SKRIFTLIG FRÅGA E-2035/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: Internationella flygförbindelser från Galicien

Fastän det finns tre flygplatser i Galicien, närmare bestämt i Santiago de Compostela, Vigo och La Coruña, har denna europeiska region med närmare tre miljoner invånare inga internationella direktförbindelser med någon annan stad än London. För att komma till övriga Europa och världen måste galicierna resa via Madrid, Barcelona eller Bilbao. De internationella förbindelserna via London försvåras av att det endast går ett flyg dit per dag. Det tar fem timmar att resa från flygplatsen i Santiago de Compostela till Bryssel, och för resan till Strasbourg som kräver två byten av flygplan, tar det sju. I sitt svar på min tidigare fråga om decentralisering av flygförbindelserna (E-0110/00)(1) uppgav kommissionen att när företag i tredje länder vill använda medlemsstater som utgångspunkt för sina internationella flyg, låter medlemsstaterna dem göra detta endast under förutsättning att de använder huvudflygplatserna, och alltså förvärrar den trängsel som redan råder på dessa flygplatser samt motarbetar all decentralisering. Tanken är tydligen att försvara de största bolagen i varje medlemsstat, i strid med medborgarnas ekonomiska och sociala intressen, och ignorerande den tanke och plan på ett gemensamt luftrum som kommissionen föreslagit.

Vilka problem och ekonomiska, rättsliga eller tekniska villkor måste lösas för att Galicien skall kunna få direkta flygförbindelser med de största europeiska städerna? Eller alternativt för att Galicien skall få de förbindelser som krävs för att kunna utnyttja flygplatser i städer som London, dit avståndet är kort och vars flygplats har förbindelser till hela världen, eller Bryssel, så att man kunde slippa de tröttande flygplansbytena i Madrid, Barcelona eller Bilbao, där flygplatserna erbjuder sämre möjligheter till förbindelse med vissa internationella flyg, särskilt till EU-städer som Strasbourg? Ingår mål som dessa i planerna på det gemensamma luftrummet, med tanke på att de verkligen berör många europeiska städer och regioner?

(1) EGT C 330 E, 21.11.2000, s. 85.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(24 juli 2000)

Sedan de tre förordningar som utgör tredje luftfartspaket trädde i kraft den 1 januari 1993 (rådets förordning (EEG) nr 2409/92 av den 23 juli 1992 om biljettpriser och tariffer för lufttrafik; rådets förordning (EEG) nr 2408/92 av den 23 juli 1992 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen; rådets förordning (EEG) nr 2407/92 av den 23 juli 1992 om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag(1)) och avreglerade den gemensamma marknade för civil luftfart har gemenskapens flygbolag full frihet att föreslå de tjänster de vill mellan gemenskapens flygplatser som är öppna för kommersiell verksamhet. Det finns alltså inte längre några rättsliga eller tekniska hinder för sådan flygtrafik till Galicien som frågeställaren önskar sig. Det bör noteras att avregleringspolitiken allmänt sett har lett till ett ökat antal flyglinjer inom gemenskapen.

Däremot är det naturligt att flygbolagens strategier på en avreglerad marknad bestäms av ekonomiska lönsamhetskriterier. Medlemsstaterna har dock möjlighet att införa allmän trafikplikt för vissa flyglinjer.

Projektet för ett gemensamt europeiskt luftrum syftar till att göra de befintliga systemen för kontroll av flygtrafiken i de olika medlemsstaterna enhetliga så att kontrollmöjligheterna ökar och de förseningar som i dag kan iakttas på flygplatserna kan minskas.

(1) EGT L 240, 24.8.1992.