SKRIFTLIG FRÅGA P-0879/99

från Antonios Trakatellis (PPE) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Förekomst av asbest och krysotilasbest i skolor och möjlighet till finansiering av saneringsprojekt från den andra gemenskapsstödramen

Byggnadsmaterial av asbest (väggar, tak, etc.) i 18 statliga skolor i Thessaloniki är en allmän hälsorisk både för barnen och de anställda. Föräldrar och elever i skolorna har protesterat mot detta. Vid byggandet av dessa skolor användes asbestmaterial för att hantera de exceptionella behoven efter jordbävningen i Thessaloniki 1978 och sedan dess har den blivit kvar. Detta har lett till att asbestplattorna nu är utslitna och spruckna och sprider asbetsfibrer i omgivningen. Det är känt att exponering för krysotilasbest är mycket farligt för folkhälsan eftersom den förorsakar lungcancer och andra sjukdomar i andningsvägarna. Mot bakgrund av att de statliga myndigheterna förordar en renovering av skolorna om tio år och att Thessalonikis länsstyrelse anser att man saknar medel om 2 miljarder drakmer för att betala skolor som redan byggts tillfrågas kommissionen:

1. Varför tillämpas inte gällande bestämmelser i direktiv 83/477/EEG(1) ändrat av direktiv 91/382/EEG(2) som kräver att arbetstagare skall skyddas mot de risker som det innebär att exponeras för asbest, och direktiv 90/394/EEG(3) om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet? I detta direktiv ingår stränga skyddsbestämmelser och vidtagande av förebyggande åtgärder från arbetsgivarnas sida och det förväntas år 2001 ersättas med strängare skyddsbestämmelser och vidtagande av förebyggande åtgärder från arbetstagarna genom direktiv 98/24/EEG(4).

2. Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att skydda folkhälsan och undvika att elever, lärare och övrig personal i skolorna exponeras för asbest och krysotilasbest?

3. Har inte staten, som i det här fallet är arbetsgivare, något ansvar för att man inte tillämpar direktiven?

4. Kan man finansiera ersättandet av asbesten eller byggande av nya skolbyggnader genom de operativa programmen för utbildning och industri eller genom någon annan källa inom den andra gemenskapsstödramen, och varför har den grekiska regeringen än så länge inte begärt detta?

5. Varför har kommissionen ännu inte lagt fram något direktiv som förbjuder asbest och krysotilasbest då åtta medlemsstater redan har förbjudit det genom nationell lagstiftning?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(6 maj 1999)

Kommissionen är väl medveten om de hälsorisker som är förknippade med exponering för alla former av asbest, och anser således att allt bör göras för att minska dessa risker så långt som möjligt.

1. och 3. Gemenskapens direktiv om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest (83/477/EEG(5) ändrat genom 91/382/EEG och 90/394/EEG) har införlivats i grekisk rätt. Den grekiska myndighet som är ansvarig för ändamålsenlig kontroll och tillsyn är behörig i alla frågor om direktivens tillämpning, i enlighet med artikel 4.2 i direktiv 89/391/EEG(6).

2. På folkhälsoområdet kan gemenskapens insatser i enlighet med artikel 152 i EG-fördraget (tidigare artikel 129) antingen utformas som stimulansåtgärder, som dock inte får omfatta någon harmonisering av medlemsstaternas lagar eller andra författningar, inriktade på samarbete mellan medlemsstaterna och samordning av deras politik och program, eller som rådets rekommendationer i fråga om förebyggande av hälsoproblem samt hälsoupplysning och hälsoundervisning. Parlamentet och rådet har antagit program för hälsofrämjande, hälsoupplysning och hälsoundervisning, samt om sjukdomar orsakade av miljöföroreningar. Dessa program kan utnyttjas för utbyte av information om politik och spridning av erfarenheter och bra metoder i fråga om exponering för asbest samt praktiska åtgärder för att undanröja eller minska exponering av allmänheten.

4. Enligt uppgifter från de grekiska myndigheterna har inte asbest använts tidigare och används inte för närvarande vid uppförande av skolbyggnader i Grekland.

De grekiska myndigheterna uppger dock att mobila strukturer som innehöll asbest inköptes till följd av jordbävningen i Kalamata 1986 för att tillfälligt ersätta förstörda skolbyggnader. När de förstörda skolorna återuppbyggts överfördes dessa mobila strukturer till andra platser i Grekland där det rådde brist på skolbyggnader. Vissa av dessa mobila strukturer används än idag.

Uppförandet av nya skolbyggnader samfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) inom ramen för de trettion regionala operativa programmen och inom ramen för det operativa programmet "Utbildning och grundläggande yrkesutbildning" i den andra gemenskapsstödramen för Grekland (1994-1999). Uppförandet av nya skolbyggnader för att ersätta de mobila strukturer som innehåller asbest kan samfinansieras av ERUF inom ramen för samma operativa program.

5. Ett förslag om förbud mot krysotilasbest, med vissa mindre undantag och övergångsregler, kommer att behandlas av medlemsstaterna vid ett möte i kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen den 4 maj 1999. Om förslaget får tillräckligt stöd, och sedan antas av kommissionen, kommer användning av krysotilasbest att förbjudas i hela gemenskapen den 1 januari 2005. Detta förslag innebär dock i sig inte något förbud mot användning av byggnader som redan innehåller asbest, och inte heller något krav på asbestsanering av befintliga byggnader.

(1) EGT L 263, 24.5.1983.

(2) EGT L 206, 29.7.1991.

(3) EGT L 196, 26.7.1990.

(4) EGT L 131, 5.5.1998.

(5) EGT L 263, 24.9.1983.

(6) EGT L 183, 29.6.1989.