SKRIFTLIG FRÅGA E-3196/98

från Heidi Hautala (V) till kommissionen

(27 oktober 1998)

Angående: Prioritetsordningen för grunderna för beviljande av dispens från Natura

1. Är den inbördes prioritetsordningen för grunderna för beviljande av dispens som kommissionen tillämpar i samband med genomförandet av lagstiftningen kring Natura följande:

a) att det har gjorts en jämförelse av olika alternativ till ett projekt,

b) att ett projekt är nödvändigt ur synvinkel av det allmänna intresset,

c) att det naturvårdsvärde som går förlorat kan kompenseras?

2. Innebär den här prioritetsordningen att statsrådet (= regeringen i Finland) först måste undersöka om det finns några alternativ till ett projekt samt, ifall det finns något alternativ som är mindre skadligt med tanke på genomförandet av Natura, statsrådet måste förkasta det förstnämnda projektet?

3. Avser prioritetsordningen också att det endast i det fall att någon alternativ lösning inte finns skall tas ställning till om det föreligger tvingande skäl ur det allmänna intressets synvinkel för att genomföra projektet?

4. I vilket skede av planeringen förutsätter kommissionen en kartläggning av de olika alternativen? Anser kommissionen till exempel att en sådan kartläggning i samband med hamnprojektet i Nordsjö i Finland borde ha gjorts redan då regionplanen var under utarbetande?

5. Tänker kommissionen vidta några åtgärder i och med att regionplanerna inte beaktat några andra alternativ till Nordsjöprojektet, såsom att hamnen kunde ha byggts någon annanstans eller att verksamheten i de hamnar som redan finns kunde ha gjorts effektivare?

6. När kan man tillgripa förfarandet med dispens? Går det för sig att ansöka om dispens innan det nationella förslaget till Natura är färdigt, alltså innan man vet vad man vill söka om dispens från?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(19 november 1998)

I direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) föreskrivs att ett nätverk av särskilda bevarandeområden skall upprättas: Natura 2000. Detta nätverk omfattar områden med typer av livsmiljöer som ingår i bilaga I, och livsmiljöer för de arter som omfattas av bilaga II (områden av gemenskapsintresse). Nätverket skall även omfatta särskilda bevarandeområden som klassificerats av medlemsstaterna i enlighet med direktivet om bevarande av vilda fåglar(2).

Förteckningen över de områden som valts ut som områden av gemenskapsintresse inom ramen för Natura 2000 sammanställs stegvis och skall till slut antas av kommissionen. Så snart ett område tas med i förteckningen omfattas det av bestämmelserna i artikel 6.2, 6.3 och 6.4. Dessa bestämmelser gäller dock redan för särskilda skyddsområden enligt fågeldirektivet.

I direktivet om bevarande av livsmiljöer föreskrivs att medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att undvika att Natura 2000 - områdena förstörs. I enlighet med de stränga bestämmelserna i artikel 6.3 och 6.4 kan medlemsstaterna dock genomföra projekt även om det har negativa följder för området. Villkoren för detta är bland annat att en bedömning görs av projektets inverkan på området, att det inte finns några alternativa lösningar, att projektet uppvisar ett allt överskuggande allmänintresse samt att kompenserande åtgärder vidtas. Kommissionen bekräftar att alla dessa villkor måste uppfyllas innan ett projekt som bedömts negativt kan få genomförandetillstånd, men att det är medlemsstaterna som skall välja lämpliga förfaranden för detta. I sista hand är det Europeiska gemenskapernas domstol som skall avgöra om någon inbördes prioritetsordning skall gälla för dessa villkor, men kommissionen anser att man skulle kunna tänka sig att olika villkor behandlades samtidigt, t.ex. att man undersöker alternativa lösningar i samband med en miljökonsekvensbedömning, som även berör projektets ekologiska effekter.

Alternativa lösningar måste sättas i samband med det berörda projektet. I direktivet om livsmiljöer ingår inga bestämmelser om särskild bedömning av alternativ. Det överlåts åt medlemsstaterna att på lämpligt sätt undersöka om det finns alternativa lösningar. Ett projekt som bedömts negativt får endast genomföras om sådana alternativa lösningar saknas. Kommissionen kan begära att medlemsstaterna bevisar att de har uppfyllt villkoren.

Frågeställaren hänvisar till ett särskilt projekt som berör byggandet av Helsingfors nya hamn i stadsdelen Nordsjö. Projektet berör området Svarta Backen-Östersundom, som Finland har erkänt som särskilt skyddsområde, och som även är föreslaget som område av gemenskapsintresse i den nationella finska förteckningen i enlighet med direktivet om livsmiljöer. Utgående från detta bör bestämmelserna i artikel 6.3 och 6.4 gälla från det datum då Finland gick med i gemenskapen, dvs. den 1 januari 1995. Kommissionen brevväxlar om frågan med de finska myndigheterna.

(1) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21.5.1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

(2) Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2.4.1979 om bevarande av vilda fåglar, EGT L 103, 25.4.1979.