ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0555/03

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(27 februari 2003)

Ämne: Integrerad avfallshantering i Coneglianos kommun

Coneglianos kommun i provinsen Treviso beslutade vid kommunfullmäktiges sammanträde den 8 april 2002 (nr 127-597) att, utan ett offentligt upphandlingsförfarande, ge den integrerade hanteringen av hushållsavfall och liknande avfall samt förvaltningen av betalning (fakturering och inkassering) i uppdrag till ett konsortium som utgörs av områdets lokala renhållningsbolag (C.I.T.) som delvis är kommunägt. Dessutom beslöts det att förvaltningen senast den 1 juli 2002 skulle utföras direkt av C.I.T. eller av tredje man.

Samtidigt konstateras att C.I.T. som en av sina egna uppgifter utför den integrerade förvaltningen av hushållsavfall, specialavfall och liknande, inklusive uppsamling och transport liksom fakturering och inkassering av avgifterna som skall täcka bolagets utgifter, samt att denna integrerade förvaltning inklusive uppsamling och transport kommer att göra det möjligt att optimera bolagets organisation i ett optimalt område och på sätt skapa effektivitet och möjliggöra besparingar i bolaget genom att man uppnår en fullständig privatisering av det bolag som ansvarar för hanteringen av hushållsavfall och liknande avfall i kommunen.

Därefter mottog hushållen samt näringsliv och handel i Coneglianos kommun ett brev från borgmästaren i Coneglianos kommun, direktör för C.I.T., direktör för SAV.NO, i vilket kunderna upplystes om några förändringar avseende bolagets förvaltning och faktureringen för år 2002. Bland annat framhölls det att ett belopp som vederlag för tjänsten kommer att faktureras av C.I.T. genom SAV.NO som kommer att skicka en räkning till varje kund. En sådan räkning kom också mycket riktigt från SAV.NO.

Sammanfattningsvis har Coneglianos kommun direkt givit C.I.T. i uppdrag att förvalta avfallshanteringen, och detta bolag har sedan i sin tur givit detta uppdrag till SAV.NO som ju ingår i C.I.T.

Anser inte kommissionen mot bakgrund av ovanstående att dessa åtgärder är olagliga eftersom de bryter mot gemenskapsbestämmelserna som gäller upphandling av lokala offentliga tjänster?

Svar från Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 april 2003)

Kommissionen kan upplysa frågeställaren om att den känner till att den italienska lagstiftningen om lokala offentliga tjänster på en rad punkter brister i överensstämmelse med gemenskapsbestämmelserna om offentlig upphandling och koncessioner. Kommissionen har inlett ett förfarande om fördragsbrott med anledning av detta och har nyligen skickat en kompletterande formell underrättelse till Italien.

Beträffande tilldelningen av uppdraget att sköta avfallshanteringen i Conglianos kommun kommer kommissionen att begära in detaljerade uppgifter från de italienska myndigheterna, för att kunna bedöma om det aktuella fallet utgör en del av den generella problematik som är föremål för ovannämnda överträdelseförfarande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0364/03

från Cecilia Malmström (ELDR) till kommissionen

(12 februari 2003)

Ämne: Åldersgräns för piloter i Frankrike

Enligt uppgift är den övre åldersgränsen för piloter inom trafikflyget 60 år för att utöva sitt yrke i Frankrike. I övriga medlemsstater är åldersgränsen 65 år. Detta innebär att tjänsteutövning för piloter mellan 60 och 65 år omöjliggörs då flygplanet passerar genom Frankrikes luftrum, vilket innebär problem för flygbolagen.

Vad avser kommissionen göra för att den övre åldersgränsen för piloter i Frankrike och övriga medlemsstater ska stämma överens?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(28 mars 2003)

Kommissionen håller på att utarbeta ett ändringsförslag till förordning (EG) nr 1592/2002(1), i enlighet med dess artikel 7, för att utvidga verksamhetsområdet för Europeiska byrån för luftfartssäkerhet (EASA).

Denna utvidgning borde täcka in licenser för piloter, för att säkra en enhetlig tillämpning av gällande normer inom unionen.

(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1592/2002 av den 15 juli 2002 om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet, EGT L 240, 7.9.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0234/03

från Gerardo Galeote Quecedo (PPE-DE)och Juan Ojeda Sanz (PPE-DE) till rådet

(4 februari 2003)

Ämne: Fartyg med dubbla skrov för transport av bränsle

I slutsatserna från rådets (transportministrarnas) möte den 6 december 2002 fastställdes att olika typer av bränsle (tung eldningsolja, tjära och råolja) endast får transporteras i tankfartyg med dubbla skrov och att medlemsstaterna genom administrativa överenskommelser skall förbinda sig att inte godkänna enkelskroviga tankfartyg som fraktar de tyngsta typerna av bränsle att angöra deras hamnar, terminaler eller ankringsområden.

Några medlemsstater har redan antagit nationella åtgärder för att uppfylla denna överenskommelse. Vilka planer har det grekiska ordförandeskapet för att stimulera medlemsstaterna att fullfölja sina åtaganden?

En speciell händelse inträffade i Algecirasbukten då Gibraltar tillät en enkelskrovig monegaskisk oljetanker (Vemamagna) med en kapacitet på 100 000 ton olja fungera som flytande oljedepå för andra fartyg bara 600 meter från den spanska kusten.

Kommer det grekiska ordförandeskapet att kontakta de brittiska myndigheterna för att kräva en strikt tillämpning av gemenskapens miljöregler men tanke på bunkringsverksamheten i Gibraltar och uppmana dem att följa överenskommelsen om att förbjuda enkelskroviga fartyg?

Svar

(13 maj 2003)

Med anledning av olyckan med oljetankfartyget Prestige antog rådet (transport, telekommunikation och energi) den 6 december 2002 rådets slutsatser om en säker sjöfart och förhindrande av föroreningar. Bland annat samtyckte rådet till att medlemsstaterna, genom en administrativ överenskommelse, förbinder sig att inte godkänna att tankfartyg med enkelt skrov som är lastade med den tyngsta oljan, anlöper deras hamnar, terminaler eller ankringsplatser.

I enlighet med lydelsen i rådets slutsatser skall denna överenskommelse genomföras med hjälp av nationella åtgärder, och genomförandet omfattas därför av de enskilda medlemsstaternas behörighet.

Europeiska rådet (Köpenhamn den 1213 december 2002) betonade vidare att slutsatserna från rådet (transport) utan dröjsmål bör genomföras i alla avseenden. Europeiska rådet kommer att behandla dessa frågor igen i mars 2003, på grundval av en rapport från kommissionen.

Rådet håller för närvarande på att gå igenom ett kommissionsförslag om påskyndad utfasning av oljetankfartyg med enkelskrov och om förbud av transport till eller från medlemsstaternas hamnar av tunga oljor i oljetankfartyg med enkelskrov. Kommissionen lade fram sitt förslag den 27 december 2002 som svar på rådets slutsatser, och det är mer långtgående än slutsatserna då det föreslår en gemenskapsram för ett sådant förbud.

Rådet är inte behörigt att svara på den ställda frågan om Vemamagnas närvaro i Algecirasbukten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0606/03

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(3 mars 2003)

Ämne: Mottagning av katalanska och baskiska TV-kanaler i Frankrike

Kommissionen har, för att följa upp sitt svar på en tidigare fråga i detta ämne av den 5.12.2001 (H-0953/01(1)), skickat en kopia av en skrivelse från Dominique Baudis, ordförande för Frankrikes råd för audiovisuella frågor.

Baudis anger bland annat att den myndighet han företräder, för att värna om sociokulturell pluralism, tillståndsprövar mottagningen av katalanska och baskiska TV-kanaler i Rousillion (Nordkatalonien) och franska Baskien.

Anser kommissionen att denna tillståndsprövning är i enlighet med rätten att fritt sända och ta emot televisionssändningar inom EU samt med artikel 2a första stycket i direktivet Television utan gränser, som garanterar rätten att ta emot televisionssändningar från andra medlemsstater?

(1) Skrivet svar av den 5.2.2002.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(8 april 2003)

Kommissionen önskar att tydliggöra för parlamentsledamoten att tillståndet som denne hänvisar till i brevet från ordföranden för Frankrikes råd för audiovisuella frågor (CSA) inte är ett tillstånd för radiomottagning under vilket de katalanska och baskiska TV-kanalerna är ordnade. Den franska lagstiftningen föreskriver inte någon särskild ordning för TV-tjänster som sänds på regionalt eller lokalt språk över gränserna.

Däremot gäller följande:

- En TV-kanals användning av en frekvens som tilldelats Frankrike skall beviljas tillstånd efter anbudsförfarande offentliggjort av CSA, enligt de fastställda villkoren i lag nr 86-1067 av den 30 september 1986, om kommunikationsfriheten, i dess ändrade version.

- Markbundna TV-sändningar över gränserna som hör till en annan medlemsstats behörighetsområde, t.ex. Spanien, beviljas inte tillstånd efter anbudsförfarande om den använda frekvensen hör till en annan stats behörighetsområde än Frankrikes. Om de gränsöverskridande TV-sändningarna emellertid medför störningar i de franska sändningarna, skall den franska myndighet som är ansvarig för frekvensförvaltning, Agence Nationale des Fréquences, kontakta motsvarande myndighet i den berörda staten för att finna en lösning på problemet.

Kommissionen anser att en sådan situation fullt ut överensstämmer med direktivet om Television utan gränser(1).

(1) Rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, EGT L 298, 17.10.1989.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0938/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(26 mars 2003)

Ämne: Medel för att skapa ett museum för veteranbilar

För ett par månader sedan presenterade Archetipo (en kulturförening i Rom) ett projekt att skapa ett museum för veteranbilar för civilt, militärt och affärsmässigt bruk.

Detta projekt innefattar byggnationen av ett museikomplex i tre plan, delat i tre hallar: två för att ställa ut bilarna och en för att restaurera motorer och karosseri. Föreningen i fråga äger en av Italiens största samlingar av jordbruks- och industrifordon från fram till 60-talet. Det rör sig faktiskt om 200 veteranmotorcyklar, motorcyklar med sidovagn, militärmotorcyklar, treh julingsskåpbilar från 30- till 50-talen, vagnar i trä, hundratals industri- och jordbruksredskap från 1800-talet till 1960-talet såsom plogar, harvar, plogbillar, svarvar, tio militärflygplan, en stor mängd arbetsverktyg och -redskap från 1800-talet fram till våra dagar samt en enorm mängd pappersmaterial och bibliografiskt material av stort kulturellt värde.

Föreningen vill, förutom att ställa ut, göra fordonshistorien känd genom ett tidskriftsarkiv samt skapa arbetstillfällen via specialistkurser för unga restauratorer, då många utav dessa fordon behöver restaureras och underhållas kontinuerligt. Med

hänsyn till att spridning och främjande av konsten och kulturen är ett av de prioriterade mål som anges i Agenda 2000 för att så många som möjligt skall kunna ta del, är det alltså viktigt att detta stora kulturarv, unikt i sitt slag, erhåller skydd och inte skingras.

Kan kommissionen svara på följande frågor:

1. Vilka åtgärder och program står idag till buds för att finansiera ett projekt av detta slag?

2. Har liknande projekt redan tagits fram i andra medlemsstater?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(25 april 2003)

1. Kommissionen kan eventuellt stödja initiativ inom kultursektorn endast inom ramen för Kultur 2000 och enligt urvalskriterierna i det programmet som är det enda instrumentet för finansiering och programmering för kultursamarbete i unionen.

Detta program är avsett att stödja projekt som genomförs och finansieras tillsammans av minst tre operatörer från minst tre av de länder som deltar i programmet.

Parlamentsledamoten kan hitta ytterligare information på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/culture/c2000.

Kommissionen känner inte till andra projekt av denna typ som skulle lagts fram av andra medlemsstater.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0564/03

från Frédérique Ries (ELDR) till kommissionen

(27 februari 2003)

Ämne: Förslag till förordning om läkemedel för barn

I december 2000 antog rådet enhälligt en resolution i vilken man uppmanade kommissionen att lägga fram ett förslag till förordning för att förbättra de tillgängliga möjligheterna för behandling av barn. Rådet erkände att det fanns en reell brist inom denna del av folkhälsoområdet, och kommissionen beslutade att efterkomma rådets uppmaning. Kommissionen har flera gånger bekräftat detta åtagande under de diskussioner som nyligen ägt rum i parlamentet med anledning av revideringen av läkemedelslagstiftningen. Kravet att förslaget till förordning om läkemedel för barn måste underställas en studie av de ekonomiska effekterna medför emellertid att det finns stor risk för nya förseningar när det gäller publiceringen av denna text. De mycket viktiga ekonomiska åtaganden som gemenskapsinstitutionerna ställs inför 2004 kommer att fördröja genomförandet ytterligare.

Har kommissionen för avsikt att inom kort lägga fram ett förslag till förordning i denna fråga?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0564/03 och P-0626/03ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(3 april 2003)

Kommissionen har för avsikt att lägga fram ett slutligt förslag till förordning om läkemedel för barn så snart som möjligt. Ett första utkast gjordes i september 2002. Med utgångspunkt i detta utkast ägde samråd rum med medlemsstaterna och Europeiska läkemedelsmyndigheten. Detta samrådsförfarande tog längre tid än väntat, eftersom medlemsstaterna begärde förlängd tidsfrist för synpunkter i samband med Farmaceutiska kommitténs möte i november 2002.

Kommissionen har beslutat att detta förslag ska vara ett av de 43 viktiga förslag inom ramen för arbetsprogrammet för lagstiftningsarbetet 2003 som ska genomgå en utvidgad konsekvensanalys. Den utvidgade konsekvensanalysen är en viktig del av kommissionens handlingsplan för bättre lagstiftning.

Kommissionen har börjat förbereda denna konsekvensanalys och har för avsikt att genomföra den så snart som möjligt för att därefter kunna anta förslaget.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0551/03

från Jean-Maurice Dehousse (PSE) till kommissionen

(20 februari 2003)

Ämne: Användning av olika språk under anslutningsförhandlingarna

Jag tackar kommissionen för dess svar på min fråga P-3442/02(1) av den 26 november 2002, vilket jag tog del av med stort intresse.

Jag välkomnar det faktum att man enligt kommissionen aldrig har begränsat användningen av språken (vid förhandlingarna med de länder som ansökt om medlemskap i Europeiska unionen) till engelska eller till ett annat av unionens officiella språk, och att alla officiella EU-språk, sedan förhandlingarna inleddes, har kunnat användas på olika sammanträdesnivåer.

Jag måste emellertid konstatera att parlamentsledamöterna för närvarande endast kan få tillgång till det preliminära anslutningsfördraget, d.v.s. 70 kapitel, på engelska.

Hur kan det vara möjligt att endast den engelska versionen finns tillgänglig om alla språk verkligen har kunnat användas?

(1) EGT C 110 E, 8.5.2003, s. 213.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(13 mars 2003)

Språkordningen vid anslutningsförhandlingarna fastställs, som kommissionen angivit i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-3442/02(1), inte av kommissionen utan av de deltagande staterna. Samma sak gäller för frågan om i vilken ordning de olika språkversionerna av anslutningsfördraget skall läggas fram.

Parlamentsledamoten har vid det här laget säkert noterat att de andra språkversionerna av anslutningsfördraget gjordes tillgängliga kort efter det att den engelskspråkiga versionen lades fram.

(1) EGT C 110 E, 8.5.2003, s. 213.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0346/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(5 februari 2003)

Ämne: Icke-roterande arealuttag

1. Vilka mål försöker kommissionen uppnå genom förslaget om icke-roterande arealuttag?

2. Hur anser kommissionen att sådan jordbruksmark kan användas, om det alls är möjligt? Är den medveten om de avsevärda problem som kan uppstå genom att jordbruksmark som inte används lockar till sig inofficiella och otillåtna barackläger?

3. Hur anser kommissionen att man kan undvika sådana konsekvenser?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 februari 2003)

1. Arealuttag har fått stor uppmärksamhet från miljövänner som ett verktyg med stor miljövårdspotential. Denna potential kommer emellertid att uppstå endast om djur- och växtlokalerna får tillräckligt lång tid på sig för att utvecklas och om marken sköts med anpassning till lokala behov. Miljövännerna har sedan en tid tillbaka begärt en fast andel icke-roterande arealuttag.

De miljömässiga kraven kan tillgodoses utan att den smidiga effekten av arealuttag äventyras. Detta kan uppnås genom att arealuttaget görs icke-roterande med tillämpning av markskötsel som motsvarar de ekologiska behoven och begränsning av kraven för arealuttag till odlingsbar jord för att inte undergräva det miljömässiga värdet av välskötta betesmarker.

Eftersom roterande arealuttag under vissa omständigheter kan erbjuda bättre miljöresultat, kommer roterande arealuttag att förbli ett alternativ, när det kan motiveras på miljömässiga grunder.

2.-3. I kommissionens förslag om upprättande av gemensamma bestämmelser för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken(1) anges i artikel 57 att den uttagna marken skall bibehållas i god jordbrukshävd men att den inte får användas för jordbruksändamål och inte för att producera grödor för kommersiella ändamål.

Vad beträffar allmänhetens tillgång till uttagen mark, anser kommissionen att detta, i avsaknad av särskild EG-lagstiftning inom området, är en fråga för nationell rättstillämpning.

(1) KOM(2003) 23 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0297/03

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(4 februari 2003)

Ämne: Pensionsreformen

För närvarande håller man på att reformera EU-tjänstemännens pensionssystem. Under förberedelserna har det framkommit att kommissionen inte kommer att kräva att tjänstemännen i enlighet med rådets förordning betalar pensionsavgifter till ett belopp som uppgår till en tredjedel av pensionens totala täckning. Följaktligen är det medlemsstaterna som är tvungna att betala över två tredjedelar av pensionsavgiften. Hur motiverar kommissionen det att pensionsavgifterna inte i sin helhet påläggs tjänstemännen?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(7 mars 2003)

Enligt tjänsteföreskrifterna skall tjänstemännen själva finansiera en tredjedel av det bidrag som krävs för systemets försäkringstekniska balans, och så har alltid skett. Det finns ingenting i de förslag som kommissionen har lagt fram som stöder den åsikt som parlamentsledamoten hävdar i sin fråga att kommissionen inte kommer att kräva att tjänstemännen i enlighet med rådets förordning betalar pensionsavgifter till ett belopp som uppgår till en tredjedel av pensionens totala täckning.

Bidraget från de anställda har ökats flera gånger sedan pensionssystemet för EU:s offentliga administration antogs. Den senaste höjningen gjordes i januari 1993 och ökade det totala bidraget till 24,75 % (varav en tredjedel skall bäras av personalen och därför motsvarar 8,25 %). En försäkringsteknisk expertstudie som genomfördes 1998 visade att detta totala bidrag kan komma att bli otillräckligt i framtiden. I studien påpekades också att de parametrar som skulle ligga till grund för beräkningen av bidraget inte hade klart definierats. Därav följer att komponenterna i systemet, den försäkringstekniska metod som skall användas och vilka parametrar (räntesatser, dödlighetstal, osv.) inte hade klarlagts ordentligt. Utan klara definitioner kan givetvis alla förslag som baseras på otillräckliga hypoteser ifrågasättas.

I sitt reformförslag har därför kommissionen förslagit sätt att göra arrangemangen tydligare genom att införa ett objektivt förfarande för att klart specificera vilka delar systemet består av och garantera den försäkringstekniska balans som föreskrivs i tjänsteföreskrifterna (bilaga XII).

Parlamentsledamoten ombeds notera att kommissionen inte i sitt förslag förespråkar någon ny försäkringsteknisk uppdelning av bördan mellan personalen och budgeten. Enligt kommissionens förslag kommer personalen att fortfarande bidra med en tredjedel till finansieringen av systemet. Så snart man har nått en överenskommelse i rådet om vilka parametrar som skall ingå i beräkningen, kommer bidragssatsen att justeras i enlighet med detta. Det nya bidraget beräknas genomföras från den 1 januari 2004, och kommissionen har föreslagit en årlig översyn av det därefter.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0206/03

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(27 januari 2003)

Ämne: Export av får från Spanien till Grekland

Tusentals får exporteras årligen från Spanien till Grekland för slakt direkt eller strax efter ankomsten. Resorna tar åtminstone 50-60 timmar i anspråk.

Enligt rådets direktiv 91/628/EEG(1) skall får efter 28 tim mars transport få vila på mellanstationer även om fordonet uppfyller vissa standarder. I kommissionens beslut 2001/327/EG(2) om restriktioner när det gäller förflyttning av djurarter som är mottagliga för mul- och klövsjuka förbjuds emellertid användningen av mellanstationer i fråga om får för slakt eller produktion. Med dessa bestämmelser strävar man efter att begränsa transporter av får för slakt eller produktion till totalt högst 28 timmar. Transporten av får från Spanien till Grekland för slakt eller produktion strider antingen mot rådets direktiv 91/628/EEG eller kommissionens beslut 2001/327/EG.

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att utöva påtryckning på Spanien och Grekland för att stoppa denna handel som strider mot gemenskapsrätten?

(1) EGT L 340, 11.12.1991, s. 17.

(2) EGT L 115, 25.4.2001, s. 12.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(12 mars 2003)

Parlamentsledamoten beskriver helt riktigt, enligt kommissionen, den rättsliga situation där får för slakt eller vidare gödning sänds med vägtransport från de främsta områdena för fårproduktion i Spanien via Frankrike och Italien och vidare med färja från södra Italien till Grekland.

Avelsfår får dock passera mellanstationer och det är inte olagligt att låta slakta dessa får (som måste uppfylla kraven i strängare veterinärstandarder) efter ankomsten till bestämmelseorten.

Kommissionen har redan kontaktat Grekland, Spanien och Italien i denna fråga för att utreda om, och i så fall i vilken utsträckning, man i detta fall har brutit mot gemenskapslagstiftningen om transport av får. De berörda medlemsstaterna har även uppmanats att bekräfta att alla nödvändiga åtgärder har vidtagits för att se till att gemenskapslagen följs i framtiden.