ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0003/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till rådet

(23 januari 2002)

Ämne: Kristus nya flykt från Betlehem

Sharon-regeringens vägran som en majoritet av de israeliska medborgarna är kritiska till att låta den palestinske ledaren Yasser Arafat besöka Betlehem under julen, skall ses inte bara som en del av den generella planen att förödmjuka och misskreditera Arafat utan också som ett försök till etnisk rensning av kristna arabiska invånare i Betlehemområdet.

När staten Israel grundlades 1948 uppgick andelen kristna palestinier till 95 procent av befolkningen (huvuddelen grekisk-ortodoxa, men även ett stort antal katoliker och armeniska kristna); denna andel har nu minskat till 45 procent. De kristna palestiniernas utvandring huvudsakligen till Australien, Nord- och Sydamerika har under de senaste månaderna antagit skrämmande proportioner efter det att israeliska pansarvagnar trängt in i Betlehem, 20 palestinier dödats i oktober och 200 hus som tillhör grekisk-ortodoxa palestinier förstörts.

I likhet med då Arafat förbjöds att besöka Betlehem på julnatten, försöker Sharon-regeringen att avlägsna palestinsk-kristna grupper i Betlehem, både med militära och politiska medel, eftersom dessa invånare inte är extremistiska, förblir sin arabiska identitet trogen och på grund av sina religiösa övertygelser inte låter sig påverkas i radikal islamistisk riktning, vilket skulle ha gjort dem politiskt sårbara. De har stöd av kristna kyrkor i väst och de är teoretisk sett i stånd att överleva ekonomiskt på religionsturismen.

Förutom de generella initiativen som gäller Mellanöstern, vilka särskilda åtgärder avser rådet att vidta gentemot den israeliska regeringen för att se till att ge palestinierna, som till största delen är kristna, möjlighet att stanna kvar i Betlehemområdet?

Svar

(27 juni 2002)

Rådet betonar att EU som ledande bidragsgivare tidigare har gjort en viktig insats för att avvärja ett sammanbrott för den palestinska myndigheten och lägga grunden till en sann ekonomisk utveckling, vilket enligt rådets åsikt har gagnat palestinier av alla trosriktningar på de ockuperade områdena.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0838/02

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(26 mars 2002)

Ämne: Artikel 151 i EG-fördraget och kulturarvet budgetfrågor

Enligt artikel 151.2 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall åtgärder kunna vidtas på EU-nivå för att bevara och skydda det kulturarv som har europeisk betydelse.

Hur mycket av EU:s budget har sammanlagt anslagits för projekt på detta område sedan 1999 och vilka budgetrubriker har anslagen då fallit under?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(21 maj 2002)

I artikel 151 i EG-fördraget föreskrivs att gemenskapen skall främja kultursamarbetet mellan medlemsstaterna och vid behov stödja och komplettera deras verksamhet på ett antal områden, bland annat när det gäller att bevara och skydda det kulturarv som har europeisk betydelse. Detta mål försöker gemenskapen nå genom ramprogrammet Kultur 2000, vars syfte är att främja kultursamarbetet i Europa (budgetpost B3-2008). Innan detta program trädde i kraft år 2000 stöddes samarbetet på detta område genom programmet Rafael (tidigare budgetpost B3-2000).

I budgeten 1999 anslogs 6,5 miljoner euro för budgetpost B3-2000, som helt och hållet gällde åtgärder till förmån för kulturarvet.

I budgeten 2000 och 2001 anslogs 14,4 miljoner euro respektive 11,8 miljoner euro för budgetpost B3-2008 till förmån för kulturarvet.

Mer detaljerade uppgifter om de projekt som under 2000 och 2001 fått stöd för att bevara och skydda kulturarvet finns på webbadressen http://europa.eu.int/comm/culture/eac/index_fr.html

Observera att det också inom andra program och insatser från gemenskapens sida (till exempel strukturfonderna, fonder avsedda för miljöskydd osv.) finns projekt som syftar till att bevara och skydda det kulturarv som har europeisk betydelse. Kommissionen har för avsikt att utarbeta ett meddelande om genomförandet av artikel 151.4 i EG-fördraget(1). Kommissionen har därför beslutat att skicka ut en enkät till medlemsstaterna om hur de strukturfondsmedel som de förvaltar direkt används till kulturverksamhet, särskilt när det gäller initiativ för att bevara och skydda det kulturarv som har europeisk betydelse.

(1) I artikel 151.4 föreskrivs följande: Gemenskapen skall beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i detta fördrag, särskilt för att respektera och främja sin kulturella mångfald..
SKRIFTLIG FRÅGA E-0465/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(22 februari 2002)

Ämne: Inrättandet av fyra grekiska kontrollcentra för kvaliteten på rensad bomull

Inom den andra gemenskapsstödramen, liksom i de regionala verksamhetsprogrammen för östra Makedonien Thrakien, centrala Makedonien, Thessalien och östra grekiska fastlandet ingår planer på att inrätta fyra kontroll-, klassificerings- och standardiseringscentra för kvaliteten på renad bomull. Syftet med dessa centra är att skapa en modern infrastruktur för att förbättra kvaliteten på och marknadsföringen av grekisk bomull. Enligt tidsplanen för projektet skulle dessa centra ha varit i drift i slutet av 1999. Kan kommissionen därför kommentera följande:

1. Hur långt har byggnadsarbetet kommit vad gäller respektive centrum? Vilka medel har de hittills tilldelats? Hur och när kommer de att färdigställas och tas i drift?

2. Vilka garantier har kommissionen fått vad gäller hur dessa centra skall fungera? Bomullsorganisationen, som utsetts till behörigt organ, har ju upplösts och de specialister som skulle ha arbetet vid centrerna har förflyttats till andra arbetsplatser?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 mars 2002)

Situationen beträffande de fyra regioncentrumen är följande:

- För de regionala programmen Kentriki Makedonia och Sterea Ellada har de förberedande studierna slutförts enligt gemenskapsstödramen 19941999, till ett belopp på 0,3 miljoner euro för vart och ett av de två centrumen. I gemenskapsstödramen 20002006 föreskrivs byggande och utrustande av centrumen, enligt de förfaranden som överenskommits inom stödramen. Detta innebär att en teknisk specifikation måste lämnas till förvaltningsmyndigheterna för respektive program samt en utvärdering av denna på grundval av de urvalskriterier för ärendena som antagits av uppföljningskommittéerna för programmen.

- För de regionala programmen Anatoliki Makedonien Thrakien och Thessalien har byggnadsstudierna och -arbetena slutförts inom ramen för GSR 19941999 till en total kostnad av 1,51 miljoner euro respektive 3,79 miljoner euro. Förvärv av utrustning planeras inom ramen för GSR 20002006 enligt samma förfaranden som ovan.

Alla fyra centrumen har förslagits av jordbruksministieriet. Ministeriet granskar för närvarande inrättandet av ett förvaltningsorgan för centrumen, eftersom det förvaltningsorgan för bomull som normalt skulle kunna dra igång centrumen inte längre är verksamt. Urvalskriterierna för ärendena måste iakttas och därför säger det sig självt att inget ärende kan antas av förvaltningsmyndigheterna för programmen så länge de tekniska specifikationerna för ärendena inte innehåller tydliga garantier för att de medfinansierade projekten kommer att kunna fungera. Kommissionen är medveten om att förvaltningsorganet för centrumen ännu inte utsetts och den kommer att följa sakernas utveckling med stor uppmärksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0746/02

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(11 mars 2002)

Ämne: Märkning av livsmedel

En italiensk lågpriskedja vill öppna en lågprisaffär i Kärnten (Österrike). Den italienska lågpriskedjan undrar nu hur livsmedlen måste vara märkta för att kunna säljas i Österrike.

Enligt § 3.1 i den österrikiska förordningen om livsmedelsmärkning från 1993 (LMKV, BGBl. nr 72, senast ändrad genom förordning BGBl. II nr 462/1999) skall märkningens enskilda element vara lätta att förstå och placeras på ett väl synligt, lättläst och beständigt sätt på förpackningen eller på en etikett i anslutning till denna.

Jag vidarebefordrar en skrivelse från förbundsministeriet för social trygghet och generationer, av vilken det framgår att ett lättförståeligt språk i Österrike är tyska, och att märkningen i Österrike därför skall vara på tyska.

Enligt min mening innebär skyldigheten att märka livsmedel på landets språk en diskriminering av den italienska lågpriskedjan.

Jag vill därför veta om det är förenligt med EU:s lagstiftning att märkningen av livsmedel måste vara på landets språk. Om så inte är fallet vill jag veta vilka märkningsskyldigheter den italienska lågpriskedjan har. (Var måste märkningen placeras? På vilket språk måste märkningen vara? Vilka rättsliga bestämmelser finns det för märkning i EU?)

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(29 april 2002)

I artikel 16 i direktiv 2000/13/EG(1) fastställs reglerna för vilket språk som skall användas för uppgifter i livsmedelsmärkningen.

Dessa bestämmelser föreskriver att uppgifterna i märkningen skall vara på ett språk som konsumenterna lätt kan förstå, och de ger medlemsstaten där produkten marknadsförs rätt att bestämma att åtminstone ett av de officiella EU-språken skall användas för uppgifter i märkningen.

Skyldigheten att se till att uppgifterna i märkningen i österrikiska butiker finns åtminstone på tyska är alltså helt enligt de ovan nämnda bestämmelserna, som bygger på kravet att alla skall kunna förstå informationen och att konsumenterna skall skyddas.

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel EGT L 109, 6.5.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0965/02

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(15 april 2002)

Ämne: Europeiska kommissionens rådfrågningsdokument om de direktiv som grundar sig på den nya metoden

Allmänheten kan ge Internetbaserad respons på det rådfrågningsdokument som utarbetades av generaldirektoratet för företag och handlade om hur de direktiv som grundar sig på den nya metoden (new approach directives) fungerar endast i form av ett frågeformulär på webbplatsen: http://europa.eu.int/BFM/consultation/index.cfm?fuseaction=form&id_form=4

Varför finns det inga möjligheter till sådan respons på andra sätt än bara i det snävt begränsade format ett frågeformulär erbjuder?

Varför finns inte namnet på den person som är ansvarig för rådfrågningsdokumentet att tillgå på webbplatsen?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(8 maj 2002)

Samrådsdokumentet om den nya metoden har tagits fram av GD Näringsliv som ett led i förberedelserna för ett planerat meddelande från kommissionen avseende hur direktiven om den nya metoden fungerar. Avsikten med samrådet var att få fram ett brett bedömningsunderlag och erfarenheter från de som är berörda, så att ett mer detaljerat förslag kan tas fram och tas med i det slutliga meddelandet.

När man skulle överväga vilket som är det bästa sättet att genomföra bredast möjliga samråd kring översynen av den nya metoden, var tanken att ett webbaserat samråd var att föredra framför en undersökning som skulle bli begränsad till endast kända berörda, för att därmed nå ut till fler potentiella svarande. Dessutom beslutades, när det gällde det bästa formatet för att genomföra ett sådant samrådsförfarande, att det interaktiva verktyg som kallas Interactive Policy Making, och som redan är tillgängligt inom kommissionen, skulle passa syftet bäst. Fördelarna med verktyget utvärderades både i förhållande till tidsaspekten och till att resultaten kunde behandlas snabbare än som skulle ha varit möjligt med ett mindre strukturerat samråd.

Samrådsdokumentet är resultatet av erfarenheter som ackumulerats under tillämpningen av den nya metoden i både medlemsstaterna och gemenskapen och från utförliga diskussioner med medlemsstaterna under en längre tid. Denna kontinuitet i kombination med att personalförändringar inte kan undvikas under en längre perioder, har medfört att projektet blivit frukten av många personers insatser snarare än en enda persons verk. En särskild e-postadress fanns på webbplatsen för att förenkla för den som ville ställa frågor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0282/02

från Theresa Villiers (PPE-DE) till rådet

(8 februari 2002)

Ämne: Railtrack

Den brittiska regeringen försatte nyligen Railtrack PLC i konkurs. Det verkar som om aktieägarna i Railtrack praktiskt taget kommer att förlora allt sitt investerade kapital i företaget utan att få någon ersättning. Är rådet oroligt över den brittiska regeringens sätt att hantera Railtracks konkurs?

Anser rådet att planer på att privatisera transportinfrastruktur i andra delar av Europa kan komma att äventyras om aktierna i Railtrack verkligen beslagtas i Storbritannien? Investerare skulle då bli avskräckta från att investera i sådana projekt av rädsla för att det som tidigare skett med Railtrack, nämligen en plötslig nationalisering utan att någon ersättning betalas ut, skulle kunna upprepas? Anser rådet att den brittiska regeringen borde ersätta aktieägarna i Railtrack?

Svar

(21 maj 2002)

Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att rikta sin fråga till EG-kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0496/02

från Manuel Medina Ortega (PSE) till kommissionen

(22 februari 2002)

Ämne: Vattenbrukets inverkan på kustfisket på Kanarieöarna

Havets olika användningsområden förefaller ibland oförenliga. Kan kommissionen lämna upplysningar om de studier som företagits beträffande vattenbrukets inverkan på kustfisket på Kanarieöarna? Kan kommissionen även informera om det stöd som FFU (Fonden för fiskets utveckling) utbetalade under perioden 19941999 och under innevarande programplaneringsperiod till fiskesektorn på Kanarieöarna, fördelat på de sammanlagda belopp som utgått till vattenbruket respektive kustfisket? Hur kontrollerar kommissionen att kraven för skydd uppfylls? Vilka medel har de spanska myndigheterna använt för att samfinansiera dessa aktiviteter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 mars 2002)

Kommissionen kan informera parlamentsledamoten om att kommissionen inte har genomfört och inte heller känner till några undersökningar om vattenbrukets inverkan på kustfisket på Kanarieöarna.

Kommissionen förfogar över upplysningar om de stöd från Fonden för fiskets utveckling (FFU) som beviljats vattenbruk på Kanarieöarna under programperioderna 19941999 och 20002006. Det är emellertid inte möjligt att med hjälp av dessa upplysningar få fram vilka stöd som beviljats till småskaligt kustfiske eftersom de beviljats tillsammans med stöden till fiskeflottan inom ramen för åtgärderna för genomförandet av FFU-programmet.

Under perioden 19941999 fördelades stöden enligt följande:

- Vattenbruk 1 802 079 euro

- Fiskeflottan 27 571 500 euro

Beträffande perioden 20002006 har kommissionen kunnat konstaterat att myndigheterna på Kanarieöarna den 30 september 2001 ännu inte hade gjort någon utbetalning vare sig för vattenbruk eller för fiske.

De krav för skydd som parlamentsledamoten nämner är inte helt klara. Kontrollen av skyldigheterna när det gäller miljöfrågor utövas inte direkt av kommissionen. Det är medlemsstaterna som, i enlighet med nationell lagstiftning, skall kontrollera att bestämmelserna för fysisk planering följs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0359/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(14 februari 2002)

Ämne: Torka i Grekland

Grekland drabbades för en tid sedan av massiva snöfall. Under två och en halv månad (från början av november 2001 till mitten av januari 2002) var nederbörden i hela landet större än någonsin tidigare. Trots det råder starka farhågor om att det här vattnet inte uppsamlades någonstans, vilket beror på avsaknad av lämpliga arbetsprojekt för detta.

Vet kommissionen exakt hur många viktiga arbetsprojekt som den varit med om att samfinansiera och som utförts i Grekland under de senaste tio åren i syfte att avvärja torka? Är kommissionen nöjd med det sätt på vilket Grekland skött tillvaratagandet av vatten? Vilka bedömningar gör kommissionen med avseende på torkan som fenomen i Grekland under de kommande tio åren?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(15 april 2002)

Grekland förfogar över ett stort antal installationer för uppsamling av dagvatten, varav vissa under de tio första åren medfinansierades av strukturfonderna och Sammanhållningsfonden, för att jordbrukets behov skulle kunna tillgodoses och på grund av brist på dricksvatten. Stöden från gemenskapen har bland annat gått till den stora Evinos-dammen för Atens vattenförsörjning. Vidare har stöd utbetalats till Voion-dammen i Kozani, till dammarna Lefkoya och Kyrgia i departementet Drama, till Agia Paraskevi i Kalabaka, till vattenreservoaren Goumenissa i Kilkis samt till en rad konstgjorda sjöar och vattenreservoarer, framför allt på öarna.

Enligt den information som kommer från de grekiska myndigheterna har följande projekt inletts eller omfattas av en långt framskriden planering: Dammarna Piros och Parapiros för staden Patras, dammarna Aposselemis och Potamon på Kreta, Gadouras på Rhodos, Agioneri och Panayotiko i Thessalien, Vrachos i Kastoria, Grevena och Achyron i Eolien-Akarnanien, Seta-Manikia på grekiska fastlandet, vattenförsörjning för ön Korfu, reservoaren Arzan-Amatovo i Kilkis samt upprustning av en del av den gamla sjön Karla i Thessalien.

Kommissionen erinrar parlamentsledamoten om att varken vattenuppsamling eller bedömningar rörande en eventuell vattenbrist tillhör dess behörighet. Det är dock lämpligt att notera att medlemsstaterna, inom ramen för genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område(1), kommer att vara skyldiga att tillhandahålla uppgifter rörande vattenförvaltningen. Sista datum för överförande av detta direktiv till nationell lagstiftning är fastställt till den 22 december 2003.

(1) EGT L 327, 22.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0209/02

från Ulpu Iivari (PSE) till rådet

(5 februari 2002)

Ämne: Hemtransport av avlidna personer inom EU

Ett växande antal EU-medborgare lever nuförtiden i något annat EU-land än hemlandet. Av detta följer att allt flera unionsmedborgare också dör någon annanstans än i hemlandet. I dag regleras hemtransporterna av avlidna personer från en stat till en annan av Berlinavtalet från 1937 och av Europarådets överenskommelse från 1973. De här avtalen är emellertid inte längre tidsenliga, eftersom de är baserade på gränskontroller som inte längre förekommer. Den situation som nu råder leder till förseningar av flera slag och till besvär i sorgen för den avlidnes anhöriga.

Jag vill fråga Europeiska unionens ministerråd om EU:s grundfördrag förpliktigar unionen att garantera fri hemtransport av avlidna personer inom EU, när det är fråga om EU-medborgare? Jag vill också fråga om det vore möjligt att få till stånd en föreskrift som skulle göra hemtransporterna från en medlemsstat till en annan lika okomplicerade som hemtransporterna inom en och samma medlemsstat?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0209/02 och E-0343/02

(21 maj 2002)

Varken Fördraget om Europeiska unionen eller gemenskapens sekundärrätt innehåller några bestämmelser om det ämne som tagits upp i den ärade parlamentsledamotens fråga.

Rådet kan alltså inte besvara frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0744/02

från Pernille Frahm (GUE/NGL) till kommissionen

(8 mars 2002)

Ämne: Statligt stöd till jordbruket

Mot bakgrund av de åtgärder som kommissionen obestridligen har vidtagit för att beivra det olagliga statliga stödet till portugisiska svinuppfödare ber jag kommissionen redovisa sin ståndpunkt om det stöd som rådet har beslutat att ge till Frankrike och Italien för att destruera vin.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 april 2002)

När det gäller de rådsbeslut som parlamentsledamoten hänvisar till har kommissionen redogjort för sin ståndpunkt i rådet enligt följande:

Vanligtvis intar kommissionen en negativ hållning till beviljande av driftsstöd. Unilaterala åtgärder i form av statsstöd som endast syftar till att förbättra odlarnas finansiella ställning och som inte på något sätt bidrar till utvecklingen av sektorn, särskilt stöd som beviljas endast på grundval av pris, kvantitet eller produktionsenheter skall betraktas som driftsstöd som inte är förenligt med den gemensamma marknaden. Dessutom är ett sådant stöd redan till sin natur sådant att det kan leda till att mekanismerna för den gemensamma organisationen av marknaden snedvrids.

Den nya organisationen av marknaden inom vinsektorn trädde i kraft så sent som den 1 augusti 2000. Den är ett uttryck för medlemsstaternas gemensamma ståndpunkt när det gäller den typ av finansiellt stöd som är tillräckligt och nödvändigt för att denna marknad skall fungera. Det är oroande att medlemsstaterna reda nu börjar bevilja ett extra nationellt stöd som kommissionen normalt inte kan ge tillåtelse till eftersom det endast är fråga om driftsstöd som inte gör det möjligt att göra strukturförbättringar inom den berörda sektorn.

Det finns en stor risk för snedvridning av konkurrensen mellan medlemsstaterna om ett sådant statsstöd tillåts utan någon kontroll eller förpliktelse när det gäller att koppla samman detta stöd med strukturella åtgärder. De övriga medlemsstaterna kommer att se sig tvungna att göra likadant och själva bevilja stöd. Jordbrukarna kommer att vara mindre motiverade att genomföra strukturreformer inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden inom vinsektorn.

Kommissionen förbehåller sig rätten att be domstolen att upphäva rådets beslut.

På detta stadium har kommissionen ännu inte fattat beslut om att begära annullering av rådets beslut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0621/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(6 mars 2002)

Ämne: Jurassicmuseum i Lourinhã

Västra regionen i Portugal, i synnerhet kommunen Lourinhã, besitter lämningar i världsklass av två stora dinosauriegrupper samt av krokodiler, sköldpaddor, fiskar och ryggradslösa djur som är 150 miljoner år gamla.

Det befintliga museet i Lourinhã är emellertid litet med tanke på den kulturella och vetenskapliga betydelsen av dess tillgångar. Detta har fått forskarsamfundet att med hjälp av olika typer av lokalt stöd bygga vidare på idén om att inom kort uppföra ett ambitiöst mångkulturellt projekt som skulle omfatta ett nytt museum och ett område med plats för ett flertal olika aktiviteter, bl.a. vetenskaplig forskning, kulturell spridning, utbildning, rekreation och underhållning.

Detta aktiva åtagande från flera institutioner och personer gjorde det möjligt att frigöra ett stort markområde på 32 hektar, beläget i närheten av samhället Lourinhã. Ett kreativt arkitektlag har dessutom utarbetat ett arkitektoniskt projekt av mycket stor vetenskaplig, kulturell och utbildningsmässig betydelse för Portugal, Västra regionen och kommunen Lourinhã, vars kostnad beräknas uppgå till 20 miljoner euro.

Anser kommissionen det vara möjligt att finansiera detta viktiga kulturella företag?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(19 april 2002)

Kommissionen och de portugisiska myndigheterna har förhandlat om det operativa programmet Kultur för programperioden 20002006. Programmet omfattar bland annat åtgärder för att modernisera och blåsa nytt liv i nationella museer samt att bevara och restaurera historiska och kulturella platser.

Kommissionen påminner parlamentsledamoten om att inom ramen för partnerskapet så ansvarar de regionala myndigheterna med ansvar för förvaltning och övervakning av program som medfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden både för val av projekt och deras genomförande. Projektansökare kan därmed lämna in sina förslag till kulturministeriet, Gabinete de gestão do P.O. Cultura Palácio Nacional da Ajuda.