SKRIFTLIG FRÅGA P-0740/00

från Karla Peijs (PPE-DE) till kommissionen

(6 mars 2000)

Ämne: Fallet Havana Club/Världshandelsorganisationen, Bacardi-Martini mot Pernod Ricard

1. Kan kommissionen redogöra för varför den med sådant eftertryck begär att Världshandelsorganisationen skall inleda ett panelförfarande i den kommitté som inrättats enligt artikel 133 angående lagligheten hos avdelning 211.b i rättsakten Omnibus Appropriations Act från 1998 under Trips-avtalet, när flera medlemsstater i själva verket har ställt sig tveksamma till om det behövs ett sådant panelförfarande?

2. Skulle inte ett stöd från kommissionens sida till ett privat företag i en sådan konflikt stå i strid mot kommissionens nya politik som går ut på att man inte skall skapa oklarheter när de gäller intresseförhållandena i dess beslutsförfarande?

3. Kan kommissionen förklara varför tvisten mellan två privata företag gör det motiverat att inleda ett omfattande juridiskt förfarande, såsom Världshandelsorganisationens panelförfarande?

4. Anser kommissionen att det för närvarande är rätt tillfälle att uppmana Världshandelsorganisationen att inleda förfarandet, med tanke på de ömtåliga handelsförbindelserna med USA?

5. Kan kommissionen bekräfta att man har uttömt alla möjligheter att nå en lösning i godo?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(24 mars 2000)

1. Avsnitt 211 i Förenta staternas Omnibus Appropriations Act från 1998 antogs i oktober 1998. Efter en detaljerad granskning kom kommissionen till slutsatsen att avsnitt 211 strider mot vissa bestämmelser i Avtalet om handelsrelaterad immateriell äganderätt inom Världshandelsorganisationen (WTO:s TRIPs) och särskilt dess bestämmelser om nationell behandling, bestämmelser om varumärke och om kontroll av efterlevnad. Samtliga medlemsstater instämde i denna analys.

Gemenskapen och dess medlemsstater har vid flera tillfällen tagit upp frågan om avsnitt 211 och dess oförenlighet med WTO:s TRIPs-avtal med Förenta staterna, inklusive vid de tre senaste toppmötena mellan Förenta staterna och gemenskapen och inom WTO:s TRIPs-råd i syfte att söka nå en uppgörelse i godo. Den amerikanska administrationen vägrade dock konstant att inleda någon form av verklig diskussion. Gemenskapen och dess medlemsstater krävde i juli 1999 samråd enligt WTO:s överenskommelse om tvistlösning. Två samrådsomgångar hölls i september och i december 1999, men Förenta staterna vidhöll åsikten att avsnitt 211 är förenlig med Förenta staternas internationella åtaganden. Efter att ha utvärderat resultaten av WTO-samråden och de ekonomiska och politiska intressen som är involverade, kom kommissionen till slutsatsen att det var lämpligt att begära att en WTO-panel i denna fråga inrättades för att säkerställa att Förenta staterna på ett riktigt sätt tillämpar WTO:s TRIPs-avtal. I detta syfte begärde kommissionen i enlighet med fastställda regler yttranden från medlemsstaterna.

2. och 3. WTO-tvisten avser en amerikansk lag som, enligt gemenskapens och medlemsstaternas åsikt, strider mot WTO:s TRIPs-avtal. Denna lag kan potentiellt påverka alla europeiska företag som har kontakter med Kuba. Det bör ligga i gemenskapens och dess medlemsstaters intresse att säkerställa att bestämmelserna i WTO:s TRIPs-avtal följs av samtliga WTO:s medlemmar. Det är normal praxis att granska oförenligheter i lagstiftningen i en medlemsstat i WTO med WTO:s regler inte endast ur rättslig synpunkt utan också sett mot bakgrund av dess ekonomiska vikt.

På basis av de uppgifter som finns tillgängliga har avsnitt 211 hittills tillämpats en gång. Ett europeiskt företag utmanande dess amerikanska konkurrent inför amerikansk domstol om utnyttjandet av ett varumärke och varunamn. Efter den dom som nyligen föll i de amerikanska domstolarna, är det europeiska företaget nu förhindrat att försvara sina rättigheter i Förenta staterna. Domen baseras främst på avsnitt 211. Å andra sidan granskade de amerikanska domstolarna inte förenligheten vad avser avsnitt 211 med de amerikanska internationella skyldigheterna.

4. och 5. Som förklarats tidigare tog kommissionen upp denna fråga vid ett flertal tillfällen med Förenta staterna i syfte att nå en uppgörelse i godo av denna tvist. Varje fall av tvistlösning bör granskas och handläggas rent objektivt. Det bör inte påverka de övergripande förbindelserna mellan gemenskapen och Förenta staterna. Detta fall hänför sig till en handelstvist om en särskilt amerikansk lag. Det framgår av det som sagts ovan att det enda sätt som står till gemenskapens och dess medlemsstaters förfogande för att säkerställa att Förenta staterna tillämpar WTO:s TRIPs-avtal på ett riktigt sätt är att begära en WTO-panel.