SKRIFTLIG FRÅGA E-2440/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(28 augusti 2002)

Ämne: Vid genomförandet av FN:s program Olja mot livsmedel missgynnas det kurdiska Nordirak jämfört med regimen i Bagdad

1. Känner kommissionen till att programmet Olja mot livsmedel för Irak som genomförs på grundval av FN:s resolution nr 986 från 1996 till följd av det sätt som det tillämpas på i våra dagar verkar ha negativa konsekvenser för den kurdiska delen av Irak, som ligger norr om den 36 breddgraden och inte står under Saddam Husseins kontroll? Orsaken till detta är att hittills endast 2,5 miljarder dollar av de 7 miljarder, som motsvarar värdet på den olja som sålts från dessa områden, betalats ut till irakiska Kurdistan. Därtill kommer att av de 219 miljoner dollar som kurderna beställt läkemedel för har endast 92 miljoner nått fram till dem i form av varor, medan resten av beloppet ligger oanvänt på ett bankkonto i Schweiz.

2. Är den omständigheten att irakiska Kurdistan diskrimineras jämfört med den del av Irak som står under Saddam Husseins kontroll en konsekvens av avtal som ingåtts 1991 mellan FN och regimen i Irak och som föreskriver att regeringen i Bagdad fritt får förfoga över sin andel av pengarna medan de kurdiska myndighetsorganen endast får komma med förslag till FN om hur deras andel skall användas?

3. Kan regeringen i Bagdad uttala sitt veto mot hur FN använder dessa medel i norra Irak och på det sättet bland annat motarbeta bygget av ett sjukhus?

4. Finns det sådana avtal som säger att norra Irak inte kan få el annat än via regimen i Bagdad så att denna regim hela tiden kan hota med leveransavbrott?

5. Är det så, att en del av de inkomster från programmet Olja mot livsmedel som skall tillfalla den norra delen av landet används för att betala lönerna till ett växande antal högavlönade FN-medarbetare inom detta område och är det förbjudet för dessa att tala med pressen utan förhandssamtycke från regeringen i Bagdad?

6. Känner kommissionen till att moskiterna kraftigt ökat i antal kring den nordirakiska staden Halabja till följd av att Saddam Husseins regim satt in kemiska stridsmedel mot den kurdiska befolkningen 1989, så att följden blivit allt flera fall av malaria, men att FN inte levererar några läkemedel mot malaria, eftersom dessa kan användas för tillverkning av kemiska stridsmedel?

7. Hur kan EU och dess medlemsstater bidra till att situationen för invånarna i norra Irak skall förbättras, bland annat genom att 13 procent av inkomsterna från programmet Olja mot livsmedel skall ställas dem direkt till förfogande?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 oktober 2002)

Kommissionen känner till den svåra humanitära situationen för folket i Irak. Kommissionens verksamhet i Irak begränsar sig till humanitärt stöd genom ett årligt program som utarbetas av Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd (ECHO) och genomförs lokalt av icke-statliga organisationer och organisationer såsom Röda korset, FN:s barnfond (Unicef) och FN:s utvecklingsprogram (UNDP). Kommissionen har för närvarande varken ett representationskontor eller lokala experter i Irak. FN har bara ansvar för förvaltningen och genomförandet av programmet olja i utbyte mot livsmedel.

De tjänstemän och experter från kommissionen som nyligen besökt Irak har bekräftat att den humanitära situationen är oerhört allvarlig och att levnadsförhållandena är mycket värre i de centrala och södra delarna av landet än i den norra delen. ECHO-programmet är därför inriktat endast på centrala och södra Irak. Insatserna skulle emellertid kunna utvidgas till att omfatta även norra Irak, särskilt när det gäller stöd till internt fördrivna personer.

Nedan följer svaren på parlamentsledamotens specifika frågor:

1. Kommissionen känner till att programmet olja i utbyte mot livsmedel genomförs på annat sätt i den kurdiska delen av norra Irak än i de centrala och södra delarna av landet, med direkt deltagande från FN:s sida. Enligt FN:s säkerhetsråds resolution nr 986 skall 13 % av de sammanlagda irakiska oljeintäkterna gå till irakiska Kurdistan, oberoende av var oljan producerats.

2. De olika tillvägagångssätten för genomförande av programmet olja i utbyte mot livsmedel fastställs i samförståndsavtalet från november 1996 mellan FN och Irak om genomförande av säkerhetsrådets resolution nr 986. I avtalet fastställs villkoren för leverans av nödvändiga varor till de tre guvernementen i irakiska Kurdistan och garanteras att denna region skall få en bestämd del av leveranserna.

3. Enligt samförståndsavtalet från november 1996 har regeringen inte vetorätt när det gäller FN:s medelsanvändning i norra Irak. FN fastställer med hjälp av de lokala förvaltningarna vilka varor som behövs för att tillgodose de humanitära behoven i norra Irak; varubehovet diskuteras med Iraks regering och förs in i distributionsplanen.

4. Kommissionen känner inte till några särskilda avtal mellan regeringen i Bagdad och de kurdiska förvaltningarna när det gäller inköp av el.

5. Det finns i samförståndsavtalet från november 1996 inga bestämmelser enligt vilka FN-personal som arbetar i irakiska Kurdistan skulle få sina löner från det norra områdets andel av intäkterna från programmet olja i utbyte mot livsmedel. Kommissionen känner heller inte till några andra liknande bestämmelser.

6. Kommissionen känner inte till problemet med leveransen av läkemedel mot malaria. FN:s säkerhetsråd har behörighet att godkänna alla varor som importeras av Irak. Det ligger snarare inom medlemsstaternas än inom kommissionens behörighetsområde att ta upp denna fråga med FN:s säkerhetsråd.

7. Om medlemsstaterna anser att förvaltningen av programmet olja i utbyte mot livsmedel bör ändras kan de lägga fram förslag till sådana ändringar för FN:s säkerhetsråd.