SKRIFTLIG FRÅGA E-0459/00

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Förvaltning av avrinningsområden ESDP

I kommissionens nyligen offentliggjorda publikation om regional utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv (ESDP) (Europeiska rådets informella möte i Potsdam, maj 1999)(1) kan man läsa att det för närvarande förs förhandlingar om förslaget till direktiv, som bland annat fastställer en integrerad förvaltning av avrinningsområden.

Beträffande detta ställs följande frågor:

1. Hur lyder förslagets exakta titel, vem har utarbetat förslaget och när skedde det?

2. I vilket skede befinner sig diskussionen om detta förslag till EU-direktiv?

3. Vilken ståndpunkt intar parlamentet, kommissionen respektive rådet?

4. Vilken strategi följer kommissionen när det gäller detta direktiv, och vilka konsekvenser kommer direktivet att få för de länder som har tillräckliga vattentillgångar?

5. Vad innebär det tekniska begreppet integrerad förvaltning av avrinningsområden?

6. Vilka åtgärder har kommissionen hittills vidtagit för att motverka problemet med otäta offentliga vattenförsörjningsnät i vissa medlemsstater?

7. Förfogar kommissionen över uppgifter och information om vattenkvalitet och vattenbrist i de central- och östeuropeiska länderna, och i vad mån föreligger skillnader jämfört med uppgifterna för EU-länderna?

(1) ISBN 92-828-7656-X.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 mars 2000)

Det rör sig om kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik(1). Vid sitt plenarmöte den 16 februari 2000 slutförde Europaparlamentet sin andra behandling(2)(3). Det råder enighet mellan Europaparlamentet, kommissionen och rådet i de flesta frågor. Meningarna går isär om vissa frågor, i synnerhet när det gäller sista genomförandedatum, undantag, farliga ämnen och avgifter för vatten och avfallsvatten. Kommissionens ändrade förslag, som skall antas av kommissionen i mars 2000, kommer att innehålla en detaljerad utvärdering.

De viktigaste målen i gemenskapens nya ramdirektiv för vatten kommer att vara att utvidga vattenskyddet till alla typer av vatten, att uppnå och upprätthålla god status inom givna tidsramar, att basera vattenförvaltningen på flodbassänger, att kombinera utsläppskriterierna och vattenkvalitetskriterierna, att säkerställa en politik för prissättning av vatten med tillräckliga incitament för användare att använda vattenresurserna effektivt, att engagera medborgarna i planeringen och i beslutsprocessen och slutligen att göra lagstiftningen mer enhetlig. En av komponenterna i god status för grundvatten är en långsiktig balans mellan långsiktiga resurser och avrinning. Dessa mål gäller oavsett om det finns stora vattenresurser i landet eller inte. Syftet med direktivet är uppnå och vidmakthålla en god vattenkvalitet, inte att fördela vattenresurser. Övervakning och åtgärder för att uppnå kvalitetsmålet (god status) inom en given tidsram måste samordnas med ett flodbassängområde. Den operativa delen i sammanhanget är ett åtgärdsprogram som gör att målet god status kan uppnås.

När det gäller dricksvattensystem definieras kvaliteten för förbrukaren vid kranen. Det rör sig om dricksvattendirektivet från 1980, rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten(4), ändrat genom dricksvattendirektivet från 1998 och rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998(5). På europeisk nivå finns inga krav på att anlägga offentliga dricksvattensystem. Anläggande och förbättring av sådana dricksvattensystem, vilket även omfattar reparationer av läckande distributionssystem, kan finansieras genom strukturfonderna och sammanhållningsfonden.

Vattenskyddet är en viktig faktor i de pågående anslutningsförhandlingarna. Utvärderingar av status quo, mål och program för att uppnå målet för gemenskapens lagstiftning på vattenområdet utgör en integrerad del av dessa förhandlingar. Vattenresurserna skiljer sig kraftigt åt mellan olika länder och mellan olika regioner, både i EU:s medlemsstater och i kandidatländerna, vilket inte är särskilt överraskande med tanke på att den geografiska och hydrologiska situationen skiljer sig åt i så hög utsträckning.

(1) EGT C 184, 17.6.1997.

(2) Europaparlamentets yttrande i första behandlingen: 11.2.1999, EGT C 150, 28.5.1999.

(3) Europaparlamentets yttrande i andra behandlingen: 16.2.2000 ännu inte offentliggjord i EGT.

(4) EGT L 229, 30.8.1980.

(5) EGT L 330, 5.12.1998.