SKRIFTLIG FRÅGA E-3575/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Åtgärder mot mul- och klövsjuka

Då mul- och klövsjukeepidemin rasade var allmänna opinionen inte med på att djur som smittats eller som misstänktes för att vara smittade skulle förintas i stor skala.

Kan kommissionen ge besked om:

1. vilka åtgärder kommissionen avser vidta för att risken för mul- och klövsjukesmitta inom EU skall kunna förebyggas och fås under kontroll

2. vilka framsteg som noterats vid utvecklingen av nya testmetoder och vacciner samt om kommissionen ämnar påskynda utvecklingen av dessa produkter

3. vilka direkta kostnader kommissionen hittills haft för mul- och klövsjukeepidemin och hur analysen av kostnaderna för och nyttan med olika metoder mot sjukdomen ser ut, framför allt på landsbygden

4. vilka budgetposter som kommissionen avser använda för att bekämpa och förebygga en eventuell framtida mul- och klövsjukeepidemi

5. vilka åtgärdsprogram som kommissionen avser föreslå för att i framtiden bekämpa mul- och klövsjukan och få den under kontroll?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 mars 2002)

När det gäller parlamentsledamotens frågor vill kommissionen också rikta uppmärksamheten på de svar som lämnades på de skriftliga frågorna E-1143/01 av Erik Meijer(1) och E-1195/01 av parlamentsledamoten och Lousewies van der Laan(2), där det ges information om gemenskapens inställning till kontrollen av mul- och klövsjuka och om kommissionens översyn av denna policy. Det är också viktigt att framhålla att det belgiska ordförandeskapet tillsammans med kommissionen organiserade en internationell konferens i Bryssel den 1213 december 2001 om förebyggande och kontroll av mul- och klövsjuka för att dra de första slutsatserna av epidemin under 2001.

1. Mul- och klövsjuka är en sjukdom som normalt inte förekommer inom EU och en internationellt erkänd frånvaro av sjukdomen och viruset är den djurhälsosituation som bäst gynnar den inre marknadens funktion. Att EU skall vara ett område som är fritt från mul- och klövsjuka utan vaccination fastställdes på nytt av Internationella byrån för epizootiska sjukdomar (OIE) den 21 januari 2002.

Införsel av virus kan emellertid inte helt uteslutas, och gemenskapens politik har därför alltid varit inriktad på att eliminera de stora riskerna, dvs. att förhindra införsel av virus genom import av levande djur och obehandlade produkter som kan bära smittan. Detta sker genom EU:s strikta djurhälsovillkor för import av djur och animaliska produkter, och kontrollen av sådan import utförs av medlemsstaterna vid de veterinärmedicinska gränskontrollstationerna.

Det är värt att notera att inget av de utbrott som skett sedan antagandet av rådets direktiv 90/423/EEG av den 26 juni 1990 om ändring av direktiv 85/511/EEG om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka, direktiv 64/432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen samt direktiv 72/462/EEG om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött eller köttvaror(3) har hänförts till legal import som skett i överensstämmelse med gemenskapens eller nationella bestämmelser för ovannämnda handelsvaror. Kommissionen arbetar för närvarande med att förstärka kontrollerna vid de yttre gränserna och att utforma bestämmelser om villkor för kontroll av personligt bagage hos resenärer som för med sig små kvantiteter animaliska produkter.

En andra nödvändig försvarslinje är att minimera risken för att mottagliga djur kommer i kontakt med viruset. Gemenskapen har antagit lagstiftning som förbjuder att svin utfodras med matrester. Jordbrukarna har också ett gemensamt ansvar för att upprätthålla biosäkerheten vid de anläggningar som håller djur som är mottagliga för sjukdomen.

Gemenskapen som helhet och varje enskild medlemsstat måste vara beredd att möta de utmaningar som ett eventuellt utbrott innebär med snabba, beslutsamma och effektiva kontrollåtgärder. Medlemsstaterna är därför skyldiga att upprätta och öva beredskapsplaner, och kommissionen har utfört kontroller av hur dessa planer genomförs i praktiken. En viktig del av dessa förberedelser är tillgång till lämpliga analysmöjligheter i ett nätverk av nationella laboratorier, fungerande förfaranden för att upprätta nationella och lokala kriscentrum och sist men inte minst att det finns tillräckliga mängder effektiva vacciner för nödvaccinering. Tillgången på vacciner säkerställs genom gemenskapens antigen- och vaccinbank samt nationella vaccinbanker i vissa, men inte alla, medlemsstater.

Det allra viktigaste inslaget är emellertid att jordbrukarna uppfyller den lagenliga skyldigheten att utan dröjsmål meddela varje misstänkt sjukdomsutbrott samt att nära och regelbundna kontakter upprätthålls mellan jordbrukare och veterinärer. För att uppnå detta krävs utbildning, vilket är ett ansvar för medlemsstaterna. Medlemsstaterna skall i synnerhet se till att strikta kontroller av djurtransporter genomförs. I väntan på att relevanta ändringar av de aktuella direktiven antas, finns i de nuvarande restriktionerna för transport av små idisslare bestämmelser om förbättrade djurhälsovillkor för får och getter. Båda dessa djurslag hade en stor del i att utbrotten av mul- och klövsjuka i Förenade kungariket fick så stor spridning.

Om ett utbrott inträffar måste det finnas rättsliga bestämmelser för att genomföra kontrollåtgärder. Gemenskapens åtgärder för kontroll av mul- och klövsjuka föreskrivs i rådets direktiv 85/511/EEG av den 18 december 1985(4), som anger minimikrav som skall uppfyllas och anpassas till den specifika epidemiologiska situationen genom antagande av skyddsåtgärder. Dessa åtgärder innefattar först och främst slakt och säker destruktion av infekterade djur och djur som varit i kontakt med dessa och som kan bära smittan eller bli infekterade, kontroll av transporter av mottagliga djur och produkter av dessa, rengöring och desinfektion samt i nödfall vaccinering i skyddszoner eller förebyggande vaccinering.

Om någon länk i denna kedja brister kan det leda till en epidemisk spridning av viruset och därför krävs en komplex och integrerad ansats för att förstärka gemenskapens kontrollåtgärder för mul- och klövsjuka med den personal och de ekonomiska resurser som behövs för det dagliga arbetet.

Kommissionen arbetar för närvarande med att skärpa den relevanta gemenskapslagstiftningen i synnerhet på områdena import, djurtransport och djurhandel samt åtgärder för sjukdomskontroll. Lagförslag från kommissionen kan dock bli verksamma endast om de överenskomna bestämmelserna på ett effektivt sätt införs och tillämpas av medlemsstaterna.

2. Moderna mycket rena vacciner mot mul- och klövsjuka möjliggör användning av diskriminerande test för att skilja mellan vaccinerade och infekterade djur på besättningsnivå. Lämpliga test för forskningsändamål och småskaliga undersökningar har funnits i många år, men det första kommersiella och reproducerbara testet fanns inte tillgängligt förrän i början av oktober 2001.

Även i detta fall krävs fortfarande en slutgiltig validering av testet, och ännu viktigare är att det får internationellt erkännande. Testprinciperna för att detektera antikroppar mot icke-strukturella proteiner beskrevs första gången i OIE:s Manual of Standards i augusti 2001, dock utan länk till den internationella smittskyddskoden. Kommissionen, som har stött utvecklingen av sådana diskriminerande test under många års tid, var den första internationella organisation som köpte in en betydande kvantitet av de nyutvecklade testpaketen för användning under fältförhållanden i ett övervakningsprogram i Turkiet och angränsande delar av Balkan. Dessutom kommer inom kort ett program för komplettering av valideringsdata i laboratoriemiljö att slutföras, en tekniskt krävande uppgift eftersom den kräver experimentell infektion av djur i anläggningar med hög inneslutningsgrad som finns endast på några utvalda platser i Europa. Fältexperiment kan utföras endast under särskilda förhållanden i vissa tredjeländer.

Nödvaccinering kommer emellertid att bli ett mer praktiskt användbart alternativ om handelsrestriktionerna kan begränsas, exempelvis genom erkännande av ett diskriminerande test.

Kommissionen har därför kontakter med OIE för att få ett sådant erkännande och genomföra nödvändiga ändringar i den internationella smittskyddskoden som anger djurhälsovillkor för internationell handel. OIE:s kommission för mul- och klövsjuka och andra epizootier diskuterade användningen av diskriminerande test vid sitt möte den 2125 januari 2002 och kommer att lämna ett förslag till plenarmötet i maj 2002, vilket skulle göra nödvaccinering i kombination med ett diskriminerande test till ett realistiskt alternativ i sjukdomskontrollen.

3. Den 14 januari 2002 uppgick, enligt medlemsstaternas beräkningar, ersättningarna till jordbrukare som drabbats av mul- och klövsjuka till mer än 2,8 miljarder euro. Mer än 94 % går till jordbrukare i Förenade kungariket.

Det belopp som berättigar till ersättning från gemenskapen kommer troligen att vara lägre. Beloppets storlek kommer att bero på kontroller av hur lagstiftningen har genomförts och ett fastställande av vilka utgifter som är stödberättigande. Gemenskapen finansierar 60 % av det stödberättigande beloppet.

4. Det är svårt att i förväg säga hur budgeten ska kopplas till kontroll och förebyggande av eventuella utbrott i framtiden.

Enligt nuvarande praxis grundas EU:s andel av ersättningen till jordbrukare på medlemsstaternas faktiska utgifter. Det preliminära budgetförslaget och ändringsskrivelsen grundas på uppskattade siffror i samband med faktiska utbrott. Det är omöjligt att förutsäga när och var ett utbrott kommer att ske.

5. I slutet av förra året antog rådet ett generellt förbud mot användning av matrester som djurfoder. Ett sådant generellt förbud minskar behovet av kontroll av matrester i medlemsstaterna, men det måste erkännas att det inte utesluter illegal utfodring med matrester som tidigare har orsakat flera utbrott av klassisk svinpest och mul- och klövsjuka i olika medlemsstater.

Kommissionen arbetar också på ta fram regler för import av små kvantiteter animaliska produkter för privat bruk, med krav på ytterligare kontroller av personligt bagage vid gränsövergångar in i EU.

Internationellt samarbete för kontroll av mul- och klövsjuka, i synnerhet i Turkiet och angränsande länder, var ämnet för ett trepartsmöte mellan FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO), OIE och EU vid FAO:s högkvarter den 67 februari 2002. Kommissionens utkast till program för ett sådant samarbete välkomnades och fick stöd av de internationella organisationerna.

(1) EGT C 350 E, 11.12.2001.

(2) EGT C 364 E, 20.12.2001.

(3) EGT L 224, 18.8.1990.

(4) EGT L 315, 26.11.1985.