ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3333/01

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(30 november 2001)

Ämne: Beskattning av personlig inkomst för gemenskapsmedborgare som är bosatta i furstendömet Andorra

Den europeiska unionen och dess medlemsstater har inlett en serie åtgärder för att bekämpa penningtvätt och skatteflykt i de så kallade skatteparadisen. Denna kamp, som ovanstående parlamentsledamot till fullo stöder, har redan givit betydande resultat, men icke desto mindre även fått sina första oskyldiga offer, nämligen vissa gemenskapsmedborgare som är bosatta i Andorra och arbetar där.

Nyligen gjorda ändringar i den spanska lagstiftningen om personbeskattning har i praktiken inneburit ett brott mot den traditionella situationen och lett till överbeskattning av spanjorer som är bosatta i Andorra, där de utgör den största delen av de där bosatta gemenskapsmedborgarna. Problemet förefaller vara att det råder osäkerhet i fråga om begreppet skattemässigt hemvist och vanligt hemvist. Detta sker inte för medborgare från andra medlemsstater. Allt detta leder till diskriminering av gemenskapsmedborgare. Är kommissionen medveten om dessa omständigheter?

Avser kommissionen att bibehålla denna differentiering i skattehänseende inom ramen för den ovannämnda kampen och i samband med den skattemässiga harmoniseringen? Har kommissionen beaktat dessa medborgares legitima intressen, vilka inte har någon relation till brottslig verksamhet av något slag? Avser kommissionen att lägga fram något förslag till lagstiftning i denna fråga?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 januari 2002)

Den fråga som parlamentsledamoten tar upp rör tillämpningen av de nya bestämmelser som infördes i samband med en reform av inkomstbeskattningen för enskilda vilken trädde i kraft under 1999. Enligt de nya reglerna är det sannolikt så att en spansk medborgare som tidigare ansetts ha skattemässig hemvist i Spanien och som flyttar till ett skatteparadis kommer att fortsätta att beskattas enligt spanska skatteregler över hela världen såväl under det år flyttningen sker som under de fyra följande åren. Furstendömet Andorra betraktas enligt de spanska reglerna som ett skatteparadis.

Kommissionen vill påpeka att så länge det inte har skett någon harmonisering på gemenskapsnivå är inkomstbeskattning i allt väsentligt en fråga som omfattas av medlemsstaternas behörighet, förutsatt att de grundläggande principerna i fördraget följs, i synnerhet den om förbud mot diskriminering på grund av nationalitet.

Det fall när en medborgare i en medlemsstat flyttar till Andorra, som inte är en medlemsstat, omfattas emellertid inte av fördragen. Följaktligen gäller inte gemenskapens lagstiftning i detta fall och Spanien får fastställa vilka regler som skall gälla för spanska medborgare som flyttar dit även om dessa regler skulle kunna medföra det slag av särbehandling som nämns.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3535/01

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Multipelbomber i Kosovo och i andra områden

Vilka resurser har EU beviljat för röjningen av multipelbomber i Kosovo och i andra områden på Balkan? Hur omfattande är enligt kommissionens uppskattning de problem som eventuellt återstår?

Har kommissionen utövat, eller avser den att utöva, några påtryckningar på medlemsstaterna eller andra organ beträffande den framtida tillverkningen och användningen av multipelbomber?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(18 februari 2002)

Röjningen av landminor hänger ofrånkomligt samman med röjningen av oexploderad ammunition (OXA), multipelbomber och stridsvagnsminor.

Gemenskapen satte av cirka 8,32 miljoner euro mellan 1998 och 2000.

Det har uppskattats att det i Kosovo lagts ut ungefär 50 000 minor och att det finns ungefär 30 000 multipelbomber i området. Efter tre år av hårt arbete har Förenta nationernas centrum för minbekämpning i Kosovo förklarat Kosovo minsäkert. Att så snabba framsteg kunnat göras hänger samman med att problemet med minor och oexploderad ammunition i Kosovo, jämfört med andra delar av världen, är begränsat till sin omfattning och relativt nytt. Konflikten i Kosovo var relativt kort. Minröjarna har haft tillgång till serbiska kartor över minerade områden och NATO-kartor över luftangrepp. Dessutom har olika givare lämnat bidrag till minröjningen.

Kommissionen är medveten om att ett marginellt problem med oexploderad ammunition kvarstår. Det vidtas även särskilda åtgärder såsom utbildning i ammunitionsröjning som erhöll stöd från gemenskapen under 2001 för att tillgodose detta särskilda behov. Dessa åtgärder och röjningen av återstående minor kommer att skötas av Kosovo Civil Protection Corps (KCPC).

I Bosnien och Hercegovina, det land som anses vara värst drabbat av minor och oexploderad ammunition i Europa, anses mängden oexploderad ammunition och multipelbomber vara stor men den specificeras inte (det har ännu inte genomförts någon heltäckande kartläggning av landminornas konsekvenser). I Bosnien utgör personminorna ett mycket större hot. Gemenskapens stöd till minbekämpningen uppgick mellan 1998 och 2001 till 8,7 miljoner euro. Utöver detta bidrar vi med ungefär 3,7 miljoner euro till minröjning vid gränsen mellan Kroatien och Bosnien och Hercegovina och ger ett mycket omfattande stöd till projekt inom gemenskapens strategiska paket för minbekämpning i sydöstra Europa, inbegripet FoU-initiativ, som inletts inom stabilitetspakten. Till den senare bidrar vi med ungefär 17 miljoner euro under en period av tre år.

Kommissionen stod helt och hållet bakom EU:s strategi att ta upp problemen med multipelbomber och andra explosiva rester från kriget på utvärderingskonferensen inom ramen för Förenta nationernas konvention om förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning av kemiska vapen samt deras förstöring. Dessa ansträngningar har resulterat i att det inrättats en arbetsgrupp med statliga experter som har till uppdrag att utforska möjligheterna att hantera denna ammunition inom ramen för den konventionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3537/01

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Ansjovisfiske

De undersökningar som gjorts om situationen för ansjovisens biomassa i Lejonbukten härrör från första hälften av nittiotalet, och slutsatserna kan därför ha blivit inaktuella.

Har kommissionen mer aktuella uppgifter om den nuvarande situationen för ansjovisens biomassa i Lejonbukten, och om det eventuellt pågår en överfiskning i detta område?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 januari 2002)

De uppgifter som kommissionen har tillgång till om beståndens tillstånd kommer från undersökningar som gjorts av Vetenskapliga rådgivande kommittén (SAC), och dess underordnade organ, samt av Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet (AKFM). Arbetsgruppen för små pelagiska arter (Kavala, Grekland, 2730 mars 2001), har kommit fram till att beståndet av ansjovis, enligt studier som utförts av laboratorierna vid havsforskningsinstitutet Ifremer (Institut Français de Recherche pour l'Exploitation de la Mer), verkar vara måttligt utnyttjat i Lejonbukten med en tendens till ökning av biomassans nivå under de allra senaste åren.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3584/01

från Anna Karamanou (PSE) till rådet

(9 januari 2002)

Ämne: Regler för hur turkiska kvinnor skall vara klädda i arbetslivet

Den 7 december 2001 uppmanades kvinnliga offentligt anställda i Turkiet av sitt fackförbund att infinna sig på sina arbetsplatser klädda i långbyxor, detta som en protest mot en rättslig bestämmelse från 1982 som uttryckligen förbjuder kvinnor inom den offentliga sektorn att gå klädda i långbyxor på arbetsplatsen. Protestaktionen vann ett enormt gensvar bland de offentligt anställda kvinnorna. I staden Izmir uppstod problem, eftersom de kvinnor som kom klädda i långbyxor förbjöds av sina chefer att komma in på sina kontor.

Vilka åtgärder ämnar rådet vidta, inom ramen för det anslutningsförberedande förfarandet, för att tvinga Turkiet att revidera sin ålderdomliga lagstiftning och mentalitet, rätta sig efter det europeiska regelverket och respektera mänskliga rättigheter och demokratiska friheter för kvinnor?

Svar

(13 maj 2002)

Garantin till full rätt att utan diskriminering och oberoende av bland annat kön fritt utöva alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter är en av prioriteringarna på medellång sikt i partnerskapet för anslutning med Turkiet.

En reform av civillagen antogs i mitten av januari i Turkiet och de nya bestämmelserna i denna föreskriver uttryckligt jämställdhet mellan kvinnor och män. Inom ramen för uppföljningen av hur partnerskapet för anslutning genomförs kommer rådet att se till att den nya lagstiftningen genomförs i enlighet med principen om icke-diskriminering.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3465/01

från Amalia Sartori (PPE-DE), Renato Brunetta (PPE-DE),Giorgio Lisi (PPE-DE) och Giacomo Santini (PPE-DE) till kommissionen

(4 januari 2002)

Ämne: Små och medelstora företag och Decopaint-rapporten om möjligheten att reducera utsläpp av flyktiga organiska föreningar vid användning av färger och lacker

I Decopaint-rapporten om möjligheten att reducera utsläpp av flyktiga organiska föreningar vid användning av färger och lacker, som offentliggjordes av Europeiska kommissionen i juli 2000, föreskrivs möjligheten att reglera procentsatsen för lösningsmedel i dekorationsfärger och lacker samt användningen av lösningsmedelsbaserade färger. Med tanke på de små och medelstora färgtillverkarnas betydelse för den europeiska ekonomin måste man noga ta hänsyn till den mycket negativa effekt som ett lagförslag eventuellt kommer att få för sysselsättningen inom denna sektor.

Har Europeiska kommissionen för avsikt att göra någon kostnads-nyttoanalys av de konsekvenser som den föreslagna regleringen kommer att få för de små och medelstora företagen?

Kommer kommissionen att ta vederbörlig hänsyn till de små och medelstora företagens behov och till effekterna på sysselsättningen inom små och medelstora företag inom färgtillverkningen då den bedömer regleringsmöjligheterna på området?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 februari 2002)

Kommissionen kommer att undersöka vilken inverkan som varje förslag till att minska innehållet av flyktiga organiska föreningar (t.ex. inomhusfärger) i produkter får på alla områden som påverkas inklusive små och medelstora företag. I detta sammanhang kommer bl.a. hänsyn att tas till Decopaint-rapporten vid förberedandet av förslaget.

Varje utkast till förslag blir, vilket är det normala tillvägagångssättet, föremål för samråd med alla intressenter inklusive företrädare från de små och medelstora företag som påverkas.

Inom ramen för de senaste diskussionerna som ledde till antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/81/EG av den 23 oktober 2001 om nationella utsläppstak för vissa luftföroreningar(1), fastställdes att en minskning av lösningsinnehållet av vissa kategorier var ett kostnadseffektivt tillvägagångssätt för att minska utsläpp som leder till bildandet av troposfäriskt ozon.

Detta verkar bekräftas av den preliminära analysen. När kommissionen slutbehandlar ett förslag kommer den att försöka hitta sätt vilket kommer att göra det möjligt för de berörda industrisektorerna att anpassa sig till de nya kraven.

(1) EGT L 309, 27.11.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2027/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Skatt till tredje part i Grekland

Inom ramen för försöken att harmonisera skatterna i EU-medlemsländerna, drar kommissionen Grekland inför EG-domstolen eftersom landet inte har avskaffat de s.k. skatterna till tredje part. Dessa är lagstadgade ekonomiska avgifter som åläggs dem som beskattas eller gör affärer både personer och företag och som går till ekonomiskt stöd till en tredje part.

Mot bakgrund av att dessa skatter till tredje part är en inkomstkälla för en rad försäkringskassor, t.ex. jordbrukarnas försäkringskassa, samt för idrottsklubbar och kulturföreningar vill jag fråga:

1. På vilket annat sätt kommer de som berövas inkomster från skatterna till tredje part att få stöd?

2. Hur har kommissionen föreslagit att man skall ta itu med denna situation?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 september 2001)

1. Parlamentsledamotens fråga avser uppenbarligen ett rättsfall som gäller Grekland (mål C-426/98) som är under behandling av domstolen. Fallet rör avgifter till en försäkringskassa för advokater, i den utsträckning de tas ut i samband med inrättandet av ett företag eller vid utökning av ett företags egna kapital. Kommissionen anser att dessa avgifter strider mot artikel 10 i rådets direktiv 69/335/EEG beträffande indirekta skatter vid kapitalanskaffning(1).

Utom när det gäller denna typ av skatteregler, som harmoniserats på gemenskapsnivå, kan medlemsstaterna välja den skattepolitik som de anser lämpligast, inbegripet i fråga om finansiering av organisationer med hjälp av skatteliknande avgifter. Medlemsstaternas skattepolitik måste dock följa gemenskapsrättens allmänna principer.

2. Kommissionen har inte för avsikt att lägga fram några förslag på detta område.

(1) EGT L 249, 3.10.1969.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3504/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Uttalanden av kommissionsledamoten för budget om nivån på unionens budget efter 2007 och framtiden för strukturfonderna för områden som i dag är mål 1-områden

Kommissionsledamoten för budget, Michaele Schreyer, har i uttalanden i en spansk tidning sagt att det är alltför tidigt att göra prognoser om vilken Andalusiens ekonomiska situation kommer att vara. Detta för att understryka sin inställning i ett läge när anslagen till det som i dag är mål 1-områden, däribland mina hemtrakter, Galicien, skall fastställas. Men kommissionsledamoten visade inte samma återhållsamhet i fråga om att slå fast vilka begränsningar som gäller för gemenskapsbudgeten under kommande år och sade, i ordalag som till och med skulle kunna uppfattas som hänförande sig till slutet av den nuvarande programplaneringsperioden, vilken utlöper år 2006, att hon helt klart kunde säga att budgeten även

efter utvidgningen skulle ligga under det högsta taket på 1,27 av EU:s BNP. Vad menar kommissionsledamoten egentligen med sitt uttalande? Hur vågar hon uttala en sådan förutsägelse om budgeten, när hennes mandat utlöper samtidigt med denna mandatperiod, år 2004? Varför framstår hon som så försiktig i fråga om gränserna för strukturfonderna för slutet av denna programplaneringsperiod och samtidigt så bestämd i fråga om nivån för en gemenskapsbudget som fortfarande är beroende av en debatt i samhället och inom de europeiska institutionerna och som i vilket fall måste höjas för att det ens skall kunna finnas ett politiskt och socialt Europa?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(28 februari 2002)

Den intervju som gavs av kommissionsledamoten för budget för den spanska dagstidningen El País den 30 november 2001 behandlar beslut som fattats av stats- eller regeringscheferna vid Europeiska rådets möte i Berlin den 24 och 25 mars 1999. De budgetplaner som antogs vid detta möte för 20002006 beaktar möjligheten att integrera sex nya medlemsstater 2002. En särskild post har upprättats för detta med årliga anslag som gradvis ökar från 6,45 miljarder euro 2002 till 16,78 miljarder euro 2006.

Vid det senaste Europeiska mötet i Laeken den 14 och 15 december 2001 bekräftades att tio kandidatländer kan ansluta sig 2004, om den nuvarande takten i förhandlingarna och reformerna i dessa länder upprätthålls. Kommissionen antog den 30 januari 2002 finansiella rambestämmelser för utvidgningen som skall ingå i de tak som fastställdes i Berlin för de nya medlemsstaterna fram till 2006.

I enlighet med de bestämmelser som antogs i Berlin överskrids inte det tak på 1,27 % av gemenskapens bruttonationalprodukt i den gällande gemenskapsbudgeten, där den särskilda posten för de nya medlemsstaterna ingår.

Kommissionens förslag till budgetplan efter 2006 kommer att läggas fram i god tid så att de nödvändiga besluten kan fattas under den tid som den nuvarande budgetplanen gäller.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2656/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(1 oktober 2001)

Ämne: Omprövning av EU:s utrikespolitik

Enligt de senaste uppgifterna från de amerikanska myndigheterna är fanatiska muslimer under ledning av Usama bin Laden inblandade i terroristangreppet på USA. Samtidigt anklagas den islamistiska regeringen i Afghanistan för att ge dessa grupper sitt stöd. Det är värt att påpeka att man tidigare har publicerat uppgifter i den europeiska pressen om att bin Ladens grupper varit inblandade i kriget i Bosnien, medan fanatiska muslimer även deltog i Kosovokonflikten 1999. Man bör även påminna om att många länder inom EU hjälpte Bosnien och Kosovo både militärt och politiskt under konflikterna med Serbien.

Har EU för avsikt att ompröva sitt politiska stöd till fanatiska muslimska grupper på Balkan? Har man tänkt på att USA:s planerade repressalier utsätter EU-länderna för fara? Vilken är den totala, exakta kostnaden och den humanitära hjälp som EU bistått Pakistan och Afghanistan med under den senaste femårsperioden?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(27 november 2001)

Gemenskapens stöd på Balkan är utformat för att bygga upp stabilitet, demokrati och rättsstaten. Det syftar till att bekämpa extremismen i alla dess former, vilken under det senaste årtiondet har anställt sådan förödelse i denna region.

Kommissionen anser att attackerna på Förenta staterna den 11 september utgör ett angrepp mot alla öppna och fria samhällen i hela världen. Terrorismen utgör ett hot för oss alla och den beslutsamma hållning som intagits för att komma till rätta med detta problem är nödvändig och legitim. Passivitet skulle vara den farligaste handlingslinjen.

När det gäller gemenskapens stöd till Pakistan för utveckling och ekonomiskt samarbete uppgår de senaste fem årens åtaganden till följande belopp:

>Plats fÄHor tabell>

På basis av förslagsinfordringar kan Pakistan dessutom erhålla stöd inom ramen för decentraliserade regionala projekt.

Det humanitära biståndet till Pakistan och Afghanistan under perioden 19972001 uppgick till följande belopp:

>Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA E-2714/01

från Martin Callanan (PPE-DE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: Sjätte mervärdesskattedirektivet

I det sjätte mervärdesskattedirektivet föreskrivs det att mervärdesskatten skall sänkas för installerad energibesparande utrustning men inte för energibesparande utrustning som säljs direkt till konsumenterna.

Instämmer kommissionen i att detta utgör en motsägelsefull signal när det gäller vikten av att ta itu med klimatförändringar?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Frederik Bolkestein

(20 november 2001)

Kommissionen hänvisar ledamöten till sina svar på de skriftliga frågorna E-3018/00 från Ford(1) och E-2431/01 från McNally(2).

(1) EGT C 163 E, 6.6.2001.

(2) Se s. 7.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3659/01

från Helle Thorning-Schmidt (PSE) till kommissionen

(9 januari 2002)

Ämne: Direktiv om offentlig upphandling av varor och tjänster

Till följd av:

- Rådets direktiv 93/36/EEG(1) av den 14 juni 1993 (med senare ändringar) om samordning av förfarandet vid offentlig upphandling av varor, och

- Rådets direktiv 92/50/EEG(2) av den 18 juni 1992 (med senare ändringar) om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster,

är medlemsstaterna skyldiga att skicka årliga rapporter till kommissionen om ingående av tjänsteupphandlingsavtal och offentliga varuupphandlingskontrakt.

Syftet är att möjliggöra en värdering av resultaten av direktivens användning.

Har kommissionen genomfört sådana värderingar på grundval av dessa rapporter?

Är det dessutom möjligt för allmänheten att få tillgång till dessa rapporter?

(1) EGT L 199, 9.8.1993, s. 1.

(2) EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 februari 2002)

Kommissionen gör regelbundna utvärderingar av hur direktiven om offentlig upphandling tillämpas och hur effektiva de är. Utvärderingarna görs med utgångspunkt från statistik som medlemsstaterna rapporterar, meddelanden om upphandling som offentliggörs i tillägget till EGT (S-serien) och annan tillgänglig statistik.

Resultaten av dessa utvärderingar ingår dels i kommissionens rapporter om produkt- och kapitalmarknadernas funktion i gemenskapen(1), dels som strukturella indikatorer i kommissionens bidrag till Europeiska rådets vårmöte i Stockholm den 2324 mars 2001(2).

Tillgången till medlemsstaternas statistikrapporter styrs av riktlinjerna i förordning (EG) nr 1049/2001(3). Innan svar kan ges på ansökningar om att få tillgång till rapporter som lämnats in före det datum då förordningen började tillämpas (3 december 2001), kommer de aktuella medlemsstaterna att informeras så att de kan ge sitt förhandstillstånd till detta. För rapporter som lämnats in efter den 3 december 2001 kommer tillgång att ges, förutsatt att inga skäl för undantag föreligger enligt artikel 4 i förordningen.

(1) KOM(2001) 736.

(2) KOM(2001) 79 slutlig.

(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar, EGT L 145, 31.5.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3555/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Bristfällig efterlevnad i Grekland av EG-domstolens beslut om begagnade bilar

Kommissionen upplyste mig i sitt svar på min fråga E-0574/01(1) om att den riktat ett motiverat yttrande till de grekiska myndigheterna på basis av artikel 228 (före detta artikel 171) i EG-fördraget, om bristfälligt genomförande av domstolens beslut i mål C-375/95, kommissionen mot republiken Grekland, om beskattning av bilar.

Kan kommissionen upplysa mig om hur fallet sedan har utvecklats?

(1) EGT C 318 E, 13.11.2001, s. 75.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 februari 2002)

Grekland har svarat på det motiverade yttrande som nämns i kommissionens svar på den skriftliga fråga E-574/01 som parlamentsledamoten ställt tidigare. EG-domstolen har dessutom fattat beslut i mål C-393/98 (Gomez-Valente) som har vissa faktorer gemensamma med det föreliggande fallet. Den rättsliga ställning som följer av detta har undersökts, och kommissionen kommer inom en nära framtid att fatta beslut om vilka ytterligare steg som skall tas.