SKRIFTLIG FRÅGA P-3933/97 från Sören Wibe (PSE) till kommissionen (4 december 1997)

Ämne: Oriktiga veterinärintyg

Det svenska livsmedelsverket har undersökt 569 från EU-länder importerade köttpartier. Av dessa hade 75 % veterinärintyg på att köttet var salmonellafritt. När prover tagits på 57 partier av de som hade veterinärintyg, var tolv smittade av salmonella. Sju av åtta testade partier från Frankrike hade salmonella.

Ett minimikrav är att veterinärintyg utfärdade i EU-land skall vara korrekta. Rådet hänvisade i en debatt 19.11.1997 till kommissionen för åtgärder i denna fråga. Kan ett medlemsland införa rutinmässiga kontroller av köttpartier från ett annat medlemsland om grava felaktigheter uppstår som nämnts ovan? Kan Sverige vidta åtgärder som inskränker den fria rörligheten för livsmedel för att skydda sin befolkning mot salmonellasmitta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (19 januari 1998)

Beträffande handeln inom gemenskapen med produkter av animaliskt ursprung såsom färskt kött, fastställs i direktiv 89/662/EEG om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden ((EGT L 395, 30.12.1989. )) de åtgärder som gäller kontroll vid produktionsanläggningen, kontroller vid ankomsten till destinationsorten samt de eventuella följdåtgärder som skall vidtas när kontrollerna har visat oegentligheter.

Kontroll vid produktionsanläggningen behandlas i artikel 3 i direktiv 89/662/EEG. I denna artikel anges särskilt att medlemsstaterna skall se till att inga andra produkter görs till föremål för handel än sådana som har anskaffats och kontrollerats i enlighet med gemenskapens regler för den angivna destinationen. I detta avseende har de föreskrivna kraven för leverans av färskt kött till Sverige införlivats väl i gemenskapens regler genom anslutningsfördraget.

Bestämmelserna för kontroller vid ankomsten till destinationsorten fastställs i artikel 5-8 i direktivet. I artikel 5.1 a anges principen att dessa kontroller skall vara icke-diskriminerade stickprov. I artikel 7.1 a föreskrivs vad som skall hända med de produkter som inte uppfyller de villkor som fastställts genom gemenskapens direktiv och anges särskilt att det krävs ett medgivande från den medlemsstat från vilken varorna avsänts för att man ska få sända tillbaka varorna. Dessutom skall enligt artikel 8 den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten utan dröjsmål ta kontakt med de behöriga myndigheterna i den medlemsstat från vilken varorna avsänts. Om myndigheten i den mottagande medlemsstaten befarar att kontrollåtgärderna vid produktionsanläggningen är otillräckliga, skall de behöriga myndigheterna i de två medlemsstaterna gemensamt söka finna en lösning. Om det är lämpligt kan detta innefatta inspektion på platsen. Därefter anges i artikel 8 att om de åtgärder som beskrivits ovan har misslyckats, skall den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten underrätta kommissionen, som då kan vidta en undersökning.

Det åligger de svenska myndigheterna att följa de förfaranden som beskrivs i punkt 1. Vad beträffar det viktiga problem som Sören Wibe tar upp, det vill säga upptäckten i Sverige att importerat kött innehöll salmonellabakterier trots garantier från ursprungslandet i form av ett särskilt intyg, är det för närvarande svårt för kommissionen att uttala sig definitivt. I själva verket kan orsakerna till detta vara många, till exempel bristfälliga kontroller vid produktionsanläggningen, nedsmittning under transporten och manipulationer eller bristande överensstämmelse mellan olika kontrollmetoder.

Inom ramen för den inre marknaden är det enligt kommissionens mening viktigt att vidta kontrollåtgärder i enlighet med de regler som gäller för gemenskapen innan man ensidigt vidtar åtgärder från en enda medlemsstat. Denna regel gäller också när det gäller att skydda sig mot salmonellasmitta.