SKRIFTLIG FRÅGA E-2244/98

från Allan Macartney (ARE) till kommissionen

(16 juli 1998)

Angående: Bilimport och omregistrering från en medlemsstat till en annan

Känner kommissionen till de problem som drabbar oberoende bilförsäljare när det gäller att från biltillverkare erhålla de intyg om typgodkännande som krävs för att registrera fordonen som exporterats från en annan medlemsstat i importlandet?

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att säkerställa att biltillverkare inom EU uppfyller sina förpliktelser när det gäller att tillhandahålla intyg om typgodkännande åt bilförsäljare?

Hur stor avgift, om alls någon dylik, anser kommissionen att biltillverkare har rätt att kräva av bilförsäljarna för att tillhandahålla intyg om typgodkännande?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(21 september 1998)

I artikel 7.1 i rådets direktiv 92/53/EEG av den 18 juni 1992 om ändring av direktiv 70/156/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1) föreskrivs: "1. Medlemsstaterna får, vad avser konstruktion och funktion, endast registrera nya fordon och tillåta att de försäljs eller tas i bruk, om dessa åtföljs av ett giltigt intyg om överensstämmelse."

Medlemsstaterna måste se till att tillverkarna uppfyller sin skyldighet att utfärda intyg om överensstämmelse för alla berörda oregistrerade fordon. Varje fordon med EG-typgodkännandeintyg (fr.o.m. den 1 januari 1998 de flesta nya personbilarna i kategori M1) kan registreras direkt i en annan medlemsstat utan några nya administrativa formaliteter för godkännandet. Det är endast för fordon som saknar EG-typgodkännandeintyg som det kan krävas ett enskilt godkännandeförfarande för att de skall kunna omregistreras i en annan medlemsstat. Några medlemsstater delegerar till tillverkarna eller deras företrädare uppgiften att utfärda de handlingar som är nödvändiga för det nationella godkännandet av enstaka fordon som har godkänts (genom typgodkännande eller godkännande av enstaka fordon) nationellt i en annan medlemsstat.

Beträffande de fall då en sådan delegering från en medlemsstats sida sker i form av ett rättsligt reglerat monopol har domstolen i sin dom av den 13 november 1975 i mål 26-75, General Motors Continental NV mot Europeiska gemenskapernas kommission(2) fastslagit följande:

"Om den tillverkare, eller det auktoriserade ombud för denne, som utsetts av den offentliga myndigheten, samtidigt ges frihet att själv sätta pris på sina tjänster, leder det till att en dominerande ställning skapas, om en medlemsstat till en sådan person i form av ett rättsligt reglerat monopol delegerar sitt offentligrättsliga ansvar för att utföra teknisk besiktning av fordon, innan de används på allmän väg.

Missbruk av en sådan dominerande ställning kan bl.a. föreligga om det fastställda priset är oskäligt i förhållande till det ekonomiska värdet av den tillhandahållna tjänsten och leder till att parallellimporten begränsas genom att de gynnsammare prisnivåer som kan förekomma i andra försäljningsområden inom gemenskapen neutraliseras eller till oskäliga affärsvillkor enligt artikel 86 andra stycket punkt a."

Då det gäller fordon utan EG-typgodkännandeintyg, har domstolen vidare i sin dom i målet Gofette och Gilliard fastställt följande:

"Artiklarna 30 och 36 i EEG-fördraget skall tolkas så att de innebär att ett godkännandeförfarande som fastställts av en medlemsstat för fordon som importeras från en annan medlemsstat och redan har godkänts för användning i den staten endast är förenligt med fördraget, om:

- kontrollförfarandet inte medför oskäliga kostnader eller förseningar, och de offentliga myndigheterna säkerställer att dessa villkor uppfylls helt i de fall då tillverkaren eller dennes auktoriserade ombud har till uppgift att utföra de nödvändiga kontrollerna, och

- importören, som ett alternativ till kontrollförfarandet, kan lägga fram handlingar som utfärdats i den exporterande medlemsstaten, om dessa handlingar innehåller tillräckliga uppgifter, som bygger på redan utförda kontroller."

I sitt tolkningsmeddelande om förfarandena för typgodkännande och registrering av fordon som tidigare registrerats i en annan medlemsstat(3) gav kommissionen sin syn på denna dom och fastslog följande

"Om medlemsstaterna delegerar vissa offentligrättsliga funktioner - som t.ex. utfärdandet av handlingar som krävs för typgodkännande och registrering av fordon med ursprung i en annan medlemsstat - till tillverkare eller deras auktoriserade ombud, är de skyldiga att säkerställa att dessa personer utför funktionerna i fråga på ett sätt som är förenligt med de krav som ställs av den fria rörligheten för varor inom unionen. Det krävs särskilt att tillverkarna eller deras auktoriserade ombud utfärdar de handlingar som begärs av dem:

- utan att kräva att fordonet skall uppvisas, eftersom deras ingripande gäller fordonets tekniska egenskaper då det först började användas på allmän väg, och inte dess fysiska tillstånd vid gränsövergången,

- utan att kräva uppvisande av affärsdokument som rör fordonet (försäljningsfaktura, skattekvitto osv.), utom i de fall då sådana är absolut nödvändiga för att fastställa exakta uppgifter om fordonets tillverkning (om handlingarna från ursprungsmedlemsstaten inte är tillräckliga för detta ändamål), och

- till skälig kostnad och inom rimlig tid (som riktvärden kan anges att kostnaden inte bör överstiga 100 ecu och tiden inte vara längre än tre veckor)."

Om kommissionen får ett klagomål med fullständiga uppgifter från någon medborgare eller ekonomisk operatör med anledning av att någon annan ekonomisk operatör inte följt gemenskapslagstiftningen, kommer den att undersöka klagomålet och besvara det på lämpligt sätt.

(1) EGT L 225, 10.8.1992.

(2) Rec. 1975, s. 1367-1381. Ej officiell översättning.

(3) EGT C 143, 15.5.1986.