SKRIFTLIG FRÅGA E-1833/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(22 juni 2001)

Ämne: Utvecklingspolitik och barns rättigheter

Ännu en gång har den internationella pressen uppmärksammat den dramatiska, ständigt pågående och otroliga situationen för miljontals barn runt om i världen (det talas om 250 miljoner, en skrämmande siffra), som redan från späd ålder tvingas till oerhört hårt arbete. Även om problemet med barnarbete fortfarande är ett socialt problem i vissa medlemsstater är det i många länder utanför Europa som det nått en oacceptabel omfattning.

Med tanke på de deklarationer som gjorts till förmån för barns rättigheter har EU en i varje fall moralisk plikt att utnyttja de medel den har till sitt förfogande för att bekämpa denna trista verklighet som, utan överdrift, ödelägger livet och värdigheten för miljontals barn.

1. Kan kommissionen därför upplysa om den reellt har möjlighet att underställa stöd- och biståndsprogram till, och handelsavtal med, dessa så kallade utvecklingsländer villkoret att de faktiskt efterlever den klausul om respekten för de mänskliga rättigheterna som åtminstone på papperet alltid ingår som del i dessa överenskommelser?

2. Kan kommissionen under alla omständigheter hitta ett sätt att hjälpa de utsatta barnen i dessa länder, genom biståndsprogram och särskilda projekt som syftar till att skapa förutsättningar för att åtminstone mildra det gissel som barnarbete utgör.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

Kommissionen stöder på det bestämdaste världssamfundets ansträngningar att avskaffa barnarbetet i världen. Den stöder i detta avseende särskilt Internationella arbetsorganisationens arbete. ILO antog 1999 en konvention om förbud mot de värsta formerna av barnarbete. Kommissionen betonade sitt stöd för ILO:s insatser mot barnarbete genom att den 15 september 2000 anta en rekommendation till medlemsstaterna att ratificera den nya konventionen. Den har även givit sitt stöd till EU-insatser på internationell nivå för bekämpning av barnarbete, senast vid det 57:e mötet i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna.

Sedan 1992 innehåller alla samarbetsavtal mellan EU och tredjeländer en klausul i vilken respekten för de mänskliga rättigheterna vilket inbegriper barnets rättigheter anges som en väsentlig beståndsdel av avtalet. Detta omfattar grundläggande arbetsnormer, i enlighet med vad som anges i ILO:s åtta grundläggande konventioner. Såsom klart framgår av ett nyligen offentliggjort kommissionsmeddelande om de mänskliga rättigheterna är syftet med klausuler om de mänskliga rättigheterna inte att ge uttryck för en negativ hållning eller en bestraffningsstrategi utan att främja dialog och positiva åtgärder. Politisk dialog med tredjeländer ger möjlighet att inskärpa vikten av att barns rättigheter respekteras. Kommissionen kommer även fortsättningsvis att fästa vikt vid parlamentets synpunkter vad gäller åberopande av klausuler om de mänskliga rättigheterna.

När det gäller utvecklingsbistånd erbjuder utarbetandet av landsstrategidokument (Country Strategy Papers) och diskussionerna med regeringar om dokument om strategier för nedbringande av fattigdomen (Poverty Reduction Strategy Papers, PRSP) ett gott tillfälle att ta upp frågan om tillämpningen av grundläggande arbetsnormer med mottagarländerna. Bland andra instrument kan nämnas specifika åtgärder för att stärka kapaciteten i berörda ministerier, för att göra det möjligt för regeringarna å ena sidan att utforma, anta och tillämpa en nationell arbetslagstiftning med hjälp av vilken det internationella samförståndet om principerna och rättigheterna i ILO:s grundläggande konventioner kan tillämpas på den lokala verkligheten vilket underlättar ratificering och tillämpning av dessa och å andra sidan att upprätta rimliga övervakningsmekanismer.

Specifika åtgärder för att främja avskaffandet av barnarbete omfattar följande: utveckla verksamma och tidsbundna program för avskaffande av de värsta formerna av barnarbete genom förebyggande åtgärder, skydd och rehabilitering; säkerställa alla barns tillträde till gratis grundläggande

utbildning av god kvalitet och, där så är möjligt och lämpligt, till yrkesutbildning; synliggöra barnarbetet genom att i högre grad insamla, analysera och sprida uppgifter; främja medvetenheten om barnens rätt till skydd från ekonomisk exploatering och om behovet av att prioritera åtgärder mot de värsta formerna av barnarbete. Finansiellt stöd för kampen mot barnarbete har gjorts tillgängligt inom ramen för Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter. Ett flertal projekt finansierades genom budgeten för år 2000, däribland projekt för stöd till tjänstefolk i Togo, till barnarbetare i jordbruket i Egypten och till organisationer som bekämpar barnarbetet i Latinamerika. Främjandet av barnets rättigheter har utvalts som prioriterat tema för finansiering från budgeten för år 2001 för det europeiska initiativet och projekturvalet håller för närvarande på att avslutas.

Cotonou-avtalet från 2000 mellan EU och 77 AVS-stater utgör ett viktigt steg framåt när det gäller att beakta grundläggande arbetsnormer i bilaterala avtal och omfattar särskilda bestämmelser om handels- och arbetsnormer. Kommissionens mest väsentliga insats mot barnarbetet utgörs av det arbete den lägger ned på att utrota fattigdomen, särskilt i afrikanska länder.