SKRIFTLIG FRÅGA E-1614/99

från Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(15 september 1999)

Ämne: EU-gränsvärden för polyklorerade bifenyler (PCB)

Den belgiska regeringen har i samband med dioxinkrisen fastställt ett gränsvärde för testning av exportprodukter av fjäderfä, fläsk och nöt avsedda som livsmedel eller djurfoder. Detta gränsvärde har fastställts till 200ng/g fett.

På EU-nivå har man inte fastställt något gemenskapligt referensgränsvärde för PCB. Inom ramen för den inre marknaden kan det faktum att de belgiska för export avsedda produkterna måste uppfylla detta stänga krav även betraktas som en faktor som snedvrider konkurrensen.

Anser kommissionen inte att det med hänsyn till ett optimalt skydd av folkhälsan och tryggandet av en konkurrens på lika villkor på den inre marknaden vore lämpligt att föreskriva ett gemenskapligt gränsvärde för PCB? Har man för avsikt att lägga fram förslag till lagstiftning i detta syfte?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(9 november 1999)

Den förorening av livsmedelsprodukter som Belgien varnade kommissionen och medlemsstaterna för den 27 maj 1999, karaktäriserades av ovanligt höga halter dioxiner i de återvunna fetter som använts i misstag i fodret vid vissa anläggningar för uppfödning av fjäderfän, svin och nötkreatur.

Gränsvärdet på 200 nanogram (ng) polyklorerade bifenyler per gram (PCB/g) fett i kött och härledda produkter fastställdes för den förorening som orsakades av de fetter som levererats av företagen Verkest/Fogra. I detta fall fastställdes även sju PCB-kongener som gör det möjligt att bestämma vilka produkter som förorenats till följd av denna händelse. Samma gränsvärde, dvs. 200 ng/g fett, har även använts på gemenskapsnivå i beslut som gällt den belgiska dioxinkrisen, för att på basis av redan utförda analyser kunna säkerställa att belgiskt kött ämnat för export eller handel inom gemenskapen inte har varit förorenat. Vetenskapliga livsmedelskommittén finner att de fastställda gränsvärdena var ändamålsenliga för hanteringen av denna kris.

Kommissionens beslut 1999/640/EG av den 23 september 1999 om skyddsåtgärder när det gäller dioxinförorening av vissa svin- och fjäderfäprodukter avsedda att användas som livsmedel eller foder(1), häver alla restriktioner för belgiskt nötkött och härledda produkter med belgiskt ursprung. Det gränsvärde på 200 ng/g fett som fastställts för nötkött tjänar i och med detta inte längre ett syfte och har inte tagits med i bilagorna till det nya beslutet.

Arbetet med att fastställa gränsvärden för PCB i livsmedelsprodukter och foder är nära sammankopplat med arbetet att fastställa gränsvärden för dioxiner i samma produkter. Vad beträffar fastställandet av gränsvärden för dioxinhalterna i livsmedel påbörjade kommissionen i juni 1998 en utförlig studie av de föroreningshalter som konstaterats i livsmedelsprodukter i flera medlemsstater. Denna studie är en del av programmet för vetenskapligt samarbete mellan medlemsstaterna, SCOOP. De preliminära resultaten som sannolikt kommer att finnas tillgängliga inom kort, kommer att underlätta bedömningen av folkhälsorisken och utgöra grunden i de diskussioner som för närvarande förs i syfte att fastställa gränsvärden för gemenskapen.

Förutom de gränsvärden som har fastställts i de beslut från kommissionen som uttryckligen gäller dioxinkrisen i Belgien, fastställs ett gränsvärde för dioxinhalterna i citruspellets i punkt B.21 i bilaga I till rådets direktiv 1999/29/EG av den 22 april 1999 om främmande ämnen och produkter i djurfoder(2). För närvarande diskuteras dessutom ett förslag om fastställande av gränsvärden för dioxiner i råvaror och slutprodukter avsedda för foder. Vid en utredning av lämpligheten av att fastställa liknande gränsvärden för mänsklig föda bör man beakta all tillgänglig vetenskaplig, teknisk och ekonomisk information samt deras betydelse för konsumentskyddet.

(1) EGT L 253, 28.9.1999.

(2) EGT L 115, 4.5.1999.