SKRIFTLIG FRÅGA E-1851/98

från Graham Mather (PPE) till kommissionen

(12 juni 1998)

Ämne: Hinder på den inre marknaden för bilar

Tidigare i år bötfällde kommissionen Volkswagen med 102 miljoner ecu för att ha förbjudit sina återförsäljare i Italien att sälja bilar till kunder från Österrike och Tyskland.

Trots detta finns det över hela unionen fortfarande hinder som begränsar EU-konsumenternas frihet att köpa bilar i vilken medlemsstat som helst. I synnerhet hindras konsumenter från Förenade kungariket eftersom de inte kan köpa högerstyrda bilar i andra medlemsstater.

Dessutom hindras den fria handeln med bilar inom EU ytterligare genom att priserna varierar kraftigt mellan de olika medlemsstaterna, vilket framgår av kommissionens senaste rapport om frågan (kommissionens press-meddelande IP/98/154 av den 13 februari 1998).

1. Delar kommissionen min oro för att konsumenterna i EU i allmänhet, och i Förenade kungariket i synnerhet, nekas de fördelar som den inre marknaden borde ge dem på detta område?

2. Anser kommissionen att biltillverkarnas agerande utgör ett brott mot konkurrensregler eller inremarknadslagstiftning?

3. Pågår det för närvarande någon undersökning om specifika klagomål i samband med denna fråga?

4. Undersöker kommissionen denna fråga i allmänna termer, utöver den normala kontrollen av och halvårsrapporterna om bilpriser i unionen?

5. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att lösa denna oacceptabla situation?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(15 juli 1998)

Kommissionen är helt enig med parlamentsledamoten om att öppna marknadsvillkor bör leda till mera konkurrens och göra det enklare för konsumenter att köpa bilar inom gemenskapen varhelst de finner det mest fördelaktigt.

Kommissionens förordning (EG) 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon(1) förstärker denna frihet. En återförsäljare på den gemensamma marknaden får inte avböja en konsuments erbjudande att köpa eller begära ett högre pris endast på grund av att konsumenten är bosatt i en annan medlemsstat. Eftersom det normalt ligger i en återförsäljares intresse att maximera sin försäljning åtföljs dock inte konsumentens rätt av en skyldighet för återförsäljaren att sälja.

1. Kommissionen skulle med säkerhet dela parlamentsledamotens oro om det var fråga om att förmåner från den inre marknaden förvägrades Europamedborgare. Det stämmer visserligen att vissa konsumenter, särskilt från Förenade kungariket, har stött på svårigheter vid köp av en bil utomlands, men det är också så att många sådana försäljningar utförs.

2. I kommissionens beslut av den 28 januari 1998 om ett förfarande enligt artikel 85 i EG-fördraget i ärendet Volkswagen/Audi(2), som parlamentsledamoten hänvisar till, visade kommissionen att det förelåg ett brott mot gemenskapslagstiftningen.

3. Kommissionen har behandlat många klagomål från enskilda konsumenter om köp av högerstyrda bilar. Vad gäller frågan om parallellhandel i allmänhet utfördes en undersökning i december 1996 vid Mercedes-Benz anläggningar i Belgien, Tyskland, Spanien och Nederländerna och vid Opel i Nederländerna. Dessa ärenden är fortfarande under behandling.

4. Förutom att utarbeta halvårsrapporten om bilpriser övervakar kommissionen fortlöpande genomförandet av förordning (EG) 1475/95.

5. Kommissionen har enligt förordning (EG) 1475/95 åtagit sig att utvärdera tillämpningen av förordningen genom att senast den 31 december 2000 upprätta en rapport. Denna rapport kommer att ligga till grund för ett beslut om gruppundantagets framtid. Vissa biltillverkare i Europa är medvetna om problemen på marknaden och har därför upprättat telefonlinjer för människor som har haft problem när de har försökt köpa en bil utomlands.

Förutom beslutet i ärendet Volkswagen/Audi har kommissionen fattat två beslut i vilka hinder mot att köpa nya högerstyrda bilar utanför Förenade kungariket fördömdes(3). Parlamentsledamoten hänvisas också till kommissionens tidigare svar på de skriftliga frågorna P-1957/97 från Peter William Skinner och E-2874/91 från Thomas Megahy(4).

(1) EGT L 145, 29.6.1995.

(2) EGT L 124, 25.4.1998.

(3) Kommissionens beslut av den 25 september 1986, EGT L 295, 18.10.1986, s. 19, och kommissionens beslut av den 2 juli 1984, EGT L 107, 2.8.1987, s. 11.

(4) EGT C 162, 29.6.1992.