ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2514/00

från Avril Doyle (PPE-DE) till rådet

(26 juli 2000)

Ämne: Förenta Nationernas handelsembargo mot Irak

Förenta Nationernas handelsembargo mot Irak har nu pågått i nästan tio år. Under denna tid har embargot misslyckats med att tvinga den irakiska regeringen att överlämna sina massförstörelsevapen och folket i Irak har lidit ohyggligt av detta embargo, med allt vad det fört med sig av att brottsligheten ökat, arbetslösheten stigit, undernäring och sjukdomar brett ut sig och infrastrukturen brutit samman. Projektet med export av olja i utbyte mot livsmedel, som handhafts illa och varit utsatt för missbruk, har i hög grad misslyckats såsom humanitär insats. Mot bakgrund av allt detta:

kunde rådet stå till tjänst med en kritisk utvärdering av i vad mån handelsembargot kunnat uppnå sina syften, ange om rådet anser att embargot bör fortsätta och, om så är fallet, i vilken form och i stora drag ange sin framtida strategi för Irak?

Svar

(20 november 2000)

1. Det är sant att man inte fullt ut nått fram till målen med embargot mot Irak och programmet mat mot olja vilka syftar till att tvinga den irakiska regeringen att överlämna sina massförstörelsevapen respektive till att undvika alltför stora lidanden och umbäranden för det irakiska folket. Medan de vapeninspektörer

som fått sitt uppdrag av FN delvis lyckats avveckla den irakiska arsenalen av massförstörelsevapen, har den irakiska regeringen däremot inte samarbetat med FN och dess underorgan. Ingen inspektion har kunnat göras sedan slutet av 1998 för att kontrollera att Irak följer resolutionerna om vapenprogrammen.

2. Dessutom välkomnar rådet inrättandet av arbetsgrupp inom Förenta nationerna som skall utfärda allmänna rekommendationer om hur effektiviteten av FN:s sanktioner skall kunna förbättras, framför allt hur de skall göras mer riktade, och om hur meningslöst mänskligt lidande skall undvikas.

3. Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1284/99 av den 17 december 1999 ger Bagdad en möjlighet att få sanktionerna avbrutna om Iraks regering fullt ut samarbetar med de inspektörer som har ansvar för nedrustningen. Sanktionerna kan inte hävas förrän Irak har uppfyllt förpliktelserna i säkerhetsrådets resolutioner. Tills dess fortsätter det utfärdade embargot att tillämpas. EU verkställer fullt ut samtliga resolutioner som antagits av säkerhetsrådet.

4. Den irakiska regeringen måste samarbeta och efterkomma FN:s resolutioner för att situationen skall kunna förbättras. Alla åtgärder som EU vidtar kommer att ske i enlighet med dessa resolutioner, bland annat resolution 1284.

5. Rådet har noterat att Förenta nationernas säkerhetsråd i resolution 1302 av den 8 juni 2000 uppmanat FN:s generalsekreterare att utse oberoende experter för att upprätta en utförlig rapport med bedömning av den humanitära situationen i Irak och de humanitära behov som följer av denna samt lägga fram rekommendationer om hur behoven skall tillgodoses.

6. Konkreta förslag i överensstämmelse med gällande resolutioner om samarbete mellan EU och Irak på det humanitära och det kulturella området kommer under de kommande månaderna att läggas fram för rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2233/00

från Elisa Damião (PSE) till kommissionen

(5 juli 2000)

Ämne: Avtalet mellan Sydafrika och EU

Trots att ett avtal slutits mellan Sydafrika och EU förekommer det enligt portugisiska exportörer fortfarande dumpning i strid med artikel 2 i avtalet. Dumpningen förorsakar stora skador för den portugisiska industrin.

Jag skulle därför vilja veta vad rådet gjort för att råda bot på den illojala konkurrensen och vilka ansträngningar rådet gjort för att de portugisiska industrierna inte skall missgynnas?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(18 september 2000)

Sydafrika har fortfarande rätt att vidta handelspolitiska skyddsåtgärder mot dumpad import men kommissionen är mycket oroad över att landet använder antidumpningsinstrumentet i så stor utsträckning. Sydafrika har blivit ett av de länder som använder antidumpningsåtgärder mest i världen och export från gemenskapen drabbas allt oftare av dylika tullar. Kommissionen har upprepade gånger påpekat sin oro över detta för de sydafrikanska myndigheterna och sina tvivel på hur pass förenliga vissa sydafrikanska undersökningar är med det aktuella WTO-avtalet. Sydafrika har ännu inte svarat på kommissionens invändningar.

När det gäller Portugal finns det en handelspolitisk skyddsåtgärd i kraft: slutgiltiga antidumpningstullar på import av akrylblånor. När det gäller detta fall har kommissionen gjort grundliga undersökningar för att utreda om det finns tillräckligt många faktorer för att inleda ett WTO-förfarande. Det finns ett antal frågor både rörande policyaspekter och sakförhållanden som måste lösas innan ett slutligt beslut fattas. Kommissionen är medveten om att det har gått lång tid sedan tullarna infördes men är säker på att parlamentsledamoten förstår att dessa frågor är så komplexa att det krävs omfattande diskussioner och eftertanke.

Kommissionen har varit i kontakt med den portugisiska importören i fråga som naturligtvis kommer att hållas informerad om resultatet av utvärderingen så snart som kommissionen har nått fram till ett beslut.

När det gäller avtalet om handel, utveckling och samarbete mellan EU och Sydafrika skall noteras att det i artikel 2 handlar om de viktigaste delarna av avtalet (demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen), vilka inte direkt berörs av de åtgärder som Sydafrika vidtagit. I artikel 23.1 i avtalet står det uttryckligen att avtalet inte berör någon parts rätt att införa antidumpningsåtgärder i enlighet med sina skyldigheter enligt WTO-avtalet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2616/00

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(1 augusti 2000)

Ämne: TV-apparaters brandsäkerhet och avfall från elektrisk och elektronisk utrutstning (WEEE)

Den 20 juni diskuterades direktivet om avfall från elektrisk och elektronisk utrustning och direktivet om begränsningar av vissa farliga ämnen med kommissionsledamot Wallström i miljöutskottet. Kan kommissionen bekräfta att den flamskyddsteknik som finns i TV-apparater och som förhindrar att de börjar brinna kommer att finnas kvar tills man har hittat en likvärdig teknologi för brandsäkerhet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 oktober 2000)

Vissa flamskyddsmedel som är vanliga i tv-apparater måste genomgå en riskbedömning enligt rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen(1).

Om man vid bedömningen kommer fram till att flamskyddsmedlen innebär oacceptabla risker föreslås en strategi för riskbegränsning som omfattar begränsat utsläppande på marknaden och begränsad användning. För- och nackdelarna med begränsningarna bedöms mot bakgrund av tillgänglig brandsäkerhetsteknik som kan användas som substitut eller alternativ.

I väntan på antagandet av ett förslag till direktiv(2) om begränsad användning av vissa farliga ämnen i elektrisk och elektronisk utrustning kommer kommissionen att föreslå begränsningar inom ramen för rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)(3) enbart om den konstaterar att fördelarna med sådana begränsningar kompenserar nackdelarna.

Enligt artikel 4.1 i förslaget om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektrisk och elektronisk utrustning skall medlemsstaterna från och med den 1 januari 2008 se till att vissa tungmetaller och två grupper av bromerade flamskyddsmedel, polybromerade bifenyler (PBB) och polybromerade difenyletrar (PBDE), ersätts med andra ämnen.

I förslaget sägs det att direktivet inte skall påverka gemenskapslagstiftningen om säkerhets- och hälsokrav. Om det inte går att ersätta de berörda ämnena eller om de negativa miljö- eller hälsoeffekterna p.g.a. ersättningen är större än de eventuella positiva miljöeffekterna, bör ämnena undantas från kravet på ersättning. Det finns dock inga indikationer på att sådana undantag skulle vara nödvändiga när det gäller ersättning av PBB och PBDE. Genom forskning på området elektrisk och elektronisk utrustning har man kommit fram till att brandsäkerheten för sådan utrustning kan garanteras utan användning av PBB och PBDE. Detta har bekräftats i olika offentliga uttalanden av tillverkare av sådan utrustning.

(1) EGT L 84, 5.4.1993.

(2) KOM(2000) 347 slutlig.

(3) EGT L 262, 27.9.1976.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2976/00

från Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen

(20 september 2000)

Ämne: Finansiellt stöd till Europeiska unionens öområden

I kommissionsledamot Barniers svar den 24 juli 2000 på min skriftliga fråga nr E-1738/2000(1) om finansiellt stöd till EU:s öområden, heter det i första stycket att kommissionen inte räknar med att införa någon rättslig grund för finansieringen av öområdena, trots det som står i Amsterdamfördraget. Europaparlamentet har, inom ramen för sina befogenheter och mera bestämt i riktlinjerna för 2001 års budget, beslutat att låta denna finansiering ingå i prioriteringarna för budgeten, det här mot bakgrund av att Amsterdamfördraget faktiskt redan tillämpas i år, det vill säga 2000. Det är verkligen förundransvärt att kommissionen, som borde ta initiativ för att genomföra fördragen, i sitt svar ger intryck av att nonchalera en fråga som är av allra största vikt för utvecklingen av vissa av EU:s regioner.

Vilka konkreta initiativ med fastställda tidsplaner kommer kommissionen att ta i syfte att införa en rättslig grund för finansieringen av öområdena i EU, detta på basis av de bestämmelser som redan ingår i fördragen i fråga?

(1) EGT C 113 E, 18.4.2001, s. 38.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(30 oktober 2000)

Så som kommissionen nämnde för ledamoten i svaret på dennes skriftliga fråga E-1738/00(1), har kommissionen inte i nuläget för avsikt att skapa en juridisk grund för finansiering av gemenskapens öområden. Dessa regioner åtnjuter nämligen redan särskild uppmärksamhet i förhållande till den befintliga gemenskapspolitiken eftersom många av dem är stödberättigade inom ramen för mål 1 eller 2 av strukturfonderna för programperioden 20002006.

Gemenskapens öområden företer många olika situationer och deras tillgångar liksom deras behov varierar således betydligt. För att bättre förstå dessa områden har kommissionen härnäst för avsikt att påbörja en undersökning av samtliga gemenskapens öområden. Udersökningen göra en jämförande analys av dessas situation mot bakgrund av olika statistiska kriterier som knutits t.ex. till demografin, den socio-ekonomiska situationen, existerande infrastrukturer eller till miljösituationen.

Resultaten från denna undersökning väntas i slutet av första halvåret 2001 och kommer att meddelas parlamentet så snart de publiceras.

(1) EGT C 113 E, 18.4.2001, s. 38.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2377/00

från María Valenciano Martínez-Orozco (PSE) till kommissionen

(13 juli 2000)

Ämne: Meddelandet om gemenskapens strategi för jämställdhet mellan män och kvinnor (20052005) och förslaget till direktiv om sexuella trakasserier på arbetsplatsen

Den 7 juni 2000 informerade kommissionens ledamot med ansvar för sysselsättning och sociala frågor, Anna Diamantopoulou, allmänheten och massmedierna om godkännandet av meddelandet om gemenskapens strategi för jämställdhet mellan män och kvinnor (20052005) och förslaget till direktiv om sexuella trakasserier på arbetsplatsen.

Enligt ramavtalet om förbindelserna mellan Europaparlamentet och kommissionen skall kommissionen hålla parlamentet fullständigt informerat om de förslag och initiativ den presenterar i lagstiftnings- och budgetfrågor, och den skall inte offentliggöra ett lagstiftningsinitiativ eller något annat betydelsefullt initiativ eller beslut utan att på förhand ha informerat Europaparlamentet.

Hur förklarar kommissionen att man fortfarande den dag då denna fråga skrivs, dvs. tjugo dagar efter det att man braskande offentliggjort att ovannämnda förslag godkänts, nekar Europaparlamentets ledamöter tillgång till förslagens innehåll, och att inget av de officiella dokumenten finns tillgängligt?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 oktober 2000)

Den 7 juni 2000 antog kommissionen meddelandet På väg mot en gemenskapens ramstrategi för jämställdhet (20012005)(1), förslaget till rådets beslut om ett stödprogram, och förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 76/207/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor(2). Dessa texter måste kontrolleras noggrant av kommissionens juristlingvister för att säkerställa att de olika språkversionerna är tillförlitliga och riktiga. De termer som används i de olika översättningarna jämförs med dokumentens originalspråk, så att alla elva språkversionerna stämmer överens. Som parlamentsledamoten påpekar har detta lett till att slutversionerna av dokumenten på de elva språken har blivit försenade.

Kommissionen beklagar denna försening, men vill framhålla att man på vederbörligt sätt hela tiden hållit parlamentet informerat under utarbetandet av meddelandet och förslaget till direktiv.

(1) KOM(2000) 335 slutlig.

(2) KOM(2000) 334 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2202/00

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(3 juli 2000)

Ämne: Planer på att uppföra en interkontinental flygplats på Sicilien

De lokala myndigheterna på Sicilien har i sina program för att utveckla det regionala flygtransportsystemet planerat en interkontinental flygplats som skulle kunna ge Sicilien en central roll i Medelhavet för flygförbindelserna mellan Europa, Afrika, Asien och övriga större destinationer. Kan kommissionen uppge:

1. vilken inställning den avser att inta till förslaget att uppföra en interkontinental flygplats i Europas yttersta periferi,

2. vilka kriterier som har fastställts för att uppföra nya nav inom unionen?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(11 september 2000)

Beslut om nya flygplatser är lokala och nationella myndigheters ansvar. Kommissionen och gemenskapen deltar inte på denna nivå i beslutsprocessen.

Om de italienska myndigheterna ansöker om stöd för ett flygplatsprojekt kommer kommissionen att bedöma denna ansökan på grundval av relevanta villkor och förfaranden för användningen av gemenskapsmedel. Vad gäller det transeuropeiska transportnätet finns bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet(1) och i rådets förordning (EG) nr 2236/95 av den 18 september 1995 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät(2).

Vad gäller möjligheten till bidrag från gemenskapens strukturfonder innehåller det operativa programmet för regionen Sicilien för perioden 20002006 möjlighet till stöd för insatser för att planera och skapa flygplatsstrukturer. Inom ramen för detta kan det finnas utrymme för bidrag till genomförbarhetsstudier för ett sådant initiativ.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.

(2) EGT L 228, 23.9.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3028/00 från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen. Genomförandegraden av Sammanhållningsfondens åtagandebemyndiganden.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 103 E , 03/04/2001 s. 0236 - 0237



SKRIFTLIG FRÅGA E-3028/00 från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen (26 september 2000) Ämne: Genomförandegraden av Sammanhållningsfondens åtagandebemyndiganden Vilken har varit genomförandegraden, t.o.m. 31 augusti 2000, av åtagandebemyndigandena för vart och ett av de projekt som fastställts för Sammanhållningsfonden, för vart och ett av de stödmottagande länderna Spanien, Portugal, Grekland och Irland? Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar (10 november 2000) På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3070/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(2 oktober 2000)

Ämne: Arbetstidsdirektivet

Vilka planer har kommissionen vad gäller att låta hela eller delar av transportbranschen omfattas av arbetstidsdirektivet?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(13 november 2000)

I enlighet med artikel 1.3 i rådets direktiv 1993/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden(1) var väg-, luft-, sjö- och järnvägstransport samt inlandssjöfart undantagna från direktivets tillämpningsområde.

Den 22 juni 2000 antog rådet och parlamentet direktiv 2000/34/EG(2) om ändring av rådets direktiv 1993/104/EG för att täcka sektorer och verksamheter som inte omfattas av det direktivet. Detta direktiv utvidgar arbetstidsdirektivets tillämpningsområde till att omfatta arbetstagare i alla ovan nämnda sektorer (utom sjötransport, se nedan) även om endast vissa bestämmelser är tillämpliga på mobila arbetstagare inom dessa branscher. Direktivet skall genomföras senast den 1 augusti 2003 (utom för läkare under utbildning).

Rådets direktiv 1999/63/EG av den 21 juni 1999 om det avtal om arbetstidens organisation för sjömän som ingåtts av European Community Shipowners' Association (ESCA) och Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST)(3) gäller sjömäns arbetstid. I parlamentets och rådets direktiv 1999/95/EG av den 13 december 1999 om tillsyn av efterlevnaden av bestämmelser om arbetstidens längd för sjömän ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar(4) föreskrivs ett system för att kontrollera att bestämmelserna i direktiv 1999/63/EG tillämpas på fartyg som anlöper hamnar i medlemsstaterna. Båda dessa direktiv skall genomföras senast den 30 juni 2002.

På civilflygets område slöt arbetsmarknadens parter ett avtal om arbetstidens förläggning för flygpersonal inom civilflyget den 22 mars 2000. Den 23 juni 2000 antog kommissionen ett förslag till direktiv om genomförande av avtalet(5), som kommer att antas av rådet inom kort. När förslaget har antagits och genomförts av medlemsstaterna kommer direktivet att reglera arbetstiden för flygpersonal inom civilflyget.

Slutligen har kommissionen lagt fram ett förslag till direktiv om arbetstidens förläggning för mobila arbetstagare som utför vägtransporter och för förare som är egenföretagare, vilket fortfarande ligger för behandling i rådet(6).

(1) EGT L 307, 13.12.1993.

(2) EGT L 195, 1.8.2000.

(3) EGT L 167, 2.7.1999.

(4) EGT L 14, 20.1.2000.

(5) KOM(2000) 382 slutlig.

(6) EGT C 43, 17.2.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2310/00

från Raffaele Costa (PPE-DE) till rådet

(11 juli 2000)

Ämne: Gemenskapsstöd för odling av hasselnötter och kastanjer

Under de senaste tre åren har Europeiska unionen beviljat kompensationsstöd till nötproducenter i syfte att mildra effekterna av konkurrensen från tredje land.

Flera piemontesiska företag har kunna dra nytta av detta stöd för odling av hasselnötter och kastanjer som finns med bland de typer av odlingar som skyddas.

Nu har emellertid dessa bestämmelser upphört att gälla.

Kan rådet mot denna bakgrund informera om huruvida det har för avsikt att förlänga bestämmelsernas giltighet liksom om vilka framtidsperspektiv gemenskapen har när det gäller att genomföra lämpliga planer på att förbättra strukturen i ovannämnda fruktodling?

Svar

(7 november 2000)

För närvarande ligger det inte hos rådet något förslag om odling av hasselnötter och kastanjer men rådet är medvetet om de problem som rör denna sektor. Därför uppmanade rådet vid mötet den 17 juli 2000 kommissionen att föreslå en fortsättning av betalningarna till nötproducenterna i budgeten för 2001 när det gäller de program som i annat fall skulle löpa ut 2000.

Kommissionen kommer dessutom att undersöka situationen inom nötsektorn i samband med den rapport om ordningen för frukt och grönsaker som den kommer att lägga fram senast i slutet av år 2000.

Rådet riktar slutligen den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på Franz Fischlers svar, på kommissionens vägnar, på skriftlig fråga nr E-0524/00(1) enligt vilket kommissionen snarare föredrar sociala och miljömässiga stödåtgärder, det vill säga inom ramen för förordningen om landsbygdsutveckling.

(1) Svaret har ännu inte offentliggjorts i EGT.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2953/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(19 september 2000)

Ämne: Yttre randområden vertikalt

I sitt svar på fråga E-0605/00(1) förklarar kommissionen att man från och med 2007 tänker ta större hänsyn till de yttersta randområdena, vilket jag tycker är utmärkt. Dock undrar jag om kommissionen delar min uppfattning att begreppet yttre randområden inte bara bör omfatta horisontellt utan även vertikalt avlägsna områden, vilket skulle innebära att även bergsområden i framtiden ovillkorligt och per definition skulle klassas som mål 1-områden?

(1) EGT C 46 E, 13.2.2001, s. 17.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(16 november 2000)

I EG-fördraget finns inte någon hänvisning till begreppet randområden, vilket följaktligen inte återfinns i någon sekundärrättslig rättsakt.

Det är endast de yttersta randområdena som nämns i artikel 299 (f.d. artikel 227) i EG-fördraget och där räknas samtliga dessa områden upp. Det rör sig om de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna, Madeira och Kanarieöarna.

Samtidigt är flera randområden, som t.ex. öområden och bergsområden berättigade till stöd från unionens strukturfonder inom ramen för mål 1 (områden med långsammare utveckling) och mål 2 (områden i industriell omvandling).
SKRIFTLIG FRÅGA P-3390/00

från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Statligt stöd till tillverkningsindustri

Kan kommissionen ange hur många undersökningar om statligt stöd till fransk tillverkningsindustri man gjort mellan 1995 och 2000? Kan kommissionen också namnge de företag eller holdingbolag det rör sig om och i vilken utsträckning de är knutna till företag inom vattensektorn och tillhörande tillverkning?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(24 november 2000)

Mellan 1 januari 1995 och 25 oktober 2000 genomförde kommissionen 272 undersökningar av statligt stöd till franska företag inom andra näringar än jordbruk, fiske, transporter och kolutvinning.

De flesta av undersökningarna gällde stödordningar där kommissionen inte vet namnen på de stödmottagande företagen. När det gäller direkta undersökningar av företag hänvisas parlamentsledamoten till kommissionens årliga konkurrensrapport. Kommissionen kan inte ange i vilken utsträckning företagen har anknytning till vattensektorn och tillhörande tillverkning.