ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2792/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(4 oktober 2002)

Ämne: Kontroll av djursjukdomar i Grekland

Europeiska kommissionen offentliggjorde nyligen två rapporter, DG(SANCO)/8551/2002 och DG(SANCO)/8505/2002, om mul- och klövsjuka samt om kött från jakt. Rapporterna innehåller en uttömmande beskrivning av situationen i Grekland där bristen på personal och avsaknad av samordning och jämförande av provresultat påtalas. Man konstaterar också att de resurser som de veterinärmedicinska tjänsterna i Grekland har till sitt förfogande antingen är begränsade eller obefintliga. Skarp kritik riktas också mot den bristfälliga tekniska utrustningen (datorer, fax etc.) och mot brister och fel i de byggnader där de statliga kontrollenheterna arbetar.

Har de grekiska myndigheterna ifrågasatt anmärkningarna som EU:s kontroller föranledde?

Är riskerna för mul- och klövsjuka och svinfeber helt utrotade i Grekland? Utförs professionella kontroller som kan bekräfta att konsumtion av kött från jakt (vilda eller uppfödda djur) och konsumtion av harkött är helt och hållet riskfri?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(6 november 2002)

De grekiska myndigheterna har svarat på utkasten till rapporterna för dessa uppdrag. De tillhandahöll en del klargörande observationer beträffande resultaten av rapport GD(SANCO)/8551/2002, men inte beträffande rapport GD(SANCO)/8505/2002. De tillhandahöll även den första informationen om åtgärder som har vidtagits som svar på rekommendationerna i de båda rapporterna. Dessa svar anses tillämpliga i uppdragens slutrapporter, som skickades till parlamentet den 31 juli 2002 (GD(SANCO)/8551/2002) och den 13 september 2002 (GD(SANCO)/8505/2002). Bägge slutrapporterna, och kommentarerna från de grekiska myndigheterna, har dessutom lagts ut på hemsidan för generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd(1).

Kommissionen har ingen anledning att tro att vare sig mul- och klövsjuka eller svinfeber finns i Grekland för närvarande. De grekiska myndigheterna måste, enligt rådets direktiv 82/894/EEG av den 21 december 1982 om anmälan av djursjukdomar inom gemenskapen,(2) meddela kommissionen inom 24 timmar efter ett första utbrott av någon av dessa sjukdomar.

Efter att ha mottagit det första grekiska svaret på rapport GD(SANCO)/8505/2002, påminde kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor de grekiska myndigheterna, i ett brev daterat den 10 oktober 2002, om behovet av att lägga fram en handlingsplan, som påvisar vilka ytterligare åtgärder som har vidtagits för att tillmötesgå slutsatserna och rekommendationerna i rapporten. Man väntar för närvarande på svar från de grekiska myndigheterna. Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka situationen i de områden i Grekland, där det finns vilt- och harkött för att bekräfta att de bestämmelser som fastställs i gemenskapslagstiftningen följs.

(1) http://europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/vi/reports/greece/vi_rep_gree_8505-2002_en.pdf.

(2) EGT L 378, 31.12.1982.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2693/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(26 september 2002)

Ämne: Enhetligt registreringssystem för vapen

Ganska många vapentillverkare har ett system för att identifiera och registrera de vapen som de framställer. I de flesta fallen anbringar man serienummer på en eller flera delar av vapnet. Informationsutbytet mellan EU:s medlemsstater om vilket arbetssätt man tillämpar är emellertid ofullständigt. Dessutom kan dagens märkningar ibland avlägsnas på ett mycket enkelt sätt. Detta gör att frågan om en enkel, effektiv och allmänt tillämpbar teknik aktualiseras. Märkningarna kan föras in i ett nationellt register så att man i efterhand kan undersöka vilken väg vapen som påträffas i ett konfliktområde har tagit.

Kommer kommissionen att vidta åtgärder för att utveckla en lämplig reglering för enhetlig registrering av vapen inom EU? Om svaret är nej, varför inte?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 oktober 2002)

En adekvat och enhetlig märkning och registrering av skjutvapen är väsentliga förutsättningar för dessas spårbarhet, och kommissionen är fullt medveten om att detta är en nödvändighet.

Redan i rådets direktiv 91/477/EEG av den 18 juni 1991 om kontroll av förvärv och innehav av vapen(1) och om överförsel av dem till en annan medlemsstat fastställs i artikel 4 att vapenhandlarna är skyldiga att föra register över alla de viktigaste kategorierna av skjutvapen, med noteringar om inköp och försäljning samt nödvändiga upplysningar för identifikation av det berörda vapnet, särskilt typ, märke, modell, kaliber och fabrikationsnummer samt leverantörens och köparens namn och adresser.

Detta direktiv kommer inom den närmaste framtiden att revideras, bl.a. som en följd av att kommissionen på EU:s och medlemsstaternas vägnar har skrivit under FN-protokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen. Protokollet i fråga innehåller precisa riktlinjer för märkning av dessa vapen, och kommissionen håller på att undersöka hur de kan genomföras i gemenskapsrätten.

Det bör påpekas att det i samma protokoll även föreskrivs att de undertecknande staterna skall uppmuntra sina respektive vapenindustrier att vidta åtgärder för att förebygga att märkningen avlägsnas eller ändras. Med anknytning till parlamentsledamotens fråga vill kommissionen också understryka att enligt protokollet skall den tidsperiod under vilken uppgifter om skjutvapen måste bevaras utökas från direktivets minst fem till minst tio år.

(1) EGT L 256, 13.9.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1748/02

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(11 juni 2002)

Ämne: Misshandel av hundar och katter

Den danska TV-kanalen TV 2 visade nyligen i programmet TV 2-Dokumentaren ett reportage med titeln levande flådda. I dokumentärfilmen visades hur hundar och katter fångas in och under stor plåga hängs upp i ståltråd och därefter flås levande. Metoden tillämpas enligt vad som sades åtminstone i Kina och Thailand.

Det rör sig om bestialiskt djurplågeri.

Enligt vad som sades i programmet har Italien och Förenta staterna infört importförbud för skinn och pälsverk som framställs enligt denna bestialiska och totalt oacceptabla metod.

Jag skulle vilja veta om kommissionen har för avsikt att lägga fram förslag till införande av ett sådant importförbud för hela EU-området?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(22 juli 2002)

Frågan om ett handelspolitiskt initiativ avseende katt- och hundpäls (ett förbud mot import av katt- och hundpäls) bör inte behandlas skilt från den mer övergripande frågan om en inhemsk politik avseende tillverkning och marknadsföring av katt- och hundpäls på den inre marknaden. Den gemensamma handelspolitiken skall ses som ett komplement till den inre marknaden. Införande av handelshinder utan att det finns motsvarande restriktioner för den inhemska tillverkningen och marknadsföringen skulle kunna anses vara diskriminerande och stå i strid med principen om nationell behandling.

I gemenskapens lagstiftning finns det redan bestämmelser om hänsyn till djurskyddsaspekter i samband med pälstillverkning. Gemenskapen har antagit rådets direktiv 98/58/EG(1) och 93/119/EEG(2) som gäller alla djur som föds upp i kommersiellt syfte, däribland även djur som föds upp för pälsproduktion. Dessutom antogs 1999 rekommendationer om pälsdjur inom ramen för Europarådets konvention om skydd av animalieproduktionens djur. Tillämpningen av dessa åtgärder i tredje länder utanför EU och Europarådet är dock klart begränsad.

Därför har kommissionen inte några planer på att föreslå reglering av handeln med hund- och kattpäls, utan låter de enskilda medlemsstaterna fatta beslut om att införa åtgärder på detta område

(1) Rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur, EGT L 221, 8.8.1998.

(2) Rådets direktiv 93/119/EG av den 22 december 1993 om skydd av djur vid tidpunkten för slakt eller avlivning, EGT L 340, 31.12.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1606/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(5 juni 2002)

Ämne: Delfindöd

Är det enligt kommissionen troligt att det antal delfiner som årligen fångas och dödas till följd av bifångst vid kommersiellt fiske överstiger de uppskattade 1.7 procent av den totala stammen som i habitat-direktivet definieras som en oacceptabel siffra?

Är kommissionen oroad över trålfiskets negativa effekter, mot bakgrund av rapporter om fiske av tonfisk som nämner att upp till 30 delfiner fastnade i näten vid ett enda fisketillfälle 1999?

Vilken forskning gör kommissionen för närvarande på detta område, och vilka åtgärder har man för avsikt att sätta in för att garantera att antalet fångade delfiner i EU:s vatten inte överstiger en hållbar nivå?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 juni 2002)

Enligt rapporter från Internationella rådet för havsforskning är det svårt att göra några exakta bedömningar av hur många delfiner som dör i samband med fiskeverksamhet på grund av att det saknas närmare kunskap om populationsstrukturen hos dessa djur. Rapporterna visar dock även att de dödstal som gäller för närvarande inte omedelbart hotar populationerna. Kommissionen vill fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på att det i habitatdirektivet(1) inte fastställs några acceptabla dödstal, utan det som nämns är gynnsam bevarandestatus eller betydande negativa följder för de berörda arterna.

Även om det visar sig att delfinerna inte löper någon omedelbar risk, är kommissionen djupt oroad över dödstalen för dessa djur, särskilt till följd av pelagiska partrålar i det fiske som parlamentsledamoten nämner. Åtgärder vidtas för att samla in vetenskapliga rön om detta och andra frågor som avser bifångster av småvalar vid fiskeverksamhet, i syfte att senare i år lägga fram lagförslag som skall minska problemet.

Även om den här typen av forskning ligger inom medlemsstaternas ansvarsområde främjar kommissionen, som en del av de ovannämnda initiativen, verksamheten genom att prioritera den vid utdelning av forskningsanslag.

(1) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1692/02

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(12 juni 2002)

Ämne: Europaparlamentets resolution om trafiksäkerhet av den 18 januari 2001

Kan kommissionen tala om vilka framsteg som gjorts när det gäller de åtgärder och prioriteringar som anges i Europaparlamentets resolution om trafiksäkerhet som antogs den 18 januari 2001?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(1 augusti 2002)

Förutom de åtgärder som redan inletts under de senaste åren har kommissionen inlett en rad nya åtgärder för att uppnå det mål för minskning av antalet dödsoffer med hälften fram till 2010 som föreslagits i vitboken om den gemensamma transportpolitiken(1).

Följande åtgärder skall särskilt nämnas:

- Förslag till hastighetsbegränsningar, användning av säkerhetsbälte, yrkesförares arbetstid samt fordonens front: lagstiftning avseende dessa fyra frågor håller för närvarande på att antas i medbeslutandeförfarandet.

- Utveckling och spridning av databaser om vägolyckor (en första serie olycksstatistik finns redan att tillgå på Europa-servern).

- Genomförandet av omfattande informationskampanjer, främst om alkohol och unga förares trafikuppträdande.

- Ökad samordning mellan medlemsstaternas kontrollinstanser, genom samarbete mellan trafikpoliskårerna.

- Inledningen av sjätte ramprogrammet för forskning, som omfattar alla aspekter av trafiksäkerhet.

- Olika studier och undersökningar om väganvändarnas beteende, fordonsteknik, vägarnas infrastruktur och teknik samt kampen mot lagliga och illegala droger.

I ett meddelande som kommer att läggas fram inom kort kommer kommissionen att redogöra för en handlingsplan för gemenskapen för trafiksäkerhet. I den planen kommer de åtgärder som nämns ovan, men också andra åtgärder som kommer att vidtas i framtiden, att beskrivas.

(1) Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden, KOM(2001) 370 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1905/02

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(2 juli 2002)

Ämne: Störande och dunkande ljud drabbar personer med nedsatt hörsel

Är kommissionen medveten om att störande och dunkande ljud i TV skapar problem för personer med nedsatt hörsel?

Har kommissionen för avsikt att bedriva forskning när det gäller störande och dunkande ljud i TV?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(20 september 2002)

Kommissionen har inga uppgifter om förekomsten av hörselskador som skulle ha samband med ljud som härrör specifikt från TV-apparater.

Säkerheten för dessa apparater garanteras genom det faktum att de uppfyller gällande europeiska normer för utsläppande på marknaden. Säkerheten kan dock garanteras bara om produkten används på det sätt som tillverkaren angett.

Kommissionen har för närvarande inga planer på att inleda någon forskning på detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2045/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(10 juli 2002)

Ämne: Balansräkningar

Vilka medlemsstater tar fram någon slags uppskattning av tillgångar och skulder för varje sektor i ekonomin, inklusive den offentliga sektorn?

Kan kommissionen lämna senaste tillgängliga uppgifter om tillgångar, skulder och substansvärden för de medlemsstater som tar fram en sådan balansräkning för den offentliga sektorn?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(9 augusti 2002)

Enligt Europeiska nationalräkenskapssystemets (ENS95) leveransprogram(1) skall samtliga medlemsstater ta fram sektorsvisa konsoliderade eller icke konsoliderad balansräkningar för finansiella tillgångar och skulder, förutom de tre medlemsstater som är undantagna från denna regel. De tre undantagna länderna är Grekland, Irland och Luxemburg (som skall överlämna sin första balansräkning 2005).

Vissa uppgifter om finansiella tillgångar har gjorts tillgängliga. Uppgifterna för den offentliga sektorn har dock ännu inte publicerats av Eurostat.

(1) Tabell 7 i bilaga B till rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen EGT L 310, 30.11.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1792/02

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(24 juni 2002)

Ämne: Anläggningsarbeten i hamnen Port-Vendres (F66)

Den katalanska hamnen Port-Vendres i Roussillon i det franska departementet Pyrénée-Orientales har enligt en stadga av den 11 juli 2000 blivit föremål för arbeten i samband med fysisk regionplanering.

Dessa arbeten som får ekonomiskt stöd från gemenskapen (Eruf) har ifrågasatts av en stor del av befolkningen i Port-Vendres, som gått samman i en förening med namnet Ensemble pour Port-Vendres (Tillsammans för Port-Vendres). I en skrivelse till kommissionsledamoten Michel Barnier har föreningen påpekat att arbetena skulle vålla irreparabla skador på en plats som behöver skyddas, framför allt till följd av att de två sista stränderna i kommunen skulle beläggas med betong.

Har kommissionen möjlighet att se efter om detta projekt faktiskt får stöd ur gemenskapens medel? Om så är fallet: kan kommissionen kontrollera om de arbeten som genomförts eller planeras stämmer överens med gemenskapens miljöskyddsdirektiv?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(19 juli 2002)

Enligt de uppgifter som de franska regionala myndigheterna lämnat har det inte beviljats någon samfinansiering från strukturfonderna till nämnda projekt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1809/02

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(24 juni 2002)

Ämne: Miljöförstöring i floden Neda

Enligt klagomål från lokala organ och invånare i Messenien förekommer det att man till ett vägbygge i närheten av floden Neda tar sand och grus från floden och dessutom kastar bråte i den. Vägbygget utförs inom ramen för projektet för andra delen av förbättringar av nationalväg 29 i Messenien (avsnittet Sidirokastro-Avlona-Platania-länsgränsen). Dessa ingrepp får allvarliga konsekvenser för miljön och den biologiska mångfalden i området.

Skulle kommissionen med tanke på att projektet finansieras med EU-medel kunna utreda i hur hög grad dessa ingrepp är i enlighet med gemenskapens miljölagstiftning och dessutom säga om det har gjorts någon miljökonsekvensbedömning för detta projekt?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1808/02 och E-1809/02ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(19 juli 2002)

Det är de behöriga nationella eller regionala myndigheterna som bär ansvaret för att välja ut projekt inom ramen för de program som medfinansieras av strukturfonderna.

När beslutet fattades att ta med det berörda projektet i det regionala operativa programmet Peloponnesos, vilket ingår i gemenskapens andra stödram för perioden 19941999, beviljade den grekiske miljöministern, enligt uppgifter från de grekiska myndigheterna, länet Messinien dispens från förpliktelsen att göra en miljökonsekvensbeskrivning. Enligt uppgift var en förutsättning för denna dispens att den slutlige stödmottagaren iakttog ett visst antal obligatoriska miljöskyddsbestämmelser, vilket denne också klart och tydligt underrättades om.

Under genomförandet av projektet utförde både ovannämnde minister och de regionala myndigheterna en rad kontroller, även på plats, för att bl. a. undersöka om dessa bestämmelser iakttogs.

Vid dessa kontroller framkom det att villkoren inte uppfyllts på ett tillfredsställande sätt. I januari 2001 såg den regionala myndighet som ansvarar för genomförandet av programmet därför till att arbetet avbröts och uppmanade avtalspartnern att utföra vissa kompletterande undersökningar som skulle tjäna som tekniskt underlag vid slutförandet av projektet och återställandet av området.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1408/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(22 maj 2002)

Ämne: Språkvalsregler gemenskapspatent

Den 10 april 2002 försatt Europaparlamentet sin sista chans att rekommendera rådet att utvidga språkregimen för gemenskapspatentet till alla officiella EU-språk.

I ett brev till Kommissionen för Kulturellt Fördrag Flandern-Nederländerna ger Louis Michel, Belgiens federala minister för utrikes ärenden, till känna att han kan uppbringa full förståelse för den vikt som Kommissionen (Kulturellt fördrag Flandern-Nederländerna) tillmäter användningen av nederländskan på jämlik fot med andra språk inom patentmyndigheten. Samtidigt sade han: Så snart (det spanska) ordförandeskapet framlägger konkreta förslag härom, ska mina medarbetare sammankalla en speciell samordningsförsamling, så att den belgiska ståndpunkten i detta ärende kan formuleras, varvid grundlig hänsyn ska tas till frågorna från den flamländska sidan.

1. Anser rådet att det nuvarande förslaget i fråga om språkvalet för gemenskapspatentet står i överensstämmelse med icke-diskrimineringsprincipen för gemenskapsspråken? Om ja, hur argumenterar rådet för uteslutandet av nederländska, grekiska, finska, portugisiska, svenska och danska? Om nej, hur kommer rådet att ingripa för att förhindra diskrimineringen av sex av gemenskapens officiella språk?

2. Kommer rådet även i fortsättningen att se till att denna form av diskriminering utesluts, även om rådet genom ett utstuderat val av språk skenbart vinner en stor demokratisk majoritet i Europaparlamentet och andra EU-organ?

3. Kan rådet meddela om det spanska ordförandeskapet under tiden har framlagt konkreta förslag i detta ärende?

Svar

(3 oktober 2002)

1. Rådet har fått kännedom om de ändringar som Europaparlamentet föreslog den 10 april 2002 i rådets förordning om gemenskapspatent och när det gäller språkanvändningen; rådet har ännu inte gjort någon ingående genomgång av dessa ändringar.

2. När det gäller principen om icke-diskriminering erinrar rådet om att Europeiska rådet i Barcelona förklarade följande: Gemenskapspatentet måste vara ett effektivt och smidigt instrument som företagen kan erhålla till rimlig kostnad, samtidigt som principerna om rättslig säkerhet och icke-diskriminering mellan medlemsstaterna iakttas och en hög kvalitetsnivå säkerställs. Det är inom ramen för detta mandat som rådet fortsätter att diskutera systemet med gemenskapspatent och dess språkliga aspekter.

3. Vid mötet den 21 maj 2002 diskuterade rådet ett utkast till gemensam politisk strategi som ordförandeskapet lagt fram beträffande de huvudsakliga principerna och egenskaperna för gemenskapspatentet samt de språkliga aspekterna. Man enades om att betrakta denna gemensamma politiska strategi som en grund för det fortsatta arbetet. Rådet kommer att diskutera balansen i det samlade paket som detta kommer att leda fram till, för att säkerställa att den slutliga, övergripande överenskommelsen uppfyller de kriterier som Europeiska rådet ställt upp och motsvarar företagens behov.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1372/02

från Bob van den Bos (ELDR) till rådet

(14 maj 2002)

Ämne: Förbindelserna mellan EU och Burma

Före den 29 april måste Europeiska unionen ompröva den gemensamma ståndpunkten om Burma.

Situationen i Burma är fortfarande oroväckande: man har fortfarande inte på något sätt hörsammat de väsentliga kraven på mänskliga rättigheter och demokrati. Under de senaste månaderna har inga konkreta framsteg gjorts under de hemliga samtalen mellan militärjuntan (SPDC) och det oppositionella NLD. Dessutom sitter fortfarande åtminstone 1 500 politiska fångar bakom galler, och tvångsarbete förekommer ännu på ett flertal platser i Burma. Vidare är de många etniska minoriteterna fortfarande inte involverade i normaliseringsprocessen.

1. Delar rådet ståndpunkten att Europeiska unionen måste behålla den nuvarande gemensamma ståndpunkten så länge situationen på området mänskliga rättigheter och på ovannämnda områden inte förbättras? Om inte, varför inte?

2. Är rådet berett att förorda att Burma utesluts från ASEM-sammanträdet i september? Om inte, varför inte? Om ja, på vilket sätt?

3. Under hösten 2000 riktade ILO ett upprop till alla länder, arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer i världen att ompröva förbindelserna med Burma på grund av det öppna och storskaliga tvångsarbetet i detta land. Är rådet berett att så fort som möjligt anstränga sig för att förebygga att ILO-ståndpunkten i fråga om Burma eventuellt försvagas av andra asiatiska länder? Om ja, på vilket sätt?

Svar

(3 oktober 2002)

Som den ärade parlamentsledamoten kanske känner till förlängde rådet den 22 april sin gemensamma ståndpunkt om Burma/Myanmar med ytterligare sex månader. Rådet har sedan dess välkomnat frisläppandet av Daw Aung San Suu Kyi från husarrest den 6 maj. Rådet anser att frisläppandet endast

kommer att vara av betydelse om det leder till snabbare, mer omfattande framsteg i riktning mot nationell försoning, respekt för mänskliga rättigheter inklusive frisläppande av politiska fångar, samt att förtryck av minoriteter skall upphöra och demokrati återinföras i Burma/Myanmar. När EU förnyade sin gemensamma ståndpunkt i oktober 2001 enades rådet om att när som helst på nytt överväga EU:s gemensamma ståndpunkt om utvecklingen i Burma/Myanmar skulle kräva det. Sådant är fallet fortfarande.

Vid ILO:s möte i juni 2002 välkomnade den spanske delegaten på EU:s och de associerade medlemmarnas vägnar utnämningen av en interimistisk ILO-sambandsman för Burma/Myanmar. Oro uttrycktes dock över de många reformer som fortfarande krävs om tvångsarbete skall upphöra för gott. Med hänsyn till att endast begränsade framsteg har gjorts noterade EU att alla eventuella tankar på att häva befintliga ILO-åtgärder mot Burma är ganska avlägsna.

Burma/Myanmar är inte medlem av ASEM och kommer därför inte att närvara vid ASEM:s toppmöte i september.