SKRIFTLIG FRÅGA E-2618/99

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Grundläggande rättigheter

1. Enligt artikel 295 i EG-fördraget (före detta artikel 222) skall ärenden som gäller äganderätt på grundval av subsidiaritetsprincipen behandlas av medlemsstaterna. I artikel 6.1 i EG-fördraget ges det emellertid vissa nödvändiga garantier som har samband med de mänskliga rättigheterna och därmed med erkännandet av äganderätten.

Ett stort antal förordningar inom EU får följder för äganderätten då de tillämpas. Detta gäller bland annat fågeldirektivet, livsmiljödirektivet och nitratdirektivet. Det finns en risk för att vissa förordningar som håller på att utarbetas kommer att få liknande negativa följder när det gäller ägande av mark (ansvar avseende miljö och produkter m.m.).

Hur avser kommissionen att genom sitt lagstiftande arbete säkerställa en tillräcklig skyddsnivå för äganderätten, eftersom skydd av de grundläggande rättigheterna även innebär skydd av äganderätten?

2. På rådets möte i Köln påbörjade man arbetet med att utarbeta en stadga om grundläggande rättigheter. Enligt Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna är äganderätten en grundläggande rättighet.

Kommer äganderätten att ingå i stadgan?

När stadgan har slutförts, hur kommer den att tillämpas i praktiken?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(14 februari 2000)

1. Äganderätten är en grundläggande rättighet som garanteras genom artikel 1 i tilläggsprotokollet till konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och genom medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner.

Äganderätten är inte absolut, utan kan underkastas begränsningar. Således får egendom rentav exploateras, om det sker i det allmännas intresse. I artikel 1 i tilläggsprotokollet föreskrivs nämligen att envar fysisk eller juridisk persons rätt till sin egendom skall lämnas okränkt. Ingen må berövas sin egendom annat än i det allmännas intresse och under de förutsättningar som angivas i lag och av folkrättens allmänna grundsatser. Ovanstående bestämmelser inskränka likväl icke en stats rätt att genomföra sådan lagstiftning som staten finner erforderlig för att reglera nyttjandet av viss egendom i överensstämmelse med det allmännas intresse eller för att säkerställa betalning av skatter och andra pålagor eller av böter och viten.

Enligt artikel 295 (tidigare artikel 222) i EG-fördraget skall fördraget inte i något hänseende ingripa i medlemsstaternas egendomsordning, men enligt artikel 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen skall unionen som allmänna principer för gemenskapsrätten respektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, undertecknad i Rom den 4 november 1950, och såsom de följer av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner.

Kommissionen respekterar för sin del proportionalitetsprincipen i alla förslag, för att äganderätten inte skall påverkas annat än när det allmännas intresse absolut kräver det.

2. Eftersom stadgan om grundläggande rättigheter är under utarbetande och många hithörande frågor fortfarande är obesvarade, kan kommissionen inte lämna några uppgifter om stadgans innehåll eller om hur den i praktiken kommer att tillämpas. Det beror på dess juridiska karaktär och dess innehåll. Med tanke på äganderättens betydelse står det dock klart att stadgan måste innehålla regler om äganderätten.