ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1268/00

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Europeisk-arabisk handelshögskola

Europaparlamentets resolution av den 30 mars 1984(1) ledde till inrättandet av ett europeiskt-arabiskt universitet i Spanien i samband med den europeisk-arabiska dialogen mellan dåvarande Europeiska gemenskapen och Arabförbundet.

Förslaget till inrättande av en europeisk-arabisk handelshögskola i Granada godkändes av kommissionens Medelhavskommitté den 21 september 1994.

Under Europa-Medelhavskonferensen i Barcelona i november 1995 hänvisade man till denna högskola och till den viktiga roll den har att spela när det gäller yrkesutbildning och annan utbildning, varför skolan är av odiskutabelt intresse som regionalt samarbetsprojekt i Medelhavsområdet.

I 1999 års budget godkände Europaparlamentet ett anslag på 100 000 euro för institutet (A-3119) som ännu inte har utbetalats av kommissionen, samt åtagandebemyndiganden om 380 000 euro. Samtidigt avsatte kommissionen 6 miljoner euro till skolan i form av ett lån med fast amorteringsplan. I teorin kan endast räntorna på dessa belopp användas, men byråkratiska svårigheter förhindrar användningen av dem.

1. Vilka hinder finns det för användningen av ovannämnda anslag?

2. Är kommissionen medveten om att dessa ekonomiska svårigheter kan vara ett hinder för detta viktiga samarbetsprojekt mellan EU och arabländerna i en region som har ett avgörande europeiskt intresse, vilket konstaterats i Europaparlamentets många resolutioner samt kommissionens och rådets uttalanden?

3. Är kommissionens politiska avsikt att ägna största möjliga samarbete och ekonomiska stöd åt den europeisk-arabiska handelshögskolan, eftersom det är ett projekt med mycket positiva följder för utbytet av erfarenheter mellan och utbildning för företagsledare i arabländerna och Europa?

(1) EGT C 117, 30.4.1984, s. 165.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 maj 2000)

Experter har anlitats i rehabiliteringssyfte för att jämföra de mål som ursprungligen uppsatts för den europeisk-arabiska handelshögskolan (EAMS) med de resultat som hittills åstadkommits.

Utvärderingen visar att det finns betydande avvikelser mellan de ursprungliga målsättningarna och vad som åstadkommits i verkligheten.

I detta skede pågår en ingående granskning av detta högskoleprojekt för att fastställa den mest lämpliga handlingsplanen för skolans framtid.

Kommissionen är medveten om skolans ekonomiska svårigheter och om projektets betydelse och kommer att försöka fatta objektiva beslut i samtliga berörda parters bästa intresse.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0069/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(24 januari 2000)

Ämne: Övervakning av datatrafik och telekommunikation i EU: s medlemsstater

Inom ramen för de årliga överläggningarna med ILETS (internationella seminariet för upprätthållande av lag och ordning inom telekommunikation) medverkar de femton EU-medlemsstaternas polisorgan i den välutvecklade spaningsverksamhet som National Security Agency (NSA) bedriver. NSA är den säkerhetstjänst i Förenta staterna som ansvarar för telekommunikation och datatrafik. På begäran från NSA har Lotus, Microsoft och Netscape sänkt säkerhetsnivån på sina Internet- och e-postprogram för användare utanför Förenta staterna. Möjligheterna att olovligen läsa meddelanden utnyttjas framför allt för industrispionage.

Detta får till följd att nästan varje dator i Europa med den inbyggda standardversionen är försedd med ett system som ger (endast) NSA möjlighet att dechiffrera användarens säkerhetskod och läsa säkra meddelanden, enligt Duncan Campbell i EU-rapporten om avlyssningsmöjligheter år 2000. Meddelandena läses olovligen med hjälp av spionmjukvara vid Internets nätnav i Förenta staterna eller fångas upp i spionagenätverket Echelon som drivs av Förenta staterna, Förenade kungariket, Kanada, Nya Zeeland och Australien, den s.k. UKUSA-gruppen.

När det gäller NSA:s avlyssningspraxis åberopar organisationen Förenta staternas lag Communications Assistance for Law Enforcement Act (Calea) som antogs av kongressen 1994. Sedan dess har amerikanska telekommunikationsföretag varit tvungna att bygga in avlyssningsutrustning i samtliga inrättningar för digitala satelliter och mobil kommunikation. I januari 1995 antog rådet en (icke bindande) resolution som på pricken liknar Calea-lagen. Antagandet och genomförandet av dessa långtgående åtgärder har inte varit och är fortfarande inte föremål för någon parlamentarisk kontroll.

1. Kan rådet översända en kopia av (den icke bindande) Calea-resolutionen som antogs i januari 1995?

Om så inte är fallet,

a) varför inte, och

b) utgör inte denna vägran ett brott mot principen om parlamentarisk kontroll i en rättsstat?

2. Har rådet under årens gång ändrat något i (den icke bindande) Calea-resolutionen?

Om så är fallet,

a) vilka ändringar har gjorts,

b) när gjordes dessa,

c) varför gjordes de och

d) på vems begäran gjordes de?

3. Anser inte rådet att det vore bättre att utarbeta ett offentligt direktiv för att möjliggöra demokratisk granskning? Om så inte är fallet, av vilka skäl anser rådet att en sådan demokratisk kontroll inte behövs?

Svar

(13 mars 2000)

1. Rådets resolution av den 17 januari 1995 om krav för laglig avlyssning av telekommunikationer har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1).

2. Rådet har inte ändrat ovannämnda resolution av den 17 januari 1995.

3. Om utvecklingen av ny teknik gör anpassningar nödvändiga, kommer rådet att granska möjligheten att anpassa de krav som anges i ovannämnda rådsresolution.

(1) EGT C 329, 4.11.1996, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0160/00

från Francesco Turchi (UEN) till kommissionen

(26 januari 2000)

Ämne: Havsreservat och naturreservat på land

Om man anser att det är väsentligt att agera för att skydda miljön, och i detta fall den marina floran och faunan, kan alla åtgärder som avser skyddet av våra hav ses som ett steg i den hållbara utvecklingen, utan att man använder extrema åtgärder som skulle skada turistnäringen på nationell och lokal nivå? Havsreservat (till exempel Ponzianeöarna) eller naturreservat på land är ett sätt att skydda miljön utan att detta drabbar den lokala ekonomin. Det bör också beaktas att Europeiska unionen finansierar lämpliga projekt inom turist- och fiskerisektorn.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(9 februari 2000)

Ett av huvudmålen i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) är att ett nät av särskilda bevarandeområden av gemenskapsintresse skall inrättas under beteckningen Natura 2000. Marína områden kan ingå i nätet. Livsmiljödirektivet bidrar till det allmänna målet om en hållbar utveckling. Målet i direktivet är att uppmuntra bevarandet av biologisk mångfald samtidigt som hänsyn tas till vetenskapliga, ekonomiska, sociala, kulturella och regionala krav. Syftet med Natura 2000 är därför inte att skapa naturreservat där all mänsklig verksamhet skall vara systematiskt bannlyst. För att den biologiska mångfalden i de utsedda områdena skall bevaras eller uppmuntras kan det krävas hjälp i form av mänsklig aktivitet, som kan vara förenlig med bevarandet av utsedda områden.

Det är medlemsstaterna själva som bestämmer vilka mänskliga aktiviteter som skall anses vara förenliga. Detta kan till exempel ske genom särskilda förvaltningsplaner.

All verksamhet som finansieras via gemenskapens på områdena turism eller fiske måste uppfylla kraven i direktivet.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0444/00

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Stöd till tidningar

Tack för ert svar på min fråga (E-1876/99)(1) av den 5 januari 2000. Några frågetecken kvarstår emellertid när det gäller urvalskriterierna vid val av vilka tidningar som skall tilldelas stöd.

1. Vilka objektiva kriterier används för att bedöma trovärdigheten hos medier som skall få ekonomiskt stöd från kommissionen?

2. Finns det redan nu färdig statistik för kommissionens utbetalningar till österrikiska medier under 1999?

3. Vilket ekonomiskt stöd avser kommission ge österrikiska medier under 2000?

4. På vilka grunder har detta stöd räknats fram, och kan kommissionen redan nu säga vilka österrikiska tidningar som kommer att få stöd under 2000?

(1) EGT C 203, 18.7.2000, s. 78.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(24 mars 2000)

1. Ett massmediums trovärdighet bedöms efter mångårig, kontinuerlig kontroll av den faktiska riktigheten i rapporteringen om gemenskapen.

2. År 1999 erhöll dagstidningen Der Standard ett stöd på maximalt 23 982 euro (att fastställa efter avslutad balansräkning) för en serie i fem delar om Agenda 2000 och vidareutvecklingen av gemenskapen. Några ytterligare utbetalningar till tidningar och tidskrifter har kommissionens ständiga representation i Österrike inte gjort.

3. Kommissionens ständiga representation i Österrike har hittills inte planerat några uppdrag för år 2000 som den skall bekosta.

4. Betalningen för uppdrag till pressen, beräknas på grundval av de extra utlägg som kan påvisas för en särskild rapportering om EU-specifika ämnen, och täcker enligt reglerna hälften av kostnaderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0014/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(19 januari 2000)

Ämne: Överträdelse av direktiv 89/391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet

Efter det att klagomål framförts från personalkommittén vid företaget Andersen (Consulting) B.P.M. Hellas S.A. till ansvariga grekiska organ och EU-organ om att företaget överträtt grundläggande artiklar i ramdirektiv 89/391/EEG(1), genomförde de ansvariga grekiska myndigheterna en kontroll där man konstaterade att överträdelser ägt rum.

Mot bakgrund av att företaget inte vidtagit några åtgärder för att lösa problemen och att den nya kontroll som personalkommittén har begärt inte har utförts, vill jag fråga kommissionen vilka åtgärder den har för avsikt att vidta för att en grundlig kontroll skall genomföras och för att man skall respektera bestämmelserna i direktivet, som är till för att garantera hälsa och säkerhet för företagets anställda?

(1) EGT L 183, 29.6.1989, s. 1.

Svar av Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(1 mars 2000)

Enligt artikel 4 i rådets ramdirektiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(1) åligger det medlemsstaterna att säkerställa en ändamålsenlig kontroll och tillsyn när det gäller de nationella bestämmelser som införs för att införliva direktivet i nationell lagstiftning. Följaktligen skall varje eventuellt brott mot bestämmelserna i direktiv 89/391/EEG komma till de grekiska myndigheternas kännedom.

I det aktuella fallet bör vederbörande på nytt vända sig till de berörda myndigheterna om hälso- och säkerhetsvillkoren på arbetsplatsen fortfarande inte respekteras av företaget i fråga.

Kommissionen kommer att vidta de åtgärder som behövs om man får konkreta belägg för att de grekiska myndigheterna inte säkerställer kontrollen av tillämpningen av direktiv 89/391/EEG.

(1) EGT L 183, 29.6.1989.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0247/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Avdrag på stödet till tobaksproducenterna till förmån för fonden för forskning och information om tobak

Europaparlamentet fastslog i sin resolution av den 17 juli 1997(1)om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak att ett villkor för ökningar av de tillgångar som fonden för forskning och information om tobak förfogar över är att kommissionen lämnar information om den verksamhet som hittills bedrivits av fonden.

1. Har några uppgifter offentliggjorts om de avdrag som under perioden 1993-1998 gick till fonden för forskning och information om tobak? Vilka program har fram till dags dato finansierats för Greklands del?

2. Eftersom några genomförandebestämmelser för den ökning av bidragen till fonden som fastställdes i rådets förordning nr 1636/98(2)inte har offentliggjorts, vill jag fråga kommissionen om den har för avsikt att undersöka möjligheten av att man för 1999 inte skulle göra några avdrag på tobaksproducenternas stöd till förmån för fonden ifråga.

(1) EGT C 286, 22.9.1997, s. 237.

(2) EGT L 210, 28.7.1998, s. 23.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(08 mars 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0043/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(20 januari 2000)

Ämne: Kölnbesluten och mjölkkvoterna i regionerna i gemenskapens yttersta randområden

Vid intressemötet mellan kommissionen och regionerna i gemenskapens yttersta randområden den 23 november 1999, vars mål var att utbyta synpunkter och information inför utarbetandet av rapporten om regionerna i gemenskapens yttersta randområden, hänvisade Guy Legras, generaldirektör för jordbruksfrågor och företrädare för kommissionens ledamot Franz Fischler, till behovet av att låta tillämpningen av mjölkkvoter på Azorerna vara flexibel, i syfte att undvika obalans på marknaden.

På Azorerna tillämpas mjölkkvoterna utan något särskilt undantag, vilket inte är fallet i andra regioner i gemenskapens yttersta randområden såsom Réunion, Franska Guyana, Martinique eller Guadaloupe.

Kan kommissionen förklara varför dess rapport om regionerna i gemenskapens yttersta randområden och åtgärder för att genomföra bestämmelserna i artikel 299.2 i EG-fördraget inte säger något om denna punkt?

Hur och när tänker kommissionen konkretisera förslaget från kommissionsledamots Fischlers företrädare?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0038/00, E-0043/00, E-0044/00, E-0045/00, E-0046/00, E-0047/00, E-0048/00, E-0049/00, E-0050/00, E-0051/00 och E-0052/00 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(28 februari 2000)

Parlamentsledamoten har ställt en hel rad frågor om Poseima-programmet för Azorerna.

Vad gäller kommissionens rapport om åtgärderna för att genomföra artikel 299 (tidigare artikel 227) punkt 2 i EG-fördraget så är denna under utarbetande.

Kommissionen kan för närvarande inte svara på de frågor som parlamentsledamoten ställt om rapporten, dvs. innan kommissionen har antagit den.

Vad gäller kommissionens arbetsprogram för år 2000 föreskriver detta att rådet och Europaparlamentet skall föreläggas en rapport om genomförandet av rådets förordning (EEG) nr 1600/92 av den 15 juni 1992 om särskilda bestämmelser för Azorerna och Madeira angående vissa jordbruksprodukter(1) (Poseima). Rapporten skall konkret behandla genomförandet vad avser jordbrukssektorn inom Poseima och vid behov innehålla förslag till anpassningar som visar sig behövas för att uppnå programmets mål. Alla åtgärder som avser jordbruket på Azorerna kommer här att tas upp.

(1) EGT L 173, 27.6.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0066/00

från Manuel Medina Ortega (PSE) till kommissionen

(24 januari 2000)

Ämne: Kommissionens delegation i Ecuador

Finns det några budgetmässiga hinder för att kommissionen öppnar en delegation i Ecuador?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(24 februari 2000)

Inga ytterligare mänskliga resurser har avsatts i budgeten för år 2000 för öppnandet av delegationer. De tillgängliga resurserna har anslagits till kommissionens befintliga yttre representation.

Endast genom att omfördela personal kan man öppna ytterligare delegationer inom den närmaste framtiden. Prioriteringar måste fastställas och detta kommer att ske inom ramen för den pågående bedömningen av vilka behov tjänsten för yttre representation har under denna kommissions mandat. Ett meddelande till rådet och parlamentet om utvecklingen av tjänsten för yttre representation och den bästa användningen av befintliga resurser samt, om nödvändigt, ett förslag till ytterligare resurser torde komma att framläggas senare i år.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0112/00 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen. Högspänningsledning i Merza (Galicien).



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 225 E , 08/08/2000 s. 0220 - 0220



SKRIFTLIG FRÅGA E-0112/00 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen (27 januari 2000) Ämne: Högspänningsledning i Merza (Galicien) En högspänningsledning på 400 kW har installerats mellan Meson do Vento i Galicien och byn Lindoso vid den portugisiska gränsen. Högspänningsledningen ingick i Galiciens driftsplan 1990-1993 och finansierades med hjälp av ERUF. Den kom till på initiativ av det statliga spanska företaget Rede Eléctrica AB och efter beslut av den galiciska regeringen. Kommissionen har godkänt projektplanen, men till skillnad från i de ursprungliga ritningarna går nu ledningen rakt igenom byn Merza som har 800 invånare. Den galiciska regeringens beslut 1996 kränker dessutom EU:s bestämmelser om bekämpning av de skadliga effekterna av icke-joniserande strålning. EU-bestämmelserna rekommenderar att ledningarna dras i korridorer där det inte finns någon permanent verksamhet eller några bostäder, och anger att det är obligatoriskt att först genomföra studier över inverkan på miljön och att det under alla omständigheter måste finnas system för skadestånd och expropriering. Av en tillfällighet pågår i byn Merza verksamhet som ingår i Leader-programmet. Den olagligt uppförda högspänningsledningen är till stor skada för denna verksamhet. Trots otaliga förfrågningar har varken de galiciska myndigheterna eller den spanska staten vidtagit de åtgärder som åligger dem för att avhjälpa situationen. Jag ber därför kommissionen att klargöra vilka åtgärder den tänker vidta för att man äntligen skall ta itu med alla de överträdelser av EU-reglerna som gjorts i Merza, så att byns invånare kan bli nöjda. Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier (2 mars 2000) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0352/00

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(14 februari 2000)

Ämne: Italienska ekonomiska initiativ i Serbien

Den italienska dagstidningen La Stampa innehöll den 22 januari 2000 följande nyhet: Italienska bolag bryter mot NATO:s embargo mot Serbien Varuhus för Made in Italy i Belgrad Sedan februari finns ett utbud som omfattar telekommunikationer, metallurgi, livsmedel och inredning mldr Consorzio Europeo Italia omfattar italienska företag och även ett franskt bolag: Paladini, Bigelli marmi, Santo Galeazzi Pagassus, Bulbarelli, Atb, Elf Aquitaine, Cacciamali, Samco, Inside International, Il Ponte, Ato Findley and Fineca. De berörda branscherna omfattar allt mellan livsmedelsindustri och metallurgi och mellan telekommunikationer och inredning mldr

Anser kommissionen att ovannämnda ekonomiska initiativ strider mot Europeiska unionens beslut som fastställts under rådsmötet den 24 januari 2000, i vilket Europeiska unionens utrikesministrar beslutade att utan några uppmjukningar bibehålla sina ekonomiska sanktioner mot regimen i Belgrad? Hur avser kommissionens ordförande samt kommissionsledamoten med ansvar för konkurrensfrågor att inom respektive behörighetsområden verka för att motsätta sig varje initiativ som syftar till att bryta embargot mot Milosevic-regimen och därigenom skydda marknaden och konkurrensen från ekonomiska och kommersiella trepartssammanslutningar som strider mot gemenskapsrätten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 mars 2000)

Rådets förordning (EG) nr 1294/1999 av den 15 juni 1999 om frysande av tillgångar och ett investeringsförbud avseende Förbundsrepubliken Jugoslavien och om upphävande av förordningarna (EG) nr 1295/98 och (EG) nr 1607/98(1) gäller ett förbud mot att göra tillgångar tillgängliga för Förbundsrepubliken Jugoslaviens regering och Serbiska republikens regering.

Avsikten med Consorzio Europeo Italias initiativ sägs vara att främja försäljningen av italienska produkter och andra gemenskapsprodukter i en skattefri zon nära Belgrad, huvudsakligen till kunder från Ryssland, Ukraina och Vitryssland. Dessa skulle behöva visum för att kunna resa till Italien, men behöver inget visum för resa till Jugoslavien.

Kommissionen och de italienska myndigheterna prövar för närvarande om detta initiativ, vilket uppenbarligen ännu inte omsatts i praktiken, skulle leda till investeringar i Serbien eller till att tillgångar görs tillgängliga för de ovan nämnda regeringarna. Kommissionen och de italienska myndigheterna kommer att fortsätta att följa ärendet.

(1) EGT L 153, 19.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0349/00 från Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) och Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen. Statligt stöd och stärkande av dominerande ställning på den spanska elmarknaden.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 303 E , 24/10/2000 s. 0180 - 0180



SKRIFTLIG FRÅGA E-0349/00 från Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) och Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen (14 februari 2000) Ämne: Statligt stöd och stärkande av dominerande ställning på den spanska elmarknaden Kommer kommissionen beträffande frågan om statligt stöd till kostnaderna för övergång till en konkurrensutsatt marknad med hänsyn till den spanska elmarknadens duopolistiska struktur att tillämpa sin fastlagda strategi enligt vilken statligt stöd inte får användas för att stärka en dominerande ställning? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (22 mars 2000) Den kontroll som kommissionen utövar på området för statligt stöd består av att undersöka i vilken omfattning den snedvridning av konkurrensen som stödet nödvändigtvis ger upphov till uppvägs av stödets bidrag till det allmännas intresse, sett ur ett gemenskapsperspektiv. I detta sammanhang skall kommissionen, när den undersöker stöd i samband med så kallade stranded costs (kostnader som det inte går att få täckning för på en konkurrensutsatt marknad), tillämpa en analysmetod vars utkast diskuterades i juni 1999 med medlemsstaterna. Denna metod tar bland annat hänsyn till graden av konkurrens på den berörda marknaden. Stödet bör således användas till att uppväga stödberättigade stranded costs som är tydligt definierade och differentierade, och vid utbetalningen av stödet bör hänsyn tas till konkurrensens faktiska framtida utveckling, genom att mäta den med kvantifierbara faktorer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0415/00

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(23 februari 2000)

Ämne: Konstnärlig upphovsrätt

Med hänvisning till Bernkonventionen och EU:s direktiv 93/98(1) om harmonisering av skyddstiden för upphovsrätt och närstående rättigheter önskar jag få svar på följande frågor:

1. I vilken utsträckning påverkar lagligt mångfaldigande av ett orginalverk, oavsett vilken metod som används, den skyddstid för upphovsrätten som verket enligt EU:s bestämmelser skall omfattas av?

2. Kan lagligt mångfaldigande av ett verk, oavsett metod, medföra att annat mångfaldigande kan utföras i strid med upphovsmannens intressen innan den upphovsrätt verket enligt EU:s bestämmelser omfattas av har upphört att gälla?

(1) EGT L 290, 24.11.1993, s. 9.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 april 2000)

I rådets direktiv 93/98/EG om harmonisering av skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter fastslås inte bara vilken skyddstid som gäller inom gemenskapen för varje typ av verk och föremål utan också när perioden börjar i varje enskilt fall. Att skapa en verklig inre marknad med fri rörlighet för immaterialrättsligt skyddade varor och tjänster har medfört en fullständig harmonisering och alla faktorer som påverkar skyddstiden har beaktats.

Att legalt reproducera ett verk är ett normalt sätt att utnyttja verket och påverkar inte skyddstiden. Det är svårt att föreställa sig fall där en tillåten reproduktion skulle kunna leda till andra reproduktioner i strid med upphovsmannens intressen, eftersom de senare likaså kräver upphovsmannens tillstånd eller också är tillåtna i lag. I alla händelser påverkas inte skyddstiden av ett sådant fall.