SKRIFTLIG FRÅGA E-0316/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: Bistånd till Afghanistan

Det har rapporterats mycket om att stora mängder vallmofrön planterats i norra Afghanistan under de senaste månaderna. Utsikterna till en rekordskörd har tillsammans med att stora opiumlager som samlats av talibanerna nu frisläppts lett till att priset på ett kilo opium på marknaden i Kandahar sjunkit från 1 600 dollar till 330 dollar. En lantbrukare får ungefär 300 dollar för ett kilo opium, jämfört med mindre än 1 dollar för ett kilo vete.

Vilka åtgärder tänker Europeiska unionen vidta för att uppmuntra lantbrukarna till att trygga sitt uppehälle genom att odla andra grödor? Kommer stödet från Europeiska unionen att vara anknutet till att tjänstemännen och krigsherrarna i Afghanistan vill rätta sig efter den nya regeringens påbud om att opiumproduktionen är förbjuden samt att de respekterar centralregeringens auktoritet? Kommer det också att ställas upp som villkor för biståndet att den bestialiska sedvänjan att stena till döds kvinnor som begått äktenskapsbrott inte får införas på nytt?

Slutligen: hur stor del av EU:s bistånd kommer att kanaliseras via EU:s egna institutioner och hur mycket kommer att ställas till förfogande för frivilligorganisationer? I de fall då EU anser att biståndet behövs och biståndet ges via kommissionen, vilka åtgärder kommer att vidtas för att det skall kunna ses till att hjälpen kommer fram i rätt tid och inte blir liggande på bankkonton eller fastnar i en snårig byråkrati, vilket ju så ofta hänt med EU:s biståndsbudget tidigare?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 april 2002)

Gemenskapen anser att genomförandet av den afghanska provisoriska regeringens förbud mot opiumvallmo är ett viktigt steg som förtjänar stöd.

Bland de program som skall finansieras av gemenskapen och andra partner som är sysselsatta med återuppbyggnaden av Afghanistan återfinns program för utveckling av landsbygden som skall bidra till att förbättra befolkningens situation.

För detta ändamål genomförs för närvarande ett antal utvärderingsbesök i Afghanistan, bl.a. av en lantbruks- och livsmedelssäkerhetsexpert från gemenskapen som studerar möjligheterna till stöd på detta område.

Det främsta villkoret för fortsatt stöd från gemenskapen till den afghanska förvaltningen är att den uppfyller villkoren i Bonn/Petersburg-avtalet, bl.a. en tidsplan för val, införande av avtalade rättsliga bestämmelser, inrättande av en kommission för de mänskliga rättigheterna, samarbete i kampen mot terrorismen, narkotika och organiserad brottslighet samt respekt för de grundläggande principer för mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt som Afghanistan anslutit sig till.

Biståndet från Europeiska unionen består av bilaterala åtaganden från medlemsstaterna och ett åtagande från kommissionen. Medlemsstaternas åtaganden har antagit olika former och täcker flera olika sektorer inom återuppbyggnadsprocessen, inbegripet jordbruk och narkotikabekämpning. De åtaganden för 2002 som gjordes i Tokyo i januari 2002 uppgick till 400 miljoner EUR från medlemsstaterna och 200 miljoner EUR från kommissionen.

Kommissionen har avsatt 13 miljoner EUR från sitt första åtagande 2002 på 57,5 miljoner EUR till regenerering och utveckling av jordbruket och landsbygden. Noggranna projektplaner håller på att utarbetas. Dessa skulle kunna innefatta bistånd till lantbrukare och andra medlemmar av landsbygdsbefolkningen som tidigare varit sysselsatta med vallmoodling. Andra förslag på detta område kommer att övervägas för ytterligare åtaganden senare under året. Kampen mot olaglig narkotika är en viktig helhetsfråga i EG:s bistånd till Afghanistan.

Gemenskapen kanaliserar i allmänhet sitt humanitära bistånd genom icke-statliga organisationer, Förenta nationernas biståndsorgan och internationella biståndsorganisationer. Beroende på naturen hos de projekt eller program som godkänts för finansiering i framtiden kan det nu, vid behov och med tekniskt bistånd, lämnas visst bistånd direkt till centrala statliga organ och lokala myndigheter. Det har inte fattats några beslut om hur biståndet skall fördelas från de icke-statliga organisationerna och centralregeringen. Detta kommer att bero på enskilda beslut om det bästa sättet att uppnå de målsättningar som fastställts för biståndet.

Vi hoppas att inrättandet av ett helt decentraliserat EU-kontor i Kabul som varit verksamt sedan den 12 februari 2002 kommer att minska den tid som krävs för att godkänna, anta och genomföra gemenskapens biståndsprogram i Afghanistan. Ett tidigt biståndspaket med projekt till ett värde av 4,9 miljoner EUR godkändes i december 2001 genom mekanismen för akuta ingripanden och har betalats ut.