SKRIFTLIG FRÅGA E-3834/98

från Paul Rübig (PPE) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Den internationella ekonomiska turbulensens konsekvenser för den europeiska stålmarknaden - beträffande området för rättvis världshandel

Den internationella stålkonjunkturen står inför nya utmaningar: tre stora regioner i världen - Ryssland, Sydostasien och Latinamerika - befinner sig i ekonomiska svårigheter. På detta följer två konsekvenser: omläggningen av traditionella handelsströmmar har lett till massiv importökning i Europa. Denna ökning utgjordes 1998 av 520 % från Asien och 109 % från USA. Dessutom leder koncentrationen av försäljningsmarknaden till en tillbakagång av den europeiska exporten, vilken ytterligare förstärks av tendenser till regional protektionism. De europeiska stålproducenterna har hittills framgångsrikt trotsat denna utveckling. Vad som nu krävs är framför allt industripolitiska perspektiv inom denna sektor.

Vilken kunskap har kommissionen uppnått gällande de europeiska ramarna för stålindustrin och dess strukturer? Hur kan konkurrenskraften inom detta område främjas?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(29 januari 1999)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning om att läget i de tre nämnda regionerna är allvarligt. Regionernas ekonomiska svårigheter försvåras ytterligare av att problemen kom i tät följd och således förvärrades varandra med snabba följdverkningar. De mest berörda sektorerna, i synnerhet stålindustrin, måste därför agera snabbt för att anpassa sig till de nya omständigheterna.

Det finns ett överskott av stålprodukter på världsmarknaden, vilken framför allt är en följd av att efterfrågan från länderna i Sydostasien (traditionella stålimportörer) har sjunkit dramatiskt och av att den ekonomiska tillväxten i andra asiatiska länder stagnerar samtidigt som Ryssland drabbats av en ekonomisk kris. Detta har sedan början av 1998 lett till betydande störningar inom den internationella handeln med tydliga prissänkningar som följd.

De ifrågavarande marknaderna är viktiga avnämare för europeiska stålprodukter. Stålproducenterna kommer därför att bli både direkt och indirekt lidande av att mängden importerade varor på den inhemska marknaden (gemenskapen) ökar och av att konkurrensen på de andra exportmarknaderna skärps.

Dessutom är det sannolikt att de stålförbrukande branscherna som följd av den allmänna ekonomiska tillbakagången kommer att minska sin verksamhet under 1999, vilket förmodligen leder till en minskad efterfrågan på stål i gemenskapen. Både interna och externa faktorer kommer därför att påverka gemenskapens olika industrisektorer. I synnerhet stålföretagen står inför nya utmaningar och måste anpassa sig ytterligare genom stora kostnadssänkningar, ökad produktivitet och utveckling av nya konkurrenskraftiga produkter.

De europeiska myndigheterna har endast mycket begränsade möjligheter att hjälpa stålindustrin under denna svåra period. De kan bara försöka förbättra de ramvillkor som gäller för den europeiska stålindustrin. Förslag om detta kommer att ingå i ett meddelande som kommissionen för närvarande utarbetar inför mötet med rådet (industri), rådgivande EKSG-kommittén och parlamentet den 29 april 1999.