SKRIFTLIG FRÅGA E-0405/02

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(20 februari 2002)

Ämne: Belgisk-nederländskt skatteavtal

Det nya skatteavtal mellan Belgien och Nederländerna som undertecknades den 5 juni 2001 men som ännu inte har trätt i kraft föreskriver i artikel 27 en kompensationsreglering för nederländska gränsarbetare. I korthet går det ut på att Nederländerna ger dem en skattesänkning om de skulle behöva betala mer avgifter och skatter än om de endast skulle falla under nederländska bestämmelser. För människor som var gränsarbetare före ikraftträdandet av det nya avtalet (existerande gränsarbetare) kompenseras även varje nettoinkomstminskning till följd av det nya avtalet. Men däremot föreskriver det nya avtalet att människor som blir gränsarbetare efter ikraftträdandet av det nya avtalet får en annan och mindre gynnsam kompensationsreglering. Avtalet skapar alltså två sorters kompensationsregleringar för två sorters gränsarbetare.

Den nederländska regeringen avser att betrakta existerande gränsarbetare som sådana, även om de blir ofrivilligt arbetslösa och finner en ny anställning som gränsarbetare inom 6 månader. De faller ändå inom den gynnsammare regleringen.

Om en gränsarbetare frivilligt byter arbete i Belgien, blir han eller hon däremot inte föremål för den gynnsammare regleringen. Den existerande gränsarbetaren betraktas då som en ny gränsarbetare och blir därmed föremål för den mindre gynnsamma kompensationsregleringen.

1. Anser kommissionen att det är i överensstämmelse med gemenskapsrätten att ovannämnda skatteavtal skiljer på två sorters gränsarbetare, existerande gränsarbetare och nya gränsarbetare? Är det inte frågan om otillåten diskriminering av nya gränsarbetare gentemot existerande?

2. Anser kommissionen att det är i överensstämmelse med gemenskapsrätten att den existerande gränsarbetaren som byter anställning frivilligt missgynnas i förhållande till en existerande gränsarbetare som blir ofrivilligt arbetslös och inom 6 månader får en ny anställning som gränsarbetare? Innebär det inte diskriminering av existerande gränsarbetare som byter anställning frivilligt?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(15 april 2002)

Enligt gällande gemenskapsrätt faller direkt beskattning till största delen fortfarande under medlemsstaternas behörighet. Ingående av dubbelbeskattningsavtal och den därtill hörande fördelningen av beskattningsrätten mellan parterna faller inom denna behörighet. Lagligheten i detta förfarande har erkänts av domstolen(1).

Vid utövandet av denna behörighet måste medlemsstaterna emellertid respektera sina förpliktelser enligt EG-fördraget. Det är inte tillåtet för medlemsstater att diskriminera på grund av nationalitet eller att införa eller bibehålla en diskriminering av medborgare från andra medlemsstater som utnyttjar sin rätt till fri rörlighet, eller att tillämpa omotiverade begränsningar för deras rörlighet. Medlemsstater skall även avhålla sig från att begränsa den fria rörligheten för sina egna medborgare.

Bestämmelserna i avtalet mellan Belgien och Nederländerna innebär inte någon diskriminering inte på grund av nationalitet och genom dessa införs inte heller någon begränsning för arbetstagares fria rörlighet. Samtliga nederländska gränsarbetare faller under samma beskattningsrätt. Endast för de gränsarbetare som kvalificeras som existerande eller redan verksamma gränsarbetare förutser avtalet en övergångsbestämmelse för att kompensera för en förlust av nettoinkomst. Sådana övergångsbestämmelser är berättigade i syfte att skydda redan verksamma gränsarbetares legitima intressen.

(1) Mål C-336/96 Gilly [1998] REG 2793; se särskilt punkt 30.