SKRIFTLIG FRÅGA E-0579/00

från Struan Stevenson (PPE-DE) till kommissionen

(29 februari 2000)

Ämne: Förslag till bestämmelser om foder 2000

I Förenade kungariket är man oroad över de förslag till bestämmelser om foder som jordbruks-, fiskeri- och livsmedelsdepartementet utarbetat för 2000. Djuruppfödare anser att de nu gällande EU-förordningarna kräver att jordbruks-, fiskeri- och livsmedelsdepartementet säkerställer att boskap inte får ges några tillsatser som inte är uppblandade direkt med fodret. En sådan regel skulle i själva verket förbjuda den utbredda användningen av mineralblock, långsamt upplösande bolus, saltsten och annat mineraltillskott, vilket är vanligt att man ger djur som betar eller som utfodras med hö eller ensilage.

Kan kommissionen bekräfta huruvida den har för avsikt att förbjuda dessa kosttillskott och i så fall om den har bedömt vilka förödande effekter detta kommer att få för Förenade kungarikets jordbruksindustri?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(16 maj 2000)

Kommissionen vill fästa ledamoten av Europaparlamentets uppmärksamhet på det faktum att det inte finns någon avsikt att förbjuda användningen av de traditionella mineralblocken med makroämnen.

Sådana produkter är tillåtna och kan användas då de marknadsförs som foderämnen i enlighet med rådets direktiv 96/25/EG av den 29 april 1996 om avyttring av foderråvaror, med ändring av direktiven 70/524/EEG, 74/63/EEG, 82/471/EEG och 93/74/EEG, och med upphävande av direktiv 77/101/EEG(1) eller då de marknadsförs som kompletteringsfoder och i synnerhet kompletteringsfoder som främst består av mineraler enligt rådets direktiv 79/373/EEG av den 2 april 1979 om saluföring av foderblandningar(2).

Emellertid är det inte säkert att en daglig användning av långsamt upplösande bolus, mineralblock, saltsten och annat mineraltillskott som innehåller vissa fodertillskott säkerställer att den totala dagliga mängd djuren får i sig hålls under kontroll.

Därför föreskrivs i rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om fodertillsatser(3) att medlemsstaterna enligt artikel 9k, från den 1 oktober 1999 skall tillse att antibiotika, koccidiostatika och tillväxtbefrämjande medel endast får användas om de ingår i fodermedel.

Vid tidpunkten för godkännande av rådets direktiv 96/51/EG av den 23 juli 1996 om ändring av direktiv 70/524/EEG om fodertillsatser(4) beslutades att användningen av dessa tillsatser av hänsyn till det stadium som det vetenskapliga och tekniska kunnandet för närvarande befinner sig på och till kontrollmöjligheterna inte bör godkännas för något annat sätt att administrera på än genom inblandning i foder.

Man måste observera, att det för ovan nämnda kategori av tillsatser verkligen är avgörande att de villkor för godkännande i vilka stadgas om högsta dos som får blandas i foder uppfylls i praktiken, då dessa tryggar djurens och konsumenternas hälsa.

Undantagsvis föreskrivs även i direktivet att tillsatser tillhörande andra grupper, som vitaminer, spårämnen, enzymer och mikroorganismer, får användas om de administreras på annat sätt än genom att blandas i foder, men under förutsättning att metoden tas upp i den relevanta förordning som godkänner ämnet. Undantaget medges för att ta hänsyn till hur tekniken för användning av tillsatser utvecklas. Detta är tänkbart för denna typ av tillsatser, då de potentiellt skadliga verkningarna för människors eller djurs hälsa anses ha låg prioritet. Hittills finns det emellertid inte något godkännande av en tillsats i vilken det i en särskild bestämmelse anges att denna kan administreras genom någon annan metod än genom inblandning i foder.

Kommissionen är fullt medveten om problemen med moderna metoder i jordbruket. På grund av behovet av en mer flexibel ram för användning av vissa ämnen, i synnerhet fodertillsatser, på andra sätt än genom inblandning i foder, lades i juli 1997 fram ett förslag(5) till parlamentet och rådet om användning av näringstillskott för djur. Dessa tillskott är beredningar som sannolikt innehåller höga halter av mineraler, spårämnen, vitaminer, aminosyror osv., som kan administreras peroralt under en mycket kort tid i form av en individuell dos i dricksvatten eller via det dagliga fodret.

Rådet har ännu inte intagit någon gemensam ståndpunkt till förslaget, vilket genomgick första behandlingen i parlamentet i september 1999.

(1) EGT L 125, 23.5.1996.

(2) EGT L 86, 6.4.1979.

(3) EGT L 270, 14.12.1970.

(4) EGT L 235, 17.9.1996.

(5) EGT C 298, 30.9.1997.