ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 289 , 11/10/1999 s. 0014



SKRIFTLIG FRÅGA P-2920/98 från Alan Gillis (PPE) till kommissionen (25 september 1998) Angående: Hjälp till ekonomisk omställning Med tanke på att vissa områden får hjälp till ekonomisk omställning (det finns t.ex. program för att stödja omställning i gruvområden i Nordwales): Vilka möjligheter finns det att komma med i ett sådant program för områden i North Offaly, Irland, som drabbats av omfattande friställningar på grund av nedskärningar hos Bord na Mona (statlig torvproduktion) och ESB (Electricity Supply Board), de största arbetsgivarna i regionen? Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (16 oktober 1998) Områden i norra Wales som av tradition är beroende av kolbrytning har omfattats av omställningsåtgärder genom initiativ som Rechar. De områden kring North Offaly som parlamentsledamoten nämner omfattas inte av sådant stöd eftersom de inte är kolgruveområden. Irland utgör dock en sammanslagen mål 1-region och gemenskapens stödramar täcker hela landet. Det är därför alltid möjligt för irländska myndigheter att anpassa prioriteringarna inom ramen för den totala strukturfondsbudgeten och på så sätt rikta stödet mot ett särskilt område där det krävs omställning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4017/98

från David Hallam (PSE) till kommissionen

(8 januari 1999)

Angående: Diskriminering av landsbygdsområden från telekommunikationsindustrins sida

Är kommissionen medveten om att det största telekommunikationsföretaget i Förenade kungariket, British Telecom, nyligen infört vad verkar vara en diskriminerande prisdifferentiering för tjänster till företag som ligger mer än 25 kilometer från ett av British Telecoms fjorton servicecentra? Planerar kommissionen att vidta någon form av åtgärd för att förhindra sådan diskriminering från monopolföretags sida mot redan missgynnade landsbygdsområden?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(16 februari 1999)

Villkor 17 i British Telecoms (BT) licensavtal förbjuder otillbörlig förmånsbehandling och otillbörlig diskriminering. Användare som hävdar att de utsätts för otillbörlig diskriminering i fråga om taxor kan därför ge in ett klagomål till Office of telecommunications (OFTEL) som har befogenhet att undersöka BT:s licensvillkor och om nödvändigt se till att de iakttas.

Med hänsyn till att detta nationella förfarande finns och mot bakgrund av subsidiaritetsprincipen avser kommissionen inte att på eget initiativ inleda en undersökning avseende den praxis som beskrivs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3350/98

från Gianni Tamino (V) till kommissionen

(16 november 1998)

Angående: Budgetpost för skydd av djur under transport

I kapitel B2-51 anslås, till följd av kommissionens beslut 90/425/EG(1), 2,5 miljoner ecu för kontroll av att djur som skall transporteras till slakt inom eller utanför EU skyddas.

Kan kommissionen, mot bakgrund av hur viktig och brådskande denna fråga är, ange tidsram för projektet, hur det skall genomföras, vilket som är dess syfte samt vilka som är mottagarna av de medel som föreskrivs under nämnda budgetpost?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 februari 1999)

Kommissionen vill göra parlamentsledamoten uppmärksam på att det belopp på 2,5 miljoner euro som anslagits i budgeten inte är knutet till rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden. Den finansiella inverkan av det direktivet täcks av budgetpost B2-5101"Andra åtgärder inom veterinärområdet" med kommentarer.

Beloppet på 2,5 miljoner euro skrevs in av den budgetansvariga myndigheten under budgetpost B2-511"Kontroll av tillämpningen av jordbruksbestämmelserna" med följande kommentar: "Ett belopp om ytterligare 2 500 000 euro är avsatt för tillkommande utgifter för kontroller av arrangemang för djurskydd under slakttransporter företagna inom eller utom Europeiska unionen".

Direktiv 90/425/EEG är begränsat till handel inom gemenskapen och i artikel 1 fastslås uttryckligen att kontroller av djurens välbefinnande under transport inte faller under direktivets tillämpningsområde.

(1) EGT L 224, 18.8.1990, s. 29.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3109/98

från Ingo Friedrich (PPE) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Boken Konservatism och högerradikalism

Stämmer det att kommissionen har finansierat eller gett stöd till boken Konservatism och högerradikalism ("Konservatismus und Rechtsradikalismus") med förord av Emil Carlebach, ledamot av tyska kommunistpartiets, DKP:s, styrelse, och av Peter Gingold?

Om ja, varför finansierar kommissionen dessa odemokratiska vänsterradikala författare?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar

(2 december 1998)

Programmet Ungdom för Europa ger ungdomar möjlighet att utforma projekt på lokal nivå. Detta ger dem värdefulla erfarenheter av att arbeta på eget initiativ (åtgärd A.II.1 i Ungdom för Europa).

Inom ramen för denna åtgärd finansierade kommissionen ett ungdomsprojekt om problemet med rasism och främlingsfientlighet inom vilket publikationen i fråga sammanställdes. Projektet hade valts eftersom det uppfyllde de fastställda urvalskriterierna. Det godkändes av Tysklands nationella byrå för Ungdom för Europa och finansieringen av projektet godkändes därefter av en urvalspanel som består av företrädare för medlemsstaterna, Europeiskt ungdomsforum och kommissionen. I den slutliga utvärderingen av projektet anges det att den verksamhet som angivits i ansökan har genomförts. Men på grundval av projektdeltagarnas erfarenheter har det sammanställts en kontroversiell publikation som innehåller bidrag från de personer som frågeställaren nämner. Kommissionen underrättades om denna publikation först efter det att de projektansvariga hade lämnat in slutrapporten över projektet.

Kommissionen anser att denna publikation, som sammanställdes helt på initiativ av projektdeltagarna, bör tolereras i ett pluralistiskt samhälle som respekterar en hel skala av olika åsikter. Vidare skall ungdomar uppmuntras att behandla de svåra frågorna rasism och främlingsfientlighet.

Den kontroversiella diskussion som har förts om denna publikation har emellertid lett till att kommissionen har uppmanat de nationella byråerna att följa striktare kriterier vid utvärderingen av projektens innehåll.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2480/98

från John Iversen (PSE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: EU-stöd för skolmjölk

EU har under flera år gett stöd till skolmjölk. Dessvärre ges stödet bara för de fetaste mjölktyperna, nämligen söt- och lättmjölk, medan det däremot inte ges något stöd för magra typer, såsom skummjölk och kärnmjölk.

Anser inte kommissionen att det vore sundare om skolbarn erbjöds de magrare mjölktyperna i skolorna, så att de redan från början får en god och näringsriktig kost?

Kan kommissionen ta initiativ till att EU-stödet även kommer att omfatta de magra mjölktyperna, såsom skummjölk och kärnmjölk?

Kan kommissionen vidare ta initiativ till att även ekologisk mjölk omfattas av systemet för EU-stöd?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 oktober 1998)

Syftet med gemenskapens skolmjölksprogram är både att uppfylla målen för den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk som handlar om att marknadsföra och öka konsumtionen av mjölkprodukter, och att ge barn ett värdefullt födoämne ur näringssynpunkt. Med hänsyn till att mer än 90 % av den flytande mjölk som konsumeras i gemenskapen är antingen helmjölk eller mellanmjölk, som båda berättigar till stöd enligt ordningen, är konsumenternas smak och efterfrågan till stor del tillgodosedda. För de människor som vill dra ner på sin konsumtion av mjölkfett, bör mellanmjölk vara ett tillfredsställande alternativ, eftersom den är en bra kompromiss i fråga om fettintag, smak och vitamininnehåll (med hänsyn till att vitaminhalten reduceras avsevärt när man tar bort fettet ur mjölken).

Komissionen anser, att de mejeriprodukter som för närvarande omfattas av ordningen i kombination med den begränsade kvantitet mjölk som berättigar till stöd (250 ml per barn och dag), är förenligt med en bra kosthållning som inte medför överkonsumtion av mättade fetter.

Ekologisk mjölk berättigar till stöd enligt gällande regler för skolmjölksordningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3932/98

från Carlos Robles Piquer (PPE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Sydafrikas upprustning

Republiken Sydafrika har nyligen offentliggjort att man genomför ett omfattande upprustningsprogram och köpt krigsfartyg, stridsflygplan, stridsvagnar, kanoner och andra tunga och lätta vapen från olika europeiska industrier, mot att dessa skapar sysselsättningstillfällen inom den sydafrikanska vapenindustrin som till följd av embargot under apartheidtiden vuxit kraftigt.

Kan kommissionen ge svar på följande:

1. de totala kostnaderna för dessa inköp och försäljningar, med angivande av de länder och industrier som är inblandade och effekterna för sysselsättningen, såväl i Sydafrika som i Europa,

2. den eventuella förekomsten av något yttre hot mot Sydafrika som skulle kunna motivera dessa åtgärder,

3. den eventuella inverkan som dessa utgifter kan ha på de nuvarande förhandlingarna om ett ekonomiskt avtal mellan EU och den sydafrikanska unionen liksom på allt som rör Sydafrikas nya status som ett av de länder som undertecknat av Lomékonventionen?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(2 mars 1999)

Kommissionen varken hördes eller informerades eller var på något annat sätt involverad i det sydafrikanska upprustningsprogrammet. Kommissionen känner dock till de sydafrikanska pressmeddelandena i frågan.

Kommissionen har inte en sådan ställning att den kan bedöma behovet av den modernisering av Sydafrikas säkerhets- och försvarssystem som den sydafrikanska regeringen beslutat, och det ingår inte heller i kommissionens uppgifter.

Kommissionen ser inte något direkt samband mellan den sydafrikanska regeringens beslut och förhandlingarna mellan gemenskapen och Sydafrika om landets nya status som avtalsslutande part i Lomékonventionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3662/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Datafel vid millenniumskiftet

Man har upptäckt att det finns en stor risk för ett datafel vid millenniumskiftet, även kallat 2000-effekten, beträffande alla typer av programmerbara elektroniska system, från centraldatorer till datachips.

Eftersom dessa system används för alla möjliga industriella ändamål (i de olika etapperna av tillverkningsprocessen), transporter, allmän service etc, samt eftersom nämnda system är beroende av datum och det är viktigt hur de kan komma att reagera vid millenniumskiftet, bör man fastställa vilka risker som föreligger.

Existerar någon form av särskilt samarbete mellan gemenskapens förvaltning och de nationella och lokala förvaltningarna i varje medlemsstat för att se till att processen för att anpassa systemen sker på ett korrekt och riskfritt sätt?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(5 februari 1999)

Kommissionen har regelbundna möten med medlemsstaternas företrädare för att diskutera år 2000-problemet. Bland de många ämnen som tas upp ingår att medlemsstaterna utbyter information om den offentliga sektorns verksamhet och framsteg på detta område. Medlemsstaterna samarbetar även med kommissionen för att lösa problem som uppstår i samband med gemenskapsövergripande telematiksystem, t.ex. sådana som finansieras genom IDA-programmet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3203/98

från Honório Novo (GUE/NGL) till kommissionen

(27 oktober 1998)

Angående: Situationen i Autoeuropa

Autoeuropa är en gemensam portugisisk investering mellan Ford och Volkswagen som har fått betydande medfinansiering från strukturfonderna. Denna investering verkar grundas på antagandet om att fabriken skall vara i drift fram till år 2001 och på åtagandet att allt skall göras för att hålla produktionen i gång under perioden 2001 till 2014.

I programmet för produktionskedjan som överenskoms i kontraktet föreskrevs det att det skulle startas ett tredje skift, något som hittills inte har skett.

Det är känt att Ford drog sig ur projektet.

Till följd av detta beslutade kommissionen att uppmana Ford och Volkswagen att redogöra för sina avsikter för Autoeuropas framtid.

1. Vilka skäl åberopar Autoeuropa för att inte starta produktionskedjans tredje skift såsom planerat från början? Avser Autoeuropa att i framtiden starta ett sådant? I så fall när?

2. Innehåller Autoeuropas information till kommissionen en garanti om att alla krav som ställts för att få tillgång till gemenskapens medfinansiering kommer att uppfyllas, i synnerhet kravet på att det inte skall göras några ändringar vad gäller produktion och antal anställda? Gäller detta i så fall fram till år 2001 eller år 2014?

3. Vilka politiska åtgärder avser kommissionen att vidta mot Ford och Volkswagen - både i det aktuella fallet Autoeuropa och med avseende på nya investeringsprojekt som inleds av något av dessa transnationella företag - om det skulle visa sig att de kontraktsenliga åtagandena inte har fullgjorts?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Monika Wulf-Mathies

(4 november 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4005/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen

(5 januari 1999)

Angående: Investeringar i staden Santander i Spanien

Vilka offentliga arbeten, projekt, initiativ mm., har finansierats sedan 1994 eller kommer att finansieras före utgången av 1999 med anslag från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden i staden Santander, som är huvudstad i den spanska regionen Kantabrien som omfattas av mål 1?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(24 februari 1999)

Staden Santander mottar stöd från strukturfonderna, dels för två operativa program i regionen Kantabrien: "Programa operativo de Cantabria" och "Programa operativa regional de Cantabria" och dels för ett program med nationell omfattning, "Programa operativo de medio ambiente local".

Det bör påpekas att de ekonomiska medlen från strukturfonderna fördelas till programmen och att de projekt som skall delfinansieras inom ramen för dessa program väljs ut av de myndigheter som ansvarar för programmens genomförande, utom de som har en viss omfattning och som är särpräglade. Kommissionen kan därför inte med exakthet svara på de frågor som ställs.

I de genomföranderapporter som lagts fram vid de senaste mötena med övervakningskommittén för de nämnda operativa programmen, har kommissionen dock kunnat identifiera vissa projekt till förmån för Santander, vilkas totala kostnad det för övrigt inte fanns några uppgifter om. Förteckningen över dessa projekt skickas direkt till parlamentsledamoten och Europaparlamentets generalsekretariat.

Förutom ovannämnda åtgärder får Santander (inom ramen för gemenskapsinitiativet Urban) stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och Europeiska socialfonden för ett integrerat utvecklingsprojekt i områdena Barrio de la Calle Alta o Promontorio, El Cabildo, Barrio Castilla Hermida och Barrio Pesquero. Den totala kostnaden uppgår till 10 miljoner euro med en delfinansiering från gemenskapen på 7 miljoner euro.

Santander får också stöd för ett viktigt enskilt projekt, "Primera fase del saneamiento integral de la bahía de Santander". Den totala investeringen för detta projekt uppgår till 25,32 miljoner euro med ett stöd från ERUF på 17,72 miljoner euro.

Ett stöd från Sammanhållningsfonden betalas ut för fas II i ovannämnda projekt för sanering och rening av bukten utanför Santander. Stödet ur denna fond uppgår till 22,83 miljoner euro, av en total investering på 28,54 miljoner euro.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3270/98

från Paul Rübig (PPE) till kommissionen

(30 oktober 1998)

Angående: Hygien vid tillverkning av köttprodukter

Den österrikiska förordningen om hygien på företag som tillverkar köttprodukter grundar sig på direktiv 93/43/EEG av den 14 juni 1993(1). Enligt förordningen är det förbjudet att använda hackskaft, upphängningsanordningar och knivskaft av trä efter den 1 januari 1998. Träfat för konservering av kött skall nu likaledes ersättas med rostfritt material som är lätt att rengöra och desinficera.

Anser kommissionen att vissa alternativa metoder kan säkerställa den nödvändiga och önskvärda hygienen åtminstone i lika hög grad? Stämmer det att man t.o.m. kan uppnå mycket bättre hygien genom att desinficera träbehållare, eftersom bakterier som känt lättare överlever på plast?

Kan kommissionen tänka sig en undantagsbestämmelse för användning av trä vid professionell tillverkning av köttprodukter och tillverkning av köttprodukter inom jordbruket?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 januari 1999)

Syftet med folkhälsolagstiftningen är att förhindra konsumenten från att skadas av livsmedel som förorenats och som inte är dugligt för konsumtion eller som eventuellt är hälsovådligt.

Bruket av redskap och utrustning av trä i slakthus och anläggningar för bearbetning av kött är förbjudet enligt direktiv 64/433/EEG, bilaga I, kapitel 1, 4a, i dess ändrade lydelse. Frågan har diskuterats av experter många gånger och har varit föremål för vetenskapliga undersökningar. Alla dessa studier har visat att trä inte kan underhållas tillräckligt och att ytan blir skrovlig och splittrad efter en kort tids användning och kontakt med "aggressiva" vätskor (t.ex varmvatten, fettsyror, desinfektionsmedel).

Vätskor som utgör en gynnsam miljö för farliga bakterier genomtränger träet och förorenar köttet vid kontakt under produktionen. Därför har användningen av material som plast eller metall föreslagits eftersom dessa är lättare att underhålla och eftersom vätskor som förorenats av bakterier inte kan genomtränga dem.

På grundval av de diskussioner och undersökningar som nämnts ovan samt kravet på ett effektivt och preventivt konsumentskydd stödjer inte kommissionen något undantag för bruket av trä i anläggningar för köttproduktion där kött kan utsättas för föroreningar.

(1) EGT L 175, 19.7.1993, s. 1.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 289 , 11/10/1999 s. 0017



SKRIFTLIG FRÅGA E-2981/98 från John McCartin (PPE) till kommissionen (8 oktober 1998) Angående: Priset på lamm av bergsfår Är kommissionen medveten om det totala sammanbrottet för priserna på lamm av bergsfår i Irland och Förenade kungariket? Kommer kommissionen att överväga att ta hänsyn till de olika regionala marknadspriserna på fårkött när bidragen för innevarande år beräknas? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (22 oktober 1998) Kommissionen är väl medveten om vilka problem vissa producenter i Förenade kungariket och Irland för närvarande har. Beräkningsmetoden för bidraget är dock väl etablerad och utgår från gemenskapens genomsnittliga priser. Att basera betalningarna på regionala marknader skulle inte bara vara komplicerat hanteringsmässigt utan skulle också undergräva den gemensamma marknaden och störa handeln mellan medlemsstaterna. Man bör betänka att en sådan metod hur som helst skulle ge lägre bidrag, vilket t.ex. skulle ha varit fallet i Förenade kungariket i början på sommaren, när priserna var högst i gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3691/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Rätt till fortplantning i kandidatländerna

Har kommissionen någon information om situationen vad gäller rätten till fortplantning i kandidatländerna? Finns det några EU-projekt på gång i dessa länder för utbyggnad av tjänster på familjeplaneringsområdet?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(28 januari 1999)

Kommissionen har inte genomfört några särskilda undersökningar om reproduktiva rättigheter i kandidatländerna och har ingen information om att någon skulle förvägras dessa rättigheter i de berörda länderna.

Gemenskapen har inga befogenheter när det gäller att utforma familjepolitiken. Det är fortfarande medlemsstaternas sak att göra detta. Trots denna allmänna princip ingår familjeplanering i den verksamhet som bedrivs av vissa av de mikroprojekt som finansieras inom LIEN-programmet som är inriktat på icke-statliga organisationer (NGO) i den sociala sektorn.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3289/98

från Arthur Newens (PSE) till kommissionen

(9 november 1998)

Angående: GD XVII - Informationsbudget

Kan kommissionen dels bekräfta att det i budgeten för 1998 anslagits 4,5 miljoner ecu för informationsåtgärder till GD XVII (energi), dels redogöra för hur detta belopp fördelats, särskilt vad gäller företagen Loir och Deira?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(13 januari 1999)

GD XVII har ingen särskild budgetpost för informationsåtgärder. Informationsåtgärder för energiområdet bedrivs och finansieras inom ramen för flera olika program, bl.a. Joule/Thermie-, Save-, Altener- och Synergi-programmen i enlighet med de särskilda bestämmelser som fastställts i dessa program. Inom ramen för Thermie-delen i Joule/Thermie-programmet finansieras informationsåtgärder genom två olika budgetposter: B6-7517-01 (kod 10 - driftskostnader) och B6-7151-01 (kod 50 - information, publikationer).

Under 1998 stöddes 23 åtgärder genom driftsbudgeten som hade fått ett anslag på 2,17 miljoner ecu. Dessutom har 250 000 ecu från administrationskod 50 (information, publikationer) också anslagits för programbroschyrer, informationspaket och rapporter om programverksamhet.

Vad gäller de två företag som parlamentsledamoten åberopar valdes företaget LIOR (EEIG) och dess förvaltningsbolag DEIRA S.A. ut 1998 för att delta i två projekt. Ett av dessa projekt finansierades genom driftsbudgeten för Joule/Thermie-programmet och det andra genom Altener-programmet. Den verksamhet som stöds avser tillverkning av en interaktiv cd-romskiva för multimedia om solcellsenergi (totalt stöd på 120 000 ecu genom Joule/Thermie-programmet) och skapandet av den så kallade Agores-webbplatsen om förnybar energi (totalt stöd på 170 175 ecu).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2216/98

från David Thomas (PSE) till kommissionen

(16 juli 1998)

Angående: Behandlingen av värphöns

Kan kommissionen bekräfta om bestämmelserna i direktiv 88/166/EEG(1) har genomförts av samtliga medlemsstater och hur många kontroller har kommissionens inspektörer verkställt ute på fältet för att verifiera detta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 september 1998)

Enligt de uppgifter kommissionen har fått från medlemsstaterna har de alla genomfört rådets direktiv 88/166/EEG av den 7 mars 1988 om anpassning till domstolens dom i mål 131/86 (upphävande av rådets direktiv 86/113/EEG av den 25 mars 1986 om en minimistandard för skyddet av värphöns i bur). Kommissionen har dock nyligen mottagit ett klagomål från en branschorganisation som påstår att direktivet inte har genomförts korrekt i vissa medlemsstater. Detta klagomål undersöks för närvarande.

Inom djurskyddsområdet har de inspektörer som genomför gemenskapens veterinära kontroller hittills inriktat sig på djurskyddet vid transporter (rådets direktiv 91/628/EEG(2)) och vid tidpunkten för slakt eller avlivning (rådets direktiv 93/119/EEC(3)).

Det är dock tänkt att de veterinära kontrollerna på plats inom en snar framtid skall utvidgas till att omfatta andra områden, till exempel skyddet av värphöns i bur.

(1) EGT L 74, 19.3.1988, s. 83.

(2) EGT L 340, 11.12.1991.

(3) EGT L 340, 31.12.1993.