SKRIFTLIG FRÅGA E-1956/99

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(5 november 1999)

Ämne: Ändring av den europeiska anti-trustlagstiftningen

Kommissionen planerar att ändra den europeiska anti-trustlagstiftningen på ett sådant sätt att det nuvarande systemet där en prövning genomförs innan en sammanslagning godkänns, ersätts av ett system där kontrollen utförs i efterhand. Kommissionen ombeds mot denna bakgrund svara på följande frågor:

Hur långt framskridna är kommissionens planer i denna fråga?

Vilka konsekvenser skulle ovannämnda reform få för kommissionens arbetsrutiner?

Hur lång tid skulle det enligt detta förfarande ta från det att misstankar om en otillåtlig sammanslutning har väckts till det att man fattat ett slutgiltigt beslut?

Planeras kommissionens förslag även innehålla möjligheter till skadeståndsanspråk från de personer som direkt eller indirekt lidit förluster genom att en koncern som inlett sin verksamhet senare förklaras otillåtlig?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Mario Monti

(19 november 1999)

Den vitbok som kommissionen antog den 28 april 1999(1) handlar om ändring av förfarandet som är tillämpligt på konkurrensbegränsande avtal mellan företag och företagssammanslutningar, samordnade förfaranden samt missbruk av dominerande ställning. Vitboken omfattar inte företagskoncentrationer. Koncentrationer måste fortfarande anmälas och godkännas på förhand innan de genomförs.

Kommissionen har mottagit många synpunkter från medlemsstaterna och andra berörda. Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén har behandlat vitboken. Med utgångspunkt i de synpunkter som mottagits kommer kommissionen att utarbeta ett förslag till rådsförordning som skall ersätta gällande förordning (förordning nr 17/62 Första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86(2)). Förslaget skulle i princip kunna antas av kommissionen och översändas till rådet under andra halvåret 2000.

Reformen och i synnerhet avskaffandet av systemet med anmälan av konkurrensbegränsande avtal och samordnade förfaranden skulle i grunden förändra kommissionens arbete. Den tungrodda handläggningen av anmälningar skulle försvinna och kommissionen skulle på så sätt kunna koncentrera sin insatser på att beivra de verkligt grova överträdelserna av konkurrensreglerna.

Handläggningstiden för förbudsärenden är mycket skiftande. I vitboken föreslås att en tidsfrist på fyra månader införs. När tiden är ute skall kommissionen informera klaganden om vilka åtgärder man tänker vidta i ärendet. Ärendets vidare handläggning kan inte regleras exakt, men det kravet kan ställas att ärendet skall avslutas inom rimlig tid. Det är gemenskapsdomstolarnas uppgift att se till att detta krav efterlevs.

Enligt den ordning som föreslås i vitboken är ett avtal med konkurrensbegränsande verkan som inte uppfyller undantagen i artikel 81.3 förbjudet och ogiltigt från början, utan att kommissionen behöver fatta beslut därom. Den som åsamkats skada av ett sådant avtal kan vända sig till domstol i en medlemsstat och yrka skadestånd. Kommissionens förslag påverkar inte på något vis de skadelidandes rätt till skadestånd.

(1) KOM(1999) 101 slutlig.

(2) EGT 13, 21.2.1962; svensk specialutgåva, område 8, volym 1, s. 8.