ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1159/98 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (24 april 1998)

Ämne: Närmare upplysningar om liftolyckan i Cermis i Italien

Följande frågor ställs mot bakgrund av fråga E-545/98 om förödelse i skidlift orsakad av amerikanskt militärflyg, och uppgifter nyligen i pressen om att piloterna i det amerikanska planet inte har ställts inför krigsrätt.

1. Anser inte kommissionen att det strider mot internationell rätt att de amerikanska myndigheterna prövar piloterna inför en civil domstol, trots att olyckan inträffade på italienskt territorium?

2. Vore det inte lämpligt att kommissionen begärde att de amerikanska myndigheterna gav närmare upplysningar om piloternas nuvarande rättsliga ställning?

3. Vore det inte lämpligt att kommissionen uppmanade de amerikanska myndigheterna att så snart som möjligt avge en dom för att garantera att rättvisa skipas för offrens anhöriga?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (12 juni 1998)

Eftersom alla rättsliga förfaranden gällande olyckan faller inom nationella militära myndigheters ansvarsområde, som kommissionen redan påpekade i sitt svar till parlamentsledamotens tidigare fråga E-545/98 ((EGT C 310, 9.10.1998, s. 83. )), har gemenskapen ingen kompetens på området, och följaktligen inte heller kommissionen. Det vore därför inte lämpligt att uttrycka några synpunkter i frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0722/98 från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Kapitalkrav

Med anledning av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 93/6/EEG om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (KOM(97)0071 - 97/0124(COD) ((EGT C 240, 6.8.1997, s. 24. )) vill vi ställa följande fråga: Kan kommissionen ändra sitt förslag när det gäller tester bakåt i tiden i samband med interna modeller, så att förslaget stämmer bättre överens med behöriga internationella myndigheters avsikter och man inte skapar konkurrensnackdelar för EU:s finansinstitut genom att ställa upp otidsenliga och överdrivna krav?

Finansinstituten borde framför allt inte vara skyldiga att dagligen genomföra tester bakåt i tiden på grundval av två olika system, och man borde precisera på vilka grunder man skall tillämpa kostsammare kapitalkrav.

I enlighet med Baselavtalet borde behöriga nationella myndigheter dessutom ha ett större oinskränkt manöverutrymme än kommissionen när det gäller att med hjälp av en tilläggsafaktor tillämpa hårdare kapitalkrav för kreditinstitut som uppvisat 5-9 avvikelser under en period på 250 arbetsdagar.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (5 maj 1998)

Det gläder kommissionen att kunna meddela parlamentsledamoten att den har ändrat sitt förslag till Europaparlamentens och rådets direktiv om en ändring av rådets direktiv 93/6/EEG av den 15 mars 1993 om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut ((EGT L 141, 11.6.1993. )) i enlighet med vad parlamentsledamoten föreslår. Kommissionen antog sitt ändrade förslag ((KOM(98) 90 slutlig. )) den 13 februari 1998. Rådet antog en gemensam ståndpunkt för detta förslag den 9 mars 1998.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 354 , 19/11/1998 s. 0049



SKRIFTLIG FRÅGA E-0998/98 från Laura De Esteban Martin (PPE) till kommissionen (2 april 1998) Ämne: Behörighet till doktorandstudier Examenstiteln Ingeniero Técnico ger behörighet till doktorandstudier i några medlemsstater. Varför påstår kommissionen ändå att personer med denna titel inte är behöriga att studera på doktorandnivå? Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (4 juni 1998) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0923/98 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Förpackning av fetaost

Enligt den grekiska lagen om livsmedel och drycker måste den traditionella och populära fetaosten förpackas och transporteras i trätunnor eller metallkärl. Trots detta ökar fallen av att fetaost i stället saluförs i plastkärl, både på den inhemska marknaden och vid export till andra länder, särskilt till EU:s medlemsländer. Förutom att detta är ett lagbrott berör frågan också det grundläggande konsumentskyddet och skyddet av folkhälsan. Dessutom leder användandet av plastkärl till ogynnsamma förhållanden för trätunnetillverkarna - en traditionell bransch som på grund av bestämmelserna i denna lag blivit uppmuntrad och fått nytt hopp om framtiden.

Kan kommissionen titta närmare på denna fråga och utreda om användandet av plastkärl vid försäljning av fetaost är ett brott mot gemenskapslagstiftningen och mot konsumentskyddspolitiken? Om det är så, skulle kommissionen t.ex. genom kontakter med den grekiska regeringen kunna medverka till att tidigare nämnda bestämmelser i den grekiska lagen om livsmedel och drycker verkligen gäller i praktiken?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (13 maj 1998)

Beteckningen ¨Feta¨ har genom kommissionens förordning (EG) nr 1107/96 om registrering av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar enligt förfarandet i artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 ((EGT L 148, 21.6.1996. )) registrerats som skyddad ursprungsbeteckning. Genom denna registrering fastställdes sålunda på gemenskapsnivå de obligatoriska specifikationerna beträffande denna ost, såsom de angivits i den grekiska förordningen nr 313025 av den 11 januari 1994.

Men enligt artikel 3.6 i nämnda förordning krävs att ost med beteckningen ¨Feta¨ förpackas antingen i tunnor av trä, i metallbehållare eller i material som lämpar sig för kontakt med livsmedel.

Under dessa förhållanden kan kommissionen inte motsätta sig användning av de plastbehållare som nämns av parlamentsledamoten, om dessa motsvarar de kriterier som fastställs i ramdirektiv 97/48/EG av den 29 juli 1997 ((EGT L 222, 12.8.1997. )) om material som kommer i kontakt med livsmedel och kommissionens direktiv 96/11/EG av den 5 mars 1996, om ändring av direktiv 90/128/EEG om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel ((EGT L 61, 12.3.1996. )).
SKRIFTLIG FRÅGA P-1737/98 från Luciano Schifone (NI) till kommissionen (20 maj 1998)

Ämne: Kommissionens åtgärder i samband med naturkatastrofen i Campanien

Regionen Campanien har nyligen drabbats av en allvarlig naturkatastrof som förstört hela byar, krävt hundratals dödsoffer och gjort tusentals personer hemlösa.

Under sammanträdet den 11 maj 1998 gav Europaparlamentet genom sin ordförande Gil-Robles uttryck för Europas solidaritet med den hårt prövade befolkningen.

Kommissionär Monti har förklarat att kommissionen möjligen kan besluta om ¨något slags konkreta åtgärder¨.

Kan kommissionen uppge vilka medel den ämnar anslå för att stödja regionen Campanien och de olycksdrabbade kommunerna samt när och hur den ämnar göra detta?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (15 juni 1998)

I sitt svar på parlamentsledamotens fråga påminner kommissionen om att den gav sina synpunkter inför parlamentet vid den särskilda debatt som ägde rum den 14 maj 1998 om översvämningarna som förorsakat dödsoffer i Campanien. Vid detta tillfälle bekräftade och utvecklade kommissionen sina ursprungliga avsikter. Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till kommissionens deklaration samt till svaret på den skriftliga frågan P-1618/98 från Ernesto Caccavale.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1016/98 från Ulf Holm (V) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Sockerbidragstagare

Vilka företag är de fem största nettobidragstagarna av gemenskapsmedel relaterade till import/exportstöd och till lagringsstöd när det gäller socker i Sverige, Tyskland och Förenade kungariket?

Hur stor del av totalbidraget av respektive stöd är detta uttryckt i procent i respektive land?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (21 april 1998)

De av gemenskapens intäkter och utgifter som är ett resultat av tillämpningen av den gemensamma organisationen av marknaderna för socker registreras i gemenskapens allmänna budget. Detta dokument och de årliga finansiella rapporterna från garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket gör det möjligt att ta fram redovisningssiffror för var och en av medlemsstaterna.

Kommissionen har inte tillgång till nödvändig information för att ge en mer detaljerad redogörelse när det gäller den individuella fördelning av stödet. En så detaljerad redovisning är inte nödvändig för en sund förvaltning av gemenskapens sockersektor. Det står också klart att kostnaderna för att på central nivå upprätta och underhålla den databas som krävs skulle vara oöverkomliga i förhållande till de eventuella fördelar detta skulle medföra.

Kommissionen kan därför inte tillhandahålla de detaljerade analyser som parlamentsledamoten efterlyser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1295/98 från James Nicholson (I-EDN) till kommissionen (29 april 1998)

Ämne: Publikation - Vad är egentligen Europa

Är kommissionen ansvarig för publikationen Vad är egentligen Europa? som skall användas i skolor för barn i åldern 11 till 14 år, och om så är fallet, efter vilka kriterier fastställdes den religiösa uppdelningen i EU:s medlemsstater?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (15 juni 1998)

Publikationen ¨Vad är egentligen Europa?¨ framställdes av Europeiska kommissionens representation i Förenade kungariket. Den är avsedd att användas i klassrummen som en handledning till Europeiska unionen. Den har visat sig vara en mycket populär publikation och är efterfrågad av lärare. En ny upplaga har redan tryckts och ytterligare en planeras.

Materialet vad gäller medlemsstaternas religiösa tillhörighet har hämtats från referensverket ¨The Guiness European data book¨. Den var en av de många illustrationer som valdes ut för att ingå i kommissionens publikation. För att undvika missförstånd skall emellertid hela tabeller från referensverket föras in i nästa upplaga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0369/98 från Nuala Ahern (V) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Rapport från brittiska regeringens rådgivande kommitté för hantering av radioaktivt avfall

Har kommissionens direktorat för energi, miljö och transport utvärderat förslagen i rapporten från brittiska regeringens rådgivande kommitté för hantering av radioaktivt avfall (Radioactive Waste Management Advisory Committee, RWMAC) från september 1997 om Förenade kungarikets import och export av radioaktivt avfall? Kan kommissionen uttala sig om den tolkning som görs i rapporten av direktiv 92/3/Euratom ((EGT L 35, 12.2.1992, s. 24. )) om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen, med avseende på genomförandet i Förenade kungariket?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (16 mars 1998)

Direktiv 92/3/Euratom om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen genomfördes i Förenade kungariket genom ¨Statutory Instrument 1993 No. 3031, Atomic Energy and Radioactive Substances, the Transfrontier Shipments of Radioactive Waste Regulations 1993¨, som offentliggjordes den 2 december 1993.

Kommissionen förfogar inte över rapporten från den brittiska regeringens rådgivande kommitté för hantering av radioaktivt avfall (RWMAC) från september 1997 om Förenade kungarikets import och export av radioaktivt avfall. Kommissionen kommer att komplettera sitt svar så snart den har mottagit och tagit ställning till den aktuella rapporten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1785/98 från Joaquín Sisó Cruellas (PPE) till kommissionen (11 juni 1998)

Ämne: Uttalanden av Österrikes inrikesminister

Österrikes inrikesminister, Karl Schlögl, bad nyligen att Ungern och Tjeckien skulle kräva inresevisum för rumänska medborgare. Den europeiska studentorganisationen AEGEE, som verkat i Rumänien sedan 1990 och som förfogar över ett nät med 17 kontor i detta land, har utryckt sitt missnöje med detta uttalande eftersom organisationen anser att det står i strid med önskan om att samtliga länder på kontinenten skall delta i den europeiska integrationen samt med uttalanden av europeiska politiska ledare.

Vad anser kommissionen om de uttalanden som Schlögl gjort?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (13 juli 1998)

Kommissionen har för vana att inte ta ställning till offentliga uttalanden av politiker i medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0921/98 från Dietrich Elchlepp (PSE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Efterlevnad av EU:s hygienbestämmelser på slakterier i Tyskland och Frankrike

Tyska jordbrukare och slakterier fruktar snedvriden konkurrens på grund av olika tillämpning, genomförande och kontroll av EU:s hygienbestämmelser på slakterierna i det tysk-franska gränsområdet vid södra delen av Rhenfloden.

Vilka informationer har kommissionen om dessa förhållanden?

Genomförs EU:s hygienbestämmelser enhetligt i praktiken i båda länder och kontrolleras de av de nationella myndigheterna?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (19 maj 1998)

Kommissionen är inte medveten om några betydande skillnader i det sätt på vilket gemenskapens lagstiftning om kötthygien tillämpas på det område som frågeställaren hänvisar till.

Medlemsstaterna ansvarar för att säkerställa att gemenskapslagstiftningen tillämpas på rätt sätt i det egna landet. Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor som utgör en del av general-direktorat XXIV för konsumentpolitik och hälsoskydd övervakar hur medlemsstaterna uppfyller denna plikt. I detta syfte utför kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor kontroller och inspektioner i alla medlemsstater och i ett stort antal tredje länder. Frågeställarens farhågor har noterats och kommer att beaktas då kommissionen planerar framtida kontroll- och inspektionsverksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1150/98 från Robin Teverson (ELDR) till kommissionen (24 april 1998)

Ämne: Den inre marknaden och EU-finansiering

Förenade kungarikets regering har beslutat att inte använda sig av alla de tillgängliga möjligheterna till EU-finansiering för nötköttssektorn. Till följd härav befinner sig nötköttsproducenter i Förenade kungariket i ett påtagligt sämre konkurrensläge än motsvarande nötkreatursuppfödare i de övriga medlemsstater vars regeringar har valt att utnyttja dessa finansieringsmöjligheter. Detta förhållande har medfört en allvarlig snedvridning när det gäller en framgångsrik funktion för den inre marknaden.

Skulle kommissionen först och främst kunna ange alla de tillgängliga möjligheterna till EU-finansiering för nötköttssektorn, samt vilka av dessa som Förenade kungarikets regering har valt att inte utnyttja?

För det andra, står detta beslut av Förenade kungarikets regering i strid med grundprinciperna i EU:s regelverk som varje medlemsstat måste acceptera före ett medlemsskap i Europeiska unionen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (12 maj 1998)

Kommissionen kan inte lämna en uttömmande lista över alla möjligheter till gemenskapsstöd inom nötköttssektorn i Förenade kungariket eftersom vissa gemenskapsinstrument såsom strukturåtgärder inte är begränsade till vissa sektorer och kan tillämpas olika beroende på nationella prioriteringar.

I det specifika fallet med agromonetärt kompensationsstöd i samband med de märkbara förändringarna av jordbruksomräkningskurserna för det brittiska pundet som inträffade under 1997, var det maximala belopp som stod till alla sektorers förfogande 610 miljoner ecu. Av detta totalbelopp var det högsta belopp som kunde beviljas till nötköttssektorn 189 miljoner ecu. Den brittiska regeringen överlämnade en begäran om 95 miljoner ecu för nötköttssektorn. Detta motsvarade det högsta belopp som fanns tillgängligt för nötköttssektorn eftersom bestämmelserna för agromonetärt kompensationsstöd föreskriver att de maximibelopp som kan utbetalas halveras i fall som detta när medlemsstaten inte önskar ge något nationellt stöd.

Dessutom bör noteras att det nettobelopp som skall överföras från gemenskapens budget till Förenade kungariket kommer att vara betydligt lägre än 95 miljoner ecu vilket beror på den korrektiva mekanism som genom artikel 4 i rådets beslut 88/376/EEG, Euratom om systemet för gemenskapens egna medel ((EGT L 185, 15.7.1988. )) beviljats för Förenade kungariket när det gäller obalans i budgeten.

I artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 724/97 av den 22 april 1997 om fastställande av åtgärder och kompensation i samband med betydande uppskrivning som påverkar jordbruksinkomsterna ((EGT L 108, 25.4.1997. )) anges att en medlemsstat på vissa villkor får bevilja stöd till jordbrukare. Kommissionen anser inte att en medlemsstats avstående från rätten att delta i ett frivilligt stödsystem strider mot EG:s regelverk.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 354 , 19/11/1998 s. 0132



SKRIFTLIG FRÅGA E-2332/98 från John McCartin (PPE) till kommissionen (27 juli 1998) Ämne: Import av får och lamm till EU Kan kommissionen tillhandahålla siffror för kvantiteten av och värdet på det får- och lammkött som importerats till EU förra året? Från vilka länder kom importen? Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (5 augusti 1998) På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1124/98 från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen (8 april 1998)

Ämne: Bristen på logik i gemenskapens program för mjölk till skolorna

I sitt svar på min skriftliga fråga (E-0124/98) förbiser kommissionsledamot Franz Fischler fullkomligt huvudargumentet i min fråga. Eftersom han i svaret understryker att storleken på stödet är beroende av mjölkhalten i produkterna och att lägre stöd ges till mellanmjölk än standardmjölk kan slutsatsen inte vara någon annan än att programmet främjar och styr valet av de mjölkprodukter med hög fetthalt som också konsumenterna gynnar på bekostnad av mjölkprodukter med låg fetthalt.

Eftersom det i svaret dessutom betonas att avsikten med stödet är att minska det högre minutförsäljningspriset för produkter med hög fetthalt jämfört med produkter med låg fetthalt kan man inte komma till någon annan slutsats än att kommissionen i sin stödpolitik inte beaktar den ohälsosamma effekt som för mycket fett i maten kan ha på människorna.

Mot bakgrund av ovanstående ställer jag följande följdfråga: Hur ämnar kommissionen i fortsättningen ändra på principerna för stöd i programmet för mjölk till skolorna så att programmet i fortsättningen inte stödjer den ur folkhälsosynpunkt vettlösa principen om ¨ju mer fett, desto mer stöd¨?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (18 maj 1998)

Kommissionen delar inte den slutsats som parlamentsledamoten dragit, nämligen att skillnader i det stöd som beviljas till produkter som ingår i programmet för distribution av mjölk i skolorna stimulerar konsumenten att prioritera produkter med hög fetthalt. Kommissionen anser tvärtom att stödbeloppen för närvarande faställs enligt objektiva kriterier som inte bör påverka konsumenternas val av den ena eller den andra produkten. Bedömningen av om en produkt har alltför hög fetthalt eller inte kan dessutom knappast göras av någon annan än konsumenten själv med beaktande av dennes särskilda situation.

Av dessa skäl planerar kommissionen för närvarande inte att föreslå någon ändring av kriterierna för beviljande av nämnda stöd.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1608/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (11 maj 1998)

Ämne: Gen-databanker

1. I vilka EU-länder finns det DNA-databanker för att åtala brottslingar och på vilka rättsliga grunder har dessa inrättats?

2. Vid vilka fakta i målet och i vilket stadium (misstanke, anmälan, åtal, dom, bötesföreläggande) matas en genetisk profil in?

3. Under vilka förhållanden utplånas uppgifterna respektive förstörs proverna?

4. Vilka tekniker används och vilka respektive kvalitetssäkringsåtgärder är fastställda?

5. Omfattar kartläggningen endast vissa DNA-regioner eller finns det förbud mot att utarbeta personlighetsprofiler och liknande mot bakgrund av att man även kan dra långtgående slutsatser om andra genetiska särdrag av dessa sekvenser?

6. Hur har utländska polismyndigheters tillgång till databankerna reglerats i respektive fall?

7. Pågår överläggningar om att centralisera respektive slå samman dessa databanker på gemenskapsnivå? Om ja, vid vilka av EU:s organ?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (8 juni 1998)

Kommissionen förfogar inte över de detaljerade uppgifter som parlamentsledamoten frågar efter. Emellertid kan sägas att en majoritet av medlemsstaterna redan har eller är på väg att skaffa nationella DNA-databaser. Det bör också påpekas att arbete pågår i rådet som uppföljning till resolutionen av den 9 juni 1997 om utbyte av resultat av DNA-analyser ((EGT C 193, 24.6.1997. )), vari medlemsstaterna uppmanades att överväga skapandet av DNA-databaser.

Arbetet, som syftar till att underlätta utbyte av analyser och uppgifter mellan medlemsstaterna, gäller i synnerhet att harmonisera metoder och att standardisera DNA-markörerna. Det genomförs med hjälp av det europeiska nätverket för kriminaltekniska institut (European Network of Forensic Science Institutes, ENFSI) och med ekonomiskt stöd från programmet Stop. Det DNA-projekt som stöds av Stop har redan gjort framsteg när det gäller metoder, standardisering och tolkning av analyser. En delrapport lades fram vid rådets (rättsliga och inrikes frågor) möte den 28*29 maj 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0971/98 från Robin Teverson (ELDR) till kommissionen (30 mars 1998)

Ämne: Betalning av medel från EU:s strukturfonder till medlemsstaterna

Kan kommissionen i detalj redogöra för hur och när den betalar ut strukturfondsanslag till medlemsstaterna? Betalar den till exempel ett årligt förskottsbelopp för ERUF, ESF, EUGFJ och FFU till den brittiska regeringen, eller begär den brittiska regeringen pengar i efterhand vid vissa tidpunkter under programmets gång? Jag vore tacksam för ett detaljerat svar som omfattar alla fyra strukturfonderna.

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (14 maj 1998)

De förfaranden som skall tillämpas för kommissionens utbetalningar från strukturfonderna till medlemsstaterna anges i artikel 21 i rådets ändrade förordning (EEG) nr 4253/88 ((EGT L 193, 31.7.1993. )). Betalningar görs i förhållande till budgetåtaganden på gemenskapsnivå och utgår antingen som förskott eller som slutbetalningar som hänför sig till faktiska utgifter. Upp till 80 % av varje åtagande kan utbetalas i form av förskott. Utbetalning av återstoden sker under förutsättning att en tillfredsställande rapport om framstegen med genomförandet av det berörda programmet inlämnas till kommissionen.

Dessa bestämmelser gäller för alla strukturfonder och för alla medlemsstater som i sin tur ansvarar för att säkerställa att de slutliga mottagarna inom programmen erhåller betalning så snart som möjligt.