SKRIFTLIG FRÅGA P-1532/01

från Luciana Sbarbati (ELDR) till kommissionen

(15 maj 2001)

Ämne: Säkerhet på arbetsplatsen

Enligt Eurostat (31 mars 2000) har risken för olyckor på arbetsplatsen minskat med 7 procent i EU (med 13 procent för olyckor med dödlig utgång) mellan 1994 och 1996. Risken är tre gånger högre för män än för kvinnor. Företag med över 250 anställda är säkrare. 1998 anmäldes 4,7 miljoner olyckor, varav 5 476 hade dödlig utgång. För hela EU uppgår de sammanlagda kostnaderna enligt dessa beräkningar (vård, sjukersättning, ersättning för permanent invaliditet eller dödsfall) varje år till närmare 20 miljarder euro, utan att ens nämna de sociala kostnader som olyckorna ger upphov till (stöd, omskolning, eventuell återanpassning till arbetslivet osv). Bara i Italien sker i genomsnitt tre arbetsplatsolyckor med dödlig utgång varje dag (utöver olyckor i hemmet, olyckor som inte anmäls vid svart arbete eller trafikolyckor som sker i tjänsten).

För att visa att säkerhet lönar sig försöker Europeiska arbetsmiljöbyrån visa att åtgärder på detta område kan bidra till att öka kompetensen på arbetsplatserna och minska företagens kostnader för obligatoriska försäkringar.

Genom sin lagstiftande verksamhet arbetar kommissionen för att skydda den anställde socialt och arbetsgivaren ekonomiskt. Borde inte kommissionen också förstärka EU:s roll utanför lagstiftningsverksamheten genom att ta fram informationsmaterial samt främja jämförande studier och bättre utbildning för anställda och arbetsgivare?

Under hösten går den europeiska arbetsmiljöveckan av stapeln, efter en informationskampanj där medlemsstaterna, kommissionen och parlamentet deltar tillsammans med arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer. Detta tillfälle skulle kunna fungera som en lämplig utgångspunkt.

Anser inte kommissionen att det vore fel att acceptera skilda miniminivåer för säkerheten i de olika medlemsstaterna eller mellan företag av olika storlek? Om EU:s och medlemsstaternas behörigheter vore bättre definierade skulle gemenskapens mål framträda tydligare och berörda myndigheter skulle genom inspektioner och regelbundna kontroller kunna övervaka hur medlemsstaterna uppfyller dessa mål.

Anser inte kommissionen att man bör lägga större vikt vid arbetsmiljöfrågor i de framtida riktlinjerna för sysselsättningen genom att utgå från en analys av bästa metoder i medlemsstaterna?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(28 juni 2001)

Kommissionen delar helt parlamentsledamotens oro när det gäller arbetsolyckor inom gemenskapen.

De senaste uppgifterna från 1998(1) visar dock fortsatta förbättringar på europeisk nivå både när det gäller antal arbetsolyckor med över tre dagars sjukfrånvaro (4 089 arbetsolyckor per 100 000 personer som hade en anställning 1998 jämfört med 4 9 under 1996 och 4 539 under 1994) och antal arbetsolyckor med dödlig utgång (5,0 dödsolyckor per 100 000 personer som hade en anställning 1998 jämfört med 5,3 år 1996 och 6,1 år 1994 inklusive trafikolyckor och olyckor som rör alla slags transportmedel som används i arbetet).

Dessa statistiska indikatorer visar att tillämpningen på europeisk nivå av gemenskapens arbetsmiljölagstiftning har påverkat utvecklingen i positiv riktning genom att olycksfrekvensen minskat. En korrekt tillämpad lagstiftning leder således till ökad hälsa och säkerhet i arbetet.

Kommissionen anser att de icke-lagstiftande åtgärderna är grundläggande för att gemenskapens arbetsmiljölagstiftning skall tillämpas korrekt och effektivt. I detta avseende planerades flera icke-lagstiftande åtgärder i gemenskapsprogrammet för hälsa och säkerhet i arbetet (19962000)(2): Vägledning i form av icke-bindande vägledande dokument, bl. a. för att uppfylla de små och medelstora företagens behov, informations- och utbildningsåtgärder samt studier om utvecklingen av arbetsmiljön, bl.a. uppkomsten av nya risker för hälsa och säkerhet, t.ex. stress, muskel- och skelettsjukdomar, repetitivt arbete, våld på arbetsplatsen, psykosociala problem eller nya arbetsformer, t.ex. distansarbete.

Kommissionen har sedan 1992 stött flera informationsinitiativ riktade till olika arbetsmarknadsparter på europeisk nivå och i nära samarbete med medlemsstaterna för att de åtgärder som vidtagits på detta område skall bli mer effektiva.

Som exempel kan nämnas:

- Europeiska arbetsmiljöåret 1992.

- PRevent-insatse(3) 2 på små och medelstora företag som en del av Safe-programmet (Safety Actions for Europe) 1997 och 1998, som kommer att fortsätta inom det nya initiativet för små och medelstora företag, eftersom man har infört en särskild budgetpost i gemenskapsbudgeten som kommer att förvaltas av Europeiska arbetsmiljöbyrån i Bilbao.

- Flera europeiska veckor som nu anordnas av Europeiska arbetsmiljöbyrån i Bilbao. Under 2000 var temat för den europeiska veckan muskel- och skelettsjukdomar, och i oktober 2001 kommer temat att vara förebyggande av arbetsolyckor.

- Kommissionen har även stött flera publikationer, t.ex. en handledning för internrevision för små och medelstora företag(4), vägledningar om arbetsrelaterad stress(5), rekommendationer om gränsvärden för kemiska agens(6), utbildningshandböcker som gäller olika risksektorer(7) eller resultaten av forskning inom EKSG-industrierna (kol och stål)(8) för att främja bättre kunskaper och utbildning bland arbetsmarknadens parter. Kommissionen anser att det åligger medlemsstaterna att främja och garantera en korrekt och effektiv tillämpning av de nationella bestämmelserna om genomförandet av EU-direktiven.

Kommissionen är även bekymrad över att det kan finnas skillnader mellan medlemsstaterna när det gäller miniminivåerna för säkerhet. Den är alltid beredd att undersöka det samtidigt som den respekterar de befogenheter den har tilldelats genom fördraget.

Kommissionen delar helt parlamentsledamotens uppfattning om behovet av att förstärka arbetsmiljödelen i sysselsättningspolitiken och önskar fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på den nya riktlinjen nr 14c i riktlinjerna för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för 2001, som gäller just detta.

Slutligen vill kommissionen fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på att en ny gemenskapsstrategi när det gäller arbetsmiljön håller på att utarbetas. I denna strategi fastställs ramen för de framtida åtgärderna för att kontinuerligt förbättra arbetskvaliteten och därmed arbetsmiljön för de europeiska arbetstagarna.

(1) Uppgifter från ESAW (Europeisk statistik över olycksfall i arbetet) från Eurostat.

(2) Meddelande från kommissionen om ett gemenskapsprogram för hälsa och säkerhet i arbetet (19962000), EGT C 262, 7.10.1995.

(3) Allmän information om hälsa och säkerhet i arbetet samt främjande av goda lösningar inom små och medelstora företag.

(4) Manual för internrevision på små och medelstora företag - Luxemburg 1995.

(5) Manual om arbetsrelaterad stress - Luxemburg 2000.

(6) Yrkeshygieniska gränsvärden, rekommendationer från Vetenskapliga kommittén för yrkeshygieniska gränsvärden för kemiska agenser 19941997 - Luxemburg 1998.

(7) Utbildning i hälsa och säkerhet inom fiskerisektorn - Luxemburg 1993, Hälsa och säkerhet inom byggsektorn - Luxemburg 1993.

(8) Konferens om avslutandet av EKSG:s program för social forskning - Luxemburg 1999.