SKRIFTLIG FRÅGA E-2630/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: Sjöfarten bidrar i starkt ökande grad till luftföroreningarna på land

1. Enligt rapporten Quantification of emissions from ships associated with ship movements between ports in the European Community (juli 2002, Entec UK Ltd) förorsakas luftföroreningar och surt regn på land i Europa i allt högre grad av svaveldioxid- och kväveoxidutsläpp från bränslen som används för att driva havsgående fartyg. Över hälften av dessa föroreningar kommer från fartyg som bedriver trafik inom EU eller avseglar från hamnar inom EU. De största utsläppen av svavel, kväve, kolväten och partiklar påträffas framför allt i Nederländerna, Belgien och Danmark. Ser kommissionen sig mot bakgrund av det ovansagda föranledd att göra det obligatoriskt med katalysatorer och lågsvavlig bunkerolja eller åtminstone att starkt stimulera bruket av dessa?

2. Varför ökar den havsgående sjöfartens andel av luftföroreningarna i Europa starkt (från 4 procent av svaveloxiderna 1990 till mellan 30 och 68 procent av dem 2010, från 9 procent av kväveoxiderna 1990 till mellan 40 och 55 procent av dem 2010, trots att det inom sjöfarten behövs mindre mängder bränsle per lastenhet än inom vägtrafiken eller flygtrafiken, i en situation där det nog arbetas för att utsläppen från den volymmässigt ständigt ökande landtrafiken skall minskas?

3. Ingår det i direktiv 1999/30/EG(1) i tillräcklig grad stadganden om att svaveloxidföroreningar från brännolja på havsgående fartyg skall begränsas, i likhet med vad som stadgats om sådana begränsningar för landtrafikmedlens del? Om så inte är fallet: varför inte?

4. På hur lång sikt förväntar sig kommissionen att bränslen som används för fartygsdrift skall uppvisa samma utsläppsnivå i fråga om växthusgaser som andra bränslen för transportmedel och hur avser kommissionen att detta mål skall uppnås?

(1) EGT L 163, 29.6.1999, s. 41.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 oktober 2002)

1. Kommissionen slutför för närvarande, mot bakgrund av Entec-rapporten, en gemenskapsstrategi för att minska utsläpp i luften från sjögående fartyg(1). När det gäller bränsle med låg svavelhalt kommer strategin att inbegripa ett förslag om ändring av rådets direktiv 1999/32/EG(2) för att införa nya gränser för svavelhalten i marina bränslen. Beträffande utsläpp av kväveoxider (NOX) är det för närvarande kommissionens högsta prioritet att stärka utsläppsstandarderna för motorer genom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), men strategin kommer också att inbegripa alternativ för att främja skeppsfart med låga utsläpp i gemenskapens vatten, bland annat marknadsbaserade instrument.

2. Fartygsutsläppens andel av luftföroreningarna i gemenskapen stiger snabbt eftersom lagstiftning har införts för att begränsa utsläppen från andra sektorer och eftersom nationella utsläppstak (mål för 2010) har satts för landbaserade utsläpp i varje medlemsstat. Med undantag av svaveloxider (SOX) är utsläppen från fartyg generellt låga per tonkilometer i förhållande till andra godstransportsätt, eftersom de transporterar större mängder med lägre hastighet.

3. Direktiv 1999/32/EG (inte 1999/30/EG) rör svavelhalten i flytande bränsle. Kommissionen anser inte att nuvarande svavelgränser för marina dieselbrännoljor är tillräckliga, jämfört med svavelhalten i andra bränslen. Kommissionen kommer därför att föreslå att det införs nya svavelgränser för marina bränslen genom en ändring av direktiv 1999/32/EG senare under 2002.

4. Beträffande växthusgaserna handlar kommissionens kommande strategi främst om koldioxid (CO2). Koldioxidutsläppen beror på bränslets kolhalt. Kolinnehållet i de flesta flytande bränslen är i stort sett detsamma, så utsläppen av växthusgaser från marina bränslen motsvarar ungefär dem

från flytande bränslen som används i andra transportsätt. Växthusgasutsläppen från fartyg per tonkilometer är generellt väsentligt lägre än andra transportsätt, eftersom fartyg transporterar större mängder gods med lägre hastighet. Detta är en anledning till att kommissionen försöker främja ett skifte från vägtransport till fartygstransport. Den erkänner emellertid också att fartygens koldioxidutsläpp kan minskas och den stöder därför utarbetandet av ett indexeringssystem för växthusgaser hos IMO.

(1) Se även följande adress: http://www.europa.eu.int/comm/environment/air/transport.htm-3.

(2) Rådets direktiv 1999/32/EG av den 26 april 1999 om att minska svavelhalten i vissa flytande bränslen och om ändring av direktiv 93/12/EEG; EGT L 121, 11.5.1999.