SKRIFTLIG FRÅGA E-0786/98

från Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Hot mot små folkliga boskapsmarknader i Nederländerna och på andra ställen i Europa till följd av genomförandet av direktiv 97/12/EG

Uppenbarligen får det faktum att direktiv 97/12/EG(1) (om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen) träder i kraft den 1 juli 1998 oönskade negativa följder för små folkliga boskapsmarknader i Europeiska unionens medlemsstater. Åtgärder som är mycket befogade ur veterinärmedicinskt och hälsopolitiskt perspektiv kan inte genomföras på dessa marknader, vilket medför hot om stängning. Exempel som de historiska marknaderna i Schagen och Purmerend (i Nederländerna) som hotas av stängning finns också på andra ställen i Europa.

1. Är kommissionen medveten om det hot som de strängare reglerna på grundval av direktiv 97/12/EG kan utgöra för små folkliga boskapsmarknader i Europa som inte har ekonomiska resurser att uppfylla de strängare kraven och därför kanske måste stängas?

2. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att förebygga negativa följder för vissa små boskapsmarknader som ur historisk, kulturell eller turistisk synvinkel spelar en viktig roll för lokala samhällen?

3. Kan kommissionen meddela om det för närvarande inom ramen för befintliga mål inom strukturfonderna finns möjligheter att uppmuntra små folkliga boskapsmarknader till att uppfylla europeiska krav på områdena veterinärmedicin, miljö, folkhälsa och djurens välbefinnande?

4. Anser kommissionen att den nya budgetpost för en omfattande landsbygdspolitik som för närvarande är nästan färdigställd och som skall skapa större utrymmen för kulturturism och rekreation på landsbygden utgör en möjlig anknytningspunkt för en politik som syftar till att små folkliga boskapsmarknader i Europa kan få finnas kvar?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 maj 1998)

1. Direktiv 97/12/EG antogs av rådet för att ersätta villkoren enligt direktiv 64/432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen(2). Den viktigaste målsättningen med en ny lagstiftning var att minska risken för spridning av djursjukdomar, däribland tuberkulos och brucellos hos nötkreatur, som kan föras vidare till människan. Under de senaste 10-15 åren har antalet boskapsmarknader successivt minskat i medlemsstaterna. Denna utveckling återspeglar de försiktighetsåtgärder som har vidtagits för att undvika spridning av infektionssjukdomar genom handel med levande djur på marknader. De nya bestämmelserna är ett resultat av en önskan om att skapa bra villkor för djur som placeras i en ovanlig miljö och att öka sjukdomsförebyggande åtgärder för människa och djur. Som alltid kan moderniseringen av ett verksamhetsområde ha ekonomiska följder.

2. Kommissionen anser att man vid aktiviteter som genomförs på historiska platser eller i samband med kulturella evenemang eller turistattraktioner helt och fullt måste respektera det sätt på vilket djur bör behandlas i ett mänskligt, modernt samhälle. Detta gäller också vid handel med djur. Stöd från gemenskapen för bevarande av historiska platser, kulturella evenemang eller turistattraktioner kan bara ges genom åtgärder som är förenliga med den förda politiken.

3. Genom de befintliga förordningarna som reglerar stöd till saluföring och bearbetning av jordbruksprodukter (rådets förordning (EG) 951/97)(3) skulle stöd till traditionella boskapsmarkander kunna tillåtas i form av investeringar i saluföringsanläggningarna för att dessa skall uppfylla gemenskapens krav när det gäller djurhälsa och djurskydd, allmän hygien, förutsatt att hjälpen inte gynnar försäljning direkt till konsumenten inom detaljhandeln.

Det är emellertid medlemsstaternas uppgift att ge stöd till sådana traditionella boskapsmarknader, antingen enligt förordning (EG) 951/97 eller inom ramen för operativa program, såsom programmen för de regioner som omfattas av mål 1 och 5b. Stöd till sådana aktiviteter kan ges av Leader-grupper inom ramen för en utvecklingsplan för deras regioner.

4. I utkasten till förslag till en ny utvecklingspolitik för landsbygden har tyngdpunkten i större utsträckning lagts på kulturarvet från landsbygden, kultur och turism, men återigen, medlemsstaterna bestämmer själva vilken prioritet de vill ge åt aktiviteter som traditionella boskapsmarknader.

(1) EGT L 109, 25.4.1997, s. 1.

(2) EGT 121, 29.7.1964.

(3) EGT L 142, 2.6.1997.