SKRIFTLIG FRÅGA E-3149/01

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till rådet

(15 november 2001)

Ämne: Skatteparadis inom EU

Terrordåden den 11 september 2001 har mobiliserat både allmänna opinionen och de europeiska institutionerna. Mycken kritik har dock riktats mot omfånget av kampanjen mot finansieringen av terrorismen via off-shore centra och illegala kanaler för penningtvätt. En stor del av dessa centra ligger mitt i hjärtat av Europeiska unionen, framför allt i Londons City och inom områden som står under brittiska kronan (Gibraltar, Jersey och Guernsey).

Det verkar obegripligt och utan någon logik att de som går till angrepp mot terrorismen och finansieringen av den inte på något sätt ifrågasätter existensen av sådana paradis i lagstiftningsväg. På den här punkten skall man inte bedra sig: kampen mot de 27 enheterna innefattar inte några angrepp på ett system som florerar till och med inom en av unionens medlemsstater. Dessa territorier erbjuder i flera hänseenden ett paradis inte bara skatte-, bank- och finansieringsmässigt, utan dessvärre också ur rättslig synvinkel betraktat.

Mot bakgrund av detta dramatiska konstaterande: hur ställer sig rådet och vilka slags åtgärder kunde rådet tänka sig för att rätta till situationen?

Svar

(1 mars 2002)

Vid sitt möte den 16 oktober enades rådet om flera slutsatser beträffande gjorda framsteg och framtida åtgärder i kampen mot terrorism, penningtvätt och ekonomisk brottslighet.

Bland dessa slutsatser kan följande nämnas:

1. Medlemsstaterna undertecknade utkastet till protokoll till konventionen av den 29 maj 2000 om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan medlemsstaterna. Detta protokoll utgör en betydande förbättring av samarbetet mellan medlemsstaterna i kampen mot ekonomisk och finansiell brottslighet. Medlemsstaterna förband sig att så snart som möjligt ratificera protokollet och senast före slutet av nästa år.

2. Rådet har tillsammans med Europaparlamentet genom medbeslutandeförfarande antagit direktivet om ändring av direktivet av den 10 maj 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar. Det nya direktivet om penningtvätt, som utvidgar förbudet mot penningtvätt till att inte bara omfatta olaga narkotikahandel utan också andra grova brott och som utvidgar åliggandena i direktivet till att omfatta viss icke-finansiell verksamhet och yrkesutövning, inklusive advokater och revisorer, är av avgörande betydelse i kampen mot organiserad brottslighet.

3. Rådet har för avsikt att anta utkastet till rambeslut om verkställighet i Europeiska unionen av beslut om frysning av tillgångar eller bevismaterial.

4. I linje med slutsatserna från sitt möte den 17 oktober 2000 upprepar rådet i enlighet med rekommendationerna från Finansiella aktionsgruppen mot penningtvätt (FATF) att medlemsstaternas finansinstitut särskilt skall uppmärksamma affärer och transaktioner med personer, inklusive företag och finansinstitut i de icke-samarbetsvilliga länderna och territorierna. Förteckningen över icke-samarbetsvilliga länder och territorier uppdaterades den 7 september 2001 och ser nu ut som följer: Cooköarna, Dominica, Egypten, Guatemala, Grenada, Ungern, Indonesien, Israel, Libanon, Marshallöarna, Myanmar, Nauru, Nigeria, Niue, Filippinerna, Ryssland, Saint Kitts och Nevis, Saint Vincent och Grenadinerna samt Ukraina.

5. Rådet noterar att FATF den 22 juni 2001 och den 7 september 2001 fann att Filippinerna inte antagit väsentliga åtgärder mot penningtvätt och uppmanade sina medlemmar att vidta motåtgärder mot Filippinerna. Det har rapporterats att Filippinerna den 29 september 2001 antog lagstiftning mot penningtvätt. FATF har därför underrättat alla sina medlemmar om att de skall inställa tillämpningen av motåtgärder mot Filippinerna, i avvaktan på bekräftelse av att lagstiftningen mot penningtvätt de facto har antagits. FATF har även noterat att Nauru antog en lag mot penningtvätt den 28 augusti 2001. Denna nya lagstiftning anses emellertid ha flera brister och behandlar inte det betydande problemet med penningtvätt i Nauru på ett tillfredsställande sätt. FATF beslutade därför att dess medlemmar skall vidta motåtgärder mot Nauru såvida inte lämpliga lagändringar är antagna senast den 30 november 2001.

Vid mötet den 17 oktober 2000 förband sig medlemsstaterna att i samråd och samtidigt genast genomföra de motåtgärder som fastställs av FATF och vid behov anpassa sin lagstiftning.

FATF har rekommenderat följande åtgärder:

a) Stränga bestämmelser för identifiering av kunder och förbättrad rådgivning, som även omfattar finansiell rådgivning som är specifik för varje land eller territorium, till finansinstituten för identifiering av de faktiska ägarna innan affärsförbindelser inleds med enskilda eller företag från dessa länder eller territorier.

b) Förbättrade relevanta mekanismer för rapportering eller systematisk rapportering av finansiella transaktioner på grundval av att det är troligare att finansiella transaktioner med sådana länder eller territorier är tvivelaktiga.

c) Vid bedömning av ansökningar om tillstånd till etablering i FATF-medlemsländer av dotterföretag, filialer eller representationskontor till banker skall man beakta att banken i fråga är från ett icke-samarbetsvilligt land eller territorium.

d) Varning till företag inom den icke-finansiella sektorn för att transaktioner med organisationer som är etablerade i icke-samarbetsvilliga länder eller territorier kan innebära risk för penningtvätt.

Medlemsstaterna, församlade i rådet, har beslutat att i samråd och samtidigt tillämpa de ovan nämnda motåtgärderna mot Filippinerna och Nauru, om så behövs med omedelbar verkan. Om det är nödvändigt att anta lagstiftning för att motåtgärderna skall kunna bli gällande, förbinder sig medlemsstaterna, församlade i rådet, att se till att deras lagstiftning kommer att medge att de tillämpar motåtgärderna från och med den 1 januari 2002.

6. Rådet betonar att det är angeläget att vidta kraftfulla åtgärder mot finansieringen av terrorism i överensstämmelse med säkerhetsrådets resolution 1373/01. Rådet beslutar att använda FATF-mekanismen för samordnade motåtgärder mot icke-samarbetsvilliga länder och territorier också i samband med sådana länder som hyser och stöder terrorister eller skyddar dem och deras finansiella resurser. Rådet uppmanar kommissionen att skyndsamt behandla förslag för att säkerställa att medlemsstaterna i samråd och samtidigt vidtar effektiva åtgärder mot sådana länder.

7. Rådet välkomnar det arbete som redan utförts för en avtalsmall om ömsesidig rättslig hjälp med icke-samarbetsvilliga länder och territorier och ger den behöriga gruppen i uppdrag att påskynda arbetet. När avtalsmallen är utarbetad, ämnar rådet skyndsamt bemyndiga ordförandeskapet att från fall till fall och vid behov med biträde av kommissionen inleda förhandlingar med de icke-samarbetsvilliga länderna och territorierna på grundval av och i överensstämmelse med förfarandet i artiklarna 24 och 38 i Fördraget om Europeiska unionen.

8. EU:s medlemsstater anmodar IMF att i nära samarbete med forumet för finansiell stabilitet påskynda sina insatser för att bedöma lämpligheten av att kontrollera finansiella offshore-centrum och ge nödvändigt tekniskt bistånd för att stärka deras integritet. De ber dessutom IMF och Världsbanken att vidta ytterligare åtgärder för att hänsyn skall tas till normerna för att bekämpa penningtvätt i deras policyråd och program.

Som den ärade parlamentsledamoten kan konstatera fäster rådet stort avseende vid de icke-samarbetsvilliga länderna och territorierna och är berett att vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra att de utnyttjas för penningtvätt.