SKRIFTLIG FRÅGA E-1143/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(10 april 2001)

Ämne: Bekämpning av vidare spridning av mul- och klövsjuka genom ett återupptagande av vaccineringarna

1. Kan ni bekräfta att vaccineringen av boskap mot mul- och klövsjuka, som tidigare användes för att bekämpa återkommande epidemier av sjukdomen, sedan början av 1990-talet systematiskt har tagits bort?

2. Huruvida berodde denna icke-vaccinering på antagandet att denna sjukdom i stort sett var utplånad och att vaccinering således var överflödig?

3. I vilken mån berodde denna icke-vaccinering på antagandet att detta skulle främja export av europeiskt kött till Förenta staterna, eftersom man där av orimliga skäl vill jämställa spåren av sjukdom och vaccinering?

4. Anser ni att det nuvarande enorma utbrottet av mul- och klövsjuka i Förenade kungariket och den fortsatta spridningen i Nederländerna och Frankrike, med masslakt av boskap, exportstopp och hinder för samtliga transporter av människor och varor som följd, kan stoppas permanent utan ett snabbt återupptagande av vaccineringarna?

5. Hur snabbt är det tekniskt möjligt att införa obligatorisk vaccinering av alla djur som är mottagliga för denna sjukdom?

6. Är kommissionen beredd att aktivt se till att icke-vaccinerings-politiken frångås så snart som möjligt?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(29 juni 2001)

I början av 1990-talet antog gemenskapen inom ramen för inrättandet av den inre marknaden en allmän strategi att inte vaccinera mot mul- och klövsjuka, med beaktande av att denna sjukdom med lyckat resultat hade utrotats från dess territorium och att vaccinering hade sina begränsningar.

Dessa begränsningar innebär följande:

- Efter en infektion med mul- och klövsjukevirus kan vaccinerade djur vara smittobärare, fastän de inte uppvisar några tecken på sjukdom. Detta kan leda till ytterligare spridning och förekomst av mul- och klövsjukeviruset i djurbesättningen. Därför bör den fria rörligheten för vaccinerade djur och handeln med produkter från dem, t.ex. mjölk och kött underkastas vissa restriktioner.

- Det finns ingen test för att skilja vaccinerade djur från infekterade.

- Det finns sju olika serotyper av mul- och klövsjuka som var och en har flera varianter. Vaccinering är endast effektiv när det gäller en viss serotyp och endast för en begränsad period. När sjukdomen inte förekommer inom gemenskapens territorium, skulle det vara mycket svårt att välja lämpliga serotyper för profylaktisk vaccinering i stor skala.

- Det finns över 300 miljoner levande djur (nötkreatur, får, grisar, getter) inom gemenskapen som skulle behöva vaccineras för att få full täckning.

- Tillämpningen av en generell profylaktisk vaccinationsstrategi skulle göra det mycket svårt att exportera såväl levande djur som kan tänkas ha mul- och klövsjuka som produkter från dem, t.ex. kött och mjölk, till länder utanför gemenskapen där det inte förekommer mul- och klövsjuka och vaccinering är förbjuden, inklusive USA. På liknande sätt skulle det inte vara möjligt med en fri rörlighet på den inre marknaden för dessa varor om inte alla medlemsstater antog ett gemensamt förhållningssätt när det gäller vaccinering.

Gemenskapens strategi att inte vaccinera utesluter dock inte att det är möjligt för medlemsstaterna att tillgripa nödvaccinering, om det föreligger en allvarlig risk för att sjukdomen sprids. Vaccinering gjordes i Nederländerna under den senaste epidemin enligt de bestämmelser som fastställs i kommissionens beslut 2001/246/EG av den 27 mars 2001 om fastställande av villkoren för bekämpning och utrotning av mul- och klövsjuka i Nederländerna med tillämpning av artikel 13 i direktiv 85/511/EEG(1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2001/279/EG av den 5 april 2001(2).

Liknande bestämmelser antogs för Förenade kungariket, som dock beslutade att inte använda vaccin. Vaccinering skedde inte i Frankrike och Irland, där mul- och klövsjuka snabbt utrotades.

Kommissionen avser att se över den nuvarande strategin för mul- och klövsjuka mot bakgrund av erfarenheten från det senaste utbrottet. Denna översyn skall gälla hur vaccinering skall ske. Den pågående utvecklingen av nya laboratorietester, som syftar till att skilja vaccinerade djur från infekterade, skulle kunna öka vaccinationsmöjligheterna.

(1) EGT L 88, 28.3.2001.

(2) EGT L 96, 6.4.2001.