ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1795/97 från Luciano Vecchi (PSE) till kommissionen (20 maj 1997)

Ämne: Tillämpning av beslut nr 96/449/EG om godkännande av alternativa värmebehandlingssystem för bearbetning av animaliskt avfall i syfte att inaktivera smittämnen av spongiform encefalopati

Mot bakgrund av beslut nr 96/449/EG ((EGT L 184, 24.7.1996, s. 43.)) som redan har varit föremål för frågor från undertecknad till Europeiska kommissionen och som har orsakat enorma problem vad gäller den praktiska tillämpningen i unionens medlemsstater, ber jag Europeiska kommissionen ge förtydliganden på följande punkter:

1. Bör de proteinrester som kommer från bearbetningen av ben (för livsmedel eller ej) från landlevande däggdjur i samtliga fall utsättas för 133°C vid ett tryck av tre bar i 20 minuter i enlighet med beslut nr 96/449 för att kunna användas i djurfoder?

2. Bör de proteinrester som kommer från fettvävnad (i livsmedel eller ej) från landlevande däggdjur i samtliga fall utsättas för tryck, såsom föreskrivs i detta direktiv, för att kunna användas i djurfoder?

3. Vilket flytande ämne skall användas för att bestämma det ovannämnda lufttrycket om tre bar: gas, kväve, kolanhydrid eller vattenånga?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (8 juli 1997)

1. I kommissionens beslut 96/449/EG föreskrivs att animaliskt avfall skall upphettas i 20 minuter vid 133°C vid ett tryck av tre bar. Denna metod tillämpas för allt avfall från däggdjur, men det finns vissa undantag, som t.ex. ben som lämpar sig för livsmedel. Inga undantag har gjorts för övriga ben.

2. Ovan nämnda undantag gäller bara för ben. Allt material som avlägsnats från dessa ben skall, vare sig det det lämpar sig för livsmedel eller inte, tryckbehandlas om det inte är avsett för direkt konsumtion. Om det skall användas i djurfoder, skall det behandlas enligt föreskrifterna i beslut 96/449/EG.

3. Den vätska som använts för att uppnå det tryck av 3 bar som nämns i beslutet är ospecifierad. Den metod som används i normala fall och som anses vara den mest självklara, utförs genom uppvärmning av vatten i ett slutet kärl som enligt fysisk lag skall uppnå 133°C vid ett tryck av 3 bar. Kommissionen har ingen kännedom om något annat system för att uppnå dessa resultat och som tillämpas i praktiken.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1544/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (5 maj 1997)

Ämne: Fosforsyraesterförgiftning orsakad av loppmedlet ¨Tiguvon¨ (Fenthion) från företaget Bayer Leverkusen

Företaget Bayer Leverkusen tillverkar ett loppmedel med namnet Tiguvon (Fenthion) som finns i olika varianter. Tiguvon 10 används för katter som väger 2 kg eller mer, för hundar mellan 3 och 10 kg används Tiguvon 20 och för hundar över 10 kg används Tiguvon 20 G. Djurägare som vid upprepade tillfällen behandlat sina husdjur med Tiguvon (Fenthion) har ådragit sig svåra fosforsyraförgiftningar. Eftersom kommissionen inte kunde svara på min fråga E-1470/96 ((EGT C 345, 15.11.1996, s. 76. )) om detta problem ber jag nu kommissionen om ett så snabbt svar som möjligt på följande frågor:

Vilken instans är det som kontrollerar de effekter som såväl receptbelagda som receptfria medel (antiparasitika) har, särskilt vad gäller säkerheten för människor och djur och ur miljöhänsyn? Vet kommissionen att tillverkare, som vill fortsätta att sälja produkter som registrerats före 1978, var skyldiga att före slutet av 1996 komplettera samtliga tester? Har detta redan gjorts? Finns det någon lagstiftning på EU-nivå vad gäller detta? Har de produkter som släppts ut på marknaden efter 1978 testats i tillräcklig omfattning?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1534/97, E-1540/97 och E-1544/97 ingivna av Martin Bangemann för kommissionen (12 juni 1997)

Kommissionen känner inte till de fakta som ledamoten hänvisar till. En förfrågan rörande veterinärläkemedlet i fråga kommer att ställas till berörda medlemsstater och Europeiska läkemedelsmyndigheten. kommissionen kommer omgående att meddela ledamoten om resultaten av denna förfrågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2185/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (25 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - vidareutveckling av metoder för påvisande

Vilka ansträngningar gör Europeiska unionens institutioner för att göra det möjligt att vidareutveckla metoderna för påvisande?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2113/97, E-2115/97, E-2117/97, E-2119/97, E-2121/97, E-2123/97, E-2127/97, E-2129/97, E-2131/97, E-2133/97, E-2135/97, E-2137/97, E-2139/97, E-2141/97, E-2143/97, E-2145/97, E-2147/97, E-2149/97, E-2151/97, E-2153/97, E-2155/97, E-2157/97, E-2159/97, E-2161/97, E-2163/97, E-2165/97, E-2167/97, E-2169/97, E-2171/97, E-2173/97, E-2175/97, E-2177/97, E-2179/97, E-2181/97, E-2183/97, E-2185/97, E-2187/97, E-2189/97, E-2191/97, E-2193/97, E-2195/97, E-2197/97, E-2199/97, E-2201/97, E-2203/97 och E-2205/97 ingivna av Martin Bangemann för kommissionen (17 september 1997)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1433/97 från Konstantinos Hatzidakis (PPE) till kommissionen (18 april 1997)

Ämne: Den grekiska regeringens lagförslag om räkenskapsförares, skatterådgivares m.fl. yrkesutövande

I det lagförslag med titeln ¨Utövande av yrket som räkenskapsförare och skatterådgivare, verksamhet som auktoriserad revisor och andra bestämmelser¨ som den grekiska regeringen nyligen lade fram fastslås bland annat att räkenskapsförare som utexaminerats från de tekniska utbildningsinstituten (TEI) skall degraderas till räkenskapsförare tillhörande kategori B, vilket ställer hinder i vägen för deras yrkesutveckling trots att de faktiskt valt en högre utbildning i Grekland inom just räkenskapsföring. Lagförslaget slår också fast att utexaminerade från andra utbildningsinstitutioner - också sådana som studerat ämnen som inte direkt relaterat till räkenskapsföring och följaktligen har ringa eller obefintliga kunskaper i ämnet - har rätt att arbeta som räkenskapsförare inom kategori A.

Förslaget strider direkt mot de grekiska presidentdekreten 349/89 och 186/92 som säkerställer rättigheterna för yrkeskategorin i fråga. Men framför allt strider de här bestämmelserna mot andan i gemenskapsdirektivet 89/48 ((EGT L 19, 24.1.1989, s. 16. )) om ohindrad yrkesutveckling efter avslutad högre utbildning. Grekland har för övrigt redan dömts av EG-domstolen (avdelning 6, beslut av den 23 mars 1995 i fall C-365/93) för att inte garantera dessa yrkesmässiga rättigheter.

Kan kommissionen upplysa mig om hur den förhåller sig till denna fråga samt vilka åtgärder den ämnar vidta för att säkerställa att gemenskapsrätten följs till fullo i Grekland i den här specifika frågan?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (20 maj 1997)

Det lagförslag som parlamentsledamoten beskriver strider inte mot direktiv nr 89/48/EEG, eftersom detta direktiv ger medlemsstaterna behörighet att genom att bestämma olika meritkrav besluta om formerna för olika yrken och i synnerhet beträffande tillträdet till dessa.

Domstolens dom i mål C-365/93 avser att direktivet inte införlivats, men inte själva skyddandet av de yrkesmässiga rättigheter som parlamentsledamoten nämner. Kommissionen har beslutat att utfärda ett motiverat yttrande om underlåtenhet att följa domstolens dom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2099/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (19 juni 1997)

Ämne: Elektronikskrot

1. I vilka medlemsstater finns det bestämmelser om elektronikskrot?

2. Vad avser kommissionen att göra med tanke på den ökande mängden elektronikskrot?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (1 augusti 1997)

För närvarande finns det inte någon övergripande lagstiftning om avfall från elektrisk och elektronisk utrustning i någon av medlemsstaterna, men i flera fall har man kommit ganska långt med förberedelserna till en sådan lagstiftning.

Danmark och Nederländerna kommer förmodligen att bli de första länder som antar bestämmelser om att ta tillbaka och bearbeta avfall från elektrisk och elektronisk utrustning. Dessa bestämmelser omfattar olika produktgrupper i avfallsströmmen. Italien, Sverige och Tyskland förväntas följa dessa två medlemsstaters exempel inom en snar framtid.

Kommissionen är i färd med att undersöka olika möjligheter att förbättra hanteringen av avfall från elektroniska produkter. Även resultaten från kommissionens studie av de miljömässiga och ekonomiska verkningarna av återvinningen av avfall från elektriska och elektronisk utrustning granskas. Mot bakgrund av detta och resultaten från studier i de olika medlemsstaterna skall kommissionen fatta beslut om ytterligare åtgärder inom detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1798/97 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (28 maj 1997)

Ämne: Skyhög restskatt på personbilar

Genom lag 2459/97 har Grekland avskaffat befrielsen från skatt vid import av motorfordon för personligt bruk, men detta gäller bara en enda kategori greker som flyttar tillbaka till Grekland, nämligen de som återvänder för att bosätta sig permanent i Grekland efter att ha arbetat som utsända eller tjänstgjort i fria avtalsförhållanden i utlandet under mer än två år i följd.

Det här beslutet beaktar inte alls det faktum att de här bilarna är personlig egendom som införskaffats momsfritt under den tid då ägarna tjänstgjort vid ambassader, konsulat, inom NATO eller andra internationella organisationer utomlands.

Den lag som gäller i Grekland från och med den första januari 1997 föreskriver plötsligt ägarna en obligatorisk sex månaders användningsperiod innan de flyttar hem till Grekland, vilket skapar enorma ekonomiska problem när skatten skall betalas (särskild konsumtionsskatt samt moms) eftersom de bilar som förs in i Grekland t.o.m. den 18 augusti 1997 enligt lagen beskattas med 75 % av sitt värde, och de som förs in efter detta datum med 400 %. Andra kategorier greker kan emellertid också i fortsättningen föra in bilar skattefritt i landet.

Jag vill fråga Europeiska kommissionen vilka åtgärder den eventuellt skulle kunna vidta för att avskaffa dessa skatter, eftersom det är uppenbart att ingen skulle ha köpt dessa bilar om de på förhand hade vetat att de senare skulle bli tvungna att betala så höga skatter.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (10 juli 1997)

Medlemsstaterna får enligt direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat ((EGT L 145, 13.6.1977. )) anse att leveranser inte uppfyller den inre marknadens allmänna beskattningsregler för transportmedel om dessa leveranser avser varor som levereras till medlemsstater tillhörande Atlantpakten och som är avsedda att användas av de väpnade styrkor som tillhör andra anslutna länder eller av den civilpersonal som åtföljer dessa styrkor, det vill säga den verksamhet som avses i artikel 15.10 tredje strecksatsen i det sjätte momsdirektivet (77/388/EEG) ((EGT L 105, 23.4.1983. )).

Om Grekland anammar detta synsätt kan de grekiska myndigheterna utkräva moms i det fall som parlamentsledamoten refererar till.

De övriga skatter som hänger samman med registreringen av dessa transportmedel i Grekland kan tas ut dels om användarna har flyttat sin ¨normala hemvist¨ enligt direktiv 83/182/EEG, till Grekland och dels om skatterna tas ut enligt artikel 95 i EG-fördraget.

Kommissionen vill även göra parlamentsledamoten uppmärksam på att begreppet ¨normal hemvist¨ definieras i gemenskapsrätten utan att de berörda personernas nationalitet överhuvudtaget beaktas.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1305/96 från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen (22 maj 1996)

Ämne: Arresteringen av fyra journalister i Turkiet

1. Känner kommissionen till att fyra turkiska journalister på den turkiska veckotidningen ¨Alinteri¨, Sabiba Budak, Filiz Uziurk, Mehtap Kuruçay och Incigul Basel, arresterades natten den 3 maj?

2. Känner kommissionen till att Incigul Basel senare fördes till sjukhus och att man misstänker att hon utsatts för tortyr?

3. Känner kommissionen till att man inte vet var de övriga tre journalisterna befinner sig och att det tidigare ofta hänt att turkiska medborgare som arresterats sedan har försvunnit?

4. Är kommissionen beredd att agera snabbt och be de turkiska myndigheterna om en förklaring till dessa arresteringar, särskilt med hänsyn till att artikel 10 i Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna, som har införlivats i turkisk lagstiftning, garanterar yttrandefrihet?

Kompletterande svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (30 maj 1997)

Med anledning av parlamentsledamotens fråga har kommissionen skrivit till de turkiska myndigheterna för att erhålla närmare upplysningar om händelserna i fråga. De turkiska myndigheterna har upplyst kommissionen om att de fyra journalisterna från tidningen Alinteri försattes på fri fot den 17 maj 1996.

Stiftelsen för mänskliga rättigheter i Ankara har bekräftat denna uppgift för kommissionens representation i Ankara.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3810/02

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(9 januari 2003)

Ämne: Djurtransporter

Ur kommissionens rapport om genomförandet av direktivet om skydd av djur vid transport (91/628/EEG(1)) framgår entydigt att de flesta medlemsstater inte i tillräcklig grad tillämpar bestämmelserna om djurtransporter. Av denna anledning utsätts många djur för onödigt lidande, särskilt de som transporteras långa avstånd för att slaktas. Parlamentet har i sitt betänkande i november 2001 föreslagit flera större ändringar av direktivet om skydd av djur vid transport. En sådan ändring skulle vara att begränsa

långväga transporter på väg, till högst åtta timmar eller 500 km. På så sätt skulle en stor del av djurens lidande kunna undvikas och ändringen bör tas upp i samband med ett förslag från kommissionen om ändring av direktivet.

Kan kommissionen förklara varför detta förslag ännu ej offentliggjorts trots att den lovat att göra det redan för flera månader sedan?

(1) EGT L 340, 11.12.1991, s. 17.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(5 februari 2003)

Kommissionen känner till parlamentets resolution av den 13 november 2001(1) och håller med parlamentsledamoten om att detta är en mycket viktig fråga.

Före antagandet av förslaget behövde kommissionen ta del av de senaste vetenskapliga uppgifterna om djurtransporter. Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande (SCAHAW) antog i mars 2002 en rapport om skydd av djur under transport, som innehåller en noggrann vetenskaplig granskning av alla frågor som rör djurtransporter.

Frågan om djurtransporter och i synnerhet hur lång tid sådana transporter får ta, debatterades vid rådets möte (jordbruk) i september 2002. När det gällde transporttiden rådde mycket delade meningar och kommissionen ansåg att det krävdes ytterligare överläggningar.

Därför har kommissionen bett både europeiska medborgare och berörda organisationer om synpunkter. Båda initiativen har varit framgångsrika. Via internet har över 4 000 medborgare från hela Europa uttryckt sitt samtycke till de åtgärder som kommissionen har för avsikt att vidta.

Flera åtgärder som fått stöd vid detta samråd ingår i parlamentets resolution från november 2001, till exempel bättre fordonsstandard, utbildningsintyg för förare samt bättre kommunikation mellan behöriga myndigheter.

Kommissionen utgår från att förslaget om skydd av djur under transport kommer att antas under första halvåret 2003.

(1) A5-0347/2001.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2875/02

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(7 oktober 2002)

Ämne: Regelvidrigt statligt stöd till vapenfabriken FN

Det har nyligen framkommit att den belgiska regeringen genom sitt organ för statsgarantier inom ramen för ett avtal mellan vapenfabriken FN och Nepals regering beviljat en leverans på 5 500 k-pistar. Förutom att detta är en grov överträdelse av uppförandekoden för vapenhandel skulle detta även innebära att köpesumman på 15,4 miljoner euro betalas ut även om vapnen inte levereras.

Beslutet fattades den 5 augusti 2002 utan besluts majoritet. Efter detta sändes kontraktet iväg och uppgörelsen framlades för godkännande.

Uppenbarligen måste och skulle alltså FN-fabriken i Herstal få pengarna för de 5 500 k-pistarna även om den belgiska regeringen skulle dra in exportlicensen.

Därför anser vi att det här rör sig om statligt stöd till ett företag.

Vi uppmanar således kommissionen att undersöka huruvida stödet ligger i linje med gällande EU-direktiv.

Om svaret är ja, på vilka argument stödjer sig då kommissionen?

Om svaret är nej, skulle kommissionen då kunna redogöra för de åtgärder som ska vidtas mot de belgiska myndigheterna?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(30 oktober 2002)

Vad beträffar frågan om exportstöd konstaterar kommissionen att vi saknar uppgifter som tyder på att statligt stöd skulle ha lämnats till FN Herstal. Vi har inte heller några uppgifter om att Office Belge du Ducroire skulle ha handlat annorlunda än ett privat försäkringsföretag. Vi saknar närmare uppgifter om villkoren och innehållet i avtalet mellan Office Belge du Ducroire och FN Herstal.

Kommissionen vill understryka att de åtgärder som parlamentsledamoten beskriver endast gäller iakttagandet av bestämmelserna i kreditförsäkringsavtalet. Dessa bestämmelser är förenliga med rådets direktiv 98/29/EG av den 7 maj 1998 om harmonisering av huvudbestämmelserna för kreditförsäkringar för medellånga och långa exportaffärer(1). Direktivet tillåter uttryckligen denna typ av garantier och ålägger medlemsstaterna att inom landet tillhandahålla ett privat eller offentligt exportförsäkringsskydd som täcker bland annat politiska risker. Till de risker som måste täckas av försäkringsgivaren hör statliga beslut om exportförbud i försäkringsgivarens hemland. Man kan alltså konstatera att Office Belge du Ducroires åtgärder innebär en korrekt tillämpning av direktivet.

(1) EGT L 148, 19.5.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2064/01

från Sir Robert Atkins (PPE-DE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Förseningar i flygtrafiken

Vilken typ av samråd har kommissionen genomfört med den brittiska och spanska regeringen om avtalet för Gibraltars flygplats från 1987?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2064/01, E-2065/01 och E-2066/01ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(17 september 2001)

Kommissionen har förklarat bakgrunden till sitt initiativ för ett gemensamt luftrum i sina svar på de skriftliga frågorna P-312/011(1) och P-2062/012(2) från samma frågeställare.

Kommissionen är medveten om behovet av att snabbt föreslå åtgärder för att minska förseningarna och för att ta itu med de problem som finns i nuvarande flygledningsorganisation. Kommissionen har därför påbörjat detta arbete redan före slutförandet av den rapport som sammanställts av högnivågruppen och som nämns i kommissionens tidigare svar. Syftet med detta arbete har varit att förbereda den tekniska motiveringen för eventuella lagstiftningsförslag.

I samband därmed beställdes flera undersökningar. Resultaten av dessa undersökningar har offentliggjorts på följande adress: http://europa.eu.int/comm/transport/themes/air/english/single_eur_sky_en.html

De har också diskuterats vid en offentlig workshop i slutet av maj 2001.

Kommissionen räknar nu med att kunna lägga fram lagstiftningsförslag strax efter sommaren.

Kommissionen anser därför inte att det hittills har förekommit någon försening i samband med utarbetandet av förslagen om ett gemensamt luftrum. I betraktande av kommissionens erfarenheter på luftfartsområdet flera av kommissionens förslag har stoppats i rådet på grund av svårigheter beträffande förslagens tillämpning med avseende på Gibraltars flygplats hoppas kommissionen att Förenade kungariket och Spanien kan ge försäkringar om att sådana svårigheter inte kommer att uppstå i samband med förslagen om ett gemensamt luftrum.

Kommissionen konstaterar att kontakter har tagits mellan berörda medlemsstater i denna fråga, och hoppas att dessa kontakter kommer att leda till enighet så snart som möjligt. Eftersom kommissionen inte deltar i dessa diskussioner, kan den emellertid inte informera frågeställaren om läget och innehållet i dessa diskussioner.

(1) EGT C 235 E, 21.8.2001.

(2) EGT C 350 E, 11.12.2001, s. 237.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2364/01

från Marco Cappato (TDI) till rådet

(3 augusti 2001)

Ämne: G8 i Genua och EU:s databaser

Schengen-informationssystemet (SIS) skapades för att samla uppgifter om anmälda eller efterlysta personer, och tar in data direkt från de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. Under

G8-mötet i Genua upphävde Italien Schengenavtalet och återinförde gränskontroller. Trots detta vållades skador på människor och egendom av en mängd personer, även sådana som kom från andra länder. Flera källor uppger att vissa av dem var kända av ordningsmakten, uppenbarligen därför att de fanns i databasen av skäl som sammanhänger med upprätthållande av ordning och säkerhet.

Kan rådet klargöra om:

- SIS databas har konsulterats av de italienska myndigheterna i samband med gränskontroll inför G8? Hur många personer har i så fall hejdats vid gränsen på grund av uppgifter ur SIS?

- Fanns det, bland dem som greps under G8-mötet, några som redan stod i SIS eller andra gemenskapsdatabaser på grund av tidigare våldsdåd? Om svaret är ja, varför släpptes dessa personer in på italienskt territorium?

- Fanns uppgifter om personer, som gripits eller anmälts under rådsmötet i Göteborg och under andra demonstrationer, införda i SIS eller i andra gemenskapsdatabaser?

Svar

(29 november 2001)

Den ärade parlamentsledamotens fråga gäller de italienska myndigheternas utnyttjande av SIS databas i samband med G8-mötet i Genua.

Eftersom dessa myndigheters utnyttjande av SIS databas är en fråga som faller under nationellt ansvar, kan rådet inte upplysa om och hur de italienska myndigheterna utnyttjade SIS databas vid de gränskontroller som utfördes inför G8-mötet och vilka de eventuella följderna var av dessa kontroller när det gäller vägran till inresa på italienskt territorium. Rådet vill dock klargöra att upphävande av Schengenkonventionen på grundval av artikel 2.2 i Schengenkonventionen endast gäller återinförande av gränskontroller vid inre gränser och inte har någon verkan på tillgången till och/eller SIS funktion.

Rådet kan inte heller besvara den andra frågan eftersom det inte har någon information om vilka personer som greps under G8-mötet.

När det gäller frågan om uppgifter om de personer som greps eller rapporterades i Göteborg hade lagts in i SIS, erinras om att detta är de svenska myndigheternas ansvar, och dessutom bör man hålla i minnet att, enligt artikel 94 i Schengenkonventionen(1), uppgifter endast kan matas in som är nödvändiga för de ändamål som avses i artikel 95100. Konventionen har offentliggjorts i Officiella tidningen L 239 av den 22 september 2000.

(1) EGT L 239, 22.9.2000.