SKRIFTLIG FRÅGA E-3294/02

från Bernard Poignant (PSE) till kommissionen

(21 november 2002)

Ämne: Hälsobestämmelser och musselfiske

I Frankrike och särskilt i Bretagne finns det några fiskare som kan livnära sig på att fånga musslor till fots. Då musslorna lever i en ytterst känslig miljö har fiskarna drivit frågan om hållbar resursförvaltning. De känner till vilka problem som kan uppstå för yrket. Särskilt viktigt är det att deras arbetsplats hålls ren. I flera år har området stängts regelbundet under sommaren på grund av dinophysis som är en mikroalg som förökar sig i värme.

I år kunde fiskarna inte återuppta arbetet på grund av de bestämmelser som gäller sedan mars förra året om att dinophysisanalyser och dinophysiskontroller skall utföras på musslorna. Inkubationstiden är nu 24 timmar i stället för 5, och mössen injiceras med en produkt som motsvarar 5 gram hepatopankreas eller 25 gram hela musslor.

Injektionsmängden och mössens överlevnadsfrist på 24 timmar är två så avgörande faktorer att inte en enda kontroll har varit negativ på sex månader.

Det här hotar yrket och konsekvenserna är lätta att förutse. Även om fiskarna alltid har betonat vikten av hållbar förvaltning och hållbart resursutnyttjande, har de inget annat val än att öka sina fångster för att kompensera inkomstförlusterna under sex månaders stängning vilket kan vara en fara för beståndet.

Vad avser kommissionen att göra för att avhjälpa problemen? Kan den tänka sig att ändra beslutet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(18 december 2002)

Kommissionen är medveten om förekomsten av det toxin som orsakar diarréframkallande skaldjursförgiftning (DSP), som utgör ett potentiellt hot mot människor hälsa. Genom kommissionens beslut 2002/225/EG(1) fastställs gränsvärden för vissa marina biotoxiner inom DSP-gruppen och analysmetoder. Genom detta beslut inrättades en gemensam och harmoniserad arbetsmodell för medlemsstaterna.

När förekomsten av DSP har konstaterats är det obligatoriskt att stänga av fiskeområdet för att förhindra att konsumenterna förgiftas. Denna förpliktelse fastställs genom rådets direktiv 91/492/EEG(2). Kommissionen är medveten om att detta har inneburit att musselfisket i Bretagne under de senaste månaderna har legat nere under långa perioder, och frågan diskuterades i allmänna ordalag vid mötet i Rådgivande kommittén för fiske och vattenbruk (arbetsgrupp II) den 7 november 2002. Tillämpningen av beslut 2002/225/EG kommer att diskuteras vid det kommande mötet mellan referenslaboratorier för biotoxin som skall hållas i Bryssel den 1012 december 2002, och beslutet kan komma att ses över mot bakgrund av eventuella nya vetenskapliga rön.

Förvaltningen av det tidvattenberoende musselfisket åligger huvudsakligen medlemsstaterna. Det är utmärkt att fiskarna har beslutat sig för en hållbar förvaltning av resurserna. När musslorna åter kan börja skördas och får saluföras som livsemedel är det rimligt att förutspå en viss ökning av fångsterna på grund av tillväxten under avstängningsperioden. Å andra sidan vore det både kortsynt och oförenligt med en hållbar utveckling att tillåta att resurserna utnyttjas alltför intensivt när produktionen återupptas.

(1) Kommissionens beslut av den 15 mars 2002 om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv 91/492/EEG när det gäller gränsvärden och analysmetoder för vissa marina biotoxiner i musslor, tagghudingar, manteldjur och marina snäckor, EGT L 75, 16.3.2002.

(2) Direktiv 91/492/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktion och utsläppande på marknaden av levande tvåskaliga mollusker, EGT L 268, 24.9.1991.