ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2753/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: Datummärkning av ägg

21 dagars framstämpling av ägg i EU passar förhållandena söder om Danmark där ägg förvaras i kyl. Sverige har framfört att man vill ha 28 dagars framstämpling vid kylförvaring. Men det förslaget har dragits i långbänk i EU. I Sverige hävdar förslagets anhängare att det beror på att en kort hållbarhetstid gynnar EU-länderna, ty då minskas möjligheten för USA att exportera skalägg till Europa.

Anser kommissionen att förslaget om 28 dagars framstämpling av ägg kan genomföras inom en snar framtid?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(7 december 2001)

I rådets beslut 94/371/EG av den 20 juni 1994 om särskilda hygienvillkor för utsläppande på marknaden av vissa typer av ägg(1) fastställs i artikel 3.1 att äggen måste levereras (sista försäljningsdag) till konsumenten inom högst 21 dagar från värpningen. I artikel 3.2 tillkommer ytterligare sju dagar för hållbarhetsdatumet. I praktiken betyder detta att hållbarhetsdatum för ägg redan är 28 dagar efter värpning, varav de 21 första dagarna för leverans till konsumenten och sju dagar i konsumentens bostad.

De medlemsstater som vid tidpunkten för underrättelsen om detta beslut i sina territorier ställde särskilda krav på temperaturen vid transport från ett lager till ett annat, får behålla dessa krav om de överensstämmer med de allmänna bestämmelserna i fördraget.

Kommissionen tar hänsyn till folkhälsan såväl inom ramen för gemenskapens politik som i sina internationella förbindelser med organ såsom Codex Alimentarius-kommittéerna och i samband med WHO:s avtal om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder (SPS). Regelbundna förhandlingar förs med USA och de veterinärmedicinska aspekterna är föremål för förhandlingar mellan unionen och USA inom ramen för ett avtal om likvärdighet. Kommissionen kan därför inte instämma i parlamentsledamotens påstående att det skulle röra sig om eventuella skyddsåtgärder på marknaden för skalägg med ursprung i USA.

(1) EGT L 168, 2.7.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2883/01

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(22 oktober 2001)

Ämne: Besprutning med bekämpningsmedlet Lebaycid på Korfu och huruvida detta är lagligt

Är kommissionen medveten om att de grekiska myndigheterna tillåter besprutning (från början med hjälp av flygplan och numera med helikoptrar efter påtryckningar från allmänheten) med bekämpningsmedlet Lebaycid? Detta pågår var tionde till femtonde dag under sommarmånaderna i de nordöstra delarna av Korfu, i syfte att få bukt med olivflugan som äter upp olivfrukterna. Besprutningen har gett upphov till flertalet klagomål om andningssvårigheter från de bofasta utanför de största byarna Kassopi och Acharavi. Andrew Langton, en bofast på orten, tog markprover från ett område som används som fritidsområde under vintermånaderna. Analysen avslöjade spår av fention.

Kan kommissionen ange om denna typ av besprutning i bebodda områden är laglig?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(28 november 2001)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till det svar som gavs på den skriftliga frågan E-3552/00 från Mihail Papayannakis(1), där de rättsliga bestämmelser som rör användning av växtskyddsmedel beskrivs.

Flygbesprutning med Lebaycid, ett insektsmedel som innehåller det verksamma ämnet fention, är för närvarande en fråga som regleras i medlemsstaternas nationella lagstiftning. Som förklarades närmare i det ovannämnda svaret, tillåts användningen av fention för närvarande enligt gemenskapens lagstiftning i avvaktan på slutförande av den utvärdering som skall genomföras enligt rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(2).

Gemenskapens utvärdering av fention är så gott som avslutad, och kommissionen kommer efter samråd med Vetenskapliga kommittén för växter att så snart som möjligt föreslå ett beslut om fention, som också kommer att omfatta godtagbara besprutningsmetoder.

(1) EGT C 174 E, 19.6.2001, s. 76.

(2) EGT L 230, 19.8.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3104/01

från Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Ratificering av Cotonou-avtalet

De flesta av villkoren i Cotonou-avtalet, som står för samarbetet mellan Europeiska unionen och AVS-länderna, har provisoriskt börjat tillämpas i förväg. Det verkar dock som om ratificeringen av detta avtal försenats väsentligt, i synnerhet i EU-länderna.

Kan kommissionen tillhandahålla en förteckning över de EU-länder och de AVS-länder som ratificerat avtalet?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att skynda på ratificeringsprocessen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

För att Cotonou-avtalet, som undertecknades den 23 juni 2000, skall träda i kraft måste det ratificeras av samtliga medlemsstater och gemenskapen (16 ratificeringar är nödvändiga, inbegripet Europaparlamentets samtycke) samt av två tredjedelar av signatärstaterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-staterna) (51 av de 76 signatärstaterna artikel 93.2 i avtalet).

Den 14 november 2001 hade avtalet ratificerats av en medlemsstat, nämligen Danmark, och av 27 AVS-stater. De AVS-stater som ratificerat avtalet är i alfabetisk ordning följande: Bahamas, Belize, Cooköarna, Djibouti, Eritrea, Etiopien, Fiji, Guinea, Guyana, Jamaica, Kenya, Komorerna, Lesotho, Malawi, Mali, Marshallöarna, Mauretanien, Mauritius, Niue, Palau, Saint Kitts och Nevis, Samoa, Seychellerna, Sierra Leone, Sudan, Tonga, Tuvalu.

Kommissionen påminner regelbundet signatärstaterna om att det är nödvändigt att så snart som möjligt ratificera avtalet. Medlemmen av kommissionen med ansvar för utveckling uppmanade på rådets (utveckling) möte den 31 maj 2001 och i en efterföljande skrivelse medlemsstaterna att avsluta ratificeringsförfarandet. På Gemensamma församlingens möte den 30 oktober 2001 upprepade medlemmen av kommissionen att ett fullständigt genomförande av avtalet bör planeras till mitten av 2002, i tid för mötet i Ministerrådet AVS-EU i Dominikanska republiken i juni 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2515/01

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(14 september 2001)

Ämne: Svar på fråga P-2140/99

Kommissionsledamot Byrnes svar på den skriftliga frågan P-2140/99(1) är inte bara absurt, det är inget annat än en uppmaning till större tobaksproduktion, som om konsumtionen (efterfrågan) inte alls var beroende av produktionen (utbudet).

Känner kommissionen till att FN sedan flera år tillbaka stöder och finansierar en kampanj för att ersätta vallmoodlingarna (den gyllene triangeln) och kokainodlingarna (Anderna i Sydamerika)? Tydligen inte. Kommissionen verkar hur som helst tycka att tobaksproduktion är av godo.

Kommissionen tillfrågas än en gång vilka länder som under de senaste tre åren har beviljats medel (som är gemenskapsmedborgarnas, och inte kommissionens medel). När det gäller det påstådda felet i den tidigare frågan (ordet näring skulle även kunna avse jordbruket) ombes kommissionen tänka om och tillhandahålla uppgifterna i stället för att undanhålla dem.

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 99.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(26 oktober 2001)

För att komplettera svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-2140/99(1) är det kanske på sin plats att påpeka att kommissionen sedan dess vid flera tillfällen har visat vårt engagemang för att bidra till minskad tobakskonsumtion, förbjuda tobaksreklam och avskaffa tobaksstödet, nämligen genom följande initiativ:

- Först och främst kommissionens meddelande(2) av den 15 maj 2001 med titeln Hållbar utveckling i Europa för en bättre värld: En strategi för hållbar utveckling i Europeiska unionen. I meddelandet som var riktat till Europeiska rådet i Göteborg förespråkas en successiv avveckling av tobaksstödet.

- För det andra antogs den 30 maj 2001 ett förslag till ett direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror(3).

- Slutligen deltar gemenskapen och medlemsstaterna i förhandlingarna om WHO:s ramkonvention om tobakskontroll.

Nedan finns en tabell över de totalbelopp (i euro) som betalats ut i gemenskapsbidrag till tobaksodlare under de tre senaste budgetår för vilka uppgifter finns. Beloppen avser perioden mellan den 16 oktober år n och den 15 oktober n+1.

>Plats fÄHor tabell>

Andra intressanta uppgifter kan vara den producerade tobaksvolymen och det totala antalet odlare för de olika åren:

>Plats fÄHor tabell>

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000.

(2) KOM(2001) 264 slutlig.

(3) EGT C 270 E, 25.9.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2266/01

från Gordon Adam (PSE) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Mul- och klövsjukan handelsproblem med kandidatländerna

Kan kommissionen ange vilka åtgärder den har vidtagit och föreslår att vidta för att se till att kandidatländernas restriktioner på import från de medlemsstater som för närvarande eller nyligen drabbats av utbrott av mul- och klövsjukan inte överstiger de restriktioner som fastställts i beslut 2001/356/EG(1) eller i andra relevanta ändrade EU-beslut?

(1) EGT L 125, 5.5.2001, s. 46.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågornaE-2266/01, E-2267/01, E-2268/01 och E-2269/01ingivet av David Byrne för kommissionen

(27 september 2001)

Gemenskapsbesluten om skyddet inom veterinär- och växtskyddsområdet utgör en integrerad del av den gällande gemenskapsrätten. Anslutningsförhandlingarna förs utifrån principen att kandidatländerna införlivar gemenskapslagstiftningen i den nationella lagstiftningen. Efter anslutningen är kandidatländerna bundna av den gällande gemenskapsrätten, däribland skyddsbestämmelserna för mul- och klövsjuka och bovin spongiform encefalopati (BSE). Samtliga kandidatländer har accepterat denna princip. Därutöver insisterar kommissionen på att kandidatländerna under föranslutningsperioden successivt inför gemenskapsrätten.

Under föranslutningsperioden regleras förbindelserna mellan gemenskapen och kandidatländerna av associeringsavtalen. I samband med dessa såväl som i samband med olika internationella forum har kommissionen tagit upp frågan om de ibland alltför restriktiva åtgärder som kandidatländerna vidtagit. Kommissionen gör vad den kan för att dessa åtgärder inte går utöver de förebyggande åtgärder som gemenskapen antagit. Kommissionen bekräftar att kandidatländernas åtgärder inte får innebära godtycklig diskriminering eller förtäckta handelshinder. I detta hänseende utgör associeringsavtalen en viktig beståndsdel i föranslutningsstrategin. Kommissionen har för avsikt att fortsätta på denna väg. Kommissionen lämnar dessutom vid sina täta kontakter med kandidatländernas veterinärmyndigheter upplysningar om den senaste utvecklingen i medlemsstaterna och om de åtgärder som vidtagits.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3065/01

från Gerhard Schmid (PSE) till rådet

(8 november 2001)

Ämne: Den belgiske utrikesministern inblandad i korruptionshärva

Enligt ett presssmeddelande anklagas den belgiske utrikesministern för att ha undanhållit en korruptionsskandal. Enligt meddelandet hade en kvinnlig anställd vid en ambassad upptäckt att det såldes visum till EU:s medlemsstater. Efter att hon anmält detta missförhållande befordrades ambassadören till representant för det belgiska utrikesdepartementet. I samband med att man rensade upp i en förbrytargrupp kopplad till den ryska maffian i Paris upptäckte tjänstemännen belgiska röda kort. Vid den rättsliga undersökningen av detta fall i Belgien åtalades endast en lägre tjänsteman, medan de ytterst ansvariga slapp undan. Fallet ledde heller aldrig till en undersökning på parlamentarisk nivå.

Med anledning av ovanstående frågar jag rådet följande:

1. Stämmer detta pressmeddelande?

2. Om så är fallet, hur skall man förhindra att hela systemet undergrävs av denna typ av verksamhet i framtiden?

Svar

(14 februari 2002)

Rådet känner inte till det pressmeddelande som den ärade parlamentsledamoten nämner. Under alla omständigheter har rådet inte för vana att uttala sig om innehållet i tidningsartiklar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2870/01

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Arbets- och levnadsvillkor för andalusiska daglönearbetare som deltar i den franska vinskörden

Den franska vinskörden ger återigen tusentals andalusier möjligheten att ta sig till Frankrike för att delta i vinskörden medan de väntar på olivskörden i sin egen region.

För att de andalusier som reser till Frankrike för att delta i arbetet med vinskörden skall kunna anses ha ett värdigt arbete krävs emellertid att två villkor skall vara uppfyllda: att de har ett kontrakt innan de lämnar sin region och att det erbjuds lämpliga villkor i fråga om logi, som täcker alla behov, för arbetstagare som arbetar mer än 14 timmar per dag.

Kan kommissionen vidta åtgärder för att de andalusiska arbetstagare som deltar i den franska vinskörden tillförsäkras värdiga arbets- och levnadsvillkor med hänsyn till det arbete de utför under hela dagen, och för att de skall förfoga över ett kontrakt innan de reser hemifrån och därigenom kan undvika bedrägerier och fällor som de drabbas av då de inte förfogar över en handling som reglerar deras arbetsprestation i vinskörden i fråga?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(14 november 2001)

Kommissionen vill först göra parlamentsledamoten uppmärksam på rådets direktiv 91/533/EEG av den 14 oktober 1991 om arbetsgivares skyldighet att upplysa arbetstagarna om de regler som är tillämpliga på anställningsavtalet eller anställningsförhållandet(1). Direktivet har till syfte att skydda arbetstagarna mot ett eventuellt åsidosättande av deras rättigheter, och i dess artikel 2 fastställs att arbetsgivaren är skyldig att upplysa arbetstagaren om de huvudsakliga villkoren i anställningskontraktet eller anställningsförhållandet.

Medlemsstaterna kan emellertid besluta att bestämmelserna i detta direktiv inte skall vara tillämpliga, särskilt när det gäller arbetstagare som har ett anställningskontrakt på kortare tid än en månad.

Kommissionen vill vidare påpeka att enligt rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen(2), har säsongsarbetare rätt till samma behandling som de inhemska arbetstagarna i den medlemsstat där de är verksamma, inbegripet de villkor som gäller för login (artikel 9.1). Dessa arbetstagare kan således begära samma rättigheter och fördelar när det gäller logi som de inhemska arbetstagare som befinner sig i samma situation.

(1) EGT L 288, 18.10.1991.

(2) EGT L 257, 19.10.1968.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2673/01

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(24 september 2001)

Ämne: Åtgärder för att skydda muslimer i EU från rasistiskt våld

Som en följd av den tragiska terroristattacken mot USA den 11 september 2001, har de första tecknen på en demonisering av arabiska och muslimska grupper i Europeiska unionen börjat komma. I Storbritannien har redan ett antal incidenter rapporterats, däribland våldsamma överfall på en 19-årig muslimsk kvinna och på en afghansk taxichaufför, som nu hotas av livslång invaliditet.

Vilka förebyggande åtgärder avser kommissionen att vidta för att skydda dessa grupper i befolkningen, samtidigt som deras religiösa och kulturella identitet respekteras, och hur planerar den mer specifikt att upplysa den allmänna opinionen för att undvika att de 20 miljoner muslimer som lever i EU blir offer för våldsamma rasbråk och socialt utanförskap?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(24 oktober 2001)

Vid Europeiska rådets extra möte den 21 september 2001, som sammankallades för att analysera det internationella läget efter terroristangreppen i USA och för att ge de nödvändiga impulserna till åtgärder från EU:s sida, underströks att Europeiska unionen kategoriskt tillbakavisar allt likställande av fanatiska terroristgrupper med den arabiska och muslimska världen. Kommissionen delar fullständigt denna uppfattning.

Kommissionen beklagar allt rasistiskt och främlingsfientligt våld och är ytterst oroad över de ökade rasistiska angreppen mot muslimer och människor av arabiskt och sydasiatiskt ursprung i vissa EU-länder efter de grymma terroristangreppen i USA.

Europeiska gemenskapens handlingsprogram mot diskriminering(1) syftar till att främja åtgärder mot all direkt eller indirekt diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. Inom ramen för gemenskapens befogenheter stöder och kompletterar programmet de insatser som görs på gemenskapsnivå och i medlemsstaterna för att stimulera åtgärder som förebygger och motverkar diskriminering. Ett av programmålen är att främja och sprida de värderingar och den praxis som ligger till grund för arbetet mot diskriminering, inbegripet upplysningskampanjer. Tillsammans med medlemsstaterna kommer kommissionen att undersöka möjligheterna att använda programmet för att stödja nationella initiativ som förebygger stigmatisering av vissa etniska och religiösa grupper.

Ansvaret för övervakningen av rasistiska och främlingsfientliga händelser ligger på Europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet i Wien. De åtgärder som kommissionen har vidtagit består av nära kontakter med övervakningscentrumet när det gäller en uppmaning att särskilt observera varje markant ökning av rasism och främlingsfientlighet efter angreppen, och om möjligt kartlägga goda lösningar för att försöka begränsa alla sidoeffekter.

(1) Rådets beslut 2000/750/EG av den 27 november 2000, EGT L 303, 2.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1893/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(28 juni 2001)

Ämne: Utvecklingen av projektet i Pylos kustområde och kring Eurotas mynning

Kommissionen har inom ramen för gemenskapsprogrammet Life-Natura godkänt ett program för åtgärder för att skydda Natura 2000-områdena, Pylos kustområde och Eurotas mynning för en treårsperiod med början den 1 december 1997.

1. Hur mycket avsattes från gemenskapens budget för projektet? Hur mycket har hittills använts och hur stor del av arbetet har utförts med hjälp av den summan?

2. Är kommissionen nöjd med hur projektet utvecklas? Om svaret är nej, vem är då ansvarig för förseningarna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

Life-Nature-projektet Genomförande av en förvaltningsplan för Pyloslagunen och Evrotasdeltat påbörjades den 1 april 1997 och avslutades den 31 december 2000. Det genomfördes av ett partnerskap av organisationer, under det övergripande ansvaret av Hellenic Ornithological Society, och med stöd från grekiska ministeriet för milijö, fysisk planering och offentliga arbeten. Inom ramen för detta projekt genomfördes ett antal åtgärder som syftar till att bevara och restaurera dessa två platser som Grekland har föreslagit för nätet Natura 2000 i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1).

Projektets totala godkända budget var 1 513 420 euro, med ett gemenskapsbidrag på 70 % (1 059 394 euro). Enligt de finansiella uppgifter som kommissionen har fått har de åtgärder som har utförts kostat sammanlagt 1 359 477 euro. Skillnaden som uppgår till 153 943 euro jämfört med den godkända budgeten beror huvudsakligen på fluktuationerna i växelkursen för euron jämfört med den grekiska drakman mellan projektets start- och slutdatum och på en av projektets åtgärder (renoveringen av den yttre fasaden av en gammal pumpstation i Pylos som har byggts om till en arbetsstation/informationscenter för vetenskap).

På det hela taget färdigställdes projektet på ett framgångsrikt sätt och det har ett stort demonstrationsvärde. Genom projektet har man särskilt kunnat genomföra viktigt arbete för att restaurera våtmarker, genomföra innovativa åtgärder, utarbeta lagstiftningsramen för det långsiktiga skyddet

av de två platserna och skapa synergieffekter med de olika intressenterna. En del av de förseningar som ägde rum och som resulterade i att tidslängden för projektet förlängdes med tre månader och att det ovannämnda arbetet inte blev klart har att göra med de långa administrativa förfaranden för att få de nödvändiga tillstånden för vissa arbeten i Pylosområdet. Ytterligare information om projektet kan erhållas från den berörda webbplatsen (Internetadress: http://ornithologiki.gr/life/pylos-evrotas/) eller direkt från stödmottagaren (adress: Emm. Benaki 53, GR-10681 Aten, tfn-fax: +30-1-381 12 71).

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3117/01

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(5 november 2001)

Ämne: Flygbranschen efter den 11 september 2001

Terroristattackerna mot World Trade Center och Pentagon den 11 september 2001 har lett till att krisen inom flygbranschen i Förenta staterna och Europa förvärrats. Den amerikanska flygbranschen har i detta sammanhang beviljats ett hjälppaket på ungefär 15 miljarder dollar av de amerikanska myndigheterna. Krisen har också lett till att många flygbolag både i Förenta staterna och Europa minskat antalet flygningar.

Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående besvara följande:

- Vad anser kommissionen om de amerikanska myndigheternas hjälppaket och de konsekvenser som denna har på persontransportmarknaden, och hur tänker kommissionen förvissa sig om att hjälppaketet är förenligt med internationella handelsavtal?

- Kommissionen har nyligen lagt fram ett förslag om fördelning av slottider. Kan kommissionen med utgångspunkt i detta förslag ange hur den avser att se till att fördelningen av ankomst- och avgångstider inte gynnar flygbolag med säte i det land varifrån flyget avgår? Vilka konsekvenser räknar kommissionen med att förslaget kommer att få om det antas i sin nuvarande form?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

Kommissionen är bekymrad över att kompensationen till amerikanska flygbolag kan ha gett dem orättvisa konkurrensfördelar på de transatlantiska rutterna jämfört med europeiska flygbolag.

Rådets vägran att ge kommissionen mandat att på europeisk nivå genomföra formella förhandlingar om lufttransporter med USA har tyvärr hittills hindrat kommissionen att agera mer kraftfullt.

Kommissionen har emellertid lyckats vidta några åtgärder på högsta nivå genom att föra fram sina invändningar mot detta statliga stöd i ett brev till den amerikanske transportministern. Ytterligare kontakter på hög nivå har ägt rum mellan generaldirektören för energi och transport och den biträdande transportministern i Washington. Detta gav kommissionen tillfälle att föreslå att man skulle utveckla förbättrade förfaranden för informationsutbyte och samarbete. Detta förslag bör åtminstone öka öppenheten när det gäller denna fråga.

Enligt rådets förordning (EEG) nr 95/93 av den 18 januari 1993 om gemensamma regler för fördelning av ankomst- och avgångstider vid gemenskapens flygplatser(1) skall ankomst- och avgångsider fördelas enligt neutrala och ickediskriminerande regler. Genom de ändringar som kommissionen har föreslagit kommer oberoendet att stärkas för den samordnare som ansvarar för fördelningen av ankomst- och avgångstider, reglerna förtydligas och sanktioner införas för att säkerställa att reglerna följs bättre.

(1) EGT L 14, 22.1.1993.