SKRIFTLIG FRÅGA P-0026/03

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(13 januari 2003)

Ämne: Begränsning av fiskeansträngningen i Azorernas fiskevatten som lyder under portugisisk lagstiftning enligt förordningarna (EG) nr 685/95 och nr 2027/95

I skälen till förslaget till förordning KOM(2002) 739 av den 16 december 2002 om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93(1) bekräftar kommissionen helt riktigt sin oro över den rättsliga osäkerhet som råder avseende giltigheten av förordningarna (EG) nr 685/95(2) och 2027/95(3). Denna oro är mycket stor i den autonoma regionen Azorerna.

Åtgärderna för att begränsa fiskeansträngningen i Azorernas fiskevatten har sin grund i den biologiskt mycket känsliga situationen i detta område och är inte relaterade till övergångsbestämmelserna i Portugals och Spaniens anslutningsakter. Detta medges öppet i kommissionens förslag. Anser inte kommissionen därmed att den utan dröjsmål måste klargöra vad den anser om dessa förordningars giltighet till dess att de ersätts av en ny rådsförordning, eller i vilket fall uttala sig om bestämmelserna i dessa förordningar som rör fiskeansträngningen i fiskevatten som lyder under portugisisk och spansk lagstiftning?

Kan kommissionen ge sin syn på frågan?

(1) EGT L 261, 20.10.1993, s. 1.

(2) EGT L 71, 31.3.1995, s. 5.

(3) EGT L 199, 24.8.1995, s. 1.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(10 februari 2003)

Kommissionen har en klar uppfattning om giltigheten av rådets förordning (EG) nr 685/95 av den 27 mars 1995 om administreringen av fiskeinsatsen med avseende på vissa fiskezoner och -resurser i gemenskapen och rådets förordning (EG) nr 2027/95 av den 15 juni 1995 om en förvaltningsordning för fiskeansträngningen för vissa fiskezoner och fisketillgångar inom gemenskapen. Kommissionen anser att eftersom dessa förordningar inte innehåller en angiven tidsgräns för giltigheten (som till exempel är fallet när det gäller zonen på 12 sjömil i rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk(1) och förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken(2)) innebär inte utgången av den övergångsperiod som fastställs i anslutningsakten 1985 i sig att rådets förordningar (EG) nr 685/95 och (EG) nr 2027/95 blir ogiltiga. Det är endast domstolen som har rätt att besluta om gemenskapslagstiftningens giltighet(3). Fram till dess att gemenskapslagstiftaren ändrar eller upphäver bestämmelserna i förordningarna fortsätter de att gälla, med förbehåll för ett eventuellt beslut av domstolen om bestämmelsernas förenlighet med gemenskapslagstiftningens allmänna principer.

För att undvika rättslig osäkerhet och med hänsyn till utgången av den övergångsperiod som fastställs i anslutningsakten, har kommissionen föreslagit en ny rådsförordning(4),

i syfte att:

(a) anpassa förordningarna om ordningen för fiskeansträngningen i västliga vatten och kontrollera den nya rättsliga situationen efter utgången av den övergångsperiod som fastställs i anslutningsakten för Spanien och Portugal (31 december 2002),

(b) bibehålla övriga bestämmelser i dessa förordningar, genom vilka ett allmänt system skapats för förvaltningen av fiskeansträngningen för att förebygga en ökning av fiskeansträngningen, och som inte är relaterade till anslutningsakten för Spanien och Portugal. Dessa bestämmelser är viktiga för fiskeriförvaltningen och bör behållas.

Åtgärder för att minska fiskeansträngningen vid Azorerna är motiverade av den speciella situationen i denna region. Därför ingår de existerande begränsningarna i det aktuella förslaget, till dess att de utvärderats av kommissionen under 2003. Om det visar sig nödvändigt kommer kommissionen att utarbeta ett förslag till nya tillträdesbestämmelser.

(1) EGT L 389, 31.12.1992.

(2) EGT L 358, 31.12.2002.

(3) Se domstolens dom av den13 februari 1979, mål 101/78, Rec. 1979, s. 623, punkt 4; av den 22 oktober 1987, mål 314/85, Rec. 1987, s. 4199, punkt 17-19; av den 9 november 1995, C-465/93, REG 1995, s. 3761, punkt 21 ff.

(4) KOM(2002) 739 slutlig.