ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2932/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(24 oktober 2001)

Ämne: Bedrägeri med export av dansk fetaost

I revisionsrättens särskilda rapport 7/2001 omtalas, bland de fall av bedrägeri som undersökts av OLAF, även exporten av 3 200 ton fetaost, framställd av komjölk, från Danmark till Nordkorea 1998. För exporten återbetalades 2,23 miljoner euro, trots att 12 månader hade gått sedan sista förbrukningsdagen för den exporterade fetaosten. Summan av återbetalningar översteg dessutom försäljningsvärdet med mer än det dubbla.

Vi har här, utöver det fall av bedrägeri som konstaterats, även att göra med en fråga om misskreditering av benämningen feta som 1998 var en grekisk produkt med skyddad ursprungsbeteckning. Danmark hade endast rätt att använda benämningen under en övergångsperiod. Med anledning av detta vill jag fråga kommissionen:

1. Hur avser kommissionen att tackla frågan om missbruket och misskrediteringen av beteckningen fetaost som skedde i samband med exporten av den danska produkten?

2. Kommer ovannämnda fall att tas med i beaktande vid den nya behandlingen av förslaget om att ge fetaosten status som en produkt med skyddad ursprungsbeteckning?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 december 2001)

Parlamentsledamoten hänvisar till det fall som rör export av 3 200 ton dansk fetaost till Nordkorea med en utbetalning på 2,23 euro miljoner i exportbidrag. Revisionsrätten hänvisade detta fall till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) för utredning. OLAF har angett att denna utredning har avslutats. De danska myndigheterna och kommissionen har fått uppgifter om OLAF:s slutsatser enligt vilka oegentligheter inträffade.

Kommissionen har i vilket fall som helst inte tänkt att besvara någon möjlig misskreditering av beteckningen feta vilken, som parlamentsledamoten påstår, var en produkt med skyddad ursprungsbeteckning 1998. I själva verket hade Danmark, oberoende av den ovannämda undersökningens resultat, vid den tidpunkten även rätt att använda beteckningen feta under en övergångsperiod.

Med hänsyn till den nya behandlingen av förslaget om att ge fetaosten status som en produkt med skyddad ursprungsbeteckning, är resultatet av OLAF:s undersökning ovidkommande och kommissionen tänker följaktligen inte ta med det i beräkningen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3640/01

från Diana Wallis (ELDR) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Euroinfocenter

Kan kommissionen på nytt bekräfta sina åtaganden när det gäller nätverket euroinfocenter och garantera att parlamentet kan räkna med både långsiktig finansiering och en engagerad och ansvarsfull samordning av denna nödvändiga tjänst till europeiska små och medelstora företag?

Kan kommissionen dessutom med säkerhet bekräfta att dess återkopplingsmekanism för företagen, som är en del av kommissionens initiativ för interaktiv utformning av politiken, struktureras och samordnas på ett sådant sätt att euroinfocenter kan genomföra detta projekt med reella utsikter till framgång?

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(25 januari 2002)

Euro Info Centre-nätverket (EIC) upprättades 1987 inom det fleråriga programmet för små och medelstora företag och har förnyats i alla följande företagsprogram. Det har en mycket framträdande plats i det nuvarande fleråriga programmet för åren 20012005 och har som sådant under nu gällande villkor en garanterad finansiering fram till slutet av år 2005.

Vad som kommer att beslutas för perioden efter år 2005 kommer att bero på utvärderingen av nuvarande program och på resultaten av det arbete som nedlagts för att få till stånd ett närmare samarbete mellan olika europeiska nätverk för företagsstöd och för att rationalisera dem ytterligare. Under nuvarande omständigheter ser kommissionen ingen anledning att avbryta EIC-nätverkets funktioner då de svarar mot ett bestående behov hos europeiska företag, i synnerhet små och medelstora, särskilt inför nästa utvidgning.

Utgående från den roll som EIC-nätverket spelar för att hjälpa företagen att fungera effektivt på den inre marknaden är det kommissionen ett nöje att bekräfta att den gör allt vad som står i dess makt för att säkerställa att initiativet interaktiv utformning av politiken (IPM) framgångsrikt genomförs i samarbete med EIC-nätverken. De mycket lovande första resultaten av pilotprojektet återkopplingsmekanism för företagen ledde till att detta utvidgades från 41 pilotnätverk inom EIC till hela EIC-nätverket under 2001. Den erfarenhet som vunnits genom pilotprojektet kommer att säkerställa att återkopplingsaspekten i IPM-initiativet bättre beaktas. Detta kommer att vidga möjligheterna för denna nya form av återkoppling mellan företagen där Internet används från och med 2002 varjämte kontinuiteten säkras, allt till ömsesidig nytta för EIC-nätverken och kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3086/01

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Generaldirektörens (GD Fiske) tjänsteresor

Personer i ansvarig ställning vid kommissionen, det vill säga kommissionsledamöterna och generaldirektörerna, är givetvis medvetna om hur viktigt det är att besöka gemenskapens olika regioner där de sektorer som tillhör deras ansvarsområden återfinns. Genom dessa resor får de berörda parterna och invånarna i medlemsstaterna information om gemenskapsinitiativ och åtgärder som främjar dem, samtidigt som kommissionen på plats kan studera de sektoriella problemen i regionerna.

Hur många tjänsteresor har den nuvarande generaldirektören för GD Fiske gjort till var och en av medlemsstaterna sedan sin utnämning?

Finns det hos GD Fiske något kriterium för en geografisk uppdelning som innebär att generaldirektören besöker de norra medlemsstaterna och någon annan tjänsteman de södra?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 december 2001)

Kommissionen instämmer verkligen i att besök som kommissionens ledamöter och även dess tjänstemän gör i olika regioner och områden i Europa kan hjälpa medborgarna att få större kännedom om EU:s initiativ och åtgärder som kan bidra till att lösa lokala och regionala problem.

Initiativ till sådana besök kan tas på flera olika sätt. Inom generaldirektoratet för fiske har de besök som tjänstemän på högsta nivå gjort på senare tid huvudsakligen anordnats med anledning av den pågående diskussionen om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken och möten och konferenser om reformens olika teman som organiserats på olika platser i Europa. För tjänstemännen på den högsta nivån inom generaldirektoratet för fiske har resorna under 2000 och 2001 därför till mycket stor del föranletts av inbjudningar om att delta i och bidra till dessa möten och konferenser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3148/01

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2001)

Ämne: Fiske

Den 30 oktober 2001 blockerade franska fiskare hamnen i La Rochelle och hindrade därvid 37 spanska fiskebåtar från att landa sina fångster, alltmedan de franska myndigheterna förhöll sig passiva.

Förutom att denna incident utgör en klar överträdelse av gemenskapslagstiftningen har den även inneburit ett oerhört ekonomiskt avbräck eftersom fiskebåtarna tvingades återvända till sina respektive hamnar, vilket medförde att flera dagars fiskefångster gick förlorade.

Vilka åtgärder föreslår kommissionen för att förhindra sådana aktioner, med tanke på att de dessvärre förekommer ganska ofta?

Vilken påföljd kommer Frankrike att åläggas mot bakgrund av att överträdelsen skett förut?

När kommer en relevant påföljd att tillkännages och verkställas?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 december 2001)

Ansjovisfisket i Gascognebukten har alltid lett till konflikter mellan å ena sidan fiskeflottorna i Baskien och andra spanska hamnar längs Atlantkusten som bedriver fiske med snörpvad, och å andra sidan den franska fiskeflottan som i huvudsak använder sig av flyttrål.

Tidigare har dessa problem kunnat hanteras på ett för båda parter tillfredsställande sätt genom dialog och samarbete. I Arcachon kom man 1992 fram till ett avtal, Josselinavtalet, som fortfarande gäller. Avtalet innehåller regler för ett ansvarsfullt fiske i området, och det kan tas som utgångspunkt när det gäller att nå fram till en lösning.

Kommissionen känner till händelserna i de franska hamnarna La Rochelle och Saint Nazaire, och den står i ständig kontakt med myndigheterna i de båda länderna. Kommissionen strävar efter en förlikning som innebär en varaktig lösning på konflikten.

Enligt gällande nationella förfaranden kan de spanska fiskare som på grund av de franska fiskarnas protester drabbats av förluster begära skadestånd och ersättning.

Kommissionen följer utvecklingen och den kommer att vidta de åtgärder som krävs för att se till att gemenskapsrätten följs i alla avseenden.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2891/01

från Pat Gallagher (UEN) till kommissionen

(12 oktober 2001)

Ämne: Miljörisker vid upparbetningsanläggningen i Sellafield

Terrorattentatet i Förenta staterna den 11 september har gett upphov till en ny säkerhetsmiljö. Man bör i detta sammanhang beakta att den brittiska upparbetningsanläggningen för kärnbränsle i Sellafield (Cumbria i Förenade kungariket), som har uppvisat en skrämmande dålig säkerhetsnivå, ligger nära intill större befolkningscentra på den irländska östkusten. Kommer kommissionen mot denna bakgrund att brådskande utföra en kontroll på platsen för att bedöma vilka risker en fortsatt drift av denna anläggning har för den irländska befolkningen, samt under tiden uppmana de brittiska myndigheterna att upphäva sitt beslut att godkänna en utvidgning av anläggningen för ett belopp som överstiger 500 miljoner euro?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(23 november 2001)

Säkerheten vid kärnkraftsanläggningar faller inom den nationella kompetensen, så länge bestämmelserna i Euratomfördraget följs.

Efter terroristattacken den 11 september 2001 kommer både kärnkraftsanläggningar och nationella myndigheter att göra sina egna analyser av situationen och kommer i enlighet med sina slutsatser att vidta ett antal extra åtgärder för att öka det fysiska skyddet av kärnkraftsanläggningar och de material de använder eller lagrar. Det förväntas att alla olika möjligheter kommer att analyseras till fullo. Av säkerhetsskäl kommer de extra åtgärder som vidtas troligen inte att offentliggöras. Internationella atomenergiorganet (IAEA) kommer också att samordna större internationella samarbetsåtgärder på detta område.

Beträffande driften vid anläggningen i Sellafield vill kommissionen påpeka att anläggningens drift måste uppfylla de strikta bestämmelser som den brittiska tillsynsmyndigheten har fastställt och den måste också upfylla bestämmelserna i direktiven om grundläggande säkerhetsnormer.

De brittiska myndigheternas beslut att godkänna en expansion av anläggningen i Sellafield gäller en ny anläggning för tillverkning av kärnbränsleelement för blandoxidbränsle (Mixed Oxide Fuel, MOX). Kommissionen har. i enlighet med artikel 37 i Euratomfördraget, redan avgivit ett yttrande om huruvida bortskaffandet av radioaktivt avfall från denna anläggning kan tänkas påverka någon annan medlemsstat(1).

(1) EGT C 68, 5.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2285/01

från David Martin (PSE) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Gås- och anklever tvångsmatning av ankor

Vid Europarådet finns en ständig kommitté för den europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur. I sina rekommendationer från 1999 om tamgäss och ankor uppmanade denna kommitté de länder som tillåter framställning av ank- och gåslever att främja forskning om djurens välbefinnande och om alternativa metoder som inte inbegriper sondmatning.

Känner kommissionen till om medlemsstaterna har vidtagit några åtgärder för att tillmötesgå dessa rekommendationer? Har de berörda länderna i enlighet med Europarådets rekommendationer från 1999 bedrivit någon forskning om djurens välbefinnande och om alternativa metoder som inte inbegriper sondmatning?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2284/01, E- 2285/01 och E-2286/01ingivet av David Byrne för kommissionen

(18 september 2001)

De rekommendationer som antas av Ständiga kommittén för Europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur riktar sig till konventionsparterna.

Definitionen av allmän praxis som begränsar produktionen av gåsleverpastej till vissa områden i Europa har fastställts av konventionens parter. De är ansvariga för att kraven i rekommendationerna, bl.a. de som parlamentsledamoten tagit upp, efterlevs.

Samtliga medlemsstater har genomfört direktiv 98/58/EG om skydd av animalieproduktionens djur(1) i den nationella lagstiftningen. Det bör dock nämnas att varken direktiv 98/58/EG eller de ovannämnda rekommendationerna innehåller något förbud mot tvångsmatning.

(1) EGT L 221, 8.8.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3687/01

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(17 januari 2002)

Ämne: Gemenskapsfinansiering av en naturgasanläggning vid El Ferrol i Spanien

Bolaget Reganosa stöder ett projekt för att bygga en naturgasanläggning i Punta Promontoiro, på insidan av den smala Ferrolbukten (Ría de Ferrol) i Spanien. Det är ett stort projekt som skulle innebära byggnation av fyra tankar på vardera 150 000 kubikmeter. och dessutom skulle man varje år ta emot över 40 metantankfartyg (med måtten 280 x 42 x 12-13 meter).

Bolaget Reganosa finansieras av Galiciens regionala regering och av bolagen Unión Fenosa, Endesa och Mugardesa de Energía.

Projektet har mött kraftigt lokalt motstånd och har även förkastats av kommunstyrelsen i El Ferrol. Olika medborgarorganisationer har inkommit med klagomål till kommissionens generaldirektorat för miljö respektive transport och energi, eftersom denna industriella utveckling skulle innebära stora risker för området. Kommunstyrelsen i El Ferrol anser att anläggningen i stället skulle kunna ingå i det i komplex utanför hamnen som planerats för El Ferrol (vilket också var det alternativ som först föreslogs). Det alternativ som nu valts är ett tättbefolkat område som endast ligger en kilometer från tätorterna Mugardos och El Ferrol. Placeringen innebär att anläggningen verkligen skulle fungera som en fälla om det skulle inträffa några olyckor: förflyttningar skulle i praktiken vara omöjliga och metantankfartygen skulle endast kunna lägga ut vid högvatten. Intill den föreslagna platsen för naturgasanläggningen finns dessutom redan anläggningar (bränsletankar, krigsfartyg och militärförråd) som skulle kunna innebära en dominoeffekt om en olycka inträffade, med oförutsägbara följder.

Har det ingått eller ingår det någon form av gemenskapsfinansiering i detta projekt? Har kommissionen tagit emot någon förfrågan om gemenskapsfinansiering? Om svaret är ja, vilket belopp äskades och från vilken gemenskapsfond?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(22 februari 2002)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3279/01

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(26 november 2001)

Ämne: Befrielse från avgifter för läkemedel

I Förenade kungariket befrias människor som lider av vissa sjukdomar (till exempel diabetes) från avgifter för sina läkemedel.

Denna avgiftsbefrielse tillämpas emellertid endast för vissa sjukdomar, men inte för andra. Personer som lider av talassemi (medelhavsanemi) och sickle-cell anemi måste fortfarande betala sina läkemedel.

Den brittiska läkarföreningen (British Medical Association BMA) har förklarat att situationen är orättvis och måste rättas till. Den brittiska regeringen har dock för närvarande vägrat att ändra lagen.

Kan kommissionen ange om denna fråga omfattas av gemenskapslagstiftningen?

Om inte, tänker kommissionen lagstifta på området?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(16 januari 2002)

Inledningsvis bör noteras att gemenskapsrätten, enligt fast rättspraxis, inte inskränker medlemsstaternas behörighet att utforma sina sociala trygghetssystem.

I avsaknad av en harmonisering på gemenskapsnivå ankommer det följaktligen på lagstiftaren i varje medlemsstat att bestämma dels under vilka villkor det föreligger rätt eller skyldighet att ansluta sig till ett system för social trygghet, dels under vilka villkor det föreligger rätt till förmåner.

Eftersom det inte finns någon gemenskapslagstiftning rörande läkemedelskostnader, är det medlemsstaternas ansvar att fastställa regler angående ersättning för eller fri tillgång till viss medicinsk behandling. Kommissionen har inga planer på att föreslå sådan lagstiftning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2777/01

från Samuli Pohjamo (ELDR) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: Hur komplementaritetsprincipen för EU:s strukturfondspolitik efterlevs i Finland

Jag anhåller om att kommissionen måtte tillhandahålla uppgifter om vad som inrapporteras från Finland om landets efterlevnad av komplementaritetsprincipen för EU:s strukturfondspolitik.

Motsvarar dessa uppgifter de principer som skall förutsättas i strukturfondsförordningarna?

Svar av Michel Barnier på kommissionens vägnar

(20 november 2001)

Enligt artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1), är den viktigaste grunden för additionalitetsprincipen att anslagen från fonderna inte får ersätta offentlig eller annan motsvarande utgift för strukturåtgärder som betalas av medlemsstaten. För att bedöma denna additionalitet görs kontroller i tre steg: förhandskontroll, kontroll efter halva tiden och efterhandskontroll.

Kommissionen och de finländska myndigheterna har enats om den nivå på de offentliga utgifterna som under perioden 20002006 skall bibehållas för mål 1-områdena. I jämförelse med föregående period (19951999) innebär det en genomsnittlig årlig ökning med 0.7 %. Denna beräkning grundar sig på antagandet att kommunala och statliga inkomster förväntas öka med i genomsnitt 2 % per år, och att de statligt ägda företagens utgifter inte är medräknade.

Under programperioden kommer de finländska myndigheterna att i vederbörlig ordning informera kommissionen om nya omständigheter som kan äventyra deras möjligheter att efterleva additionalitetsprincipen.

En ytterligare kontroll av efterlevnaden av denna princip kommer sedan att göras efter halva tiden enligt bestämmelserna i ovannämnda rådsförordning.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1820/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(21 juni 2001)

Ämne: Det nya kärnkraftverket Temelin (Tjeckien)

Det har säkert inte undgått kommissionen att det nya tjeckiska kärnkraftverket Temelin sedan oktober 2000 enligt tidningsuppgifter har drabbats av inte mindre än 18 driftstörningar sedan det togs i bruk för tekniska prov.

Vet kommissionen vad för slags driftstörningar det handlar om?

Kan kommissionen intyga att säkerhetsnivån vid detta kärnkraftverk är likvärdig med den som gäller för kärnkraftverk inom unionen?

Om så inte är fallet, vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att skydda EU:s medborgare mot de risker som en allt för låg säkerhetsnivå innebär?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(1 augusti 2001)

Kommissionen känner till de händelser i kärnkraftverket Temelin som frågeställaren tar upp. I enlighet med internationell praxis klassificeras incidenter vid kärntekniska anläggningar enligt den s.k. INES-skalan (internationella skalan för kärntekniska incidenter). När en grupp från Internationella atomenergiorganet (IAEA) nyligen genomförde en översyn av driftssäkerheten konstaterades att det system för rapportering av kärntekniska incidenter som tillämpas vid kärnkraftverket Temelin har en tillräckligt låg tröskel. Vid en klassificering enligt INES-metoden klassificerades femton incidenter som INES 0 och inga som INES 1 eller högre. Kommissionen känner inte till att det skulle krävas någon annan klassificering för andra typer av incidenter.

Man har dessutom ofta gjort den erfarenheten att antalet incidenter är relativt högre under den inledande testperioden för en ny reaktor. Efter denna period minskar vanligen antalet incidenter. Det är olyckligt att man i pressen framställt automatiska eller manuella stängningar vid kärnkraftverket Temelin under den inledande fasen som farliga incidenter, eftersom en stängning sker avsiktligen för att förhindra alla eventuella kärntekniska incidenter.

Ansvaret för en säker drift vid kärnkraftverken ligger på driftsledaren, vilken står under övervakning av respektive nationell tillsynsmyndighet för kärnkraft. Rådets grupp för atomenergifrågor har på gemenskapens vägnar nyligen avslutat en rapport om kärnsäkerhet i samband med utvidgningen. Experter från kommissionen har deltagit i utarbetandet av denna rapport. Kommissionen kommer att inrikta sina insatser i kandidatländerna på att se till att dessa länder genomför de rekommendationer som anges i rapporten. Kommissionen kommer att bistå kandidatländerna i denna uppgift.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3376/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(7 december 2001)

Ämne: Olagliga avdrag från stödet till jordbrukarna

I revisionsrättens årsrapport för år 2000 konstateras att gemenskapsstöden till producenterna i Grekland, både på central och lokal nivå, ännu en gång belagts med avdrag som inte finner berättigande i någon som helst gemenskapstext. Grekland har på nytt gjort ett avdrag på 3 procent till förmån för ELGA (organisation för jordbruksförsäkringar) från det totala stödet för citrusfrukter, bomull, olivolja och tobak. Detta avdrag motsvarar ca 64 miljoner euro. För olivoljans del har ytterligare ett avdrag gjorts, motsvarande 1 procent av det utbetalda stödet, till förmån för jordbrukarnas nationella förbund.

På lokal nivå kan man konstatera att avdrag gjorts för jordbrukskooperativ eller producentföreningar för jordbruksgröda (2 %), olivolja (1 % och schablonmässigt bidrag), frukt och grönsaker (1 %) och tobak (2,63 %).

I revisionsrättens motsvarande rapport för år 1999 konstaterades liknande fenomen. Kommissionen medgav i sitt svar på min fråga E-3807/00(1) att gemenskapsstöden hade reducerats och lät mig veta att den hade för avsikt att undersöka saken och vidta eventuella åtgärder.

Eftersom revisionrätten tagit upp frågan igen vill jag fråga kommissionen hur den ställer sig till detta och vilka åtgärder den tänker vidta för att garantera att gemenskapsstöden i sin helhet utbetalas till de stödberättigade utan att minsta lilla avdrag görs på de ursprungliga beloppen?

(1) EGT C 174 E, 19.6.2001, s. 148.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 januari 2002)

Kommissionen är väl medveten om de problem med de grekiska myndigheterna som förekommit och som fortfarande förekommer i Grekland när det gäller bestämmelsen om att hela stödbeloppet skall betalas ut till stödmottagarna utan avdrag. Kommissionen har i flera instanser och med stöd av flera olika bestämmelser försökt att få de grekiska myndigheterna att iaktta bestämmelsen om utbetalning av det totala stödbeloppet.

Kommissionen arbetar för närvarande med frågan inom ramen för det överträdelseförfarande som inletts i enlighet med artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget. Vidare har problemet redan gett upphov till finansiella justeringar inom ramen för granskning och godkännande av räkenskaperna vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ).