SKRIFTLIG FRÅGA P-2957/02

från Giovanni Procacci (ELDR) till kommissionen

(15 oktober 2002)

Ämne: Förordning (EG) 1019/2002 och märkning av olivolja

Kommissionens förordning (EG) 1019/2002 av den 13 juni 2002 om saluföringsnormer för olivolja(1), syftar till att reglera ursprungsbenämning, saluföring, blandningar och ny klassificering av olivolja. Förordningen skall träda i kraft den 1 november 2002, men de bestämmelser som gäller märkning och angivande av blandning börjar inte tillämpas förrän den 1 november 2003.

I unionens politik fästes ju allt större vikt vid produkternas kvalitet och konsumentskydd, något som i första hand främjas genom korrekt information. Därför frågar jag kommissionen varför man valt att dröja med tillämpningen av just de bestämmelser i förordningen som bland annat gör det möjligt att se var olivoljan kommer ifrån, så att imitationer och förfalskningar kan undvikas.

Att bestämmelserna träder i kraft med fördröjning ger naturligtvis producenterna tid att anpassa sig efter de nya reglerna om märkning, men varför går kommissionen med på att man efter den 1 november 2003 skall få sälja produkter som tillverkats före detta datum, även om de nya reglerna inte följts?

Dessutom vill jag fråga kommissionen vad den tänker göra för att förbättra systemen för kontroll av produktion och försäljningsflöden? Om inte kontrollen blir mer effektiv, är all möda för att få fram en kvalitetsprodukt förgäves.

(1) EGT L 155, 14.6.2002, s. 27.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(31 oktober 2002)

I artikel 12 i kommissionens förordning (EG) nr 1019/2002 av den 13 juni 2002 om saluföringsnormer för olivolja(1) föreskrivs att förordningen skall tillämpas från och med den 1 november 2002.

Följande undantag föreskrivs dock:

- Produkter som övergår till fri omsättning före den 1 augusti 2002 får saluföras fram till dess att hållbarhetsdatum har passerats.

- Bestämmelserna i artikel 3 (kompletterande information om kategori), 5 (frivilliga uppgifter) och 6 (märkning av blandningar av olivoljor och livsmedel som innehåller olivolja) skall tillämpas från och med den 1 november 2003.

När det gäller uppgift om ursprung i märkningen skall artikel 4 tillämpas från och med den 1 juli 2002. Denna artikel tar upp det system som redan införts genom kommissionens förordning (EG) nr 2815/98 av den 22 december 1998 om saluföringsnormer för olivolja(2), och den ändrar inte det gällande systemet, utan garanterar bara dess kontinuitet.

Som svar på aktörernas anmodan håller kommissionen på att undersöka möjligheterna att ändra artikel 12 i nämnda förordning när det gäller förlängningen av tillämpningsfristerna enligt artikel 2 i förordningen och kraven i fråga om direktförsäljning av olivolja från producenterna till konsumenterna, samt för att ge en ytterligare frist så att de etiketter som fortfarande finns i lager kan användas tills de tagit slut.

Kommissionen vill slutligen betona att den fortsätter sin politik för att stärka de kontroller som redan existerar och som är baserade på uppskattningar av avkastningen i likvärdiga områden, införandet av det geografiska informationssystemet (GIS) för olivolja samt uteslutandet av den produktion som kommer från nya planteringar, vilket ger en bättre uppfattning om oljepressarnas faktiska produktion. Genomförandet av dessa åtgärder samt de viktiga ändringar som införts genom förordningen rörande handelsnormer syftar till att minska eventuella risker för bedrägeri samt till att förbättra kvaliteten på den olivolja som säljs till slutkonsumenten.

(1) EGT L 155, 14.6.2002.

(2) EGT L 349, 24.12.1998.