ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0453/01

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(19 februari 2001)

Ämne: Fiske med långrev

Gemenskapens fiskefartyg fiskar med långrev i norra Atlanten. Långrevsfiske är orsaken till att tiotusentals sjöfåglar dör. De metoder som används vid långrevsfiske gör att vissa sjöfågelarter, så som kortstjärtad albatross och stormfågel, är i allvarlig fara. Totalt riskerar 26 arter av sjöfåglar att dö ut. Skulle kommissionen kunna redogöra för vad den ämnar göra för att förbättra den nuvarande situationen när det gäller långrevsfiske som en del av sina mer omfattande fiskebestämmelser om att främja ett sjöfågelvänligt långrevsfiske?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 mars 2001)

När det gäller hotet mot sjöfågel till följd av fiske med långrev emotses inga större problem för stormfågeln i Nordatlanten, eftersom den stora populationen (10-12 miljoner fåglar) innebär att den inte hotas, utan den största oron gäller albatrosser och andra arter, mestadels i de södra oceanerna.

För att angripa problemet har gemenskapen redan infört följande skyddsåtgärder i sin lagstiftning(1):

- Användning av en lina med plastremsor som är avsedd att skrämma bort fåglar.

- Revarna skall tyngas ner så att de sjunker snabbare och utgör en mindre risk.

- Förbud mot dumpning av fiskavfall i havet, vilket lockar sjöfågel till revarna.

- Långrev skall sättas ut nattetid, när det är mindre troligt att albatrosser och andra sjöfåglar är på jakt efter föda.

- Endast upptinat bete skall användas.

Dessa åtgärder, som är obligatoriska för fiskeföretag i gemenskapen, har utformats av kommissionen för bevarande av levande marina tillgångar i Antarktis (CCAMLR), som behandlar vattnen kring Antarktis, och som gemenskapen har avtal med.

Dessutom har kommissionen och medlemsstaterna varit engagerade i arbetet med den internatio-nella handlingsplanen för att minska bifångsten av sjöfågel vid fiske med långrev. Denna internationella plan antogs i FAO:s fiskerikommitté 1999. Vid fiskerikommitténs möte i år (26 februari 20012 mars 2001) kommer det första steget i de nationella handlingsplanerna att läggas fram. På grundval av den information som medlemsstaterna har lämnat föreslår gemenskapen att arbetet inleds med en bedömning av situationen och insamling av uppgifter om i vilken utsträckning och på vilket sätt sjöfågel blir bifångst vid fiske med långrev.

(1) Rådets förordning (EG) nr 66/98 av den 18 december 1997 om vissa bevarande- och kontrollåtgärder som skall tillämpas vid fiskeverksamhet i Antarktis, och upphävande av förordning (EG) nr 2113/96 EGT L 6, 10.1.1998 och Rådets förordning (EG) nr 2479/98 av den 12 november 1998 om ändring av förordning (EG) nr 66/98 om vissa bevarande- och kontrollåtgärder som skall tillämpas vid fiskeverksamhet i Antarktis EGT L 309, 19.11.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1524/01

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(21 maj 2001)

Ämne: Det svenska näringslivets ojämlika behandling av EU-medborgare

Den svenska livsmedelskedjan ICA tillämpar en policy som innebär att kunderna tilldelas ett kundkort som sedan kan användas för att samla ihop bonuspoäng som ger vissa förmåner inom kedjans affärer. En person som inte är svensk medborgare tilldelades efter ansökan inget kundkort, eftersom hon inte hade något personnummer. ICA hävdade att företaget på grund av den svenska lagstiftningen om deklaration av kontrolluppgifter är skyldigt att ange kortinnehavarens personnummer. Det faktum att icke-medborgarna betalar skatt i Sverige (bland annat fastighetsskatt) och förfogar över ett svenskt bankkonto spelar enligt ICA ingen roll i sammanhanget.

1. Företaget ICA stöder sig på den svenska lagstiftningen på beskattningsområdet. Kan kommissionen ge närmare besked om företaget agerat korrekt härvidlag? Om man anser att detta agerande är korrekt utifrån svensk lagstiftning, i vilken utsträckning är då denna lagstiftning förenlig med den relevanta EG-rätten? Delar kommissionen min uppfattning att den svenska lagstiftningen leder till direkt diskriminering?

2. Om det är så viktigt att inneha ett personnummer enligt svensk lag, delar kommissionen då min uppfattning att den svenska regeringen är skyldig att tilldela dessa personer ett sådant personnummer om de vistas där legalt och betalar fastighetsskatt?

3. Anser kommissionen att det är acceptabelt att icke-medborgare diskrimineras när de nu konsekvent måste betala högre priser för samma produkter?

4. I vilken utsträckning förekommer det att även andra svenska livsmedelskedjor förfar på detta sätt?

5. Är kommissionen beredd att påtala denna eventuellt diskriminerande praxis för den svenska regeringen och ICA?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 september 2001)

På parlamentsledamotens fråga vill kommissionen lämna följande svar:

- Enligt vad kommissionen för närvarande vet tycks inte den svenska lagstiftning som parlamentsledamoten hänvisar till kräva någon särbehandling som bygger på innehavet av personnummer. Särbehandlingen tycks vara knuten till valet av svensk livsmedelskedja och kan inte motiveras med hänvisning till svensk lag. Då det gäller den fjärde frågan känner kommissionen inte till om likartad praxis tillämpas i andra svenska livsmedelsaffärer.

- Kommissionen har i ett brev vänt sig till livsmedelskedjan och de svenska myndigheterna med en begäran om ytterligare upplysningar.

- Så snart som kommissionen har fått del av dessa upplysningar kommer parlamentsledamoten att bli omedelbart informerad.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1469/01

från Guido Podestà (PPE-DE) till kommissionen

(17 maj 2001)

Ämne: Kvinnans och samhällets situation i Afghanistan

I Afghanistan har talibanerna inrättat en fundamentalistisk regim baserad på religiös intolerans och könsdiskriminering.

Inbördeskriget som under årtionden härjat i landet har lett till mer än 5 miljoner flyktingar, mer än 1 miljon stympade och rörelsehindrade och en utbredd fattigdom.

Med mer är 700 000 änkor i landet är kvinnorna idag i majoritet. Ofta ansvarar de ensamma för sina familjer, med vilka de lever i extrem misär som förvärras av talibanernas påbud mot arbete för kvinnor utanför hemmet.

Förbudet för kvinnor att motta ens den mest elementära utbildning förvärrar den redan djupt förankrade analfabetismen och håller dem kvar i förtryck.

Kvinnornas situation utgör tvivelsutan det mest komprometterande exemplet på talibanernas konsekventa och fortgående förbrytelser mot de mänskliga rättigheterna, men det är inte det enda. Situationen för samhället i övrigt är nog så allvarlig.

Vad avser kommissionen göra till stöd för dem som idag lever under den nuvarande regimens förtryck?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 juli 2001)

Unionens mål i Afghanistan, som delas av kommissionen, fastställs i dess senaste gemensamma ståndpunkt av den 22 januari 2001(1) om Afghanistan. De är att åstadkomma varaktig fred; främja stabilitet och utveckling; främja respekten för internationell humanitär rätt och de mänskliga rättigheterna, inbegripet kvinnors och barns rättigheter; ge verksamt humanitärt bistånd; förstärka kampen mot illegal narkotika och terrorism; bidra till fredsskapande verksamhet och stödja program som genomförs av icke-statliga organisationer och internationella biståndsorgan för afghanska flyktingar i grannländerna.

Unionen är verksam inom alla dessa områden, även om engagemanget är beroende av de omständigheter som är rådande vid en given tidpunkt. Unionen stödjer fredsinitiativ, tar egna diplomatiska initiativ och framför med skärpa sina ståndpunkter till de relevanta fraktionerna i landet och i grannländerna beträffande situationen på det politiska och humanitära området och på området mänskliga rättigheter i Afghanistan.

När det gäller den av gemenskapen utförda verksamhet som riktar sig speciellt till kvinnor, bör det noteras att alla gemenskapsprojekt för humanitärt bistånd i Afghanistan, som genomförs i alla landets områden, riktar sig till sårbara grupper och befolkningsgrupper. Kvinnor och änkor ingår i dessa sårbara grupper och omfattas av såväl särskilda projekt som könsinriktade delar av projekt som rör hälsovård och sysselsättning, särskilt medicinska projekt, men även projekt och program som rör mat för arbete och bostäder.

Det är även viktigt att notera att situationen för kvinnor i Afghanistan är olika från region till region i de delar av landet som står under talibanernas kontroll. Attityderna hos de lokala politiska ledarna och stamhövdingarna och kvinnornas egen beslutsamhet kan spela en viktig roll när det gäller att förbättra kvinnors och flickors villkor i samhället.

(1) EGT L 21, 23.1.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0877/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(27 mars 2001)

Ämne: Andreas Papandreou-avenyn i Pireus

Anläggandet av Andreas Papandreou-avenyn i Pireus skulle enligt de ursprungliga planerna förbinda Poseidon-avenyn med Schistos-avenyn och arbetena inleddes för tre år sedan. Nu har anläggandet av vägen upphört, vilket lett till stora trafikproblem och frågetecken om vad som skall hända med projektet. Kommunen Pireus reaktion på vägbygget är att kräva att man skall omvandla broarna till tunnlar, och det är troligt att den kommer att hävda att säkerhetsåtgärder måste vidtas.

Enligt de skyltar som sitter uppe på platsen får projektet EU-stöd och jag vill därför fråga följande:

1. Kan kommissionen upplysa om hur det går med projektet, hur mycket av medlen som är utnyttjade och vilken tidsplan som gäller?

2. Varför är projektet försenat?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(21 juni 2001)

Projektet Andreas Papandreou-avenyn medfinansieras genom det regionala operativa programmet för Attika inom gemenskapens stödram under perioden 19941999.

Enligt de uppgifter som Europeiska kommissionen fått från de grekiska myndigheter som ansvarade för förvaltningen av projektet upphävdes det inledande kontraktet den 15 september 2000 genom ett beslut från ministeriet för fysisk planering och offentliga arbeten. Förklaringen till detta beslut uppgavs vara problem med exproprieringsförfarandena och arkeologiska fynd på platsen. Vid den tidpunkten hade 20 % av projektet genomförts till en kostnad av 1,86 miljarder GRD.

Ansträngningarna för att förhandla fram ett nytt kontrakt har fördröjts av diskussioner mellan det berörda ministeriet och Pireus kommun om de tekniska aspekterna på projektet. Kommissionen har skrivit till de grekiska myndigheterna och bett dem att vidta nödvändiga åtgärder för att se till att projektet avslutas inom en rimlig tid.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1279/01 från Pere Esteve (ELDR) till kommissionen. Ersättning av djurfoder innehållande animaliskt protein.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 340 E , 04/12/2001 s. 0212 - 0212



SKRIFTLIG FRÅGA P-1279/01 från Pere Esteve (ELDR) till kommissionen (19 april 2001) Ämne: Ersättning av djurfoder innehållande animaliskt protein Till följd av sjukdomen bovin spongiform encefalopati (BSE) måste djurens foder bytas ut och köttmjöl och benmjöl ersättas. Samtidigt kan länderna i EU odla tillräckliga mängder oljeväxter och proteingrödor (lusern, raps, ärter och liknande). Dessa grödor kräver lite vatten och odling av dem skulle utgöra en givande källa till vegetabiliskt protein. Vilka åtgärder har EU planerat för att gynna sådana odlingar och därigenom främja förekomsten av vegetabiliskt protein i Europa för framställning av djurfoder, samtidigt som det starka beroendet av tredje land skulle minska? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (8 juni 2001) Parlementsledamoten hänvisas till kommissionens meddelande till parlamentet och rådet(1) om möjligheter att främja odlingen av växtproteiner i EU, vilket grundar sig på ett arbetsdokument(2). (1) KOM(2001) 148 slutlig. (2) SEK(2001) 431.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1258/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(26 april 2001)

Ämne: Europeiska kommissionens språkbruk i huvudstadsregionen Bryssel

Den 29 juli 2000 erkände kommissionsledamoten Philippe Busquin att Europeiska kommissionen hade begått ett fel genom att i sin korrespondens endast använda en franskspråkig adress(1). I de nya kontrakten från European Commission Research Directorates General Shared Cost RTD CPF Forms Electra A6 för shared cost R&D-projekt inom ramen för det femte ramprogrammet (1999/2000) hade kommissionen endast angivit adressen Rue de la Loi - Bruxelles. På det sättet gavs felaktigt intrycket att de nitton kommunerna i Bryssel är franskspråkiga. Enligt den belgiska federationens grundlag hör dessa kommuner till den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel.

Kommissionsledamot Busquin uppmanade den berörda avdelningen att rätta till felet i nästa publikation. Europeiska kommissionen erkänner för övrigt den tvåspråkiga ställning som kommunerna i huvudstadsregionen Bryssel har. I kommissionens korrespondens anges därför alltid adressen på nederländska och på franska. Den här regeln tillämpas inte endast för korrespondensen utan även i alla publikationer och övriga trycksaker. Anvisningarna med avseende på detta gavs den 6 mars 1995 till kommissionens avdelningar och har angivits i en handbok.

Trots anvisningarna från den 6 mars 1995 och meddelandet från kommissionsledamot Busquin har det visat sig att Europeiska kommissionen fortfarande anger endast franskspråkiga adresser, både i sin korrespondens och på Internet(2).

1. Kommer kommissionen och dess avdelningar att fortsättningsvis använda både nederländskspråkiga och franskspråkiga adresser för sin korrespondens och sina publikationer på Internet, med beaktande av den tvåspråkiga ställning som de nitton kommunerna i huvudstadsregionen Bryssel har? Om så inte är fallet, varför vägrar kommissionen och dess avdelningar att erkänna de berörda kommunernas tvåspråkiga karaktär och använda både den nederländskspråkiga och den franskspråkiga adressen i sin korrespondens och på Internet?

2. Kommer kommissionen och dess avdelningar att fortsättningsvis använda både nederländskspråkiga och franskspråkiga adresser för sin korrespondens och på Internet för att inte ge intryck av att prioritera den ena eller den andra av de nederländskspråkiga och franskspråkiga gemenskaperna i huvudstadsregionen Bryssel? Om så inte är fallet, varför ger kommissionen och dess avdelningar intryck av att prioritera den franskspråkiga gemenskapen genom att endast använda franskspråkiga adresser i sin korrespondens och på Internet?

(1) EGT C 72 E, 6.3.2001, s. 144.

(2) http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/01/479|0|RAPID&lg=EN.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(5 juni 2001)

Kommissionen erkänner huvudstadsregionen Bryssels tvåspråkiga ställning och påminner sina tjänstemän om att ange adresserna på nederländska och franska i alla sina publikationer så snart texten är skriven på ett tredje språk.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0657/01

från Helmuth Markov (GUE/NGL) till kommissionen

(6 mars 2001)

Ämne: Det operativa programmet för delstaten Thüringen

När lämnades det operativa programmet för delstaten Thüringen 20002006 in till kommissionen för godkännande?

Var kommissionen tvungen att begära in ytterligare upplysningar (i sådana fall, hur många?) som kompletterade uppgifterna i det operativa programmet?

När gjorde delstatsregeringen den sista kompletteringen av det operativa programmet?

När fanns det enligt kommissionens mening ett program som kunde godkännas?

Är det korrekt att kommissionen ofta har frågor och ställer krav på ytterligare kompletteringar när det gäller de nya delstaternas operativa program, vilket gör att godkännandet av programmen drar ut på tiden?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(30 maj 2001)

Den 8 november 1999 mottog kommissionen förslaget till det operativa programmet i Thüringen från de federala myndigheterna.

Gemenskapens stödram för Tyskland, i vilken allt strukturstöd från gemenskapen samordnas, inklusive stöd för utveckling av mänskliga resurser, antogs av kommissionen i juni 2000(1).

Efter att ha granskat programförslaget skickade kommissionen sina synpunkter till Thüringen i augusti 2000. Bilaterala överläggningar ägde rum i Bryssel den 24 oktober 2000, och dessa mynnade ut i en slutgiltig version av programmet. Denna överlämnades till kommissionen den 28 november 2000 och antogs den 15 december 2000.

Enligt kommmissionens skrivelse av den 29 november 2000 till både de federala och regionala myndigheterna har den 22 november 2000 fastställts som startdatum för stödberättigande utgifter.

Inledningen av den nya programperioden 20002006 har inneburit en verklig kraftansträngning för medlemsstaterna och kommissionen, såväl när det gäller förändringarna som en enhetlig tillämpning av rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(2). När det gäller de nya tyska delstaterna har det inte förekommit vare sig fler kompletterande frågor eller krav, och inte heller förseningar, än i övriga mål 1-områden.

(1) EGT L 318, 16.12.2000.

(2) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0916/01

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(28 mars 2001)

Ämne: Ekologiskt vaccin

Den portugisiska jaktorganisationen och Europeiska läkemedelsmyndigheten anser att det är nödvändigt att så snart som möjligt tillhandahålla ett ekologiskt (rekombinant) vaccin för att kontrollera Rabbit Viral Haemorragic Disease (kaningulsot) och kaninpest.

Enligt den portugisiska jaktorganisationen är det viktigt att vaccinet godkänns så snart som möjligt och släpps ut på marknaden, eftersom vildkaninpopulationerna håller på att minskas av sjukdomarna.

Jag skulle därför vilja att kommissionen informerade mig om vad den ämnade göra för att lösa problemen med vildkaninsjukdomarna.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0916/01 och P-1200/01 ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(11 maj 2001)

Medlemsstaterna är inte ålagda att anmäla de två kaninsjukdomar som frågeställaren nämner till kommissionen, och vildkanin är inte någon utrotningshotad djurart.

Vetenskapliga bedömningar av enskilda ansökningar om försäljningstillstånd för veterinärmedicinska läkemedel som behandlas av Europeiska läkemedelsmyndigheten enligt rådets förordning (EEG) nr 2309/93 av den 22 juli 1993 om gemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet(1) görs av Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel. Kommissionen får därefter ett utlåtande från kommittén om produktens kvalitet, säkerhet och verkan inom en angiven tidsram, varefter kommissionen, på grundval av detta utlåtande, färdigställer ett förslag till beslut som skall antas enligt förfarandet i artikel 73 i ovannämnda förordning. Kommissionen får inte ingripa i det vetenskapliga bedömningsarbetet på något sätt.

(1) EGT L 214, 24.8.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0807/01

från Charles Tannock (PPE-DE) till rådet

(28 mars 2001)

Ämne: Snabbinsatsstyrkans funktion

Tony Blair och president Bush gav förra helgen en gemensam presskonferens i Camp David efter att bland annat ha diskuterat vilka följder inrättandet av den så kallade europeiska snabbinsatsstyrkan skulle få. I premiärministerns närvaro sa president Bush att den förstnämnde försäkrat honom om att befälet över styrkan skulle vara gemensamt, att dess planering skulle ske inom Nato och att om hela Nato inte ville ta del i ett uppdrag skulle detta sedan (min kursivering) tjäna som en katalysator för försvarsstyrkorna att agera på egen hand.

Föregående torsdag konstaterade Tony Blair inför det kanadensiska parlamentet att initiativet i fråga om ett europeiskt försvar inte innebär en stående armé och att EU inte kommer att ha några separata planeringsstrukturer.

Anser rådet att dessa tolkningar av vilken funktion snabbinsatsstyrkan skall ha stämmer överens med ordförandelandets rapport om den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken som medlemsstaterna enades om i Nice?

President Bush framhöll även att han var mycket hoppfull när de diskuterade premiärministerns vision om att detta förhållningssätt kanske skulle uppmuntra deras allierade och vänner inom Nato att stärka sin försvarsbudget.

Anser rådet att det finns något bevis för detta?

Svar

(16 juli 2001)

Den ärade parlamentsledamoten hänvisas vänligen till svaret på skriftlig fråga nr E-0796/01 om snabbinsatsstyrkans funktion.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1578/01

från Linda McAvan (PSE) till kommissionen

(21 maj 2001)

Ämne: Femte ramprogrammets projekt i Yorkshire och Humbersideregionen

Kan kommissionen ge detaljerade siffror på den regionala fördelningen och storleken av anslag till projekt i femte ramprogrammet i Yorkshire och Humbersideregionen i Förenade kungariket? Ger kommissionen prioritet till stödområden (Mål 1 och 2) när den ger anslag till program?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(28 juni 2001)

Uppgifterna om finansiering av projekt inom femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling i regionerna Yorkshire och Humberside kommer att sändas direkt till frågeställaren och Europaparlamentets sekretariat.

Femte ramprogrammet genomförs genom öppna ansökningsomgångar som riktar sig till den akademiska världen och forskarna inom näringslivet. Ansökningsomgångarna offentliggörs i stor omfattning och är öppna för deltagande från alla regioner i gemenskapen, inbegripet i länder som är associerade till programmet. Potentiella forskningsaktörer uppmuntras att bilda gränsöverskridande samarbetskonsortier och lämna in en ansökan. Dessa ansökningar bedöms av oberoende sakkunniga utgående från klart fastställda urvalskriterier. Utvärderingen avser ansökningarnas inneboende kvalitet och tar inte hänsyn till vilka geografiska områden de sökande kommer ifrån.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0390/01

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(15 februari 2001)

Ämne: Förteckning över medlemmarna i utskott och kommittéer för förebyggande av tobaksskador

Tobaksgiganten Philip Morris har under flera års tid infiltrerat sig i olika europeiska länders, WHO:s och EU:s rådgivande kommittéer för förebyggande av skador vid tobaksrökning, medräknat passiv rökning. Jag har mottagit dokument i form av skrivelser och rapporter från Philip Morris, och dessa har använts som utgångspunkt för ett reportage i en av Danmarks ledande dagstidningar, Morgenavisen Jyllands-Posten.

För att reda ut situationen ber jag kommissionen tillställa mig följande:

- En översikt över rådgivande kommittéer och utskott på detta område under de senaste 15 åren.

- En förteckning över medlemmarna i dessa utskott och kommittéer under samma period.

- En redogörelse för hur man säkerställer att sådan infiltrering inte kan äga rum i dagens läge.

Dessa dokument är synnerligen oroväckande med tanke på förebyggandet av lungcancer och hjärt-kärlsjukdomar.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(7 maj 2001)

Kommissionen har sedan 1986 fått rådgivning om cancerfrågor av cancerexpertkommittén, som 1996 efterträddes av Rådgivande kommittén för förebyggande av cancer, en rådgivande kommitté som inrättades av kommissionen. Denna kommitté har under en längre tid lämnat råd till kommissionen i tobaksfrågor och andra cancerrelaterade frågor. Den ursprungliga förteckningen över ledamöter har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1).

Programmet Europa mot cancer har en kommitté som är sammansatt av företrädare för medlemsstaterna. Enligt kommitténs arbetsordning måste alla dess ledamöter eller experter, utom regeringstjänstemän, i samband med att varje möte öppnas försäkra att de befinner sig i en oberoende ställning eller att det inte finns några intressekonflikter.

Kommissionen har antagit ett meddelande om förebyggande av rökning(2) som återspeglade de rekommendationer om tobaksreglering som den ovannämnda kommittén har antagit. Efter detta kom ett förslag till direktiv om tobaksvaror, som för närvarande återfinns i en version som förlikningskommittén beslutade om den 27 februari 2001. Denna version av förslaget till direktiv grundas på en hög folkhälsoskyddsnivå.

Den gällande förteckningen över alla kommittéer och ledamöter finns på webbplatsen för kommissionens generaldirektorat för hälsa och konsumentskydd: http://europa.eu.int/comm/health/ph/programmes/cancer/a-index.htm.

(1) EGT C 50, 26.2.1987, s. 1.

(2) KOM(1989) 609 slutlig.