SKRIFTLIG FRÅGA E-0776/99

från Thomas Megahy (PSE) till kommissionen

(29 mars 1999)

Angående: Förföljelse av en religiös minoritet i Iran

Har kommissionen för avsikt att vid sina förhandlingar med de iranska myndigheterna med anledning av den nya situation som uppstått till följd av upphävandet av fatwan mot Salman Rushdie ta upp Bahai-anhängarnas och andra religiösa minoriteters ställning i Iran mot bakgrund av den senaste tidens händelser och de långvariga och brutala trakasserier som ägt rum? De senaste månaderna har åtminstone 36 medlemmar av lärarkåren vid Bahai-institutet för högre utbildning gripits, två medlemmar av samfundet har dömts till döden, mer än 500 hem har utsatts för razzior och personlig egendom, inklusive utrustning vid Bahai-institutet för högre utbildning, har beslagtagits. Mer än 200 Bahai-medlemmar har dödats sedan 1980 på grund av sin tro. Bahai-medlemmar förvägras rutinmässigt grundlagsenliga rättigheter, deras egendom konfiskeras och de förvägras pensionsrättigheter. Bahai-samfundets kyrkogårdar och heliga platser har skändats upprepade gånger. Bahai-medlemmar nekas tillträde till universitetsutbildning, vilket är orsaken till att Bahai-institutet för högre utbildning inrättades. Vilka åtgärder är kommissionen beredd att vidta för att försvara de iranska Bahai-medlemmarnas mänskliga rättigheter?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(16 april 1999)

Kommissionen följer frågan om de mänskliga rättigheterna i Iran med stor oro. I den övergripande dialogen mellan EU och Iran tar EU alltid i allmänna ordalag upp frågor om de mänskliga rättigheterna.

Kommissionen har inga bilaterala avtalsförbindelser med Iran. Kommissionen ansluter sig dock till de demarscher som EU:s trojka gör i detta avseende. Den iranska regeringen i Teheran fick den 5 augusti 1998 ta emot en demarsch angående avrättningen av Ruhu'llah Rawhani. Ytterligare en demarsch gjordes den 4 oktober 1998 angående dödsdomarna mot Sirus Dhabihi-Muqaddam och Hidayat-Kashifi Najafabadi, i vilken EU uppmanade de iranska myndigheterna att vidta åtgärder för att dessa dödsdomar inte skulle verkställas. Trojkan informerades om att dödsdomarna inte var slutgiltiga utan måste fastställas av högsta domstolen.

I demarschen av den 4 oktober 1998 hävdade EU på nytt sin ståndpunkt beträffande dödsstraffet och erinrade om resolution 1998/80 av Förenta nationernas kommission för de mänskliga rättigheterna, i vilken det uttrycks oro över de fortsatta allvarliga övergreppen mot Baha'i-anhängarnas mänskliga rättigheter och Iran uppmanas avstå från att utdöma dödsstraff på grund av religiös övertygelse eller avfall från den islamiska tron. Under sessionen i Förenta nationernas kommission för de mänskliga rättigheterna den 22 mars-30 april 1999 i Geneve kommer EU på nytt att lägga fram ett resolutionsutkast om de mänskliga rättigheterna i Iran. Detta utkast, som nu håller på att diskuteras, innehåller en tydlig hänvisning till diskrimineringen och förföljelsen av religiösa minoriteter, i synnerhet Baha'i-anhängarna.

Behandlingen av Baha'i-medlemmarna i Iran togs även upp särskilt av EU:s trojka vid ett möte med den iranska regeringen den 18 december 1998. Dessa påtryckningar kommer att fortsätta.