SKRIFTLIG FRÅGA E-1710/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (23 maj 1997)

Ämne: Lag om inmatning på elnätet

I en skrivelse från kommissionär Van Miert till den tyska näringsministern Rexrodt av den 26 oktober 1996 omtalas negativa effekter av lagen om inmatning på elnätet (Stromeinspeisegesetz) på handeln med el inom gemenskapen. I samband med skrivelsen anmodades generaldirektorat XVII att yttra sig. I ett internt yttrande från GD XVII till GD IV från sommaren 1996 omtalas påstådda oproportionerligt höga ¨windfall profits¨ vid nya eller i framtiden byggda vindkraftanläggningar i Tyskland. Under tiden (början av 1997) har studier av tyska forskningsinstitut offentliggjorts om kostnadsutvecklingen för vindenergi, som visar att det inte kan vara tal om att för höga bidrag utbetalas till följd av lagen om inmatning på elnätet. Dessa undersökningar visar att de för närvarande beviljade bidragssatserna endast är tillräckliga för lönsam drift av anläggningar med gynnsam kustnära placering. Beräkningen beaktade inte ens eventuella framtida skador och reparationsarbeten.

1. Känner generaldirektoratet för energi till dessa undersökningar och har det för avsikt att ändra sina påståenden från sommaren 1996 mot bakgrund av dessa nya erfarenheter?

2. Hur motiverar generaldirektorat XVII det likaledes i det ovan nämnda interna meddelandet ställda kravet på stöd till förnybara energier enbart via offentliga medel istället för att fortsätta med de framgångsrikaste instrumenten för att främja förnybar energi som överhuvudtaget inte tar offentliga medel i anspråk (exempelvis lagen om inmatning på elnätet) och vidareutveckla dessa? Är ett sådant krav på finansiering med offentliga medel inte i strid med Maastrichtkriterierna, som kräver en återhållsam budgetpolitik?

3. Vilka metoder för att främja förnybar energi har enligt vad kommissionären för energi känner till visat sig vara bäst under de senaste åren? Erbjuder ett system med garanterade minimipriser inte den effektivaste möjligheten för en så snabb öppning av marknaden som möjligt för förnybara energikällor?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1708/97, E-1710/97, E-1712/97 och E-1717/97 ingivna av Christos Papoutsis för kommissionen (31 juli 1997)

Kommissionen kan på detta stadium inte kommentera de olika summorna för kostnader och kapacitet inom den tyska elsektorn. Kommissionen vill dock bekräfta att den har åtagit sig att främja förnybara energikällor. Mot bakgrund av de positiva reaktionerna på grönboken om förnybara energikällor ((KOM(96)576 slutlig. )) har kommissionen för avsikt att föreslå ytterligare åtgärder för att främja spridningen av förnybara energikällor inom unionen. Ambitionen är att senast år 2010 uppnå det föreslagna vägledande målet om 12 % av marknadsandelarna.

Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el ((EGT L 27, 30.1.1997. )) trädde i kraft den 19 februari 1997. I artiklarna 8.3 och 11.3 i direktivet erbjuds medlemsstaterna uttryckligen möjligheten att prioritera kraftverk som använder förnybara energikällor eller avfall eller anläggningar för kombinerad el- och värmeproduktion vid inmatningsordningen mellan produktionsanläggningar. Direktivet behandlar dock inte frågan om finansieringen av sådana åtgärder, en fråga som enligt subsidiaritetsprincipen skall lösas på nationell nivå under den period som direktivet genomförs. Kommissionen kommer att granska alla föreslagna åtgärder för att bedöma om de är förenliga med direktivet utan att de påverkar relevanta bestämmelser i EG-fördraget, särskilt konkurrensbestämmelserna.

I rådets resolution av den 27 maj 1997 om en strategi för förnybara energikällor, som antogs på basis av kommissionens grönbok i samma ämne, noteras att det inom ramen för avregleringen av energimarknaden krävs politiska åtgärder inom medlemsstaterna, men även på gemenskapsnivå med hänsyn till subsidiaritetsprincipen, för att förbättra konkurrenskraften för förnybara energikällor. Kommissionen har för avsikt att behandla denna fråga ytterligare, i vilken ingår frågan om lagen om inmatning på elnätet, som ett led i förberedelserna för en gemenskapsstrategi för förnybara energikällor. Kommissionen har för avsikt att offentliggöra sin strategi i en vitbok och i ett förslag till handlingsplan senare under 1997, vilket omnämns i grönboken.