SKRIFTLIG FRÅGA E-2733/02

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(30 september 2002)

Ämne: Ekonomiskt stöd till raffineringsindustrin

Av svaret på fråga E-2126/99(1) från 2000 fick vi veta följande: Sedan man började 1975 har ungefär 750 miljoner euro i ekonomiskt stöd betalats ut till oljesektorn.

Under de gångna två decennierna har tyngdpunkten för Europeiska kommissionens energipolitik alltmer kommit att vila på tre områden: tillräcklig energiförsörjning, miljövänlighet och en stärkt position inom konkurrensen.

1. Ger EU fortfarande ekonomiskt stöd till oljesektorn?

2. Om så är fallet, kan kommissionen då ge en fullständig översikt över det ekonomiska stöd som sedan 1973 beviljats den europeiska oljesektorn, fördelat på de olika medlemsstaterna?

3. Hur motiverar kommissionen ett fortsatt ekonomiskt stöd till den europeiska oljesektorn?

4. Anser kommissionen fortfarande, efter toppmötet i Johannesburg, att ekonomiskt stöd till oljesektorn stämmer överens med åtgärderna för att minska utsläppen av koldioxid?

(1) EGT C 170 E, 20.6.2000, s. 145.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(12 november 2002)

1. Kommissionen ger ett begränsat stöd till kortsiktig forskning och teknisk utveckling (FoTU) inom oljesektorn i enlighet med femte ramprogrammet 19982002. I enlighet med sjätte ramprogrammet kommer den inte att ge något stöd till kortsiktig FoTU i oljesektorn. Såsom anges i kommissionens grönbok Mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning(1), bör all ny tillgänglig teknik i framtiden (rena bilar, bränsleceller, isolering, solenergi, etc.) ha nytta av gemenskapsstödet. Detta stöd bör i högre grad vara inriktat mot potentiella användares behov i stället för att användas för att stödja teknik som redan existerar sedan en tid tillbaka.

2. Sedan 1998 har stödet för kortsiktig demonstration av innovativ olje- och gasteknik gradvis minskat och omdirigerats mot förnybar energi och energibesparingsprojekt. Kommissionen stödjer emellertid ett balanserat tillvägagångssätt för att främja innovativ energiteknik och därför har en begränsad andel stöd också beviljats teknik för konventionella energikällor som olja och gas. Det bör påpekas att när stöd beviljades till olje- och gasteknik prioriterades alltid projekt som minskade de fossila bränslenas miljöpåverkan. Kommissionen offentliggör inte en uppdelning per land av forskningsmedlen.

3. Gemenskapen har stött projekt som var tekniskt innovativa och där det var möjligt att demonstrera ny teknik som bidrog till en effektivare exploatering och produktion av olja och gas, särskilt i Nordsjön, vilket därigenom förbättrar försörjningssäkerheten i Europa, samtidigt som man tar hänsyn till miljön. De huvudsakliga mottagarna av detta gemenskapsstöd mellan 1975 och 1998 var inte oljeproducenterna utan små och medelstora företag i oljebranschens tjänste- och leverantörssektor som utan gemenskapsstödet inte skulle ha kunnat utveckla denna innovativa teknik. Framgångsrik miljövänlig teknik har utvecklats från detta gemenskapsstöd för avveckling av plattformar och vattenrening.

Det bör påpekas att det inte handlar om någon subvention utan om ett ekonomiskt bidrag för att demonstrera innovativ och effektiv energiteknik. Inga subventioner har givits till olje- och gasföretag eftersom detta strider mot gemenskapens konkurrenslagstiftning.

4. Det finns inget ekonomiskt stöd planerat för kortsiktig FoTU i oljesektorn i framtiden. Ett exempel på ett möjligt bidrag från oljetekniken till minskade utsläpp av växthusgaser är en teknik som kallas underjordisk lagring av koldioxid. Genom denna teknik kan växthusgaser säkert och permanent lagras i underjordiska reservoarer.

(1) KOM(2000) 769 slutlig.