SKRIFTLIG FRÅGA E-0607/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till rådet

(3 mars 2003)

Ämne: Zimbabwe Robert Mugabes regim EU:s sanktioner förbindelserna mellan EU och Afrika

Följande uppgifter har nyligen offentliggjorts: För det första har sanktionerna mot Robert Mugabes regim och hans anhängare förlängts med ännu ett år, sedan tiden för dem gick ut den 18 februari. Också restriktionerna rörande Mugabes och hans anhängares rätt att vistas på EU:s territorium har förlängts. För det andra har detta beslut utformats så att man tar hänsyn till fransmännen som ville anordna ett toppmöte mellan Frankrike och Afrika i Paris, där det också var tänkt att själva Robert Mugabe skulle delta. För det tredje har toppmötet mellan EU och Afrika, som var avsett att anordnas i april i Lissabon, skjutits upp på obestämd tid, eftersom man inte kunnat garantera att Robert Mugabe uteblir, och eftersom hans närvaro, ja, strängt taget blotta tanken att han kunde delta, betraktas som fullkomligt oacceptabel.

Samtidigt är man väl medveten om att en del av sanktionerna som rört restriktionerna mot anhängarna av Mugabes regim gett upphov till ständig tvekan, tvivel och kritik under hela det gångna året, framför allt när det rörde sig om bi- och multilaterala möten inom ramen för EU:s utrikespolitik. Den oro som dessa händelser gav upphov till ledde enligt mångas åsikt till att sympatierna hamnade på Mugabes och hans regims sida, och att detta gjorde det möjligt för honom att sabotera möten, dela Europa i två läger och få afrikanerna att ställa upp bakom honom.

De omständigheter som ledde till att beslutet om att förnya sanktionerna fattades kan dessutom tolkas som att rådet behandlade Lissabon (Portugal) och Paris (Frankrike) på olika sätt. Det som var lämpligt i Paris, gick inte för sig i Lissabon. Det väcker tvivel om huruvida medlemsstaterna behandlas på ett likvärdigt sätt och om bestämmelserna om lojalitet och ömsesidig solidaritet tillämpas enligt artikel 11.2 i EU-fördraget.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till rådet: Hur förklarar rådet att Lissabon och Paris behandlades på olika sätt? Hur rättfärdigar rådet att det ena beslutet skulle göra det möjligt att anordna toppmötet med Afrika, något som ligger i Frankrikes privata intresse, medan ett annat beslut skulle göra det absolut omöjligt att anordna ett möte som är i hela EU:s intresse? Tror inte rådet, på basis av den erfarenhet som det hittills fått, att det för sanktionernas del skulle vara mer ändamålsenligt att införa ett moratorium på tre till sex månader? Efter den här tiden kunde nya sanktioner införas ifall inte Mugabes regim respekterar minimibestämmelserna.

Svar

(21 juli 2003)

Rådet anser inte att Portugal och Frankrike har behandlats på olika sätt i de frågor som den ärade parlamentsledamoten tar upp. Frankrike anmälde sin avsikt att utfärda en visering för president Mugabe för att han skulle kunna delta i toppmötet mellan Frankrike och Afrika i enlighet med det förfarande som fastställs i gemensam ståndpunkt 2002/145/GUSP och den 14 februari 2003 noterade Coreper att det inte förelåg några hinder för hans deltagande.

När det gäller toppmötet i Lissabon, som är inplanerat till den 5 april 2003, ansåg man att det under nuvarande förhållanden inte skulle vara möjligt att vid toppmötet uppnå största möjliga deltagande på högsta nivå från båda sidorna, vilket skulle påverka resultatet. Det skulle därför vara bäst för förbindelserna mellan EU och Afrika att skjuta upp mötet.

Rådet har inte diskuterat frågan om ett moratorium för någon del av sanktionerna.