SKRIFTLIG FRÅGA E-3054/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(24 oktober 2002)

Ämne: Hur kommissionen förhåller sig till Nepal

Sedan 1977 har EU givit mer än 130 miljoner euro i stöd till Nepal. Den 24 juli 2001 tillönskade kommissionens ordförande Romano Prodi landets nyvalde premiärminister Sher Bahadur Deuba lycka i sitt nya ämbete. Prodi hyste enligt egen utsago fullt förtroende för att Nepal under sin nye premiärminister och genom demokratisk dialog skulle kunna göra framsteg i sin strävan efter fred, stabilitet och välstånd. Samtidigt bekräftade Prodi att Europeiska kommissionen var beredd att knyta fastare band till Nepal.

Den 20 augusti i år skickade kommissionen ut ett pressmeddelande om att den anslagit 615 000 euro som stöd till Nepal för att minska spänningarna i landet. Åtta dagar därefter förde Nepals premiärminister en diskussion med kommissionsledamoten Patten. Angående Sher Bahadur Deubas besök i Bryssel påpekar den nepalesiske aktivisten för mänskliga rättigheter Gopal Siwakoti Chintan att ingen i Nepal kände till det. För sina landsmän befann sig premiärministern i Johannesburg på toppmötet för hållbar utveckling. Den 4 oktober i år avsattes premiärministern och hans regering av kungen på grund av oförmåga att hålla valen som planerat den 13 december. Kung Gyanendra säger att han inte företagit någon statskupp, men senarelade å andra sidan valen på obestämd tid.

Kan kommissionsledamoten Patten ge besked om vilka ämnen han diskuterat tillsammans med Nepals förutvarande premiärminister, i vilken anda diskussionen avlöpt och vilket intryck den gjort på honom? Vilka konkreta resultat har diskussionen medfört?

Kan kommissionen göra en utvärdering av det stöd som kommissionen sedan 1977 givit Nepal och ge besked om vilka konkreta resultat det givit? Anser kommissionen att resultaten står i proportion till de ekonomiska insatser som gjorts?

Känner kommissionen till den senaste tidens utveckling i Nepal och hur avser kommissionen anpassa sitt förhållningssätt till landet med hänsyn tagen till denna utveckling?

Till sist: i pressmeddelandet stod det att stödet från EU i framtiden mera skall inrikta sig på de bakomliggande orsakerna till konflikten i Nepal. Vilka initiativ har kommissionen tagit med tanke på detta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 november 2002)

Mot bakgrund av den ökade instabiliteten i Nepal efter det att den kungliga familjen dödades (juni 2001) har unionen fäst allt större uppmärksamhet vid den politiska situationen och säkerheten i landet. Kommissionen och medlemsstaterna har ökat övervakningen av regeringens instabilitet, maoisternas uppror och arméns försök hålla läget under kontroll. De har också gett uttryck för sin oro över det ökande antalet brott mot de mänskliga rättigheterna och försämringen av det ekonomiska och sociala läget.

Premiärminister Sher Bahadur Deubas besök i augusti 2002 gjordes mot bakgrund av ovanstående. Kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser upprepade då kommissionens erbjudande om att stödja valen och gav samtidigt uttryck för sin oro för en eventuell förlängning av undantagstillståndet. Han bekräftade kommissionens stöd till långsiktiga utvecklingsinitiativ för att få bukt med fattigdomen och få bort grundorsakerna till konflikten med maoisterna. Stämningen vid mötet var vänlig (det var första gången en premiärminister från Nepal besökte kommissionen) och kommissionen klargjorde mycket tydligt sin vilja att stödja alla ansträngningar för att befästa demokratin.

Den senaste utvecklingen, t.ex. de icke-valda övergångsregeringen och avsaknaden av både parlament, valda lokala representanter och tydliga tecken på att samtalen med maoisterna kommer att återupptas, riskerar att föra landet tillbaka till en situation jämförbar med tiden före 1990 och förstöra de resultat som har uppnåtts sedan av den konstitutionella monarkin återinförandes.

Kommissionen ämnar att fortsätta sina åtaganden gentemot Nepal och öppnade i mars 2002 ett representationskontor. Den politiska rapporteringen och det nära samarbetet med de medlemsstater som är representerade i Kathmandu fortsätter, i synnerhet vad gäller säkerhetsfrågor som eventuellt kan äventyra pågående och framtida utvecklingsverksamhet.

Kommissionens tidigare utvecklingsbistånd till Nepal var främst inriktat på landsbygdsutveckling och fattigdomsbekämpning. Gemenskapens ansträngningar koncentrerades till i) konstbevattning och förvaltning av avrinningsområdena, ii) djurhälsa, iii) reproduktiv hälsa, iv) grundläggande utbildning, v) flyktingar och vi) institutionell uppbyggnad och kapacitetsuppbyggnad.

Gemenskapens bistånd till Nepal har på det hela taget varit lyckat och svarat mot Nepals behov och prioriteringar som fastställts i de olika femårsplanerna. Erfarenheten har visat att projekten, om de skall bli lyckade, måste baseras på aktivt deltagande från de lokala stödmottagarnas sida och på en stark förvaltningsorganistion.

På senare år har större gemenskapsprojekt inriktade på landsbygdsutveckling och konstbevattning stött på allvarliga problem i form av konflikter med och angrepp av maoisterna. Som ett resultat av denna utveckling och för att stödja utvecklingen mot fred och stabilitet i Nepal har gemenskapen i sin nya samarbetsstrategi integrerat konflikthantering som en viktig del i sin utvecklingsstrategi.

Kommissionen håller för närvarande på att lägga sista handen vid ett nytt landstrategidokument för Nepal som kommer att omfatta förebyggande initiativ genom stöd till rättsstaten, gott styre, skydd för de mänskliga rättigheterna liksom långsiktig landsbygdsutveckling i områden (den mellersta västra regionen) där det förekommer många uppror. I juli 2002 godkände kommissionen ett viktigt initiativ värt 15 miljoner euro till förmån för införande av elförsörjning (via solceller) i landsbygdskommuner i områden som varken har tillträde till det nationella elnätet eller till vattenkraft.