SKRIFTLIG FRÅGA P-3407/98

från Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) till kommissionen

(9 november 1998)

Angående: Svåra funktionsstörningar för marknadsorganisationen för livsmedel inom EU

Nivån på producentpriserna i Finland har i huvudsak varit en av de lägsta inom EU. Tillsammans med att produktionskostnaderna hör till de högsta inom EU har detta lett till att jordbrukarna i Finland ställts inför en ytterst svårlöst ekvation. Att vår marknad är avlägset belägen och fungerar dåligt är ett problem för oss, men liknande problem med dåligt fungerande marknader finns inom EU:s hela område.

Under de senaste åren har de producentpriser som betalas till jordbrukarna varierat märkbart inom Europeiska unionens område. Överproduktion har lett till ett prisfall på griskött så att producentpriserna håller på att närma sig en bottennivå. Varför har inte dessa förändringar, ens när de varit så pass kraftiga, slagit igenom i andra änden av distributionskedjan, alltså på konsumentprisnivå så att konsumentpriserna på griskött sjunkit? Om priserna går ner borde detta direkt leda till ökad konsumtion och minskad överproduktion på griskött. Då så inte sker blir följden att det inträffar allvarliga störningar i marknadens normala funktion.

Många exempel från medlemsländerna visar att förändringar i producentpriserna inte ger utslag genom hela distributionskedjan så att konsumentpriserna också sjunker. Det att konsumentpriserna håller en högre nivå har inte heller återspeglats i producentpriserna och detta strider mot hur en marknad normalt skall fungera. Samma problem kommer också fram i samband med prisbildningen i fråga om produktionsinsatserna, till exempel just i Finland.

Kommissionen borde i brådskande ordning utreda hur distributionskedjorna fungerar inom EU och undanröja sådana faktorer som stör och snedvrider marknadens normala funktion. Är det kanske så att centralaffärerna inom handeln agerar på ett alltför dominerande sätt eller borde producenterna få ökad tyngd vid förhandlingarna? Frågan har redan uppmärksammats bland annat av Frankrikes regering som i sin proposition till ramlag för landsbygden yrkat på en jämn och balanserad fördelning av det mervärde som uppstår inom olika led av livsmedelsförädlingen. Detta skulle å sin sida förutsätta att producenterna fick ökad tyngd vid förhandlingarna.

Är kommissionen medveten om de problem som drabbat prisbildningen i samband med EU:s system för distribution och marknadsföring av livsmedel och har kommissionen för avsikt att göra en heltäckande utredning om dem?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 december 1998)

Kommissionen tycker att det är mycket anmärkningsvärt att den sänkning av producentpriserna som nyligen inträffade inte verkar ha påverkat konsumentpriserna i någon högre grad.

Det är uppenbart att detaljhandelspriset på livsmedel inte bara påverkas av priset på råvarorna utan också av kostnader för bearbetning, transport och arbetskraft. Man kan därför inte förvänta sig att detaljhandelspriserna skall sjunka lika mycket som producentpriserna om dessa övriga kostnader inte sänks i motsvarande grad. Kommissionen har också granskat hur producent- och konsumentpriserna på de viktigaste jordbruksprodukterna har utvecklats under de senaste 25 åren. Det framgår av denna undersökning att omkring hälften eller mindre än hälften av förändringarna av producentpriset verkligen slår igenom i konsumentledet. Eftersom detta gäller både minskningar och ökningar av producentpriserna kan man dra slutsatsen att detaljhandeln försöker hålla livsmedelspriserna relativt stabila även om producent- och grossistpriserna varierar.

Kommissionen eller, i förekommande fall, de nationella konkurrensmyndigheterna har dock bara rätt att granska prisnivån om den uppkommit genom olika konkurrensbegränsningar eller genom missbruk av en dominerande ställning.