ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0214/01

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(2 februari 2001)

Ämne: Fiskeri och försiktighetsprincipen

I EG-fördraget krävs det att gemenskapens miljöpolitik skall bygga på försiktighetsprincipen (artikel 147). Hur avser kommissionen att tillämpa försiktighetsprincipen på beslut om fiskeripolitiken?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0174/01 och E-0214/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(15 mars 2001)

I två kommande meddelanden från kommissionen sägs det att försiktighetsprincipen är en av nyckelfaktorerna när det gäller att integrera kraven på miljöskydd, inklusive bevarandet av den biologiska mångfalden, i den gemensamma fiskeripolitiken. Nu under våren kommer dels en strategi för att integrera kraven på miljöskydd, dels en handlingsplan för biologisk mångfald på fiskeområdet att läggas fram för rådet och parlamentet.

I det nyligen antagna meddelandet om tillämpning av försiktighetsprincipen och fleråriga förfaranden för fastställandet av TAC(1) redogör kommissionen för hur man skall komma framåt i det här arbetet när det gäller kommersiellt viktiga arter. I de två andra meddelandena som nämns ovan kommer kommissionen att redovisa hur principen skall tillämpas i vidare bemärkelse, inklusive på icke målarter, livsmiljöer och ömsesidig påverkan i livsmedelskedjan, och hur den till fullo skall integreras i fiskeripolitiken.

Kommissionen har emellertid redan börjat tillämpa försiktighetsprincipen i förvaltningen på fiskeområdet. När det gäller 11 kommersiellt viktiga bestånd har man hittills kunnat enas om långsiktiga förvaltningsplaner som följer den här principen, och ett villkorat stopp för fiske efter tobisfiskar har införts för att på så sätt stärka skyddet av sjöfågel.

(1) KOM(2000) 803 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0213/01

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(2 februari 2001)

Ämne: Översyn av den gemensamma fiskeripolitiken och kandidatländer

Hur planerar kommissionen att låta kandidatländerna delta i förhandlingarna om översynen av den gemensamma fiskeripolitiken?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0173/01 och E-0213/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(12 mars 2001)

Kommissionen tänker informera kandidatländerna om samrådsprocessen för översynen av den gemensamma fiskeripolitiken under de gängse överläggningar som regelbundet hålls med dessa länder, framför allt de möten som anordnas inom ramen för associeringsavtalen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0198/01

från Neil MacCormick (Verts/ALE) till kommissionen

(29 januari 2001)

Ämne: lokalisering av minor och minröjning

Med hänsyn till det trängande behovet av att utveckla system för röjning av minfält i områden som varit krigshärjade, undrar jag vilka medel kommissionen ställt till förfogande för att utveckla:

a) metoder för att med hög tillförlitlighet upptäcka dolda minor?

b) metoder för att på ett tillförlitligt sätt röja minfält och förstöra minor utan att berörd personal skadas?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(7 mars 2001)

Kommissionen har, utifrån en systematisk bedömning av kunskaperna om hur landminor upptäcks och identifieras, kommit fram till att det snabbt behövs bättre metoder för minröjning enligt humanitära normer för att det skall kunna ske på ett säkrare, snabbare och mer kostnadseffektivt sätt.

Kommissionen lyckades, med stor hjälp från Europaparlamentet, höja det särskilda FoTU-stödet för minröjningsmetoder med 15 miljoner euro genom ett rådsbeslut 1997. En rad projekt startades och resultaten kommer snart att offentliggöras.

Det nu löpande ramprogrammet (FP5) ger särskilt FoTU-stöd till åtgärder mot landminor. Under 1999 startades sju nya projekt med en total budget på 13 miljoner euro. Syftet med projekten är att förbättra befintliga metoder så att hastigheten, säkerheten och effektiviteten i samband med minröjning enligt humanitära normer kan öka kraftigt och till en rimlig kostnad, i synnerhet med avseende på undersökningar av minerade områden samt upptäckt och röjning av enskilda landminor.

Med tanke på behovet av att utvärdera hur säkra och effektiva metoderna för minröjning är grundade kommissionen förra året tillsammans med USA, Kanada, Nederländerna, Belgien, Förenade kungariket och Sverige ett internationellt program för test och utvärdering ITEP (International Test and Evaluation Program). Sekretariatet finns på kommissionens GFC i Ispra, Italien. Sedan starten har ITEP gett stöd för tester av metalldetektorer i Afghanistan, Cambodja och sydöstra Europa samt genomfört en konsumentundersökning av alla metalldetektorer som finns. För närvarande håller ett nätverk på att upprättas mellan de test- och utvärderingsresurser som finns i sydöstra Europa. Huvudsyftet kommer att vara att förbättra säkerheten i samband med minröjning i regionen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0230/01

från Gunilla Carlsson (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2001)

Ämne: Kommissionär Kinnocks brev till före detta kommissionär Gradin

Före detta kommissionären Anita Gradin och hennes tidigare kabinettschef Christer Asp har båda nyligen mottagit brev från kommissionär Kinnock.

De har i massmedia framfört kritik mot hanteringen av den så kallade Echo-affären. I kommissionär Kinnocks brev uppmanas de att snarast möjligt bekräfta och förtydliga sina uttalanden så att kommissionen kan avgöra om man skall inleda disciplinära utredningar. Anita Gradin betraktar, enligt uppgift till svenska massmedia, detta som ett försök att tysta henne.

Jag vill därför fråga kommissionär Kinnock vilken avsikt denne haft med de brev som skickats till Anita Gradin och Christer Asp.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(2 mars 2001)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till svaret på de muntliga frågorna H-57/01 från Per Gahrton, H-81/01 från Jan Andersson och H-122/01 från Göran Färm under parlamentets frågestund under sessionen i februari 2001(1).

(1) Europarlamentets debatter (februari 2001).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0064/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till rådet

(23 januari 2001)

Ämne: Fall av leukemi och cancer hos militärer som deltagit i kriget i Kosovo

Nyligen har tragiska fall av leukemi och cancer konstaterats hos många militärer tillhörande de europeiska väpnade styrkor som deltagit i fredsbevarande uppdrag på Balkan. Dessa sjukdomar ökar exponentiellt inom hela gemenskapen och hela Europa har drabbats av oro och rädsla för att det eventuellt skall finnas samband mellan sjukdomarna och användningen av utarmat uran i projektiler som användes under konflikten. Befolkningen i området åsamkades dessutom lidanden av bombningarna och det utarmade uranet har fått fruktansvärda effekter på civilbefolkningen, på militärer och hundratals frivilliga som varit verksamma i Kosovo. Avser rådet att med hänsyn till det ovanstående kontrollera hur det verkligen förhåller sig med effekterna av de vapen som använts på Balkan och varje form av ansvar som hänger samman därmed? Avser rådet dessutom att uppmana medlemsstaterna att genomföra hälsokontroller av samtliga soldater som deltagit i fredsuppdrag på Balkan?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0061/01 och E-0064/01

(14 maj 2001)

Under sina diskussioner i samband med rådet (allmänna frågor) den 22 januari 2001 bekräftade ministrarna allmänhetens stora oro och uttryckte sitt åtagande om att få full klarhet i frågan om utarmat uran.

Det rådde allmän enighet om att det i första hand är en uppgift för Nato, eftersom det är den institution som organiserar krishanteringen på Balkan, att samla in uppgifter från deltagarna om användningen av utarmat uran, truppernas stationering och medicinska data. Ministrarna krävde också full insyn och ett öppet informationsutbyte mellan medlemsstaternas myndigheter och med andra organisationer som utreder denna fråga.

När det gäller rådet har det inte lagts fram någon vetenskaplig rapport, i vilken det fastställs ett samband mellan dessa sjukdomar och användningen av utarmat uran i ammunition.

Rådet noterade emellertid att många organ (UNEP, WHO, Nato, den kommitté som inrättats av kommissionen) för närvarande behandlar denna fråga, och man förväntar sig att de första rapporterna offentliggörs inom några veckor. När dessa rapporter är tillgängliga, har rådet enats om att på nytt behandla denna fråga för att bedöma huruvida ytterligare särskilda initiativ eller åtgärder är berättigade på EU-nivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1292/01

från María Rodríguez Ramos (PSE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Nedläggning av företaget Delphi Packard i Olvega i Spanien

Företaget Delphi Packard i Olvega, som mottog ett omfattande offentligt stöd från myndigheterna i Castilla y León och provinsen Soria vid sin etablering där, har ensidigt beslutat att stänga fabriken på orten och säga upp de 520 anställda. Fabriken utgör motorn för den industriella utvecklingen i regionen Moncayo.

Det multinationella företaget Delphi Packard har i Olvega en årlig omsättning på 10 000 miljoner pesetas och har gått med över 1 000 miljoner pesetas i vinst. Detta visar på livskraften hos fabriken som är belägen där.

Det snabba sätt som stängningen meddelades på och de metoder som användes gentemot arbetarna på fabriken, dvs. genom ett brev/en förlikning där varje anställd skulle skriva under ett godkännande om byte av arbetsplats eller gå med på ett skadestånd för att frivilligt säga upp sig från företaget, strider mot den gällande arbetslagstiftningen i Spanien.

Kan kommissionen ge information om detta företag som är beläget i mål 1-området har fått någon hjälp från EU:s strukturfonder?

Om så är fallet, vilka åtgärder kan kommissionen vidta för att detta företag skall uppfylla de åtaganden som det medför att få stöd från strukturfonderna?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Barnier

(21 maj 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0191/01

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(1 februari 2001)

Ämne: Användningen av organiska fosfater i flygplan

Är kommissionen medveten om den oro som finns över att ångor som innehåller organiska fosfater, särskilt trikresylfosfat och triortokresylfosfat, vilka används som smörjmedel i flygmotorer, kan läcka ut i cirkulationssystemen och vara skadliga för flygpersonalens och passagerarnas hälsa?

Känner kommissionen till om man har undersökt dessa problem, och tänker den inkomma med förslag på hur man skall kunna minska de risker som finns eller kan tänkas finnas?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0151/01, E-0155/01, E-0191/01, E-0233/01, E-0349/01 och P-0353/01 ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(15 mars 2001)

Kommissionen känner väl till de senaste rapporterna och rönen inom områdena för ventrombos och kabinförhållandena och tar passagerarnas oro på största allvar. Kommissionen har granskat ett flertal rapporter, i synnerhet rapporten från det brittiska överhusets vetenskapliga och tekniska kommitté (Select Committee on Science and Technology of the House of Lords).

På grundval av en preliminär bedömning har kommissionen inte funnit några belägg för de grava klagomålen avseende hälsoriskerna med flygresor. Kommissionen tar dock faran för hälsorisker mycket allvarligt, och särskilt ventrombos, eftersom det finns så få uppgifter om dess förekomst.

Följaktligen har kommissionen som en första säkerhetsåtgärd skickat en skrivelse till de verkställande direktörerna för Association of European Airlines, European Regions Airlines Association och International Air Carrier Association, i vilken alla deras medlemmar uppmanas att vidta säkerhetsåtgärder avseende ventrombos. I skrivelsen uppmanas flygbolagen att omgående agera för att minska riskerna till ett minimum genom att i samband med bokningen eller beställningen av biljetter informera passagerarna om riskerna, predisponerande faktorer och de förebyggande åtgärder som bör vidtas före långa flygningar och att ombord på flygplanet informera passagerarna vad som kan göras för att minska risken för ventrombos.

Ett flertal flygbolag har redan på eget initiativ infört varningar före ombordstigningen och information ombord (broschyrer, videor och tidningar ombord som visar övningar och rekommenderar vad man skall och inte skall göra ombord osv.).

Nästa steg är att erhålla balanserade bedömningar av hälsoriskerna. Kommissionen kommer så snart som möjligt att inrätta två expertgrupper, en för att undersöka effekterna av ventrombos och en för att undersöka luftkvaliteten och förhållandena i kabinen. Expertgrupperna kommer att granska befintliga forskningsresultat och därefter dra slutsatser om hälsoriskerna, behovet av ytterligare forskning, och åtgärder som olika berörda aktörer bör vidta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0174/01

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(1 februari 2001)

Ämne: Fiskeri och försiktighetsprincipen

I EG-fördraget krävs det att gemenskapens miljöpolitik skall bygga på försiktighetsprincipen (artikel 174). Hur avser kommissionen att tillämpa försiktighetsprincipen på beslut om fiskeripolitiken?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0174/01 och E-0214/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(15 mars 2001)

I två kommande meddelanden från kommissionen sägs det att försiktighetsprincipen är en av nyckelfaktorerna när det gäller att integrera kraven på miljöskydd, inklusive bevarandet av den biologiska mångfalden, i den gemensamma fiskeripolitiken. Nu under våren kommer dels en strategi för att integrera kraven på miljöskydd, dels en handlingsplan för biologisk mångfald på fiskeområdet att läggas fram för rådet och parlamentet.

I det nyligen antagna meddelandet om tillämpning av försiktighetsprincipen och fleråriga förfaranden för fastställandet av TAC(1) redogör kommissionen för hur man skall komma framåt i det här arbetet när det gäller kommersiellt viktiga arter. I de två andra meddelandena som nämns ovan kommer kommissionen att redovisa hur principen skall tillämpas i vidare bemärkelse, inklusive på icke målarter, livsmiljöer och ömsesidig påverkan i livsmedelskedjan, och hur den till fullo skall integreras i fiskeripolitiken.

Kommissionen har emellertid redan börjat tillämpa försiktighetsprincipen i förvaltningen på fiskeområdet. När det gäller 11 kommersiellt viktiga bestånd har man hittills kunnat enas om långsiktiga förvaltningsplaner som följer den här principen, och ett villkorat stopp för fiske efter tobisfiskar har införts för att på så sätt stärka skyddet av sjöfågel.

(1) KOM(2000) 803 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3951/00

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Hur medel från EU används i Spanien (Kanarieöarna)

I anledning av den föreliggande rapporten från revisionsrätten och de brott mot gällande föreskrifter som uppträtt i samband med hur stödet från EU använts i Spanien skulle undertecknade ledamot närmare vilja skärskåda situationen på Kanarieöarna.

Till vilket belopp uppgår de årliga stödmedel som av Europeiska unionen utbetalas till Kanarieöarna?

Kan kommissionen ge en detaljerad framställning av hur stödet till dessa områden fördelats?

Finns det några föreskrifter om för vilket eller vilka ändamål dessa medel skall användas?

Finns det i fråga om dessa medel något som tyder på att de använts i strid med sitt eller sina ändamål?

Gemensamt kompletterande svarpå de skriftliga frågorna E-3951/00 och E-2041/01ingivet av Romano Prodi för kommissionen

(23 november 2001)

Med hänvisning till sitt svar av 22 december 2000(1) sänder kommissionen nu de begärda upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

(1) EGT C 136 E, 8.5.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3687/00

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(29 november 2000)

Ämne: Europeisk rätt för politiska sammanslutningar

Många medborgare inom EU önskar att tillsammans med andra medborgare i olika medlemsstater delta i europeiska aktiviteter som syftar till att identifiera dem i deras strävanden efter integration och efter att komma så nära det europeiska gemensamma idealet som möjligt.

Fortfarande finns det dock stora rättsliga tomrum på nationell nivå för att möjliggöra för en grupp medborgare, med deltagare från unionens olika medlemsstater, att disponera en gemensam rättslig ram, vilken möjliggör en identifiering, såsom europeisk politisk sammanslutning, till förmån för den europeiska integrationen av EU:s medlemsstater.

Anser kommissionen att den bör bidra till att fylla detta befintliga rättsliga tomrum och inrätta en europeisk rätt för politiska sammanslutningar genom att föreslå lagstiftning för sammanslutningar av medborgare som tillsammans önskar utveckla europeiska aktiviteter, och då stödja sig på modeller för andra europeiska sammanslutningar såsom de europeiska ekonomiska intressegrupperingarna?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(28 maj 2001)

Kommissionen har underställt rådet ett förslag till förordning om stadgar för en europeisk förening(1), vilket syftar till att underlätta samarbete mellan enskilda eller organisationer som vill verka på europeisk nivå via en organisationsform utan vinstsyfte för att uppnå sina mål.

Förslaget lades fram 1992 tillsammans med förslag till rättsakter om ett europeiskt kooperativ och ett europeiskt ömsesidigt bolag. Det ändrades 1993(2) efter yttrande från parlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén, men det har ännu inte antagits av rådet. Alla förslagen innehåller bestämmelser om arbetstagarinflytande liknande dem som finns i förslaget till bolagsordning för Europabolag. Detta sistnämnda förslag fick ett genombrott under Europeiska rådets möte i Nice. Kommissionen räknar nu med att beredningen i rådet kommer att fortskrida i snabb takt, så att alla dessa fyra organisationsformer kan antas inom kort.

Stadgan om en europeisk förening är bl.a. tänkt att tillåta den typ av verksamhet som frågan gäller. I ingressen anges att en sådan europeisk förening skulle konkretisera ett folkets Europa i egenskap av hjälp och uppmuntran åt enskilda som vill spela en aktiv roll i gemenskapen. Om sådana grupperingar skall kunna bildas i form av politiskt parti enligt lagen i den medlemsstat där registreringen sker, måste de dock uppfylla de särskilda rättsliga krav som gäller i den medlemsstaten.

Den 13 februari 2001 antog kommissionen vidare ett förslag om europeiska politiska partier som nu bereds i rådet och parlamentet. Förslaget(3) innebär att en rättslig grund läggs för etablering och finansiering av europeiska politiska partier.

(1) EGT C 99, 21.4.1992.

(2) Ändrat förslag EGT C 236, 31.8.1993.

(3) KOM(2000) 898.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3441/00

från Heinz Kindermann (PSE) till kommissionen

(7 november 2000)

Ämne: Europeiska unionens strukturpolitiska åtgärder 20002006

Den 2425 mars 1999 beslutade Europeiska rådet i Berlin att 260 miljarder euro skulle anslås till Europeiska unionens strukturpolitiska åtgärder för perioden 20002006.

De förordningar som reglerar de olika fonderna utfärdades av rådet den 21 juni 1999.

Program som syftar till socioekonomisk utveckling i de 15 medlemsstaterna finansieras via strukturfonderna. Åtgärderna bör kännetecknas av starkare koncentration i ekonomiskt och geografiskt avseende, decentraliserad förvaltning, bättre kontroller och större effektivitet.

Särskilt mot bakgrund av den sista punkten uppmanas kommissionen att förklara:

- vilka stimulansåtgärder som redan kommit igång,

- inom vilka områden det ännu inte skett några utbetalningar.

När det gäller den sista frågan uppmanas kommissionen att i tabellform redogöra för:

- när medlemsstaterna lämnade in sina förslag till operationella program,

- när kommissionen fattade beslut i frågan.

Överskreds den femmånadersfrist som fastställs i artikel 15 i den allmänna strukturfondsförordningen när kommissionen fattade sitt beslut, och om så var fallet, varför?

Kommissionen uppmanas dessutom att i tabellform redogöra för

- när medlemsstaterna lämnade in förslag till motsvarande nationella riktlinjer,

- när kommissionen fattade beslut om dessa?

Kompletterande svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(19 juli 2001)

Kommissionen skickar direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat tabeller med uppgifter om datum för när medlemsstaterna lämnade in gemenskapsstödramar, samlade programdokument och operativa program för mål 1 och 2 inom ramen för Europeiska regionala utvecklingsfonden liksom datum för när dessa godkändes av kommissionen, eller, om de ännu inte godkänts, planerat datum för godkännande.

Flertalet av dessa beslut fattades efter den tidsfrist på fem månader som föreskrivs i artikel 15 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1).

Anledningen till förseningen beror framför allt på medlemsstaternas och kommissionens ansträngningar att anpassa förberedelser, förhandlingar och godkännande av varje programdokument till regler och krav i den ovan nämnda nya förordningen, särskilt när det gäller system för genomförande och kontroll, att skapa nya strukturer för detta och att stärka partnerskap och integrationen av miljöaspekter. Med tanke på de budgetmedel som avsatts och på den nya programperiodens längd föredrog kommissionen att ge utrymme för att anpassa programmen fullt ut till den nya förordningen och till riktlinjerna för gemenskapspolitiken.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3301/00 från Eryl McNally (PSE) till kommissionen. Miljöförstöring orsakad av ljus.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 261 E , 18/09/2001 s. 0002 - 0002



SKRIFTLIG FRÅGA E-3301/00 från Eryl McNally (PSE) till kommissionen (25 oktober 2000) Ämne: Miljöförstöring orsakad av ljus Ljusföroreningar orsakas av ljus som kommer från bostäder och industrier, vilket hindrar stadsinnevånare från att se natthimlen och höjer temperaturen på jorden. Användningen av glödlampor med lägre effekt och av skydd som förhindrar detta ljus från att komma ut skulle minska koldioxidutsläppen och göra det möjligt att se stjärnorna bättre. Planerar kommissionen att vidta några lagstiftningsåtgärder för att förhindra miljöförstöring orsakad av ljus? Kompletterande svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar (26 mars 2001) Kommissionen har för närvarande inga planer på att vidta lagstiftningsåtgärder mot ljusförorening.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4097/00

från Albert Maat (PPE-DE) och Marianne Thyssen (PPE-DE) till kommissionen

(10 januari 2001)

Ämne: Genomförandet av den gemensamma organisationen av marknaderna för lin och hampa som odlas för fiberproduktion

Genomförandet av den gemensamma organisationen av marknaderna för lin och hampa som odlas för fiberproduktion (EG nr 1672/2000)(1) innebär ett radikalt ingrepp för de områden i Nederländerna, Belgien och norra Frankrike, där lin ursprungligen odlats. Det är framför allt de obligatoriska uttagen av mark ur produktion som innebär ett hårt slag mot lönsamheten hos sådana jordbruksföretag som odlar lin.

I dagens läge har användningen av djurmjöl som foder förbjudits inom Europeiska unionen och nu odlas det inte tillräckligt med proteinhaltiga växter för att det bortfall av protein som djurmjölsförbudet innebär skall kunna kompenseras. Är kommissionen i denna situation beredd att tillåta att uttagna marker används för odling av proteinhaltiga växter?

(1) EGT L 193, 29.7.2000, s. 16.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 februari 2001)

Kommissionen kommer, i enlighet med sitt åtagande från rådsmötet (jordbruk) den 4 december 2000 om BSE-frågan, samt på uttrycklig begäran från Europeiska rådets möte i Nice, att göra en grundlig analys av utbud och efterfrågan när det gäller oljeväxter och proteingrödor. Vid denna analys kommer förslag från alla parter i debatten att tas upp.

Det står klart att de problem som parlamentsledamöterna pekar på måste betraktas i ett större sammanhang där också övriga kulturväxter ingår.

Kommissionen kommer att lägga fram sina slutsatser för parlamentet och rådet för vidare behandling. I enlighet med rådets och Europeiska rådets begäran kommer dessa slutsatser att vara förenliga med Berlinöverenskommelserna och med gemenskapens internationella åtaganden.