SKRIFTLIG FRÅGA E-1613/03

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(13 maj 2003)

Ämne: Svår akut respiratorisk sjukdom (SARS)

Den 28 april 2003 tillkännagav Världshälsoorganisationen att EU:s medlemsstater rapporterat 32 sannolika fall av SARS, svår akut respiratorisk sjukdom.

Skulle kommissionen kunna tänka sig att verkställa samordnade motåtgärder på EU-nivå, om den anser att en medlemsstats åtgärder inte är tillräckliga?

Tänker kommissionen försöka övertyga medlemsstaterna om att de efter varje flygning skall kontrollera samtliga flygplansluftfilter med avseende på coronavirus (och andra mikroorganismer), med tanke på att det endast tar ungefär 4 timmar att utföra ett PCR-test för SARS innan resultatet föreligger?

Håller kommissionen med om att EU:s försvar mot en sjukdom som SARS inte är starkare än den svagaste länken i kedjan alltså de minst effektiva åtgärderna på nationell nivå?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1521/03, E-1547/03, P-1604/03, E-1613/03 och E-1617/03ingivet av David Byrne för kommissionen

(10 juni 2003)

Kommissionen har intagit en aktiv och ledande roll när det gäller att förebygga utbrottet av svår akut respiratorisk sjukdom (SARS).

Rådet konstaterade nyligen om SARS (6 maj 2003) att detta arbete har skett genom EU:s nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen som verkar inom ramen för Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG av den 24 september 1998 om att bilda ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen(1). Nätverket har visat sig vara ett mycket effektivt forum för snabbt informationsutbyte inom unionen och för samordnade åtgärder, i vilka EES- och Efta-länderna samt Världshälsoorganisationen deltagit fullt ut.

Kommissionen står också regelbundet i kontakt med de europeiska flygbolagen och flygfälten för att främja utbytet av information och god praxis vad gäller SARS. Man har hört luftfartsindustrin angående dess förväntningar på en samordning inom EU, även om samordningen dock under alla omständigheter måste följa Världshälsoorganisationens normala riktlinjer och övervakas av de nationella hälsovårdsmyndigheterna.

Rådet godkände vid sitt extraordinära möte om SARS de riktlinjer som kommissionen har utvecklat med stöd av nätverkets kommitté.

Trots att tillämpningen av hälsoskyddsåtgärder är en uppgift för medlemsstaternas myndigheter, kommer riktlinjerna för omedelbara och framtida åtgärder att främst gälla följande frågor:

- Snabb upptäckt av alla misstänkta fall av SARS genom god övervakning.

- Skydd av dem som är utsatta för smittorisk genom effektiv isolering av SARS-patienter på sjukhus, bland annat åtgärder för att skydda vårdpersonalen.

- Särskild uppmärksamhet ska ägnas flygtrafiken, som avsevärt bidragit till spridningen av SARS, bland annat rutinmässig screening av passagerare som reser från drabbade områden, råd till passagerare under flygresan samt effektiv information på ankomststället vid inresa från drabbade områden.

- Vikten av att öka kunskaperna hos såväl yrkesmänniskor som allmänheten och av snabb och korrekt rapportering och utbyte av information med andra länder, särskilt EES- och Efta-länderna, de anslutande länderna och kandidatländerna, och med Världshälsoorganisationen. Man bör också samarbeta med andra parter, till exempel flygbolag.

Rådet noterade även kommissionens planer på att lägga fram ett förslag om upprättande av ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar.

När det gäller kontroll vid de yttre gränserna utför varje medlemsstat sin kontroll i enlighet med bestämmelserna i kapitel 2 i avsnitt II i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet, och särskilt i artikel 5, som innehåller en förteckning över villkoren för att bevilja tredjelandsmedborgare inresetillstånd. Om dessa bestämmelser tillämpas korrekt kan man garantera en tillräcklig säkerhetsnivå i Schengenländerna, och under de nuvarande omständigheterna behövs det inga nya åtgärder vad gäller kontroll vid de yttre gränserna.

När det gäller att eventuellt återinföra kontroller vid de inre gränserna bör det understrykas att det är medlemsstaterna som ska avgöra om det är ändamålsenligt att fatta ett sådant beslut, i enlighet med artikel 2.2 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet. Mot bakgrund av att orsaken till det problem som diskuteras här finns i länder utanför gemenskapen, anser kommissionen dock att korrekt efterlevnad vid flygplatserna av bestämmelserna om kontroll av de yttre gränserna bör vara tillräcklig.

(1) EGT L 268, 3.10.1998.