SKRIFTLIG FRÅGA E-1322/01

från Giorgio Celli (Verts/ALE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Utvidgning av ett avfallsupplag i Corialo, Cerreto Guidi (Florens), Italien

I den italienska kommunen Cerreto Guidi (Florens) har man fastställt att ett avfallsupplag för fast kommunalt avfall skall tas i bruk på nytt och utvidgas.

Medborgarna har bildat en kommitté och meddelat att kommunförvaltningens förslag till lösning är otillräckligt. I det berörda området finns det nämligen många marker som används för högklassig jordbruksproduktion (vin och olivolja, kontrollerad ursprungsbeteckning (DOC) samt kontrollerad och garanterad ursprungsbeteckning (DOCG)). Den mark som man avser att använda för avfallsupplaget ingår dessutom i ett naturområde av stort gemensamt intresse, våtmarksområdet Padule di Fucecchio.

Är kommissionen underrättad om dessa uppgifter?

Ämnar den inhämta upplysningar hos de berörda myndigheterna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 juni 2001)

Situationer som kan anses utgöra en bristande tillämpning av gemenskapens miljölagstiftning från medlemsstaternas sida kommer vanligtvis till kommissionens kännedom genom klagomål, skriftliga frågor från parlamentet och framställningar till Europaparlamentets utskott för framställningar. Situationer som påstås vara oförenliga med relevant gemenskapslagstiftning måste emellertid beskrivas noggrant så att kommissionen kan bedöma dem i förhållande till gemenskapens tillämpliga miljölagstiftning.

I enlighet med rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1) och 97/11/EG av den 3 mars 1997(2) om ändring av direktiv 85/337/EEG, måste medlemsstaterna säkerställa att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för krav på tillstånd och en bedömning av deras påverkan innan tillstånd ges. De projekt som omfattas av direktivet förtecknas i bilagorna.

Enligt direktiv 85/337/EEG före ändring skall projekt inom de grupper som redovisas i bilaga II bli föremål för en bedömning (miljökonsekvensbeskrivning) när medlemsstaterna anser att detta krävs på grund av projektets karaktär. Medlemsstaterna anses emellertid vara skyldiga att göra en bedömning i förväg för att kunna avgöra om projekt från bilaga II behöver genomgå miljökonsekvensbeskrivning. Enligt direktiv 85/337/EEG, efter ändring, skall medlemsstaterna för projekt i bilaga II bestämma genom granskning från fall till fall, eller gränsvärden eller kriterier som fastställs, om projektet skall bli föremål för en bedömning i enlighet med artiklarna 5-10. Denna bestämning kallas sållning.

Kommissionen anser, utifrån de uppgifter frågeställaren lämnar, att de arbeten frågan gäller, en nyöppning och utvidgning av en deponi för avfall, kan omfattas av direktiven 85/337/EEG och 97/11/EG, och särskilt kategori 11 c i bilaga II till direktiv 85/337/EEG (Anläggningar för slutligt omhändertagande av industri- eller hushållsavfall, som inte omfattas av bilaga 1) och/eller 11 b i bilaga II till direktiv 97/11/EG (Anläggningar för bortskaffande av avfall projekt som inte omfattas av bilaga I).

Enligt lagstiftningen om miljökonsekvensbeskrivningar för regionen Toscana (Legge Regionale 3 novembre 1998, no79, Norme per l'applicazione della valutazione di impatto ambientale come modificata dalla Legge Regionale 20 dicembre 2000, no79) skall avfallsdeponier i stadsområden med en kapacitet på mindre än 100 000 kubikmeter (m3) bedömas med avseende på om det behöver göras en miljökonsekvensbeskrivning för dem, medan det för avfallsdeponier i stadsområden med en kapacitet på mer än 100 000 m3 automatiskt skall göras en miljökonsekvensbeskrivning. Enligt den italienska lagstiftningen skall det alltså för deponier i regionen Toscana antingen göras en sållning eller en miljökonsekvensbeskrivning. När den interna lagstiftningen är förenlig med gemenskapslagstiftningen och

det inte finns några bevis som tyder på att den kommer att överträdas anser inte kommissionen att det finns anledning att ingripa. Om det inte klart påstås att de behöriga myndigheterna inte avser att göra en sållning eller miljökonsekvensbeskrivning för ett särskilt projekt, eller att de inte har gjort sådana, eller att sållningen eller miljökonsekvensbeskrivningen har gjorts på ett felaktigt sätt, måste kommissionen dra slutsatsen att det inte kan antas att brott mot lagstiftningen har skett eller kommer att ske. Eftersom det inte finns någon särskild grund för klagomål vad gäller genomförandet av miljökonsekvensbeskrivningen eller sållningen i det berörda fallet kan inget brott mot direktivet identifieras för tillfället.

Artikel 6 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992(3) om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter innehåller skyddskrav för särskilda bevarandeområden. Enligt artikel 4.5 i direktiv 92/43/EEG skall dessa krav också tillämpas på områden av gemenskapsintresse när de, med utgångspunkt i listan över områden som föreslås som områden av gemenskapsintresse, antas i enlighet med förfarandet i artikel 4.2. För tillfället har särskilda bevarandeområden inte utsetts och listan över områden av gemenskapsintresse har inte antagits. För områden som föreslagits som områden av gemenskapsintresse, särskilt när de innehåller prioriterade livsmiljötyper och arter, har medlemsstaterna emellertid en viss skyldighet att se till att direktivets mål inte riskeras. Även i avsaknad av en gemenskapslista uppmanas medlemsstaternas myndigheter att åtminstone avstå från alla aktiviteter som kan påverka ett föreslaget område negativt.

Utifrån de uppgifter frågeställaren lämnar har det inte gått att identifiera någon trolig påverkan av deponiprojektet på det föreslagna området av gemenskapsintresse IT5130007 Padule Di Fucecchio. Utan mer information om hur livsmiljötyper och arter kan påverkas av projektet kan det i nuvarande läge inte antas att det kommer att ske betydande påverkan på de nämnda områdena och det kan inte identifieras något brott mot direktivet.

Mot bakgrund av ovanstående går det i det berörda fallet och i nuvarande läge inte att identifiera något brott mot direktiven 85/337/EEG, efter ändring, och 92/43/EEG, eftersom det inte finns grund för klagomål på tillämpningen av gemenskapslagstiftningen. Därför går det inte att motivera en begäran om förklaring från de nationella myndigheterna.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.

(3) EGT L 206, 22.7.1992.