ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0855/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(20 mars 2003)

Ämne: Kvaliteten på ekonomiska prognoser

Till följd av kommissionens svar på de skriftliga frågorna E-3315/02(1) och E-0014/03(2), kan kommissionen vänligen notera att frågan gällde prognoserna inom varje stabilitets- och konvergensprogram i var och en av medlemsstaterna för real ökning av BNP, inflation och budgetbalans, samt de faktiska resultat som nyligen offentliggjorts för var och en av dessa variabler?

Denna fråga gäller klart och tydligt varje enskild medlemsstats stabilitets- och konvergensprogram sedan programmen lanserades samt resultaten sedan den tidpunkten. Kan kommissionen också ställa upp en översiktstabell för varje variabel och varje stabilitets- och konvergensprogram i vilken skillnaden mellan prognosen och resultatet för varje medlemsstat anges?

(1) EUT C 192 E, 14.8.2003, s. 107.

(2) Se s. 13.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(24 april 2003)

Som svar på frågan sänds en uppsättning tabeller direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat. Tabellerna visar de två nyckelvariabler som alla medlemstaterna lämnat i sina stabilitets- och konvergensprogram, real BNP-tillväxt och de offentliga finanserna som procentandel av BNP. Sedan 1998 har fem på varandra följande programrundor genomförts. Den första stabilitets- och konvergensprogramrundan lämnades mellan slutet av 1998 och början på 1999. Den senaste och femte programrundan lämnades mellan slutet på 2002 och början på 2003.

Den vänstra sidan i varje tabell visar för varje medlemsstat målen/prognoserna i programmen och det faktiska utfallet hämtat ur kommissionens höstprognos för 2002. När programmen innehåller olika scenarion, lämnas en av beräkningarna i tabellen medan övriga scenarion sammanfattas i fotnoter. De offentliga finanserna inkluderar inte engångsinkomsterna mellan 2000 och 2002 från försäljningen av universella mobila telekommunikationssystemlicenser (UMTS) (detaljerade uppgifter i fotnoterna). Den högra sidan i tabellen visar beräkningen av skillnaden mellan målen/prognoserna och det faktiska resultatet.

En tabell visar inflationsresultatet för varje medlemsstat under perioden 19972002 (definitionen på det harmoniserade konsumentprisindexet (HICP)). Ingen tabell om resultat i förhållande till mål med detaljerade upplysningar har utarbetats, eftersom bedömningen av inflationen och den monetära politiska utvecklingen bara är relevant för Danmark, Sverige och Förenade kungariket i samband med deras konvergensprogram.

Ytterligare upplysningar, inklusive texten till varje medlemsstats stabilitets- och konvergensprogram finns på kommissionens nedanstående webbplats.http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/scplist_en.htm.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1240/03

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(2 april 2003)

Ämne: EU:s avfallshanteringsstrategi

Vilka eventuella åtgärder vidtar kommissionen för att ta fram en avfallshanteringsstrategi och rekommendationer för att minska den totala mängden avfall som produceras i hela EU? Känner kommissionen till några exempel från medlemsstaterna där man varit framgångsrik och uppnått en nolltillväxt gällande avfall eller genomfört en minskning av den totala mängden avfall?

Har kommissionen några planer på att införa krav på en minimihalt av återvinningsbart material i alla varor och förpackningar?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 maj 2003)

Uppgifterna om den totala avfallsgenereringen är så knapphändiga att det inte går att avgöra om vissa medlemsstater har lyckats sänka den totala avfallsmängden eller inte(1). De totala avfallsmängderna tycks fortfarande öka. Ett nollmål är visserligen något vi kan sträva efter, men vi har ännu inte funnit någon medlemsstat som lyckats uppnå nolltillväxt i fråga om avfall eller som lyckats sänka de totala avfallsmängderna. Uppgifterna om kommunalt avfall (som utgör cirka 10-15 % av allt avfall) är mer kompletta, men de bör ändå tas med en nypa salt vad gäller exaktheten. Uppgifter från Europeiska miljöbyrån tyder på att, med undantag av Tyskland och Finland, mängden kommunalt har avfall ökat i samtliga medlemsstater mellan 1990 och 1995(3). Av detta kan man dra slutsatsen att det i de flesta fall saknas lyckade strategier för att i absoluta tal minska avfallsgenereringen och att de inte lett till några betydande totala minskningar av avfallsmängderna. Mer information och fallstudier finns i Europeiska miljöbyråns skrift Case studies on waste minimisation practices in Europé(2).

Kommissionen förbereder för närvarande en tematisk strategi om avfallsförebyggande och materialåtervinning i enlighet med sjätte miljöhandlingsprogrammet. Som ett första steg planeras ett meddelande till parlamentet och rådet inom de kommande månaderna. I meddelandet kommer bland annat erfarenheterna av avfallsförebyggande arbete att beskrivas. Det kommer att lägga grunden till en allmän debatt om vilka åtgärder som finns för att förebygga avfall och för ökad materialåtervinning. Samtidigt inbjuds de europeiska institutionerna och intressenterna att bidra till att strategin utvecklas ytterligare.

För närvarande har kommissionen inga planer på att införa krav på en minimihalt av materialåtervinningsbart material i varor och förpackningar. Det anses allmänt att det är bättre att använda mål för materialåtervinning och att låta företagen och marknaden avgöra var det materialåtervunna materialet skall användas.

(1) Miljön i Europa: en andra utvärdering;http://reports.eea.eu.int/92-828-3351-8/en/toc.html/tab_abstract_RLR.

(2) European Environment Agency, Topic Report No. 2/2002,http://repository.eea.eu.int/reports/topic_report/2002_2/full_report/en/html/abstract

(3) Miljön i Europa: en andra utvärdering;http://reports.eea.eu.int/92-828-3351-8/en/toc.html/tab_abstract_RLR.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1779/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(28 maj 2003)

Ämne: Handelsförhandlingar i Doha och retrovirusbehandling

Vad anser kommissionen om de multilaterala handelsförhandlingarna i Doha när det gäller en förbättrad tillgång till läkemedel, inklusive läkemedel som används för retrovirusbehandling mot HIV/aids?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1779/03, E-1784/03 och E-1791/03ingivet av Pascal Lamy för kommissionen

(27 juni 2003)

Kommissionen är besviken över att det hittills inte har träffats någon överenskommelse i syfte att åtgärda problemen för utvecklingsländer som inte har någon tillverkningskapacitet eller endast otillräcklig sådan (punkt 6 i Doha-förklaringen om folkhälsa och handelsrelaterade immateriella rättigheter (TRIPs)). Kommissionen söker i samarbete med sina partner i Världshandelsorganisationen (WTO) finna en lösning före ministermötet i Cancun i september 2003. En sådan lösning får under inga omständigheter urholka innehållet i Doha-förklaringen om folkhälsa och handelsrelaterade immateriella rättigheter från november 2001.

Främjandet av tidsplanen för tillgång till läkemedel är ett led i kommissionens mer övergripande och ambitiösa strategi, som fastställs i gemenskapens handlingsprogram för insatser mot överförbara sjukdomar. Kommissionen deltar i genomförandet av ett antal insatser som så småningom avses leda till samma mål: påskyndade insatser och förbättrade resultat på hälsoområdet, särskilt när det gällerhiv/aids, malaria och tuberkulos. Kommissionen är fast besluten att införliva Doha-förklaringen om folkhälsa och handelsrelaterade immateriella rättigheter med sin handelspolitik, med särskilt beaktande av det tekniska biståndet för genomförandet av TRIPs-avtalet. Enligt kommissionen kommer ett korrekt genomförande att öka tillgången till läkemedel, inbegripet antiretrovirala läkemedel, för behandling av hiv/aids. Gemenskapen antog nyligen ett meddelande till TRIPs-rådet om genomförandet av Doha-förklaringen om folkhälsa och handelsrelaterade immateriella rättigheter, i vilket samtliga givare av tekniskt bistånd, särskilt multilaterala organisationer, uppmanas att ansluta sig till detta åtagande och således helt och hållet införliva Doha-förklaringen i sina strategier och sin praxis. Meddelandet välkomnades av de utvecklingsländer som är medlemmar i Världshandelsorganisationen.

Avsikten med det rundabordssamtal om tillgång till läkemedel som den 28 april anordnades av kommissionsledamoten med ansvar för handel och av kommissionsledamoten med ansvar för teknisk utveckling var att förbereda kommissionens bidrag till G8-mötet i Evian. En av de huvudsakliga slutsatserna från samtalen var att det krävs politisk vilja från alla sidor för att tillgången till läkemedel

skall kunna förbättras. Det bekräftades åter att differentierad prissättning är av avgörande betydelse och att den bör förenas med andra strategier, vilka utvecklas i gemenskapens handlingsprogram. Det betonades vidare att det behövs genuina partnerskap mellan industriländer och utvecklingsländer för att förbättra forskning och utveckling i fråga om tillgång till läkemedel.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0579/03

från Frank Vanhecke (NI) till kommissionen

(28 februari 2003)

Ämne: Europaparlamentets mandatfördelning

Vid toppmötena i Bryssel och Köpenhamn behandlades ett ramavtal avseende den framtida europeiska mandatfördelning efter utvidgningen av Europeiska unionen. Belgien hade fram tills nu 25 platser, varav 14 gick till valkretsen Flandern och 11 till valkretsen Vallonien. Efter utvidgningen kommer Belgien endast att få 22 platser. Som en övergångsåtgärd och i väntan på att Bulgarien och Rumänien skall tillträda planeras dock en gradvis anpassning av det antal platser som de nuvarande medlemsstaterna skall ha rätt till vid Europavalen nästa år. Olika tidningar rapporterar att Belgien vid Europavalen 2004 får 24 platser och att platserna kommer att minska till 22 först efter valen 2009.

Kan kommissionen meddela hur många platser de nuvarande medlemsstaterna var och en kommer att tilldelas vid valen i juni 2004? Och hur många 2009?

Har kommissionen framfört rekommendationer till medlemsstaterna avseende en eventuellt proportionell fördelning mellan olika valkretsar inom varje medlemsstat?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(2 april 2003)

Av Nicefördraget och det anslutningsfördrag som skall undertecknas den 16 april 2003 i Aten framgår att det antal ledamöter i Europaparlamentet som skall väljas i var och en av medlemsstaterna år 2004 är följande:

- Belgien: 24

- Danmark: 14

- Tyskland: 99

- Grekland: 24

- Spanien: 54

- Frankrike: 78

- Irland: 13

- Italien: 78

- Luxemburg: 6

- Nederländerna: 27

- Österrike: 18

- Portugal: 24

- Finland: 14

- Sverige:19

- Förenade kungariket: 78

Siffrorna kommer inte att förändras om inte de relevanta artiklarna i fördraget ändras. Med tanke på eventuell anslutning av flera medlemsstater i ett senare skede kommer mandaten i en union med fler än 25 medlemsstater att behöva fastställas i ett framtida anslutningsfördrag, med hänsyn till bestämmelserna och principerna i Nicefördraget.

Kommissionen har inte lämnat några rekommendationer om fördelningen av mandaten inom respektive medlemsstat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1426/03

från Ulrich Stockmann (PSE) till kommissionen

(23 april 2003)

Ämne: Stöd från Europeiska unionen till ombyggnad respektive nedmontering av städer

Omkring 1,3 miljoner lägenheter står nuförtiden tomma i Östtyskland. Anledningen till detta är framför allt den höga arbetslösheten, den därmed sammanhängande avflyttningen samt den demografiska utvecklingen. Rivningen av de tomma husen och av hela stadsdelar är kostsam, eftersom det inte bara är byggnader som måste rivas; det är exempelvis också nödvändigt att göra en omdimensionering av de existerande försörjningsnäten (vatten, avlopp, gas etc.) för hela staden, skolor måste stängas och det kan vara nödvändigt att reducera förvaltningen. Kommunerna klarar emellertid inte av denna ekonomiska belastning, eftersom budgeten och handlingsutrymmet minskar, bl.a. på grund av att skatteintäkterna krymper. Den totala nedmonteringen, som betingas av befolkningsminskningen, är emellertid inte bara ett östtyskt problem. Den förekommer i allt högre utsträckning också i de östeuropeiska kandidatländerna, och kommer att öka under de kommande åren. Det handlar följaktligen om ett fenomen som rör hela Europa.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att ta itu med problemet med ombyggnad respektive nedmontering av städer? Vilka möjligheter ser kommissionen att skapa ett stödinstrument inom ramen för strukturfonderna, för att ge ekonomiskt stöd till ombyggnad och nedmontering av städer, eftersom gemenskapsinitiativet Urban bara har en punktvis effekt, vid innovativa projekt? Anser kommissionen att det är möjligt och meningsfullt att införa en nydimensionerad övergripande åtgärd, respektive att stödja drabbade städer inom ramen för mål 1-stödet? Vad anser kommissionen om möjligheten att sammanföra dem som drabbats av fenomenet med nedmontering av städer, för att diskutera förslag till lösningar och strategier och stödja ett erfarenhetsutbyte respektive best practice?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(27 maj 2003)

Kommissionen bedömer att problemen med omvandling och omstrukturering av städerna generellt är de lokala myndigheternas ansvar inom ramen för de olika medlemsstaternas nationella bestämmelser.

Strukturfonderna och i synnerhet ERUF har hittills koncentrerat sig på det stöd som är mer direkt knutet till den socio-ekonomiska utvecklingen, nämligen produktiva investeringar som leder till bevarandet eller skapandet av varaktiga arbetstillfällen, investeringar i infrastruktur och i utveckling av lokal potential.

Kommissionen utesluter dock inte att man studerar möjligheten att i framtiden i vissa fall använda strukturfonderna för bostäder inom ramen för förnyelse av städerna, på villkor att förfarandet kan tillämpas i samtliga medlemsländer.

Kommissionen stöder redan, med program som Urbact och ESPON, utbytet av erfarenhet och goda lösningar mellan städer och anser att ett sådant utbyte i framtiden bör fortsätta och t.o.m. öka.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0831/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(18 mars 2003)

Ämne: Frosinones kommuns utnyttjande av medel från programmet för decentraliserat samarbete

I september 2002 presenterade det italienska ekonomiministeriets tillsynsmyndighet en utgiftsredovisning för de medel som ställts till förfogande av Europeiska unionen.

Av denna studie framgår även på ett mycket oroväckande sätt hur långsamt och ineffektivt vissa lokala myndigheter handlägger tilldelningen av projekt.

Även Europeiska kommissionen har vid ett flertal tillfällen framfört liknande varningar om att de lokala myndigheterna inte har utnyttjat de europeiska medlen i tillräcklig omfattning.

Mot bakgrund av att särskilt vissa lokala myndigheter, till exempel Frosinones kommun, är i stort behov av att utnyttja europeiska medel för att stödja åtgärder och initiativ för hållbar utveckling mellan aktörer från gemenskapen och utvecklingsländerna, önskar jag att kommissionen lämnar upplysningar om följande:

1. Har Frosinones kommun inkommit med förslag till projekt inom ramen för programmet för decentraliserat samarbete?

2. Har man mottagit finansiering för sådana projekt?

3. Har dessa medel utnyttjats?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0831/03, E-0893/03, E-0991/03, E-0992/03,E-0993/03, E-0994/03, E-0995/03, E-0996/03, E-0997/03, E-0998/03,E-0999/03, E-1000/03, E-1001/03, E-1002/03 och E-1003/03ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(6 maj 2003)

EU:s huvudsakliga decentraliserade samarbetsprogram är de som medfinansieras inom ramen för samlade programdokument eller Interregprogram inom Europeiska regionala utvecklingsfonden.

Kommissionen uppmanar parlamentsledamoten att i den här frågan ta del av svaren på de skriftliga frågorna E-0834/03, E-1118/03, E-1119/03, E-1120/03, E-1121/03, E-1122/03, E-1123/03, E-1124/03 och E-1125/03. Inom ramen för samarbete i Interregprogram är det ansvariga organet för nationell samordning Ministeriet för infrastruktur och transporter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0337/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(10 februari 2003)

Ämne: Ekonomiskt stöd till företaget Grundig AB

I Europolitique av den 14 december 2002 uppges att Europeiska kommissionen tillåtit delstaten Bayern att ge ett ekonomiskt stöd på nära 40 miljoner euro till det tyska företaget Grundig AB.

Det betonas att stödet endast syftar till att möjliggöra för företaget att fortsätta verksamheten ytterligare sex månader, under vilka det skall besluta om sin framtid och lägga fram en omstruktureringsplan eller ett beslut om avveckling.

Det sägs också att Grundig AB var nära att gå i konkurs i augusti 2002.

Eftersom det handlar om ett företag som har fabriker i flera länder inom Europeiska unionen, bland annat i Portugal, och som sysselsätter cirka femtusen arbetare, skulle jag vilja att kommissionen informerade om företagets nuvarande ekonomiska situation och om vilka planer som finns för företagets framtid.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(20 mars 2003)

Kommissionen godkände undsättningsstöd till Grundig AG, Nürnberg, den 11 december 2002. Det anmälda stödet, en 90-procentig garanti för ett lån på 45 miljoner euro från den tyska delstaten Bayern, var avsett att ge Grundig möjlighet att fortsätta verksamheten under sex månader, då man skulle besluta om företagets framtid.

Kommissionen ansåg att den 90-procentiga garantin utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget och att den skulle bedömas som stöd för särskilda ändamål enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget och enligt gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter. I enlighet med dessa riktlinjer godkänner kommissionen undsättningsstöd som ett engångsstöd till ett företag i svårigheter under den period som behövs för att utarbeta en omstruktureringsplan eller en likviditetsbudget. Stödet skall bestå av likvida medel som ges till marknadsvillkor och det skall begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att uppehålla driften under högst sex månader.

Eftersom undsättningsstödet till Grundig uppfyllde villkoren i riktlinjerna, godkände kommissionen stödet för den period som Tyskland begärt. Samtidigt åtog sig Tyskland att lämna en omstruktureringsplan eller en likviditetsbudget till kommissionen eller bevis på att lånet har återbetalats senast sex månader efter det att undsättningsstödet godkändes. Innan Tyskland gör detta har kommissionen inte tillgång till de uppgifter som parlamentsledamoten begärt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0943/03

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(26 mars 2003)

Ämne: Kommissionens kommunikation med medborgarna

Den 27 juni 2001 antog kommissionen ett meddelande om en ny ram för samarbetet inom informations- och kommunikationspolitiken i Europeiska unionen.

I denna process ingick medel som personliga brev, vilka mottagits mycket väl av medborgarna. Framgången vid de få tillfällen de utnyttjats har varit talande.

Kan kommissionen ange om direkt kommunikation med medborgarna, såsom att sända personliga brev, utgör ett sätt som man kan fortsätta att använda sig av inom ramen för kommissionens informationspolitik i syfte att närma sig gemenskapens medborgare, som redan idag förstår den betydelse som kommissionen spelar i deras liv?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

Såsom parlamentsledamoten framhöll i sin skriftliga fråga E-2552/01(1) kan direkt kommunikation med medborgarna via personliga brev vara en effektiv metod. Riktade utskick kan därför användas vid behov.

Sådana utskick är dock ganska dyra och enkäter har nyligen bekräftat att de flesta unionsmedborgare (64 %) föredrar att få information via TV(2). Kommissionen satsar därför mera på audiovisuell kommunikation. Enligt kommissionens meddelande om en informations- och kommunikationsstrategi för Europeiska unionen(3) samarbetar dessutom kommissionen, Europaparlamentet, rådet och medlemsstaterna allt mer om prioriterade frågor för att öka allmänhetens kunskaper om EU. Beslut om vilket kommunikationssätt som är lämpligast för att nå medborgarna övervägs naturligtvis vid sådan samverkan.

(1) EGT C 134 E, 6.6.2002.

(2) Eurobarometer 58 från mars 2003. http://europa.eu.int/comm/public_opinion/.

(3) KOM(2002) 350 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1002/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne: Kommunen Sienas utnyttjande av medlen från det decentraliserade samarbetsprogrammet

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Siena, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till stöd för åtgärder och initiativ för en hållbar utveckling som genomförs av aktörer i gemenskapen och utvecklingsländerna.

Kan kommissionen besvara följande frågor

1. Har kommunen Siena lagt fram projekt inom ramen för det decentraliserade samarbetsprogrammet?

2. Har kommunen Siena beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0831/03, E-0893/03, E-0991/03, E-0992/03,E-0993/03, E-0994/03, E-0995/03, E-0996/03, E-0997/03, E-0998/03,E-0999/03, E-1000/03, E-1001/03, E-1002/03 och E-1003/03ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(6 maj 2003)

EU:s huvudsakliga decentraliserade samarbetsprogram är de som medfinansieras inom ramen för samlade programdokument eller Interregprogram inom Europeiska regionala utvecklingsfonden.

Kommissionen uppmanar parlamentsledamoten att i den här frågan ta del av svaren på de skriftliga frågorna E-0834/03, E-1118/03, E-1119/03, E-1120/03, E-1121/03, E-1122/03, E-1123/03, E-1124/03 och E-1125/03. Inom ramen för samarbete i Interregprogram är det ansvariga organet för nationell samordning Ministeriet för infrastruktur och transporter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1191/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne: Kommunen Anconas utnyttjande av medlen från stödprogrammet Idrott för handikappade

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Ancona, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att integrerera handikappade genom idrotten.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Ancona lagt fram projekt inom ramen för stödprogrammet Idrott för handikappade?

2. Har kommunen Ancona beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0860/03, E-0885/03, E-1191/03, E-1192/03,E-1193/03, E-1194/03, E-1195/03, E-1196/03, E-1197/03, E-1198/03,E-1199/03, E-1200/03, E-1201/03, E-1202/03 och E-1203/03ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(23 april 2003)

Kommissionen är fullt medveten om sportens stora betydelse för integrering av funktionshindrade, men den har inget särskilt program på detta område.

När det gäller en eventuell samfinansiering från Europeiska regionala utvecklingsfonden av den italienska kommun som nämns av parlamentsledamoten hänvisas denne till kommissionens svar på de skriftliga frågorna E-0834/03(1), E-1118/03(2), E-1119/03(3) E-1124/03 och E-1125/03(4).

(1) EGT C 280 E, 21.11.2003, s. 96.

(2) Se s. 160.

(3) EGT C 268 E, 7.11.2003, s. 172.

(4) EGT C 280 E, 21.11.2003, s. 117.