.

Chefstjänsten vid kommissionens representationer i medlemsstaterna återfinns i lönegrad A 3. En utnämning varar enligt gällande regler mellan tre och sex år.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2419/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: EU-medel till London

Kommissionen ombes att specificera alla EU-medel som London mottagit sedan juli 1994 - inklusive medel från struktur- och socialfonderna samt medel för Life-forskning och andra gemenskapsinitiativ - och ange vart pengarna gått, beloppens storlek samt ge en kortfattad beskrivning av projekten.

Kompletterande svar

från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(28 oktober 1998)

Som komplement till sitt svar av den 4 augusti 1998(1) kan kommissionen nu ge följande information.

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

(1) EGT C 50, 22.2.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1196/98

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(24 april 1998)

Ämne: Lagförslag om skogspolitik

Den miljö- och handelsmässiga betydelsen av Europeiska unionens skogar, antingen som källa till hälsa eller som källa till sysselsättning, gör det nödvändigt att utarbeta strategin för skogen utifrån de olika syften den tjänar och utifrån behovet av en ekologisk, ekonomisk och social varaktighet som erkänner den mångfald av skogar som finns i Europeiska unionen.

Mot bakgrund av dessa faktorer och efter parlamentets betänkande om skogspolitik (resolution A4-0414/96(1)), i vilken det uppmanade kommissionen att lägga fram ett lagförslag om en europeisk skogsstrategi, när avser kommissionen att lägga fram detta förslag?

(1) EGT C 55, 24.2.1997, s. 22.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1499/98

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(13 maj 1998)

Ämne: Informationssamhället och den ekonomiska och sociala sammanhållningen

När kommissionsledamot Monika Wulf-Mathies inför Europaparlamentets utskott för regionalpolitik presenterade kommissionens meddelande "Sammanhållningen och informationssamhället" (KOM(97) 7, 22.1.1997) sade hon att informationssamhället bör utgöra en integrerad del av gemenskapens strukturpolitik. Utskottet för regionalpolitik har (i betänkandet A4-0399/97) uttryckt sin oro för det faktum att endast 2 procent av utgifterna från strukturfonderna är avsedda för investeringar i telekommunikationssektorn. Utskottet anser att utgifterna för informationssamhället bör ingå i "mainstreaming" från strukturfonderna och har begärt att kommissionen skall säkerställa ett nära samarbete och samordning mellan de olika programmen och verksamheterna på området informations- och kommunikationsteknik (IKT).

Kan kommissionen tala om hur denna begäran har behandlats i kommissionens definitiva förslag om reformen av strukturfonderna för den nya perioden 2000-2006, vilka godkändes av kommissionärskollegiet den 18 mars i år, särskilt vad beträffar utformningen av mål 1 och 2 samt av kriterierna för urval och finansiering inom dessa mål?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1960/98

från Antonio Tajani (PPE) och Claudio Azzolini (PPE) till kommissionen

(30 juni 1998)

Ämne: Undervisningsfrihet

Som bekant är Italien det enda landet i Europeiska unionen som vidmakthåller en allvarlig negativ särbehandling i fråga om undervisningsfrihet, vilket är till men för medborgarna som inte kan välja fritt mellan statliga och privata skolor. Särskilt drabbar denna särbehandling privatskolorna som har ett stort ansvar, och det saknas resurser såväl för dessa skolor som för de italienska medborgare eller andra unionsmedborgare som vill anlita dem.

Vår fråga ställs mot bakgrund av följande:

1. de grundläggande mänskliga rättigheter som i synnerhet föreskrivs i Amsterdamfördraget,

2. de principer som gemenskapsfördragen genomsyras av,

3. Europaparlamentets resolution 1-1456/83(1) av den 14 mars 1984 om undervisningsfriheten inom Europeiska unionen (första stycket punkterna 1-4 och 7-9 samt andra stycket punkt 3),

4. den fria rörligheten och uppehållsrätten för ensamstående och familjer och den därtill hörande rätten till skolgång.

Anser kommissionen att denna situation innebär en kränkning av gemenskapsmedborgarnas rättigheter och har den för avsikt att vidta åtgärder för att få Italien att upphöra med denna negativa särbehandling?

Svar avgivet av Edith Cresson på kommissionens vägnar

(21 september 1998)

Gemenskapen har i artikel 126 i EG-fördraget inget stöd för att ingripa i organisationen av skolsystem och kursplaner. Sådana beslut faller inom medlemsstaternas ansvarsområde.

(1) EGT C 104, 16.4.1984, s. 69.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1738/98

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(20 maj 1998)

Ämne: Rapport om den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja

Den 19 mars 1998 godkände revisionsrätten en rapport om förslag till översyn av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja. Denna rapport innehåller en omfattande kritik av och kommentarer till alternativen "stöd till träd" och "förbättring", det vill säga de två alternativ som kommissionen övervägt i sina förberedande dokument.

Känner kommissionen till denna rapport? Avser kommissionen att ändra sitt nuvarande förslag för att ta hänsyn till revisionsrättens iakttagelser?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 juni 1998)

Revisionsrätten har publicerat sin rapport rörande kommissionens diskussionsunderlag om olivoljesektorn(1).

Kommissionens förslag, som antogs den 18 mars 1998,(2) står ej i strid med revisionsrättens yttrande om detta diskussionsunderlag. Kommissionen har tagit hänsyn till alla yttranden från de olika institutionerna och dess förslag innehåller varken något alternativ om "förbättring av dagens system" eller om "stöd till träd".

(1) KOM(97) 57 slutlig.

(2) EGT C 136, 1.5.1998.