SKRIFTLIG FRÅGA E-2382/99

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Konsekvenserna för södra Afrikas del av handels-, utvecklings- och samarbetsavtalet med Sydafrika

Det bilaterala handels-, utvecklings- och samarbetsavtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Sydafrika godkändes nyligen. Härigenom kommer den sydafrikanska marknaden att öppnas för 86 procent av produkterna från EU. De femton medlemsstaterna öppnar marknaden för 95 procent av produkterna från Sydafrika. Eftersom Sydafrika ingår som medlem i två regionala pakter kommer detta avtal också att ha konsekvenser för andra länder i regionen.

Tillsammans med Botswana, Namibia, Lesotho och Swaziland bildar Sydafrika en tullunion. Dessa fem länder får inte ta upp några importtullar vid varandras gränser. Därigenom kommer produkter från EU att via Sydafrika kunna säljas tullfritt. Detta trots att Botswana, Namibia, Lesotho och Swaziland är starkt beroende av de intäkter de får via importtullarna. Dessutom förhandlar Sydafrika med de övriga tio länderna inom Södra Afrikas utvecklingsgemenskap (SADC) om en liberalisering av handeln. Så länge som inget avtal uppnåtts har företag från SADC-länderna svårare att få tillträde till den sydafrikanska marknaden än konkurrenterna från EU.

Den 22 september 1998 svarade Pinheiro på den skriftliga frågan E-2287/98(1) från Jaak Vandemeulebroucke: Kommissionen förväntar sig att det planerade avtalet kommer att ha en gynnsam dynamisk inverkan i ekonomiskt hänseende på såväl Sydafrika som de andra länderna i regionen.

1. Hur stora inkomster fick Botswana, Namibia, Lesotho och Swaziland genom uppbörden av importtullar på produkter från EU under 1995, 1996, 1997, 1998 och 1999?

2. Hur mycket uppskattas importtullarna på produkter från EU avkasta för Botswana, Namibia, Lesotho och Swaziland under 2000 och 2001?

3. Vilka indikatorer tyder på att avtalet kommer att ha en gynnsam dynamisk inverkan i ekonomiskt hänseende på Botswana, Namibia, Lesotho och Swaziland?

4. Vilka indikatorer tyder på att avtalet kommer att ha en gynnsam dynamisk inverkan i ekonomiskt hänseende på de övriga SADC-länderna?

(1) EGT C 118, 29.4.1999, s. 51.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(25 januari 2000)

Det botswanska institutet för analys av utvecklingspolitik har företagit en utförlig undersökning, finansierad av kommissionen, för att bedöma vilka verkningar frihandelsavtalet mellan gemenskapen och Sydafrika kan komma att få för ekonomierna i Botswana, Lesotho, Namibia och Swaziland och för att ge rekommendationer till hur dessa länder skulle kunna dra största möjliga nytta av de förväntade fördelarna och samtidigt minska risken för eventuella negativa verkningar.

Den genomsnittliga årsinkomsten (i procent av BNP) från den gemensamma inkomstpoolen för dessa länder är 17,1 % för Botswana, 41,7 % för Lesotho, 27,6 % för Namibia och 44,8 % för Swaziland.

De beräknade verkningarna av avtalet om handel, utveckling och samarbete (minskning av den gemensamma inkomstpoolen till följd av lägre tullar) med avseende på de berörda ländernas sammanlagda inkomster är -5,3 % för Botswana, -12,9 % för Lesotho, -8,6 % för Namibia och -13,9 % för Swaziland. Inkomstbortfallet bör i själva verket bli avsevärt lägre eftersom många känsliga produkter undantagits från liberalisering på den sydafrikanska sidan och eftersom det inte finns några skäl att anta att nedgången kommer att bli bestående. Gemenskapen är redo att bistå de berörda länderna med genomförandet av de skattereformer som är nödvändiga för att diversifiera de berörda ländernas inkomstkällor, samt även är nödvändiga oberoende av avtalet om handel, utveckling och samarbete.

Både konsumenter och företag kommer att vinna på detta. Näringslivet kommer att få tillgång till ett billigare, bättre och bredare utbud av insatsvaror och produktionsmedel. Detta kommer att förbättra näringslivets möjligheter till att investera, exportera och anställa ytterligare personal. Nya arbetstillfällen och investeringar i Södra Afrikas tullunion förväntas bli de huvudsakliga positiva verkningarna av frihandelsavtalet. Detta kommer att leda till omfördelningsvinster inom ekonomierna i dessa länder och göra det möjligt för deras finansministerier att uppbära skatt genom ett nytt skattesystem.

Förhållandet mellan SADC (Södra Afrikas utvecklingsgemenskap) och frihandelsavtalet är mer svårhanterligt på det praktiska planet eftersom SADC ännu inte är en strukturerad enhet på handelsområdet och det skulle krävas att SADC förhandlade fram ett eget frihandelsavtal för att uppnå detta. Gemenskapens allmänna politik att främja ekonomisk integration på regional nivå innebar att gemenskapen inte fick bättre tillträde till den sydafrikanska marknaden än SADC-länderna. Till exempel förbehöll sig Sydafrika rätten att bevilja sina SADC-partner vissa handelsmedgivanden inom textilsektorn. Dessutom måste enligt SADAC-handelsprotokollet alla handelsmedgivanden som beviljas gemenskapen i enlighet med frihandelsavtalet med Sydafrika utökas till att omfatta alla medlemmar i SADC. På detta sätt säkerställs ett bättre tillträde för SADC-länderna till den sydafrikanska marknaden.