ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1021/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne: Kommunen Maceratas utnyttjande av medlen från vänortsprogrammet 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Bland EU:s subventioner finns det även ett stödprogram för att främja vänortsutbyte mellan europeiska städer. Många italienska städer, bland dem kommunen Macerata, skulle vara särskilt lämpliga för sådana evenemang.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Macerata lagt fram projekt inom ramen för vänortsprogrammet 2000?

2. Har kommunen Macerata beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0864/03, E-0886/03, E-1017/03, E-1018/03,E-1019/03, E-1020/03, E-1021/03, E-1022/03, E-1023/03, E-1024/03,E-1025/03, E-1026/03, E-1027/03, E-1028/03 och E-1029/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

Medel till vänortsverksamhet är inte decentraliserade medel.

Kommissionen beviljar bidrag på grundval av projekt som kommunförvaltningarna eller vänortskommittéerna skickar in.

Bidraget utbetalas först efter det att aktiviteten har genomförts, och mot uppvisande av verifikationer.

De lokala myndigheterna deltar i vänortsaktiviteten på grundval av en årlig inbjudan att lämna förslag, som offentliggörs i EUT.

Beträffande parlamentsledamotens frågor: Kommunerna: Fiumicino (E-0886), Frosinone (E-0864), Ancona (E-1017), Florence (E-1019), Livourne (E-1020), Macerata (E-1021), Perouse (E-1023), Pesaro (E-1024), Pise (E-1025) Pistoia, (E-1026) Siene, (E-1028) och Terni (E-1029) har inte fått något bidrag till vänortsverksamhet under 2000.

Kommunerna Carrara (E-1018), Massa (E-1022), Prato (E-1027) har fått bidrag till en vänortsaktivitet under 2000, och medlen har använts.

Parlamentsledamoten kan också vända sig till de berörda lokala myndigheterna för närmare upplysningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0007/03

från Joan Colom i Naval (PSE) till rådet

(16 januari 2003)

Ämne: Stöd till dem som drabbades av katastrofen med oljetankern Prestige

Förlisningen av oljetankern Prestige i november 2002 och det oljeutsläpp som olyckan orsakade är utan tvekan den största miljökatastrofen i Spanien under modern tid och den har drabbat tusentals personer. Vid mötet i Köpenhamn uttryckte Europeiska rådet i slutsatserna 32, 33 och 34 sitt beklagande och sin djupa oro över den allvarliga olyckan med oljetankern Prestige utanför

Spaniens nordvästra kust och ansåg att skadorna på den marina och samhällsekonomiska miljön och hotet mot tusentals personers försörjning var omöjliga att acceptera.

Vilka konkreta åtgärder för att hjälpa de drabbade personerna hade rådet godkänt per den 31 december 2002? Finns det utöver åtagandet att vidta förebyggande åtgärder för att undvika att liknande katastrofer upprepas någon åtgärd som innebär att Spanien kommer att få ekonomiskt tilläggsstöd?

Svar

(13 maj 2003)

Rådet hänvisar den ärade parlamentsledamoten till det svar som det lämnat i samma ärende på frågorna E-3563/02 från Brice Hortefeux, E-3581/02, E-3582/02, E-3583/02, E-3584/02, E-3587/02 och E-3589/02 från Camilo Nogueira Román, E-3625/02 från Paolo Costa m.fl. samt E-3761/02 från Emmanouil Bakopoulos.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0595/03

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 februari 2003)

Ämne: Villkor för svenskt statligt stöd till SJ

I Sverige behöver det krisdrabbade järnvägsbolaget uppemot en miljard kronor i statligt stöd för att få ordning på sin ekonomi. Annars kan bolaget hotas av nedläggning. Men en svensk statlig räddningsaktion kan komma att stoppas av kommissionen.

Men det kan givetvis bero på hur stödet utformas. Enligt tidningsuppgifter kan kommissionen tänka sig att den svenska staten ger ett lån till SJ, men på marknadsmässiga villkor och tidsbegränsat.

Kan kommissionen föreslå vägar och utformning för att den svenska staten på något sätt skall kunna ge en möjlighet för SJ att överleva?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(8 april 2003)

Det bör först och främst påpekas att medlemsstaten är skyldig att informera kommissionen om allt planerat statligt stöd innan det verkställs (stödanmälan). Om en medlemsstat vidtar en statlig stödåtgärd innan denna godkänts av kommissionen, betraktas stödet som olagligt, och medlemsstaten måste eventuellt återkräva stödet från mottagaren. Det bör dock påminnas om att anmälningsförfarandet endast gäller för sådant statligt stöd som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Det är mot denna bakgrund värt att notera att Sverige till kommissionen hittills inte har anmält några planer på att ge Statens Järnvägar ekonomisk hjälp.

Vidare är det upp till medlemsstaten att fatta beslut om utformningen av ett eventuellt statligt stöd, medan det är kommissionens uppgift att granska och bedöma stödets förenlighet med den gemensamma marknaden i ljuset av tillämpliga regler. Av detta följer alltså att kommissionen visserligen gärna ger vägledning och diskuterar olika ätgärdsalternativ med en medlemsstat, men att det inte är kommissionens uppgift att föreslå några sådana åtgärder, eftersom detta omfattas av medlemsstatens behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0412/03

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(17 februari 2003)

Ämne: Oljetransporter på Östersjön under isförhållanden

I Europeiska unionen finns det inte någon enhetlig rättsakt om havstransport under isförhållanden. Kravet på dubbla skrov är exempelvis inte tillräckligt om fartyget inte har förstärkts med tanke på isförhållanden. För närvarande, under normalt vinterväder, rör frågan i praktiken endast Sverige och Finland, men den blir aktuell för flera medlemsstater i och med att tre baltiska stater snart blir medlemmar av unionen. Dessutom är det fråga om dessa länders och EU:s förbindelser med ett tredje land, nämligen Ryssland. En oljeolycka kan naturligtvis också komma att beträffa Tyskland, Danmark och Polen. Därför torde det inte finnas något hinder enligt subsidiaritetsprincipen för att utarbeta en gemensam rättsakt om transporter till havs under isförhållanden.

Är kommissionen beredd att föreslå en enhetlig rättsakt om klassificering av havstransporterna och andra bestämmelser om isförhållanden?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(1 april 2003)

Parlamentsledamotens fråga måste ses mot bakgrund av de extrema isförhållanden som rådde i Östersjön i vintras och de problem som därmed uppstod för oljetankfartyg på väg mot den ryska hamnen Primorsk.

Kommissionen delar den oro som finns i Finland och alla andra länder vid Östersjön.

Internationella sjöfartsorganisationen och Helsingforskommissionen (Helcom) håller på att undersöka frågan om en harmonisering av gällande normer, för att avgöra vilken utrustning och vilka medel som är nödvändiga för sjöfart i vatten där isen lagt sig. Kommissionen anser att EU bör skynda på och stödja det arbete som dessa organisationer bedriver.

Om så krävs kommer kommissionen att överväga möjligheten att lägga fram ett direktiv om harmonisering av nödvändiga normer och medel för sjöfart i vatten där isen lagt sig, som skall gälla fartyg som är på väg till eller från en hamn i någon medlemsstat.

De normer som godkänts på internationellt plan är det enda sättet att ta itu med fartyg som är förknippade med risker i trafik på internationellt farvatten i närheten av EU:s kuster.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0510/03

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(24 februari 2003)

Ämne: Fara för okontrollerad spridning av zebramusslor om omläggningen av Ebrofloden sker enligt Spaniens nationella vattenplan (PHN)

Zebramusslan är en mollusk med tvådelat skal och tillhör en art som kan förorsaka svåra ekologiska obalanser eftersom den helt täcker alla underlag som den möter på sin väg och därmed rubbar ekosystemen. Den kan till och med allvarligt störa infrastruktur för vattenförsörjning. Den innebär ett allvarligt problem för Ebrofloden som skulle kunna spridas om dess förorenade vatten läggs om. Ur en rättslig synvinkel är det olagligt att införa främmande arter som rubbar den ekologiska balansen. Trots detta fortsätter man att inom ramen för den nationella vattenplanen PHN lägga om Ebro till andra flodbäddar utan att ha genomfört en strikt miljökonsekvensutredning som skulle ge garantier för att projektet är säkert.

Avser kommissionen att ge finansiellt stöd till ett projekt som skulle få katastrofala följder för miljön? Och kan över huvud taget stöd ges till en plan som inte respekterar bestämmelserna i ramdirektivet för vatten, inte bara för att man inte tar hänsyn till effekterna på ekosystemens tillstånd utan också för att man ignorerar principen om ett enda vattenupptagningsområde, liksom en verklig tillämpning av principen om kostnadstäckning?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 mars 2003)

Ledamoten hänvisas till kommissionens svar på de tidigare skriftliga frågorna av Chris Davies (E-2708/02 och E-2819/02)(1), Miquel Mayol i Raynal (E-0638/02)(2), Alexander de Roo mm. (E-3205/01)(3), Maria Sornosa Martinez mm. (E-2614/01)(4) och Daniel Varela Suanzes-Carpegna (E-2568/00)(5). Sammanfattningsvis kan sägas att kommissionen för en omfattande dialog med de spanska myndigheterna för att se till att utformningen och det slutliga genomförandet av Spaniens nationella vattenplan stämmer överens med gemenskapens miljölagstiftning och särskilt med ramdirektivet för vatten(6).

Enligt de föreskrifter som gäller för en eventuell användning av gemenskapsmedel från struktur- och sammanhållningsfonderna måste projekten vara förenliga med gemenskapens lagstiftning och strategi. Kommissionens uppgift är att övervaka efterlevnaden av dessa regler och föreskrifter.

Kommissionen är medveten om Zebramusslans förekomst i nedre Ebro. Kommissionen är också medveten om att en spridning av denna art till andra flodbäddar kan medföra betydande ekologiska och ekonomiska skador. Om man skulle överföra vatten från nedre Ebro till andra flodbäddar finns det helt klart en risk att Zebramusslan sprids tillsammans med vattnet. De spanska myndigheterna kommer att behöva ta upp denna viktiga fråga när de bedömer miljökonsekvenserna av den föreslagna överföringen av vatten mellan avrinningsområden.

(1) EGT C 92 E, 17.4.2003, s. 201.

(2) EGT C 277 E, 14.11.2002.

(3) EGT C 174 E, 20.6.2002.

(4) EGT C 134 E, 6.6.2002.

(5) EGT C 136 E, 8.5.2001.

(6) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, EGT L 327, 22.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0331/03

från Joan Vallvé (ELDR) till kommissionen

(10 februari 2003)

Ämne: Europeisk byrå för öar

I den skriftliga frågan E-2303/01(1) av den 31 juli 2001 gjordes kommissionen uppmärksam på problemen för företag på öar som inte ligger i de yttersta randområdena men som befinner sig i utkanten av kontinenten och därför drabbas av allvarliga konkurrensnackdelar eftersom deras transportkostnader är mycket högre än för företag på andra delar av den europeiska kontinenten. De har dessutom inte tillgång till järnvägar, motorvägar eller landfasta transportmedel. Detta innebär ett allvarligt handikapp i en frihandelszon som den gemensamma EU-marknaden.

En av de europeiska byråernas uppgifter är att underlätta operationer inom den gemensamma marknaden genom att sköta regleringar, erbjuda service till industrins olika sektorer etc. Att inrätta en europeisk byrå för öar är en nödvändig och riktig åtgärd för att kompensera bristen på tillträde till frihandelsområdet för öar som inte befinner sig i de yttersta randområdena. En sådan byrå skulle även kunna möta de tekniska behov som är specifikt knutna till öar. Man bör inte glömma bort att det på de europeiska öarna bor mer än 14 miljoner invånare.

Kommissionen ombads ge sin synpunkt på det faktum att det är svårt för vissa europeiska regioner att på lika villkor dra nytta av en av EU:s grundläggande principer, dvs. principen om fri marknad och fri konkurrens, och om man ansåg att en europeisk byrå för öar borde inrättas. Kommissionen svarade att en undersökning om situationen för öarna i EU hade inletts och att man inom ramen för denna undersökning hade som mål att inrätta en databas om öregioner. Undersökningen skulle inbegripa en jämförande analys av öarnas situation och en bedömning av problemen i samband med deras geografiska läge samt en analys av deras speciella behov. Denna vetenskapliga undersökning skulle emellertid inte innehålla en bedömning av för- och nackdelarna med att inrätta en europeisk byrå för öar eftersom det var för tidigt att ta upp denna fråga. Undersökningen skulle pågå under ett år.

Har kommissionen genomfört denna undersökning och, om så är fallet, har kommissionen börjat diskutera denna fråga? Kommer kommissionen nu att stödja inrättandet av en europeisk byrå för öar? Anser kommissionen att byrån skulle kunna ha sitt säte på Balearerna?

(1) EGT C 81 E, 4.4.2002, s. 148.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(10 mars 2003)

Som parlamentsledamoten påpekar har kommissionen inlett en undersökning om situationen för öarna i EU.

Kommissionen håller på att granska de konsoliderade slutrapporterna från undersökningen, som uppdragstagaren lämnade in den 31 januari 2003.

Något inrättande av en europeisk byrå för öar ingår inte i den vetenskapliga undersökningen.

Efter granskningen av rapporterna kommer kommissionen att offentliggöra resultaten av undersökningen. Kommissionen hoppas att en debatt uppstår till följd av detta. Denna debatt skulle även kunna omfatta de frågor som parlamentsledamoten tar upp.

Kommissionen noterar parlamentsledamotens förslag. Den planerar dock för närvarande inget inrättande av en europeisk byrå för öar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0712/03

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(4 mars 2003)

Ämne: Införlivande av antidiskrimineringslagstiftning med nationell rätt

Vilken information samlar kommissionen om omformuleringen av rådets direktiv 2000/43/EG(1) som för in principen om människors lika behandling oavsett etniskt ursprung i medlemsstaternas lagstiftning?

Vilken information samlar kommissionen om omformuleringen av rådets direktiv 2000/78/EG(2) som inrättar ett allmänt ramverk för lika behandling vid anställning och sysselsättning i alla medlemsländer?

(1) EGT L 180, 19.7.2000, s. 22.

(2) EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-0625/03 och P-0712/03ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(24 mars 2003)

Medlemsstaterna ska se till att rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung införlivas i nationell lagstiftning senast den 19 juli 2003. Rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet ska ha införlivats senast den 2 december 2003 (med möjlighet till ytterligare tre år för att införliva bestämmelserna om diskriminering på grund av ålder och funktionshinder).

Hittills har Frankrike informerat kommissionen om att delar av de två direktiven införlivats. Den franska lagstiftningen granskas nu för att kontrollera att den följer direktiven. Kommissionen är också medveten om att lagstiftning har antagits eller kommer att antas inom kort i en rad andra medlemsstater, även om denna lagstiftning ännu inte anmälts formellt.

Kommissionen har regelbunden kontakt med medlemsstaternas myndigheter för att stödja införlivandet av gemenskapslagstiftningen. Därför har frågor som rör tolkningen av direktiven kunnat diskuterats innan de införlivats. Kommissionens förhoppning är att man därigenom har kunnat lösa de flesta problem på förhand.

Kommissionen har påpekat att tidsgränserna för införlivandet måste följas och att underlåtenhet i detta avseende innebär en överträdelse av gemenskapslagstiftningen. Alla medlemsstater har meddelat att de tänker införliva direktiven inom den fastställda tiden. Om detta inte sker, eller om en medlemsstat införlivar direktiven på ett felaktigt sätt, kommer kommissionen där så är lämpligt att använda sina befogenheter enligt artikel 226 i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0497/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(21 februari 2003)

Ämne: Tillväxthormoner och barns hälsa

I vissa italienska städer, särskilt Milano och Turin, har det skett en onormal ökning av antalet barn som lider av för tidig pubertet. Denna sjukdom, som går under namnet telarke, drabbar framför allt barn mellan fyra till sex år, men kan ibland även drabba spädbarn som bara är några månader gamla. Det är inte omöjligt att denna ökning kan sättas i samband med förtäring av mejeriprodukter eller kött från hormonbehandlade djur. Detta samband har dock inte kunnat bevisas vetenskapligt, trots att problemet har varit känt i flera år. Kommissionen uppmanas mot denna bakgrund att besvara följande frågor:

1. Har det genomförts en undersökning i andra medlemsstater för att man skall kunna konstatera omfattningen och spridningen av denna oroväckande företeelse?

2. Har det inletts ändamålsenlig forskning för att man skall kunna utesluta att det finns ett samband mellan dessa fall och förtäring av mejeriprodukter eller kött från hormonbehandlade djur?

3. Vilka resultat har denna forskning i så fall lett till?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(28 mars 2003)

Kommissionen känner till fall av prematur utveckling av könsorgan hos barn i Piemonte i Italien. De italienska myndigheterna har bekräftat att de rättsliga myndigheterna gör noggranna undersökningar, men hittills har inga konkreta slutsatser kunnat dras när det gäller orsaken till problemet.

År 1998 inledde kommissionen 17 specifika studier för att åtgärda vissa brister i forskningen om potentiella risker för människors hälsa på grund av hormonrester i nötkött och köttprodukter. En av dessa var en retrospektiv studie om långsiktiga effekter på barn som exponerats för östrogenkontaminerat kött. Den publicerades under titeln Accidental gynecomastia in children i Acta Pathologica, Microbiologica et Immunologica Scandinavica(1).

Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa (SCVPH) har nyligen sett över de 17 studierna. En förteckning över undersökningarna och det senaste yttrandet från SCVPH finns på Internet(2). Tyvärr ger ovan nämnda studie inga avgörande resultat.

Därför har tema nr 45 med titeln Environmental factors influencing puberty onset tagits med i kommissionens arbetsprogram för forskning (Prioritet 5: Livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet) för 2004 som ett indikativt tema(3).

(1) APMIS 109- Suppl 103: S203-9 2001.

(2) http://europa.eu.int/comm/food/fs/him/him_index_en.html.

(3) http://fp6.cordis.lu/fp6/call_details.cfm?CALL_ID=16.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0390/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 februari 2003)

Ämne: Program för arbetslivserfarenhet i relation till arbetsrättigheter

De grekiska arbetstagare som genomgår EU-finansierade program för att skaffa sig arbetslivserfarenhet saknar både under utbildningen, och i ännu högre grad när de arbetar, grundläggande arbetsrättigheter och socialförsäkringsrättigheter, t.ex. lagstadgad årlig semester och föräldraledighet. Detta leder till att en nybliven mor måste vara tillbaka i normalt arbete från och med tre dagar efter förlossningen, vilket faktiskt inträffat bland skolvaktmästare i Grekland.

Definitionen av arbetstagare är enligt artikel 3 i rådets direktiv 89/391/EEG(1) av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet: varje person anställd av en arbetsgivare, inklusive praktikanter och lärlingar men inte arbetstagare i arbetsgivarens hushåll och i direktiv 93/104/EG(2) återfinns gällande bestämmelser om arbetstiden. Vad tänker kommissionen mot bakgrund av detta göra för att arbetstagare som deltar i program för att skaffa sig arbetslivserfarenhet skall åtnjuta alla arbetsrättigheter och socialförsäkringsrättigheter?

(1) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

(2) EGT L 307, 13.12.1993, s. 18.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(3 april 2003)

De direktiv som parlamentsledamoten tar upp är införlivade i den grekiska lagstiftningen. För de förhållanden som frågan gäller åligger det följaktligen de nationella myndigheterna att övervaka att nationella och gemenskapens arbetsmiljöföreskrifter följs och att vidta sanktioner mot eventuella överträdelser.

Det är enbart i de fall då en fast förvaltningspraxis konstateras som kommissionen i förekommande fall skulle kunna agera mot en medlemsstat på grund av bristande tillämpning av EG-rätten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0058/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(22 januari 2003)

Ämne: Franz Fischler, kommissionens ledamot med ansvar för jordbruk och fiske, och principen om relativ stabilitet inom den gemensamma fiskeripolitiken

När betänkanden om den gemensamma fiskeripolitiken diskuterades i Europaparlamentet, sa kommissionens ledamot med ansvar för jordbruk och fiske, Franz Fischler, att principen om relativ stabilitet inte kunde förändras i samband med reformen av den gemensamma fiskeripolitiken, eftersom den utgör en del av denna. I vilken fördragsbestämmelse bekräftas att denna princip inte kan förändras, om den gemensamma fiskeripolitiken reformeras?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 mars 2003)

Principen om relativ stabilitet som tillämpas på den gemensamma fiskepolitiken finns inte angiven i fördragen, och utgör i och med detta inte del av primärrätten.

Rådet kan ändra principen om relativ stabilitet genom kvalificerad majoritet. Kommissionen ansåg dock vid reformen av den gemensamma fiskepolitiken, att det var lämpligt att föreslå att denna skulle bibehållas. Den relativa stabiliteten är en del av den grundläggande politiska jämvikten för den gemensamma fiskepolitiken, och en stor majoritet av medlemsstaterna har visat sig vara positiva till att den bibehålls. För övrigt anser kommissionen att det för närvarande inte finns något tillräckligt bra och acceptabelt alternativt system som skulle kunna ersätta principen om relativ stabilitet.

Kommissionen har dock även erkänt att denna princip skulle kunna ses över på medellång eller lång sikt. Dessutom har kommissionen inom ramen för reformen föreslagit att man under år 2003 skall organisera debatter om en bättre ekonomisk förvaltning av gemenskapens fiske, och kommissionen kommer att lägga fram en rapport i ämnet.