SKRIFTLIG FRÅGA E-2774/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: Övergödning och farliga giftämnen i nio stora sjöar i Grekland

Enligt resultat från undersökningar som gjorts av Aristotelesuniversitetet i Thessaloniki har förekomsten av blåalger eller cyanobakterier som utvecklats på grund av övergödning av vattnet i nio sjöar i Grekland (Kastoriasjön, Janninasjön, Volvi, Doirani, Mikri Prespa, Vistonida, Amvrakia, Zazari

och Koronia) skapat ett fenomen med grönt vatten. I detta vatten förökar sig ämnen vars gifthalter överskrider Världshälsoorganisationens gränsvärden med det dubbla. Dessa giftiga ämnen är farliga såväl för människan, eftersom de är cancerframkallande, som för ekosystemet. Fyra av de ovannämnda sjöarna (Volvi, Mikri Prespa, Vistonida och Koronia) skyddas av Ramsarkonventionen.

1. Känner kommissionen till den omfattning som det här problemet antagit i Grekland och hur anser kommissionen att problemet skall tacklas?

2. WHO har fastställt skyddsmekanismer för hantering av gifter från cyanobakterier. Hur tillämpas dessa mekanismer i Grekland och i det övriga EU?

3. Har kommissionen för avsikt att använda sig av forskningsresultaten från Aristotelesuniversitetet i Thessaloniki för att återställa vattenkvaliteten i sjöarna till naturlig nivå?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(10 december 2001)

1. Genom de undersökningar som har genomförts i vattenekosystem i Grekland känner kommissionen till problemet med vattenkvaliteten i landet, och eutrofieringen i Greklands sjöar är ett känt problem. Föreliggande fråga avser emellertid giftiga arter (blåalger i sötvatten) som det inte finns så mycket information om. Dricks- och badvattnet undersöks emellertid för närvarande i flera medlemsstater.

Inom ramen för gemenskapslagstiftningen behandlas problemet med vattenkvaliteten i åtskilliga direktiv, bl.a. i direktivet om ytvatten avsett för framställning av dricksvatten(1) och direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse(2) samt nitratdirektivet(3). Syftet med direktiven är att uppnå en viss kvalitetsnivå på vattnet och begränsa effekterna på vattenförekomster, särskilt från näringsämnen och farliga ämnen.

Bestämmelserna i ovannämnda direktiv kan i det avseendet betraktas om åtgärder vid källan, eftersom de skyddar mot exempelvis bristfällig vattenkvalitet och eutrofiering som är orsaken till negativa miljöeffekter, t.ex. förekomsten av giftiga alger i höga koncentrationer. Dessa blåalger trivs i fosfor, som främst förekommer i avloppsvatten från tätbebyggelse, industrin och jordbruket.

2. Gränsvärden för toxiner anges emellertid inte i den nuvarande gemenskapslagstiftningen, eftersom problemet inte hade undersökts och övervakningsmetoder ännu inte hade utarbetats när direktivet antogs. Det finns en rekommendation för endast ett toxin (microcystin, ett celltoxin som skadar enzymernas aktivitet). Denna rekommendation inkluderas nu i förordningar för dricksvatten och badvatten i flera länder.

Inom ramen för femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (19982002) har initiativ redan tagits för att bygga upp ett Europaomfattande nätverk för att behandla frågan om algtoxiner. Dessutom behandlar ett antal forskningsprojekt frågor som rör utveckling, övervakning och minskning av giftiga algblomningar i sötvattensekosystem. Med Cyanotox-projektet planerar man att utveckla ett varningssystem för tidig upptäckt och övervakning av giftiga cyanotoxinbakterier i sjöar och vattenreservoirer. Med Photox-projektet utvecklar man en ny teknik för fotokatalytisk destruktion av cyanotoxiner. Efter att ha gjort en bedömning av problemet på EU-nivå och av den befintliga och avancerade teknikens potential att övervaka och avlägsna cyanotoxiner från vatten, skulle gemenskapen i samband med projektet kunna fastställa riktlinjer för mätningar av toxiner i vattenekosystem. Om det visar sig vara nödvändigt bör gränsvärden för toxiner fastställas i framtida gemenskapslagstiftning.

3. I de miljöåtgärder inom jordbruket som ingår i planen för landsbygdens utveckling 20002006 för Grekland (rådets förordning (EG) nr 1257/1999(4)) finns planer på särskilda åtgärder i vissa

Natura 2000områden i norra Grekland, bl.a. sjöarna Vistonida och Koronia. Syftet är att införa resurssnåla jordbruksmetoder för att förbättra den biologiska mångfalden. Genom denna åtgärd torde även vattenkvaliteten i nämnda sjöar förbättras, eftersom utsläppen från jordbruken kommer att minska.

Inom ramen för sammanhållningsfonden samfinansierar kommissionen också ett projekt för utvidgning, förbättring och modernisering av reningen av avloppsvatten från tätbebyggelse i staden Ioannina. När detta projekt utförts kommer det att ha en positiv inverkan på sjön Ioannina.

Vad beträffar sjön Koronia samfinansierades utarbetandet av en översiktsplan och det första steget i återställandet av miljöbalansen också av sammanhållningsfonden. Nästa steg i projektet finns med i sammanhållningsfondens genomförandestrategi för perioden 20002006.

Dessutom samfinansierades(5) flera projekt för skydd av biotoper i sjöarna Volvi, Prespa och Bistonida av den europeiska regionala utvecklingsfonden inom ramen för det operativa miljöprogrammet för perioden 19941999. Utvidgning av dessa åtgärder förutses i det operativa programmet för perioden 20002006 och i projekten inom sammanhållningsfonden för samma tidsperiod. Om man skyddar biotoperna, kommer det också att få positiva effekter på ovannämnda sjöar.

Diskussioner pågår för närvarande mellan kommissionen och de grekiska myndigheterna avseende landets genomgång och utvidgning av känsliga områden (enligt direktivet om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse och nitratdirektivet), som hittills identifierats. En förbättring på detta område skulle innebära strängare bestämmelser i hotade områden och vara ett viktigt framsteg i arbetet med att bekämpa eutrofiering och nitratproblem i ytvatten och grundvattentäkter. En allmän förbättring av vattenkvaliteten skulle också lösa problemet med höga toxinhalter, som är en följd av eutrofieringen.

Sammanfattningsvis kan sägas att bedömningen av undersökningsarbetet som gjorts i Grekland liksom användningen av resultaten i framtida projekt, är de grekiska myndigheternas ansvar.

(1) Rådets direktiv 75/440/EEG av den 16 juni 1975 om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna, EGT L 194, 25.7.1975.

(2) Rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse, EGT L 135, 30.5.1991.

(3) Rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket, EGT L 375, 31.12.1991.

(4) Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar, EGT L 160, 26.6.1999.

(5) Miljöprogram inom ramen för gemenskapens stödstruktur för Grekland.