SKRIFTLIG FRÅGA E-1141/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet

(22 april 2002)

Ämne: Vräkningar, hemlöshet och underblåsande av etniska motsättningar till följd av externt ingripande i Bosnien och Hercegovinas båda delrepubliker

1. Kan rådet bekräfta att det under 2002 både i den serbiska och den muslimsk-kroatiska delstaten i republiken Bosnien och Hercegovina inletts en aktiv vräkningspolitik, som innebär att folk måste lämna sina bostäder med kort varsel om de inte kan visa att de är de lagliga ägarna, och att denna politik framför allt drabbar personer som efter att ha förlorat eller varit tvungna att lämna sina gamla hem i områden där deras befolkningsgrupp var i minoritet, funnit tryggare hem i vid tidpunkten tomma bostäder i områden där deras befolkningsgrupp är i majoritet?

2. Kan rådet också bekräfta att dessa vräkningar till och med äger rum när de får till följd att de utrymda husen därefter står tomma eftersom de ursprungliga ägarna, i den mån de överlevt kriget, nu hellre bor kvar i områden där de känner sig tryggare eftersom deras etniska grupp där inte befinner sig i minoritet?

3. Med hur många personer skulle det nuvarande antalet 450 000 inhemska flyktingar i Bosnien och Hercegovina öka om denna vräkningspolitik konsekvent skulle genomföras för alla berörda bostäder?

4. I vilken grad kan utomstående organ, till exempel Europeiska unionen, som har ingripit i landets angelägenheter, hållas medansvariga för politiken för omvänd etnisk rensning, som hatas av alla berörda invånare från alla etniska grupper och som innebär att personer på nytt drivs i misär, bland annat på grund av sin etniska bakgrund, och som skapar en grogrund för förbittring mot personer som härstammar från andra befolkningsgrupper?

5. Ser rådet möjligheter att främja att ägarrätter på ett för alla acceptabelt sätt regleras genom förhandlingar, frivilliga försäljningar och byten av egendomar, så att så många personer som möjligt i lugn och ro kan bo kvar på den plats de nu föredrar?

6. Vilka ytterligare initiativ planerar rådet för att bidra till att motverka de nya problemen hemlöshet, flyktingströmmar och etniska motsättningar?

Källa: TV Nederland 3, nyhetsprogrammet Nova, den 5 april 2002.

Svar

(30 september 2002)

Rådet har inga uppgifter om att en aktiv vräkningspolitik inletts i båda delarna av Bosnien och Hercegovina. Rådet välkomnar dock den ärade parlamentsledamotens intresse för flyktingåtervändande.

I bilaga 7 till det allmänna ramavtalet från DaytonParis behandlas flyktingar och fördrivna personer. De undertecknande, som var parterna i konflikten, enades i detta om att alla flyktingar och fördrivna personer hade rätt att fritt återvända till sina ursprungliga hem och att de hade rätt att få den egendom, som de hade blivit berövade under fientligheterna alltsedan 1991, återlämnad eller att få ersättning för all egendom som inte kunde eller kan återlämnas till dem. Parterna fastställde att det var ett viktigt mål för lösningen av konflikten i Bosnien och Hercegovina att flyktingar och fördrivna personer skall kunna återvända.

EU delar denna uppfattning och har vid upprepade tillfällen betonat betydelsen av rätten att återvända, senast vid mötet den 15 april. Alla andra tillvägagångssätt skulle i själva verket endast befästa resultatet av den etniska rensningen under kriget. Om de som tvingas lämna egendom som inte tillhör dem, kanske känner sig förbittrade är de som har nekats tillgång till den egendom som de berövades under kriget ännu bittrare.

Världssamfundet hanterar dessa frågor inom insatsgruppen för återuppbyggnad och återvändande, ett övergripande organ som inrättades 1997 och som leds av den höge representantens kansli. Det samlar den höge representantens kansli, Förenta nationernas flyktingskommissarie, Europeiska kommissionen, Europeiska byrån för humanitärt bistånd (ECHO), Tysklands, Förenta staternas och Nederländernas regeringar, Världsbanken, Förenta nationernas beskickning i Bosnien och Hercegovina och dess internationella polisstyrka, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), FN:s utvecklingsprogram (UNDP), den internationella förvaltningsgruppen, Internationella organisationen för migration (IOM), Byrån för fördrivna personers och flyktingars krav på återlämnande av egendom samt SFOR. Det bör göras klart att rådet inte är medlem i detta organ.

Även om rådet inte är medlem i organet kommer det att på bästa sätt besvara den ärade parlamentsledamotens frågor.

Sedan införandet av egendomslagarna 1998 har alla som bor i fastigheter som tillhör fördrivna personer och flyktingar och som dessa gör anspråk på, beordrats att utrymma dem inom vissa tidsfrister. Dessa tidsfrister var avhängiga den boendes situation och varierar från 90 dagar (ibland i kombination med rätt till ett alternativt boende, ordnat av de lokala myndigheterna beroende på den boendes sociala situation) till 15 dagar (för alla som bor olagligt och/eller kan skaffa sig ett boende själva). Enligt den höge representantens kansli kan de allra flesta av dem som har ombetts att utrymma annans egendom klara sitt boende på egen hand (genom att de antingen har en egendom eller en familjeegendom eller har tillräckliga inkomster för att hyra).

Lagstiftningen tillämpades inte alltid på ett riktigt sätt av de lokala myndigheterna som inte nödvändigtvis var snara att aktivt vända på resultatet av kriget. Den höge företrädaren i Bosnien och Hercegovina, Wolfgang Petritsch, ändrade i december 2001 äganderättslagstiftningen genom att skärpa kriterierna, för att göra det svårare för myndigheterna att manipulera eller försvåra det administrativa förfarandet.

Syftet med äganderättslagstiftningen är att göra det möjligt för alla som har ställt krav att få tillbaka sin egendom genom att avsluta det massiva berövandet av egendom som genomdrevs under kriget. Om den som ställer krav väljer att inte återvända till sin egendom kan denne sälja eller hyra ut den. Ingenting som rådet har kännedom om har därefter visat att denna lagstiftning har lett till den situation som den ärade parlamentsledamoten beskriver i sin fråga.

Genomförandet av äganderättslagstiftningen har tagit fart under de senaste åren efter det att den har godtagits lokalt och stödet har ökat. EU välkomnar detta. Detta förhållande kommer emellertid inte att leda till en ökning av de 450 000 internflyktingarna, som den ärade parlamentsledamoten anser, eftersom detta antal redan omfattar dem som bor i fastigheter som andra gör anspråk på.

Förutom att arbeta för återlämnande av egendom inriktar sig insatsgruppen för återuppbyggnad och återvändande på att göra det möjligt för dem som återvänder att få tillgång till alla förmåner och tjänster som krävs för en normal integrering i samhället hälso- och sjukvård, pensioner, godtagbar undervisning, arbete osv. Den ärade parlamentsledamoten bör ställa sin fråga direkt till denna enhet för mer ingående upplysningar.