ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1735/97 från Dominique Baudis (PPE) till rådet (22 maj 1997)

Ämne: En gemenskapsmyndighet för flygcertifiering

Anser det nederländska ordförandeskapet att det finns behov av att främja upprättandet av en gemenskapsmyndighet för flygcertifiering, inom ramen för regeringskonferensen, med tanke på Europaparlamentets resolution om europeisk luftfartsforskning och teknik, dok. A3-0426/92 ((EGT C 72, 15.3.1993, s. 173. ))?

Svar (25 september 1997)

Kommissionen förelade den 16 december 1996 rådet en rekommendation till rådets beslut om bemyndigande för kommissionen att på gemenskapens vägnar inleda förhandlingar i syfte att inrätta en europeisk organisation med ansvar för säkerheten inom den civila luftfarten.

Rådets instanser är i färd med att behandla denna rekommendation, särskilt inom arbetsgruppen för transportfrågor bestående av generaldirektörer för den civila luftfarten.

Betydande framsteg har gjorts när det gäller detta ärende och vid mötet (transport) den 17 och 18 juni 1997 uttryckte rådet sitt preliminära stöd för inrättandet av en europeisk organisation med ansvar för säkerheten inom den civila luftfarten. Rådets instanser kommer att fortsätta att behandla frågan om inrättande av en gemensam europeisk myndighet med ansvar för säkerheten inom den civila luftfarten, och till uppgifterna skall flygcertifiering höra enligt kommissionens rekommendation.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2388/97 från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Ratificeringen av Europa-avtalen

De Europaavtal som 1995 slöts mellan de före detta socialistländerna i Östeuropa och Europeiska unionen utgör en viktig grund för unionens nästa utvidgning. En så snabb ratificering som möjligt i de nuvarande medlemsstaterna möjliggör utvecklingen av ett mera institutionaliserat samarbete mellan de länder som ansökt om medlemskap och unionen. Det är alltså av central, utjämnande betydelse vid ansökarländernas förberedelseprocess inför förhandlingarna om EU-medlemskap att Europaavtalen fungerar. I ljuset av detta är det häpnadsväckande att Belgien och Frankrike fortfarande inte har ratificerat Europaavtalen med alla baltiska länder.

Med hänvisning till det ovan anförda vill jag ställa följande fråga: Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att säkerställa att Belgien och Frankrike - de långsamma sniglarna - utan dröjsmål ratificerar avtalen i fråga med de baltiska länderna?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (31 juli 1997)

Kommissionen har tagit varje tillfälle i akt att uppmuntra medlemsstaterna att snabbt ratificera Europaavtalen med de baltiska staterna. Trots att en stor del av det samarbete som planeras inom ramen för Europaavtalen redan har kommit igång inom ramen för de befintliga frihandelsavtalen och trots att de baltiska länderna deltar fullt ut i förberedelserna inför anslutningen skulle Europaavtalens ikraftträdande vara en viktig signal beträffande gemenskapens relationer till dessa länder.

Kommissionen kommer även fortsättningsvis att uppmuntra snabb ratificering av Europaavtalen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1758/97 från José Valverde López (PPE) till kommissionen (27 maj 1997)

Ämne: Inspektionsorgan för frukt- och grönsaksmarknaden

Enligt den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker skall ett inspektionsorgan inrättas för frukt- och grönsaksmarknaden.

Vilken ställning skall inspektörerna ha? Hur många skall de vara? Vilka uppgifter skall de utföra?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (17 juli 1997)

I artikel 40 i rådets förordning (EG)2200/96 ((EGT L 297, 21.11.1996 )) finns bestämmelser om hur ett särskilt tillsynsorgan skall tillsättas av kommissionen vilket skall bestå av anställda vid kommissionen eller eventuellt personal som utses av medlemsstaterna på kommissionens begäran för att deltaga i särskilda undersökningar.

I enlighet med bestämmelserna i artikel 40 i den angivna förordningen skall tillsynsorganet både delta i de kontroller som utförs av myndigheter i medlemsstaterna och på kommissionens initiativ utföra kontroller i enlighet med artikel 39 i förordningen.

När förordningen lades fram för rådet angav kommissionen det som sin avsikt att avdela fem tjänster till tillsynsorganet. För närvarande har bara två tjänster avdelats. Nyligen (den 3 mars 1997) antog kommissionen ett beslut att avdela ytterligare tre tjänster till det särskilda tillsynsorganet, för att göra det möjligt att lösa de uppgifter som det har tilldelats i enlighet med förordningen och uppnå det antal tjänster som ursprungligen planerades. Detta beslut har ännu inte genomförts.

I enlighet med de ursprungliga planerna skall inspektörerna ha ställning som tjänsteman eller annan anställd vid Europeiska gemenskaperna.

Deltagande av personal som utses av medlemsstaterna (begränsat till vissa kontroller) gör det möjligt att på ett avgörande sätt öka antalet verksamma inom tillsynsorganet. Kommissionen har redan i en skrivelse till alla medlemsstater bett att få en förteckning över personal som kan vara tillgänglig för att delta vid kontrollerna. Dessa personer skall bibehålla sin nationella ställning. Åtminstone två personer behövs från varje medlemsstat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1835/97 från Mirja Ryynänen (ELDR) till kommissionen (27 maj 1997)

Ämne: Beaktande av klimatförhållandena i de tidsfrister för sådd och stödansökningar som fastställs av EU

Enligt kommissionens bestämmelser skall de finländska odlarna lämna in sina stödansökningar före utgången av maj. På C-stödområdet kan stödansökningarna dock ännu ändras före den 15 juni, men för A- och B-områdena finns inte denna möjlighet. Eftersom våren även i år är försenad i Finland, innebär detta att sådden förskjuts till juni också på många jordbruk i A- och B-områdena.

De fasta tidsfrister för sådd som kommissionen fastställt för A- och B-områdena är under de svåra väderleksförhållanden som råder i norr inte rimliga. Man bör finna en flexibel och varaktig lösning på detta problem, så att inte samma problem och samma osäkerhet som rör tiotusentals odlare upprepas från år till år.

Vad gör kommissionen för att de för väderleksförhållandena i norr alltför strikta tidsfristerna för sådd avskaffas och för att flexibiliteten skall öka även på annat sätt än genom särskilda beslut som varje år ger upphov till osäkerhet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (12 juni 1997)

När det gäller år 1997 önskar kommissionen informera ledamoten om att tidsfristen för hela det finska territoriet har förlängts till den 15 juni 1997.

Kommissionen är medveten om de särskilda klimatförhållanden som råder i de skandinaviska områdena när det gäller sådd. När tidsfristen för sådd för skörden 1997 förlängdes åtog sig kommissionen att undersöka möjligheten att fastställa ett lämpligare datum för hela det finska territoriet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2052/97 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (9 juni 1997)

Ämne: Företaget Channel Employment Services Limited

Ett brittiskt företag, Channel Employment Services Limited (CES Ltd.), från min valkrets har arbetat som underleverantör till företag i Tyskland i nära fem år. Under denna period har företaget till fullo efterlevt såväl brittiska som tyska bestämmelser.

Företaget har emellertid varit föremål för upprepade och noggranna räder och kontroller från de tyska myndigheternas sida av hur företaget bedriver sin personalverksamhet. Följden av detta har varit att företagets produktion minskat till följd av den arbetstid som de anställda har tvingats att lägga ned på att efterkomma de tyska myndigheternas begäran. Dessutom hotar de tyska myndigheternas efterforskningar företagets fortsatta affärer med befintliga kunder, eftersom dessa kan föranledas att tro att deras underleverantör bedriver olaglig verksamhet i Tyskland.

Skulle kommissionen vilja undersöka om tyska underleverantörer är föremål för liknande kontroller från de tyska myndigheternas sida? Kan detta förhållande utgöra diskriminering riktade mot brittiska företag från de tyska myndigheternas sida, varigenom dessa i så fall underminerar den inre marknaden genom att förhindra den fria rörligheten för varor, tjänster och personer?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (30 juli 1997)

Parlamentsledamotens fråga avser generellt de kontroller som ett brittiskt företags verksamhet är underkastad i Tyskland.

Det framgår inte klart av frågan om de tyska myndigheternas kontroller bör undersökas mot bakgrund av etableringsrätten (artikel 52 i EG-fördraget), med tanke på att det brittiska företaget har varit etablerat i Tyskland i nästan fem år, eller rätten till fri rörlighet för gränsöverskridande tjänster som utövas under en begränsad tid (artikel 59 i EG-fördraget).

Under alla förhållanden kräver både artikel 52 och artikel 59 att alla inskränkningar som är diskriminerande gentemot medborgare i gemenskapen på grund av deras nationalitet skall avvecklas. Diskriminerande inskränkningar kan endast rättfärdigas av tvingande skäl som har anknytning till allmän ordning, säkerhet eller hälsa. Dessutom kan sådana skäl endast åberopas inom de gränser som EG-domstolen har fastställt med hänsyn till proportionalitetsprincipen. I detta hänseende är myndigheterna i medlemsstaterna skyldiga att respektera gemenskapsrätten.

Kommissionen har inte tillräckligt mycket uppgifter för att kunna bedöma detta särskilda fall och därmed ge parlamentsledamoten ett uttömmande svar. Kommissionen är beredd att undersöka frågan mera djupgående om den får mera omfattande information.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2415/97 från Edward Kellett-Bowman (PPE) till kommissionen (11 juli 1997)

Ämne: Kommissionens förslag om ändring för fjärde gången om anpassning till den tekniska utvecklingen av bilaga I i rådets direktiv 76/769/EEG

I ovan nämnda förslag anges i stycke 3 att det har blivit känt att vissa av dessa farliga ämnen och beredningar i form av oljor klassificerats som inandningsrisk och att de när de är färgade utgör en risk för människors hälsa och särskilt för små barns hälsa. Kan kommissionen ange när och hur ett sådant påstående blev känt, och vem som sade det?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Martin Bangemann (15 september 1997)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt samlade svar på de skriftliga frågorna E-2302/97 och P-2377/97 från Caroline Jackson och Bryan Cassidy ((Se s. 122. )).
SKRIFTLIG FRÅGA P-2552/97 från Olivier Dupuis (ARE) till kommissionen (15 juli 1997)

Ämne: Kina och det allmänna preferenssystemet

I betänkandet om kommissionens meddelande om en långsiktig politik för förbindelserna mellan Kina och Europa (betänkande av McMillan-Scott, A4-0198/97) uppmanade parlamentet kommissionen ¨att inleda undersökningar om tvångsarbete och fängelsearbete i Kina i enlighet med artiklarna 9, 10 och 11 i rådets förordningar nr 3281/94 ((EGT L 348, 31.12.1994, s. 1. )) och 1256/96 ((EGT L 160, 29.6.1996, s. 1. )) om det allmänna preferenssystemet¨.

Har kommissionen redan inlett undersökningarna? Om ja, när tror kommissionen i så fall att den kan vidarebefordra sina slutsatser till rådet? Tänker kommissionen informera parlamentet om undersökningarna? När? På vilket sätt? Om kommissionen fortfarande inte har inlett undersökningarna, när tänker den göra det?

Tänker kommissionen utnyttja de kunskaper som innehas av specialiserade organisationer, bland annat ¨Laogaï Research Foundation¨, när den genomför undersökningarna?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (1 augusti 1997)

Kommissionen har tagit del av McMillan-Scotts rapport om kommissionens meddelande om den långsiktiga politiken för relationerna mellan Kina och Europa. Kommissionen har särskilt noterat punkt 42 i förslaget till resolution som bifogas nämnda rapport, där kommissionen uppmanas att i enlighet med artiklarna 9-11 i rådets förordningar (EG) nr 3281/94 och (EG) nr 1256/96 inleda en undersökning om tvångsarbete och fängelsearbete i Kina.

Slaveri (tvångsarbete) och export av varor som tillverkats i fängelser (men inte fängelsearbetet i sig) finns uppräknat i artikel 9 av ovannämnda förordningar som sådana omständigheter under vilka allmänna tullförmåner tillfälligt kan upphävas helt eller delvis. Enligt artikel 10 kan kommissionen inte på eget initiativ inleda en sådan undersökning som avses i artikel 11. Kommissionen kan vidta åtgärder först sedan en fysisk eller juridisk person eller en sammanslutning som inte är en juridisk person men som kan bevisa att den har intresse av ett tillfälligt upphävande har klagat hos kommissionen. Klagomålet måste innehålla övertygande dokumentering som gör det möjligt för kommissionen att bedöma om klagomålet skall upptas och dess relevans. Upplysningsvis kan kommissionen nämna att det klagomål (med mycket övertygande argument) som lades fram för kommissionen beträffande upphävandet av tullförmånerna för Myanmar (Burma) med anledning av tvångsarbete innehöll ca 1 400 sidor uppgifter och vittnesmål. Beslutet att inleda en undersökning fattas först sedan samråd mellan medlemsstaterna inom ramen för arbetet i kommittén för allmänna tullförmåner skett och kommissionen anser att det finns tillräckliga bevis för att motivera en undersökning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2261/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 juli 1997)

Ämne: Försvarsindustrin

Angående meddelandet från kommissionen ¨Utmaningarna för europeisk försvarsindustri: bidrag till en europeisk handlingsplan¨ (dok. KOM(96)0010). Staterna inom Europeiska unionen är på väg att profilera ett säreget europeiskt försvarssystem. Detta system skall ta hänsyn till dels befintliga internationella organisationer (VEU, NATO, OSSE, osv.) dels kraven hos vissa medlemsstater som av tradition är neutrala eller icke-allierade.

Kommissionens ingrepp i försvarsindustrin skall i alla händelser ta hänsyn till särdragen av denna sektor, då den är förknippad med säkerhets- och försvarspolitiken, villkoren för forskning, utveckling och produktion samt köpberoendet hos försvarsministerier.

Med hänvisning till detta uppmanas Europeiska kommissionen att på europeisk och internationell nivå verka för förbud av produktion, försäljning och användning av landminor mot människor.

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (30 juli 1997)

Det är i princip de enskilda staternas sak att inom ramen för de kanaler som står till buds genom Ottawaprocessen och nedrustningskonferensen sluta ett internationellt fördrag om förbud mot antipersonella minor. I sin gemensamma åtgärd från oktober 1996 har unionen bundit sig för målsättningen att antipersonella minor skall försvinna helt och för att arbeta aktivt för att ett internationellt fördrag med ett världsomspännande förbud mot dessa minor skall kunna slutas så snart som möjligt. Samtidigt införde unionen ett gemensamt moratorium för all export av antipersonella landminor och fortsatte sina omfattande konkreta åtgärder för att komma till rätta med problemen med antipersonella landminor i de mest drabbade länderna. Kommissionen vill uttala sitt starka stöd för att ett fördrag om totalförbud sluts så snart som möjligt, och använder varje tillfälle vid kontakter med tredje länder för att uppmuntra politiska och konkreta åtgärder som kan föra processen framåt och som kan bidra till att tragedin med landminor får ett slut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1988/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (9 juni 1997)

Ämne: Tillämpning av gemenskapslagen i Italien

I den italienska pressen cirkulerar det regelbundet rykten om Italiens dåliga uppförande vad gäller tillämpningen av gemenskapsrätten.

Som svar på en fråga från några ledamöter, bland andra undertecknad, meddelade kommissionen att det per den 6 mars 1997 pågick 410 förfaranden som rörde Italien.

Kan kommissionen ange hur många direktiv som fortfarande inte har införlivats i italiensk lagstiftning?

Kan kommissionen dessutom i allmänna ordalag beskriva gången vid ett överträdelseförfarande mot en medlemsstat?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (17 juli 1997)

Den 30 juni 1997 hade Italien ännu inte anmält nationella genomförandebestämmelser för 88 direktiv till kommissionen (av 1346 direktiv där tidsfristen för genomförande gått ut). I de flesta av dessa 88 fall har Italien meddelat kommissionen sitt tidsschema för när genomförandebestämmelserna kommer att antas.

När det gäller gången i överträdelseförfarandet mot medlemsstaterna, hänvisar kommissionen till artikel 169 i EG-fördraget. Kommissionen beskriver detta förfarande i sina årliga rapporter om övervakningen av gemenskapsrättens tillämpning. Parlamentsledamoten hänvisas i synnerhet till förorden till den tionde ((EGT C 233, 30.8.1993. )) och fjortonde rapporten ((KOM(97) 299 slutlig. )).
SKRIFTLIG FRÅGA P-2494/97 från Alex Smith (PSE) till kommissionen (9 juli 1997)

Ämne: Behov av granskning av kärnbränsleupparbetning i Europeiska unionen

Mot bakgrund av att det enbart i juni:

- uttrycktes oro över upptäckten av högradioaktiva partiklar på stränderna nära upparbetningsanläggningen i Dounreay i Skottland,

- slogs nya larm på grund av upptäckten av teknetium-99 i humrar i Irländska sjön, i samband med radioaktiva utsläpp från upparbetningsanläggningen i Sellafield,

- uttrycktes stark oro för miljön, vilket erkändes av den franska regeringen, i samband med Greenpeace offentliggörande av en oberoende analys av radioaktiva utsläpp från upparbetningsanläggningen i La Hague,

avser kommissionen att uppmana till en omedelbar granskning av säkerheten av kärnbränsleupparbetning i Europeiska unionen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (den 1 augusti 1997)

Vad gäller Sellafield och Cap de la Hague hänvisas parlamentsledamoten till kommissionens svar på de skriftliga frågorna E-443/97 från Anita Pollack ((EGT C 217, 17.7.1997, s. 190. )), P-2225/97 från Rosemary McKenna ((Se s. 112. )) och P-2323/97 från Elly Plooij-van Gorsel ((EGT C 45, 10.2.1998, s.171. )).

Vad gäller Dounreay har det enligt vad kommissionen erfar påträffats radioaktiva föroreningar runt ett av anläggningens schakt som tidigare använts för bortskaffande av fast radioaktivt avfall. Föroreningarna kan vara resultatet av en explosion i schaktet 1977. Dessutom har radioaktiva partiklar påträffats utanför anläggningen, huvudsakligen på en för allmänheten svårtillgänglig strand i anslutning till anläggningen. En partikel har dock påträffats på en allmän badplats 1984 och en annan 1997. Det är inte känt om de partiklar som påträffats utanför området har något samband med explosionen 1977. De nationella myndigheterna övervakar emellertid en undersökning om omständigheterna runt föroreningarna omkring schaktet och utanför anläggningen. Stränderna i området kontrolleras regelbundet, och med tanke på att sådana partiklar förekommer mycket sällan och att tillgången till området är begränsad är risken liten att allmänheten kommer i kontakt med en partikel.

I artikel 35 i Euratomfördraget fastställs dessutom att kommissionen ska ha tillgång till miljömässiga kontrollanläggningar för att kontrollera deras funktion och effektivitet. Ett besök i Dounreay 1993 bekräftade att anläggningen fungerade tillfredsställande.

De händelser som parlamentsledamoten hänvisar till hade inget samband med varandra, och de medlemsstater som är ansvariga för ovan nämnda anläggningar befattar sig med situationen i varje enskilt fall. Kommissionen har inga belägg för överträdelse av gemenskapslagstiftningen. Den ämnar därför inte föreslå någon granskning av säkerheten omkring kärnbränsleupparbetning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2119/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (23 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - tillstånd för sorter

Måste följdprodukter från växter som redan erhållit ett tillstånd för sorter anmälas, kontrolleras och ges tillstånd separat och i enlighet med förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1. ))?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2113/97, E-2115/97, E-2117/97, E-2119/97, E-2121/97, E-2123/97, E-2127/97, E-2129/97, E-2131/97, E-2133/97, E-2135/97, E-2137/97, E-2139/97, E-2141/97, E-2143/97, E-2145/97, E-2147/97, E-2149/97, E-2151/97, E-2153/97, E-2155/97, E-2157/97, E-2159/97, E-2161/97, E-2163/97, E-2165/97, E-2167/97, E-2169/97, E-2171/97, E-2173/97, E-2175/97, E-2177/97, E-2179/97, E-2181/97, E-2183/97, E-2185/97, E-2187/97, E-2189/97, E-2191/97, E-2193/97, E-2195/97, E-2197/97, E-2199/97, E-2201/97, E-2203/97 och E-2205/97 ingivna av Martin Bangemann för kommissionen (17 september 1997)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2101/97 från Eryl McNally (PSE) till kommissionen (19 juni 1997)

Ämne: Hårdporr

Med anledning av ett anonymt brev som jag fått från min valkrets skulle jag vilja göra kommissionen uppmärksam på den verksamhet som pågår hos Estremo Sound & Vision, Singel 417, No. 72, 1012 WP Amsterdam, Holland. De garanterar leverans av hårdporr och barnpornografi, avsänd inom Förenade kungariket och helt tullfri.

Vad kan Europeiska unionen göra för att bekämpa både detta företags verksamhet och den illegala handeln med hårdporr mellan medlemsstaterna?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (30 juli 1997)

Kommissionen är lika angelägen som parlamentsledamoten om att motverka spridning av grov pornografi i Europa, särskilt barnpornografi.

Kommissionen vill fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på rådets gemensamma åtgärd av den 24 februari 1997 om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn ((EGT L 63, 4.3.1997. )). Genom åtgärden förbinder sig medlemsstaterna att betrakta sexuellt utnyttjande av barn samt framställning, försäljning, spridning eller andra former av handel med eller innehav av barnpornografi som ett brott. I slutet av år 1999 kommer rådet att bedöma hur medlemsstaterna uppfyllt sina skyldigheter enligt den gemensamma åtgärden. Den gemensamma åtgärden innehåller dock inga bestämmelser om andra typer av grov pornografi. De enskilda medlemsstaterna beslutar därför själva om sådant material är lagligt eller inte, och om det eventuellt skall leda till åtal inför domstol. Lagstiftningen i medlemsstaterna är olika.

Vidare hänvisas ledamoten till kommissionens meddelande av den 16 oktober 1996 ((KOM(96) 487 slutlig. )) om olagligt eller skadligt material på Internet. Den fråga som parlamentsledamoten väckt analyseras i meddelandet, som också innehåller konkreta förslag till lösningar på problemet.

Människohandel (och barnpornografi) som berör två eller flera medlemsstater behandlas i den gemensamma åtgärden av den 16 december 1996 ((EGT L 342, 31.12.1996. )), genom vilken ett visst ansvar läggs på Europols föregångare, narkotikaenheten. Det yttersta ansvaret för att utreda barnpornografibrott ligger hos de enskilda medlemsstaterna, men även Europols narkotikaenhet kan fylla en viktig roll i frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2121/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (23 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - förutsättningar för tillstånd

Krävs ett oberoende tillstånd för följdprodukter som innehåller endast en liten mängd tillståndspliktiga växtprodukter? (exempel: tomatpuré på färdiglagad pizza)

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2113/97, E-2115/97, E-2117/97, E-2119/97, E-2121/97, E-2123/97, E-2127/97, E-2129/97, E-2131/97, E-2133/97, E-2135/97, E-2137/97, E-2139/97, E-2141/97, E-2143/97, E-2145/97, E-2147/97, E-2149/97, E-2151/97, E-2153/97, E-2155/97, E-2157/97, E-2159/97, E-2161/97, E-2163/97, E-2165/97, E-2167/97, E-2169/97, E-2171/97, E-2173/97, E-2175/97, E-2177/97, E-2179/97, E-2181/97, E-2183/97, E-2185/97, E-2187/97, E-2189/97, E-2191/97, E-2193/97, E-2195/97, E-2197/97, E-2199/97, E-2201/97, E-2203/97 och E-2205/97 ingivna av Martin Bangemann för kommissionen (17 september 1997)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.