ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1108/98 från Spalato Belleré (NI) och Cristiana Muscardini (NI) till rådet (15 april 1998)

Ämne: Utrikesminister Cooks besök i Israel

Den brittiske utrikesministern Robin Cooks senaste besök avslutades med en diplomatisk händelse orsakad av ett möte mellan Cook och företrädare för den palestinska myndigheten i närheten av bosättningen Har Homà, vilket inte tagits upp i det officiella programmet.

Den israeliska regeringen protesterade mot detta möte, eftersom det inte ingick officiellt i förhandlingarna om återupptagandet av fredsprocessen, och innebar en avsevärd inblandning i relationerna mellan den israeliska regeringen och de palestinska myndigheterna.

Eftersom Storbritannien innehar ordförandeskapet företräder den brittiske utrikesministern Cook de femton medlemsstaterna i Europeiska unionen.

Många av de politiska ståndpunkter som Cook gett uttryck för har inte godkänts av medlemsstaterna, inte heller utgör de medlemsstaternas entydiga ståndpunkter om konflikten i Mellanöstern.

Europeiska unionen tänker ta på sig en betydande roll i den fortsatta fredsprocessen i Mellanöstern.

Anser inte rådet att Cooks handlande och uttalande är olämpligt, inadekvat och får motsatt verkan med tanke på den roll som medlare i fredsprocessen som gemenskapen vill ikläda sig?

Svar (6 juli 1998)

Under sin resa till Mellanöstern den 15*18 mars 1998 besökte rådets ordförande bl.a. Har Homa/Jabal Abu Ghneim, platsen för en planerad ny israelisk bosättning på ockuperat område. Besöket hade i samförstånd införts i det officiella programmet för rådets ordförande.

Detta besök var helt och hållet i linje med den kritik som Europeiska unionen klart har framfört mot nya bosättningar på ockuperat område. När byggnadsplanerna för Har Homa offentliggjordes i mars 1997 tillkännagav sittande ordförandeskapet rådets ståndpunkt genom följande deklaration: ¨Europeiska unionen beklagar detta beslut. Det skadar uppenbart utgången av förhandlingarna om permanent status. Europeiska unionen upprepar sin ståndpunkt enligt vilken allt upprättande av bosättning på ockuperat område strider mot folkrätten och innebär ett hinder för fredsprocessen.¨

Planerna för det besök som rådets ordförande gjorde hade godkänts av utrikesministrarna vid ett informellt möte i Edinburgh den 13*14 mars 1998. Efter besöket har rådet stött den hållning som rådets ordförande intog under sitt besök i regionen och särskilt dennes besök i Har Homa/Jabal Abu Ghneim och har antagit slutsatser med i stort sett samma innebörd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1091/98 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (7 april 1998)

Ämne: Förslag till direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror

Har kommissionen gjort en undersökning av de ekonomiska följderna av det föreslagna direktivet, framför allt följderna för reklamindustrin, sporten och industrier som hör ihop med dessa?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (30 april 1998)

Kommissionen har inte gjort någon undersökning om de ekonomiska konsekvenserna av detta förslag till direktiv. Direktivet syftar till att åstadkomma en tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror i syfte att undanröja hindren inom den inre marknaden. Det skulle vara svårt att uppskatta direktivets inverkan på grund av de befintliga restriktionerna på medlemsstatsnivå, och effekten i alla berörda sektorer av de övergångsperioder som föreskrivs i den gemensamma ståndpunkt som rådet antog den 12 februari 1998. Ytterligare en faktor som behöver beaktas är den förväntade nedgången i tobakskonsumtionen, som enligt WHO uppskattas orsaka över 500 000 dödsfall per år inom gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1428/98 från John Iversen (PSE) till rådet (11 maj 1998)

Ämne: Fotbollslandskamp mellan Tyskland och Nigeria

Kan det brittiska ordförandeskapet svara på om fotbollslandskampen mellan Tyskland och Nigeria den 22 april 1998 strider mot EU-ländernas bojkott av Nigeria? EU-länderna har beslutat att genomföra omfattande sanktioner, däribland en idrottsbojkott, mot Nigeria.

En vänskapsmatch mellan Tyskland och Nigeria kan inte jämföras med en match i VM där Nigeria har fått dispens att delta. Att de nigerianska spelarna får inresetillstånd till EU för att delta i en vänskapsmatch mellan två nationer på tysk mark bör därför strida mot EU:s sanktioner.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-1386/98 och E-1428/98 (6 juli 1998)

Europeiska unionen har vid upprepade tillfällen uttryckt sin starka oro över situationen i Nigeria. Rådet visade detta den 28 november 1997 med sitt beslut att förlänga EU:s gemensamma ståndpunkt om Nigeria av den 4 december 1995 (95/544/GUSP) till den 1 november 1998. Rådet är fortfarande fast beslutet att åstadkomma förändring i Nigeria vilket det anser att åtgärderna som vidtagits gentemot Nigeria i den gemensamma ståndpunkten 95/544/GUSP, inbegripet att idrottsutbytet avbryts, bidrar till på ett verksamt sätt.

Artikel 1.2 i rådets beslut 97/820/GUSP om genomförandet av den gemensamma ståndpunkten 95/544/GUSP medger att medlemsstaterna inte tillämpar restriktionerna om idrottsutbytet så att de kan fullfölja tidigare åtaganden i samband med idrottsevenemang med internationella idrottsförbund som ansvariga arrangörer, nämligen världscupen i fotboll 1998 och förberedande matcher som redan har organiserats inför denna och världscupmästerskapet i basket 1998. Matchen mellan Tyskland och Nigeria den 22 april 1998 var en sådan förberedande match som redan organiserats före antagandet av rådets beslut 97/820/GUSP. Rådet ägde kännedom om detta när det fattade sitt beslut och var enigt om att Tyskland kunde utfärda viseringar för det nigerianska laget. Tyskland bröt därför inte mot den gemensamma ståndpunkten 95/544/GUSP genom att bevilja viseringarna.

Rådet är övertygat om att medlemsstaterna till fullo iakttar den gemensamma ståndpunkten 95/544/GUSP och rådets beslut 97/820/GUSP om genomförandet av denna. Det senare innebär inte någon förändring av EU:s politik gentemot Nigeria och inget mildrande av EU-åtgärderna mot detta land. I rådets slutsatser av den 28 november 1998 som åtföljer beslutet att förlänga den gemensamma ståndpunkten 95/544/GUSP klargörs i själva verket att EU kommer att vidta åtgärder utöver de som antagits i den gemensamma ståndpunkten 95/544/GUSP, om valen i Nigeria i år inte leder till att demokratin och rättsstatsprincipen återinförs före den 1 oktober 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0552/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Det regionala operativa programmet för Attika - delprogram 3, åtgärd 1

Inom åtgärd 1 i delprogram 3 till det regionala operativa programmet för Attika ingår planer på att bygga och utrusta laboratorier som skall användas inom den högre utbildningen och vid tekniska skolor, och dessutom planer för byggandet av 21 sekundärskolor. Enligt tidsschemat borde 66 810 miljoner ecu ha utnyttjats som offentliga medel för detta ändamål före 1997.

1. Hur har dessa projekt framskridit?

2. Hur många sekundärskolor har byggts och hur många uppförs som bäst?

3. Har förseningar förekommit, kan de i så fall lokaliseras någonstans och vad beror de på?

4. Gjordes det några ändringar i samband med revideringen av gemenskapsstödramen? Vad motsvaras dessa av procentuellt i relation till budgeten?

5. En hur stor del av medlen hade utnyttjats fram till den 31 december 1997?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (24 april 1998)

Enligt den finansieringsöversikt som reviderades den 21 oktober 1997 uppgår de offentliga utgifterna till och med 1997 för åtgärd 3.1 i det operativa programmet Attika (undervisning) till 55,16 miljoner ecu.

Vid det senaste mötet som övervakningskommittén för gemenskapens stödramar (GSR) höll den 31 oktober 1997 gjordes inga ändringar i de regionala programmen.

Beträffande de tekniska sakfrågorna i hur arbetena utförs och fortskrider, orsakerna till eventuella förseningar samt hur många skolor på gymnasienivå som ingår i programmet ber kommissionen att få hänvisa parlamentsledamoten till de regionala myndigheterna i Attika. Det är de som ansvarar för genomförandet av GSR.

De anslag som hade utnyttjats fram till slutet av 1997 uppgick till 52,5 miljoner ecu.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1281/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (29 april 1998)

Ämne: Vandalisering av gravar på grekisk kyrkogård i Istanbul

I gryningen den 30 mars 1998 vandaliserades 51 gravar på den grekiska kyrkogården vid Agios Eleftherios-kyrkan i Istanbul. Händelser av det här slaget har inträffat åtskilliga gånger och det faktum att de hela tiden upprepas är ett bevis för att den fanatism som det officiella Turkiet odlar faktiskt bär frukt, och allt detta samtidigt som landets myndigheter inte har vidtagit några som helst åtgärder för att skydda minnesmärken tillhörande minoriteter med mod nog för att fortsätta att leva på turkiskt territorium.

Jag vill fråga Europeiska kommissionen om den känner till ärendet och vilka åtgärder den ämnar vidta för att få Turkiet att förhålla sig mera aktivt till det som inträffar och se till att de som gjort sig skyldiga till ovannämnda skamliga handling blir bestraffade.

Svar avgivet av Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (25 maj 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-425/98 ställd av Nikolaos Papakyriazis under frågetiden vid parlamentets möte den maj 1998 ((Parlamentsdebatter (maj 1998). )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0182/98 från Florus Wijsenbeek (ELDR) till kommissionen (5 februari 1998)

Ämne: Överträdelse av ADR-bestämmelserna i Belgien

Känner kommissionen till att det i Belgien ställs högre krav på transportörer vid vägtransport av farligt gods än vad som föreskrivs i de allmänna bestämmelserna (de så kallade ADR-dokumenten) i rådets direktiv 94/55/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg och att det vid överträdelse av dessa bestämmelser kan utdömas höga böter?

Delar kommissionen uppfattningen att undantag till ADR-bestämmelserna endast kan införas efter att Europeiska kommissionen godkänt en motsvarande anmälan från en medlemsstat, vilket inte är fallet beträffande Belgien?

Anser kommissionen därmed att Belgiens agerande står i strid med gemenskapslagstiftningen och att Belgiens agerande snabbt måste få ett slut?

Är kommissionen beredd att ta kontakt med de belgiska myndigheterna i denna fråga i syfte att få ett slut på Belgiens agerande?

Om ja, hur? Om nej, varför inte?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (17 mars 1998)

Kommissionen kan bekräfta att avsändaren i enlighet med rådets direktiv 94/55/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg ((EGT L 319, 12.12.1994. )) skriftligen måste intyga att det farliga godset kan transporteras på väg och att det uppfyller relevanta bestämmelser. Detta kan göras antingen i transportdokumentet eller i en separat deklaration. Avsändarens skyldigheter anges i bilaga A i rådets direktiv 94/55/EG, senast ändrat genom kommissionens direktiv 96/86/EG ((EGT L 335, 24.12.1996. )).

Kommissionen är inte medveten om att tillämpningen av ovan nämnda bestämmelse har lett till problem i Belgien. Kommissionen är dock beredd att titta närmare på detta fall och att kontakta myndigheterna i Belgien. Kommissionen skulle därför välkomna ytterligare information från parlamentsledamoten i denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0600/98 från Panayotis Lambrias (PPE) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Säkerhet och civil luftfart

Jag vill fråga kommissionen om det som många behöriga organisationer hävdar är sant, nämligen att Europeiska unionen släpar efter, i jämförelse med Förenta staterna, när det gäller investeringar på området för civil luftfartssäkerhet? Detta mot bakgrund av den oro som kommit till uttryck bland allmänheten i anslutning till säkerhetsfrågor, i synnerhet efter de flygolyckor som inträffat på senare tid. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta med avseende på detta?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (15 april 1998)

Kommissionen känner inte till några rapporter av det slag som parlamentsledamoten nämner och kan därför inte svara på den delen av frågan. Om parlamentsledamoten förfogar över material om dessa rapporter är han välkommen att lämna detta till kommissionen.

Kommissionen har tagit flera initiativ i syfte att förbättra de redan höga säkerhetsstandarderna för den civila luftfarten inom unionen. För ytterligare information om de åtgärder som föreslagits av kommissionen hänvisas parlamentsledamoten särskilt till kommissionens meddelande om en strategi för ökad flygsäkerhet i gemenskapen ((SEK(96) 1083 slutlig. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1191/98 från Hugh McMahon (PSE) till kommissionen (29 april 1998)

Ämne: Projekt i Tarija i Bolivia

Kan kommissionen förse parlamentet med en uppdatering av situationen i Tarija i Bolivia beträffande de projekt som genomförs under ledning av Prodizavat, och kan den i synnerhet tala om hur det nuvarande läget är för de större projekten i området som finansieras av EU?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (12 maj 1998)

Programmet Prodizavat (Programa de Desarrollo Intergral en la Zona Andina y el Valle Alto de Tarija, Bolivia) har en budget på sammanlagt 18,5 miljoner ecu varav gemenskapen står för 14,16 miljoner ecu och resten kommer från motparten (Prefectura de Tarija) och mottagarna.

Efter det att finansieringsavtalet hade undertecknats inleddes projektet i oktober 1994 med att det tekniska biståndet från Europa kom på plats. Enligt planerna skall projektet avslutas i oktober 1998.

Förutom Prodizavat-programmet drivs även programmet för tryggad livsmedelsförsörjning i Tarija-området. Gemenskapen har gjort åtaganden för sammanlagt 80 miljoner ecu för perioden 1995 - 1999 till stöd för verksamhet som främjar tryggad livsmedelsförsörjning i Bolivia. Programmet som helhet kan indelas i tre kategorier: förbättrade ekonomiska möjligheter att skaffa livsmedel, förbättrade fysiska möjligheter att skaffa livsmedel och ökad tillgång på livsmedel. De specifika åtgärderna och projekten planeras i första hand med utgångspunkt från de lokala myndigheternas och samhällenas önskemål. På regional nivå är projekten koncentrerade till 78 landsbygdskommuner (befolkning c:a 775 000) som har valts ut med utgångspunkt från det officiella fattigdomsindexet. Kommunerna har delats in i sju områden, varav ett ligger inom Tarija, för att man ska uppnå en rimlig integration mellan programåtgärderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0472/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Förhandlingar om samlade programplaneringsdokument under den nya programplaneringsperioden för strukturfonderna 1999-2006

Instämmer kommissionen i det, att en oacceptabel orsak till att strukturfondsprogrammen startade sent under 1994-1999 var de långa förhandlingarna för några program och med några medlemsstater om samlade programplaneringsdokument? Ämnar kommissionen lägga fram en jämförande översikt över hur lång tid det i snitt krävdes för varje enskild medlemsstat under programplaneringsperioden från det att kommissionen offentliggjorde sitt förslag till samlat programplaneringsdokument ända fram till det, att det slutliga avtalet ingicks med de berörda medlemsstaterna? Vilka åtgärder ämnar kommissionen föreslå för att lösa detta problem under den nya perioden 1999-2006? Skulle det kunna innefatta en tidsfrist för att avsluta förhandlingarna samt ett fast förfarande för att lösa tvister om enighet inte kan uppnås under denna period?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (6 april 1998)

De avsevärda ekonomiska resurser som kommer ifråga och det stora antalet utkast till programplaneringsdokument, av vilka vissa i kommissionens tycke är av undermålig kvalitet, innebar att mer tid krävdes för att uppfylla kvalitetskriterierna i förordningarna, särskilt de för kvantifiering av målen, bedömning i förväg av förväntade effekter, miljöinformation och efterlevnad av additionalitetsprincipen.

Eftersom de samlade programplaneringsdokumenten skiljer sig vad gäller räckvidd och syfte anser kommissionen inte att det är lämpligt att offentliggöra en ¨ligatabell¨ där man jämför hur lång tid det tar för de olika medlemsstaterna att nå slutligt godkännande.

För nästa programplaneringsperiod kommer kommissionen att göra allt den förmår för att arbetet med de nya programmen skall påbörjas så snart som möjligt och handhas snabbt. Det är dock lagstiftarens beslut om storleken på tillgängliga medel som kommer att avgöra vad de programplaneringsdokument som utarbetas av medlemsstaterna skall innehålla, och från vilket datum förberedelserna kan påbörjas.

Erfarenheterna från tidigare programplaneringsperioder har visat att kommissionen och medlemsstaterna inom partnerskapet alltid lyckas komma överens trots att kvaliteten hos de ursprungliga inlämnade handlingarna ibland är undermålig. Någon grundläggande och helt olöslig motsättning när det gäller utvecklingsprioriteringar har hittills inte uppstått. Eftersom det är av yttersta vikt att en programplaneringsperiod börjar med välgrundade och välbalanserade programplaneringsdokument som garanterar en effektiv användning av gemenskapens resurser, ligger det i både kommissionens och medlemsstaternas intresse att ägna nödvändig tid och kraft åt att tillse att så är fallet. Kommissionen anser därför inte att det är lämpligt att införa en tidsfrist för förberedelserna och godkännandet av dem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0122/98 från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: Stadga för europeiska föreningar

Det faktum att kommissionen nyligen efterlyst förslag till att främja att internationella ungdomsorganisationer utvecklas har än en gång tydliggjort behovet av en stadga för europeiska föreningar som skulle reglera de organisationer som omspänner områden utanför en medlemsstats gränser.

Det växande ömsesidiga beroendet mellan organisationer som, utöver ren handel, upprätthåller en mångfald samarbetsförbindelser mellan olika medlemsstater, ökar behovet av att inom den Europeiska gemenskapen upprätta ett regelverk för att dessa organisationer ska kunna utveckla sina verksamheter genom att utnyttja mycket tydliga spelregler.

Kan kommissionen uppge om den anser det vara nödvändigt att föreslå en institutionalisering, på gemenskapsnivå, av stadgan för europeiska föreningar för att underlätta samarbetet mellan personer, organisationer och föreningar från de olika medlemsstaterna, genom att man får detta nödvändiga regelverk för deras verksamhet?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (6 mars 1998)

Kommissionen skulle vilja upplysa parlamentsledamoten om att man redan har förelagt rådet ett utkast till förordning ((EGT C 99, 21.4.1992. )) om en stadga för europeiska föreningar. Syftet med denna förordning är att underlätta samarbetet mellan de organisationer som önskar verka på europeisk nivå genom ett organ som drivs utan vinstsyfte.

Detta utkast framlades 1992 och ändrades 1993 ((EGT C 236, 31.8.1993. )) på grundval av yttrandena från parlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén, men har ännu inte antagits av rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1256/98 från Paul Lannoye (V) till rådet (15 april 1998)

Ämne: Tobaksprodukter

I punkt 3 i artikel 6 i rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till direktiv om reklam och sponsring till förmån för tobaksprodukter föreslås att medlemsstaterna skall kunna fortsätta att tillåta sponsring vid evenemang och aktiviteter som anordnas på världsnivå fram tills senast den 1 oktober 2006.

Kan rådet bekräfta att det skall tolkas som att formuleringen endast gäller de aktiviteter som den internationella bilfederationen anordnar? Om inte så är fallet, vilka andra aktiviteter och evenemang gäller det?

Skulle inte denna formulering kunna leda till att talan väcks i domstolen om att en eventuell tillämpning är diskriminerande.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1090/98 och P-1256/98 (6 juli 1998)

1. Som de ärade parlamentsledamöterna känner till godkände Europaparlamentet efter en längre debatt vid sin andra behandling den 13 maj 1998 rådets gemensamma ståndpunkt om Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam och sponsring till förmån för reklam. Rådet antog följaktligen detta direktiv vid sitt möte den 22 juni 1998.

2. De orsaker som styrde rådet under överläggningarna som ledde fram till den gemensamma ståndpunkten förklarades i detalj i den ingress och de motiveringar som översändes till Europaprlamentet före den andra behandlingen där. Rådet anser att denna gemensamma ståndpunkt inte leder till några inskränkningar i de medborgerliga fri- och rättigheterna och att den till fullo respekterar principerna om subsidiaritet och villkorlighet.

3. Slutligen erinrar rådet de ärade parlamentsledamöter om att det åligger kommissionen att övervaka tillämpningen av de bestämmelser som institutionerna antagit på grundval av fördraget och att domstolen är behörig att tolka dem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0595/98 från Reimer Böge (PPE), Niels Kofoed (ELDR) och Brigitte Langenhagen (PPE) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Det fjärde fleråriga utvecklingsprogrammet - beräkning av tonnage

Enligt den danska pressen har det uppstått betydande fördelar för det nederländska fiskeriet vid fastställande av tonnage inom ramen för det fjärde fleråriga utvecklingsprogrammet, då man har övergått från BRT (bruttoregisterton) till BT (bruttotonnage). Enligt uppgift har Nederländerna fått ca 53 000 bruttoton ¨i present¨.

Kan kommissionen bekräfta att omräkningen av den nederländska fiskeflottans tonnage har utförts regelrätt?

Kan kommissionen lägga fram siffror för de enskilda medlemsstaterna som motbevisar ovannämnda påstående?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (6 april 1998)

Den ökning av tonnagemålen för 1996 som parlamentsledamoten nämner beror inte på omräkningen från bruttoregisterton (BRT) till bruttotonnage (BT) utan på en revidering av den historiska flottkapaciteten uttryckt i BRT.

Beräkningen av målen för samtliga medlemsstaters fiskeflottor i på varandra följande fleråriga utvecklingsprogram (FUP) sker enligt precisa bestämmelser och grundar sig på flottans faktiska situation 1983 eller vid anslutningen. En revidering av den historiska flottkapaciteten kan därför som i det här fallet leda till en revidering av målen i det fleråriga utvecklingsprogrammet och utgör således ingen ¨present¨ till Nederländernas fiskeflotta.

Behovet av en revision av tonnagemålen för den nederländska fiskeflottan var känt när FUP III ((EGT L 166, 15.7.1995. )) antogs, vilket även framgår av den speciella formel som användes för beräkningen av målen i beslutet om FUP III. Såsom framgår av årsrapporten till rådet och Europaparlamentet om de fleråriga utvecklingsprogrammen för fiskeflottornas resultatredovisning vid utgången av 1996 ((KOM(97) 352 slutlig. )) visade de reviderade uppgifterna från de nederländska myndigheterna att de totala målen för den 31 december 1996 borde ha uppgått till 98 891 BRT snarare än 75 670 BRT såsom tidigare antagits.

Kommissionen har dock inte godkänt dessa uppgifter förbehållslöst, utan planerar att genomföra en rad kontrolluppdrag för att få de historiska uppgifterna i gemenskapens register över fiskefartyg styrkta. I beslutet om FUP IV ((EGT L 39, 12.2.1998. )) föreskrivs även att målen för den nederländska fiskeflottan för den 31 december 1996 skall revideras.

För ett antal andra medlemsstater har ändringar i målen för 1996 gjorts. Motiveringen för varje enskilt fall återfinns i årsrapporten till rådet och parlamentet.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 323 , 21/10/1998 s. 0126



SKRIFTLIG FRÅGA E-1330/98 från Glenys Kinnock (PSE) till rådet (28 april 1998) Ämne: Förestående ministersammanträde, AVS/EU, i Barbados Kan rådet ange hur många ministrar från medlemsstaternas regeringar som kommer att närvara vid det gemensamma ministersammanträdet AVS/EU i Barbados? Svar (6 juli 1998) Sex medlemsstater var företrädda på ministernivå vid det 23:e mötet i AVS-EG-ministerrådet, vilket ägde rum på Barbados den 7*8 maj 1998.