ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0971/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(31 mars 2000)

Ämne: Utvinning och saluföring av sand från Aveiros flodmynning

Aveiros flodmynning utsågs nyligen i lagdekret nr 384-B/99 av den 23 september till ett särskilt skyddsområde som skall ingå i Natura 2000. Trots det utvinns och saluförs fortsättningsvis enorma mängder sand från flodmynningen.

Under förevändningen av att man vill garantera farbarhet och förhindra igenslamning av vissa områden utförs nu ett omfattande, men oorganiserat, muddringsarbete, och det finns en risk för att den ekologiska jämvikten i lagunen och kustremsan i området drabbas, eftersom sanden inte återförs till området, utan saluförs.

Det finns också planer på att bygga en båthamn med mer än 800 båtar i flodmynningen, i Barra, Ílhavo.

Jag skulle därför vilja att kommissionen informerade mig om följande:

1. Har gemenskapsstöd beviljats för muddring av Aveiros flodmynning?

2. Har kommissionen redan fått in ansökningar om stöd för att bygga båthamnen?

3. Har man i samtliga fall tagit hänsyn till att lagunens ekologiska jämvikt och kustremsan i området bevaras?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(16 maj 2000)

Gemenskapen har genom Sammanhållningsfonden samfinansierat ett muddringsprojekt i Aveiro-floden(1).

Aveiro-floden bildar en lagun som ligger avskild från havet genom sanddyner. I avsaknad av muddring riskerar denna lagun att försvinna på grund av effekterna av den snabba igenslamningen. Lösningen har bestått i muddringsarbeten för att öppna och fördjupa flodkanalerna.

Insatsen ingår i en rad åtgärder med syfte att bevara Aveiro-floden. Sammanhållningsfonden deltar genom att med 59,2 miljoner euro finansiera ett projekt som syftar till att samla upp och behandla använt restvatten (Simria) till en total kostnad av 69,71 miljoner euro.

Kommissionen har krävt att muddringsprojektet åtföljs av en rad åtgärder för att minimera konsekvenserna och följa upp arbetena genom en övervakning av projektet. Enligt det projekt som godkänts av kommissionen kommer sanden som tas upp vid muddringen att utnyttjas för att återställa kustremsan (kamp mot kusterosionen), för att ta hand om flodslättsområden som är i dåligt skick och för att skapa en konstgjord ö för fågellivet.

För övrigt har man planerat genomförandet av muddringen tidsmässigt så att påverkan på flora och fauna minimeras (oktober-mars).

Ingen begäran om finansiering för byggandet av en marina har lämnats in till de nationella myndigheterna.

(1) Beslut C(95)3061 av den 12.12.1995 och C(95)3259 av den 15.12.1995 ändrade genom beslut C(96)3876 av den 5.12.1997 och sammanslagna i beslut C(98)2902 av den 2.10.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1476/00

från Marie-Arlette Carlotti (PSE) till kommissionen

(11 maj 2000)

Ämne: Ny impuls åt partnerskapet EU-Medelhavsområdet: programmet Euro Med Humaniora

Under den debatt där resolutionen om Barcelonaprocessen antogs förra månaden (B5-0297/2000) bekräftade Europaparlamentet med eftertryck att det ville inrätta ett verkligt partnerskap mellan Europa och Medelhavsländerna.

Uppkomsten av ett sådant partnerskap kräver att man förstärker förståelsen och utbytet mellan folken i Medelhavsområdet. Detta var syftet med programmet Euro Med Humaniora som inleddes i maj 1998 inom ramen för Barcelonaprocessens tredje del. Euro-Medkommittén erkände vid sitt sammanträde den 8 maj 1998 att projektet Hist-Med från universitetet i Perugia och projektet för kulturutbyten mellan Medelhavsländerna från Medelhavsinstitutet för humaniora skulle kunna vara bland de första regionala projekt som genomförs i detta syfte.

Detta program befinner sig emellertid för närvarande i ett dödläge, precis som hela partnerskapet mellan EU och Medelhavsområdet.

Vad har Europeiska kommissionen för förslag för att ge ny impuls åt Barcelonaprocessen, i synnerhet när det gäller den tredje delen, vilket Europaparlamentet begärt?

Vilka åtgärder avser Europeiska kommissionen att vidta för att programmet Euro Med Humaniora äntligen skall bli funktionsdugligt?

1. Avser man att utnyttja artikel 2.5 i handboken om beviljande av stöd, där det anges att en liten del av budgeten kan användas till spontana förslag?

2. Avser kommissionen att för detta program tillämpa det pilotstadium som anges i den nya budgetförordningen för Meda II?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 juni 2000)

Den sociala, kulturella och mänskliga aspekten av Barcelona-processen tog på allvar form efter det att Europa-Medelhavspartnerskapet ingicks i slutet av 1995. Det kan såleder konstateras att tre regionala program av betydande ekonomisk storleksordning har insättats och håller på att genomföras: Euromed Héritage (regionalt program för framhävande av kulturarvet i Europa och Medelhavsområdet 17,1 miljoner euro för den första fasen), Euromed Audiovisuel (regionalt program för audiovisuellt samarbete mellan Europa och Medelhavsområdet, 20 miljoner euro för den första fasen), Euromed Jeunesse (regionalt program för att förstärka ungdomssammanslutningar och ungdomsutbyte på Europa-Medelhavsnivå, 6 miljoner euro för den första fasen). Det anges vidare att kommissionen förbereder inledandet mot slutet av första halvåret 2000 av den andra fasen av programmet Euromed Héritage (Euromed Héritage II), vilket kommer att ske i form av en ansökningsomgång, vilken offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och på Europa-servern.

Det framtida programmet Euromed Sciences Humaines har ännu inte kunnat inledas av skäl som har att göra med interna förfaranden bl.a. med anknytning till reglerna om öppenhet och ökad konkurrens. Kommissionen håller på att granska ärendet för att om möjligt snabbt finna en lösning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1154/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. Kapitel 5 tar upp lagstiftningen kring livsmedelssäkerheten.

De nuvarande förfarandena för anpassning av lagstiftningen till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen är inte alltid adekvata (stycke 82-83). De är ofta omständliga, olika kommittéer deltar i arbetet, olika modeller gäller och resurserna är knappa och splittrade.

Det behövs en bättre samordning för att det skall kunna garanteras att frågor i anslutning till livsmedelssäkerheten behandlas adekvat. Detta kan ske genom att det används ett enda rättsligt förfarande för avsedd lagstiftning, ett enda hanteringsförfarande för antagandet av enskilda beslut och ett krishanteringsförfarande för alla akuta fall avseende livsmedelssäkerhet.

Avser kommissionen att koncentrera ansvaret för lagstiftningen, hanteringsförfarandet och krishanteringsförfarandet till generaldirektoratet för folkhälsa och konsumentskydd, för att på så sätt åstadkomma en bättre samordning i frågor som har med livsmedelssäkerhet att göra? Om inte: varför tar kommissionen avstånd från att befogenheterna i livsmedelssäkerhetsfrågor skulle koncentreras på detta generaldirektorat? Om så är fallet: a) hur och inom vilken tidsrymd avser kommissionen att genomföra en sådan koncentration och b) hur kommer befogenhetsfördelningen mellan kommissionen och medlemsstaterna att förändras av det nyligen fattade beslutet om kommittéförfarandet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 juni 2000)

I oktober 1999 och mars 2000 omstrukturerade kommissionen sina avdelningar i två steg för att sammanföra all kompetens när det gäller livsmedelssäkerhet i ett enda generaldirektorat. Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd ansvarar nu för alla frågor om säkerhet i produktionskedjan för livsmedel som omfattar alla sektorer från ax till limpa.

Genom rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(1), s.k. kommittéförfarande, har vissa aspekter på antagandeförandet för fattade beslut ändrats genom delegation av befogenheter. Kompetensfördelningen mellan kommissionen och medlemsstaterna har inte ändrats genom beslutet.

(1) EGT L 184, 17.7.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1226/00

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) till kommissionen

(14 april 2000)

Ämne: Miljö

Nyligen har kommissionen föreslagit ett system med handel med utsläpp mellan medlemsstaterna vilket kommer att vara till hjälp och minska kostnaden för att uppfylla Kyoto-protokollet, det vill säga att minska nuvarande utsläpp med 8 procent mellan år 2008 och 2012. Det rör sig alltid om nettoutsläpp av dessa gaser.

Anser inte kommissionen att det vore lämpligare att låta bedömningsgrunderna avse utsläpp per producerad enhet, så att våra företag blir mer konkurrenskraftiga miljömässigt talat, och att direkt stödja forskning och utveckling av produktionsteknik som är miljövänligare i detta hänseende?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att undvika att vår industri flyttar till länder med flexiblare lagstiftning på detta område?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 maj 2000)

Kommissionen anser inte att det skulle vara lämpligare att använda utsläpp per producerad enhet som grund för att uppfylla sina åtaganden i enlighet med Kyoto-protokollet. Detta beror i grunden på att Kyoto-protokollets mål är absoluta mål och gemenskapens utsläpp av växthusgaser måste därför minskas i absoluta tal om den skall uppfylla sina internationella åtaganden.

Vad gäller en eventuell flyttning av industrin till länder utanför gemenskapen är det viktigt att uppmärksamma att alla gemenskapens stora industrialiserade konkurrenter har åtagit sig mål för utsläppsminskningar som också kommer att kräva att de genomför åtgärder. Det är därför troligt att företag i andra industrialiserade länder kommer att få göra liknande ansträngningar som de som krävs av gemenskapens företag.

Vad gäller en eventuell flyttning av industrin till utvecklingsländer som inte har mål som skall uppfyllas i enlighet med Kyoto-protokollet anser kommissionen att flyttningsbeslut beror på en mängd faktorer, varav miljökriterierna endast är en. På lång sikt förväntas det emellertid att även utvecklingsländerna måste anstränga sig för att begränsa utsläppen om målen i ramkonvention om klimatförändringar skall uppfyllas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0570/00

från Christopher Huhne (ELDR) till rådet

(2 mars 2000)

Ämne: Ökad användning av omröstningar med kvalificerad majoritet

Kan rådet ange vilka medlemsstater som vid de två senaste regeringskonferenserna föreslog en ökad användning av omröstningar med kvalificerad majoritet och inom vilka områden, vilka förslag som antogs och vilka medlemsstater som motsatte sig en sådan ökning?

Svar

(10 juli 2000)

Rådet skulle vilja påminna den ärade parlamentsledamoten om att regeringskonferensen är en tillfällig gruppering, sammansatt av företrädare för medlemsstaternas regeringar och skild från rådet.

Rådet har alltså ingen befogenhet att svara på frågor som rör regeringskonferensens arbete, inte heller rörande de ställningstaganden medlemsstaterna gjort i regeringskonferensen.

Den ärade parlamentsledamoten känner säkert till att den ökade användningen av omröstning med kvalificerad majoritet är ett av de ofta återkommande diskussionsämnena vid regeringskonferenserna och den tar allt fastare form under utvecklingen av fördragen. När det gäller de framsteg som gjordes i Maastricht ber rådet att få hänvisa till en studie som gjordes vid Europaparlamentets generalsekretariat (Generaldirektoratet för forskning, avdelningen för politiska och institutionella frågor) i januari 1996. När det gäller de framsteg som gjordes i Amsterdam erinras om att man enades om att två ledamöter vid Europaparlamentet skall närvara som observatörer vid de möten som hålls i den förberedande gruppen för medlemsstaternas regeringsföreträdare och att de kan komma med inlägg för att göra Europaparlamentets åsikt gällande i alla frågor som debatteras och att relevanta dokument skall ställas till deras förfogande. Detta tillgodoser även kravet på att Europaparlamentets ledamöter skall få bättre information om hur arbetet fortlöper och om innehållet i de resultat som uppnås.

När det gäller den pågående regeringskonferensen tillämpas samma ordning. Den ärade parlamentsledamoten blir säkert informerad om konferensens överläggningar och bland annat om de ställningstaganden som de två observatörerna från Europaparlamentet gjort i fråga om ökad användning av omröstning med kvalificerad majoritet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0470/00

från Isabelle Caullery (UEN) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Program, gemenskapsprojekt och europeiska initiativ i regionen Ile-de-France

Kan kommissionen utarbeta en fullständig förteckning över de olika program och europeiska projekt eller gemenskapsinitiativ i vilka regionen Île-de-France är förmånstagare i egenskap av överordnad regional myndighet, samt ange i vilken utsträckning?

Kan kommissionen också ange samtliga de europeiska program och initiativ i vilka olika organ, forskningscenter, föreningar, universitet, kommuner och andra sammanslutningar etc. deltar vilka är geografiskt belägna i regionen Île-de-France, samt ange i vilken utsträckning dessa deltar?

Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-0469/00 och E-0470/00 ingivet av Romano Prodi för kommissionen

(5 maj 2000)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0225/00

från Daniel Hannan (PPE-DE) till rådet

(28 januari 2000)

Ämne: Gemenskapens arbetsgrupper

Europaparlamentet har inga befogenheter att granska EU:s arbetsgrupper. Även de nationella parlamenten har liten kännedom om deras verksamhet.

Skulle rådet kunna överlämna en lista över samtliga inrättade arbetsgrupper, tillsammans med programförklaringarna för grupperna, utsedd nivå på och utsett departement för den nationella representationen samt en kort redogörelse av det ämne som för närvarande behandlas?

Svar

(8 juni 2000)

Rådet fäster mycket stor vikt vid öppenhet och insyn när det gäller fattandet av beslut inom Europeiska unionen. Det betonar att de arbetsgrupper inom gemenskapen som det hänvisar till inte skall sammanblandas med de kommittéer som har inrättats för att bistå Europeiska kommissionen inom den allmänna ramen för beslutet om kommittéförfaranden av den 28 juni 1999.

Efter detta klargörande meddelar rådet den ärade parlamentsledamoten att rådet nyligen som ett led i reformerna för att säkerställa ett effektivt råd för en utvidgad union genomförde en omorganisering och minskning av antalet förberedande organ, vilka återges i en offentlig förteckning. Denna förteckning innehåller de kommittéer och arbetsgrupper som direkt deltar vid förberedelserna inför rådets möten och kommer att gradvist att genomföras. Förteckningen kommer regelbundet att uppdateras för att återspegla eventuella ändringar. Arbetet inom alla sådana förberedande organ är naturligtvis underställt, samt granskas av, rådet.

Till följd av det förfarande för att ändra rådets arbetsordning som för närvarande håller på att slutföras har rådets generalsekretariat fått i uppdrag att offentliggöra förteckningen av dessa förberedande organ. I samband med detta kommer det att översändas en kopia av förteckningen till den ärade parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0522/00

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(28 februari 2000)

Ämne: Italienska postverkets anbudsförfarande för utdelningstjänsten

Tänker kommissionen kontrollera om det anbudsförfarande som tillämpas av det italienska postverket, Poste italiane SpA, är reglementsenligt, i synnerhet när det gäller A-posttjänsten.

Förra året hävdes kontraktet med italienska statens järnvägar för postfrakt med tåg. Kan kommissionen ange om de nya transportörerna valts ut genom ett reglementsenligt anbudsförfarande som överensstämmer med gemenskapsbestämmelserna?

Enligt Amsterdamfördraget skall Europeiska unionen se till att miljöpolitiken integreras i utövandet av gemenskapspolitiken på andra områden, och enligt Kyotokonventionen har Europeiska unionen åtagit sig att minska utsläppen av koldioxid.

Anser kommissionen att man bör prioritera järnvägstransporter framför vägtransporter i de fall där det är möjligt och där de är lika effektiva?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 april 2000)

Kommissionen har inte hört talas om de påstådda överträdelserna av gemenskapsrätten för offentlig upphandling och kan därför inte ingripa mot de italienska myndigheterna för att kontrollera överensstämmelsen i det förfarande för anbudstilldelning som parlamentsledamoten hänvisar till.

Kommissionen tar emellertid gärna ta emot de upplysningar som parlamentsledamoten förfogar över i ärendet. Med stöd av dessa kommer kommissionen att inleda de undersökningar som behövs för att kunna bedöma om det finns brister i gemenskapsrätten för offentlig upphandling och vidta de åtgärder i EG-fördraget som kan visa sig nödvändiga för att anpassa det nämnda förfarandet till gemenskapsrätten för offentlig upphandling.

Kommissionens nuvarande järnvägspolitik syftar till ge järnvägen en konkurrenskraftig ställning på transportmarknaden med hjälp av en ram som ger järnvägen möjlighet att konkurrera på lika villkor med övriga transportsätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0175/00

från Olivier Duhamel (PSE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Europeisk utmärkelse

Då ovädret nyligen drog fram över en del av Västeuropa lämnade hundratals européer, civila och militärer, sina länder och tog sig till de katastrofdrabbade områdena, där de ställde upp med sin kompetens och energi för att reparera det som var möjligt och för att undsätta den drabbade befolkningen.

Detta ur solidaritetssynpunkt exemplariska agerande skulle kunna leda till att unionen, och framförallt kommissionen, inrättar en europeisk utmärkelse, till exempel i form av ett europeiskt förtjänsttecken, för att belöna de medborgare eller grupper av medborgare som på någon nivå har verkat för att förstärka sammanhållningen mellan folken i medlemsstaterna, eller som har visat prov på europeisk medborgaranda.

Kan kommissionen, och framförallt dess ordförande, meddela om den kan tänka sig att inrätta en sådan utmärkelse för att belöna exempel på mod och solidaritet inom unionen, och om så är fallet kan den snabbt undersöka på vilket sätt detta skall genomföras?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(15 mars 2000)

Kommissionen förstår och delar parlamentsledamotens oro.

Den anser emellertid inte att ett sådant initiativ omfattas av dess behörighet. Initiativet skulle däremot kunna tas upp när unionen grundligare undersöker frågan om civilskydd på europeisk nivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0647/00

från Markus Ferber (PPE-DE) till kommissionen

(9 mars 2000)

Ämne: Den konstgjorda sjön Lago di Lacina i Kalabrien

Revisorer i södra Italien har konstaterat att den konstgjorda sjön Lago di Lacina, som finns med på många kartor över Kalabrien, inte existerar. Dessutom upptäcktes 1999 att det finns 120 sjukhus i södra Italien som aldrig har blivit helt färdigställda och som aldrig har behandlat några patienter. Ett av dessa sjukhus lär till och med ha utnyttjats som vapengömma av maffian. Dessutom finns det gator som inte leder någonvart och fabriker som aldrig har satt igång sin produktion.

Har dessa projekt fått stöd från Europeiska unionen? Om så är fallet, vilken form av stöd och vilka belopp rör det sig om? Är det möjligt att kräva tillbaka pengarna?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(7 april 2000)

Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över har inget gemenskapsstöd utbetalats för att bygga fördämningen i Lacina.

Vad gäller de övriga projekt som nämns i parlamentsledamotens fråga är de uppgifter som ges för knapphändiga för att kunna identifiera dessa. Det är därför inte möjligt att bekräfta om dessa projekt har erhållit gemenskapsstöd eller om oegentligheter har upptäckts vid genomförandet.

Kommissionen står till parlamentsledamotens förfogande för att granska frågan mer ingående på grundval av mer konkreta uppgifter som eventuellt kan tillhandahållas.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0412/00

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(9 februari 2000)

Ämne: Artiklarna 6 och 7 i Fördraget om Europeiska unionen

Anser kommissionen inte att det är nödvändigt att snarast klargöra på vilket sätt, inom vilken tidsfrist och på vilka villkor artiklarna 6 och 7 i Fördraget om Europeiska unionen skall tillämpas, så att man kan undvika politiskt missbruk av bestämmelserna i fördraget och olämplig inblandning i politiken i vissa medlemsstater, som inte har något att göra med verkliga och dokumenterade kränkningar av de mänskliga rättigheterna i andra medlemsstater?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(23 mars 2000)

I artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen anges vilka principer unionen bygger på. Artikeln kräver inga tillämpningsåtgärder från gemenskapens sida.

Lagstiftaren har fastställt villkoren för att tillämpa artikel 7.1 i EU-fördraget, nämligen att man konstaterar att en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter de principer som anges i artikel 6 i EU-fördraget.

Kommissionen erinrar om att dess uppgift i ett sådant ärende inte går att jämföra med dess uppgift vid ett vanligt överträdelseförfarande.

Enligt kommissionen kräver tillämpningen av artikel 7 överväganden som inte låter sig förenas med på förhand fastställda exakta bestämmelser och kriterier.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0391/00

från Maurizio Turco (TDI) till kommissionen

(8 februari 2000)

Ämne: Användning av strukturfonderna i Italien 1994-1999

De senaste uttalandena från den italienska revisionsrätten har gett nytt liv åt den hätska debatten om hur strukturfonderna bör användas.

Enligt revisionsrättens uppgifter ligger Italien fortfarande långt efter när det gäller genomförandet av programmen för 1994-1999.

Stämmer dessa uppgifter?

Kan kommissionen så snart som möjligt redogöra för de senaste uppgifterna, som den har tillgång till, om de åtaganden och betalningar som gjorts för var och en av de olika regionerna och målen?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(29 februari 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0456/00

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Svaret på fråga E-1877/99: Strukturpolitik och arbetsmarknad

Med hänvisning till svaret på fråga E-1877/99(1) av den 20 december 1999 uppstår följande kompletterande frågor:

1. Vilka uppgifter har legat till grund för svaret på punkt 5 (uppgifter om Österrike)?

2. Vilken nationell myndighet samlar in uppgifterna om arbetsmarknaden i samband med EU:s strukturfondsmedel?

3. Är de 2 100 nya arbetstillfällen som skapats i mål 1-regionen Burgenland inrättade på kort sikt, medellång sikt eller lång sikt?

4. Hur många av de 2 100 nya arbetstillfällena är heltids- respektive deltidsanställningar?

5. Enligt vilka kriterier eller definitioner särskiljer kommissionen mellan arbetstillfällen på kort sikt, medellång sikt eller lång sikt?

6. Inom vilka näringsgrenar respektive sektorer skapades dessa nya arbetstillfällen?

7. Genom vilka undersökningar, vilken insamling av data respektive genom vilka instrument anser sig kommissionen kunna påvisa att utnyttjandet av strukturmedlen medförde att 5 800 arbetsplatser kunde bibehållas i mål 1- regionen Burgenland?

8. Hur kan kommissionen belägga att dessa arbetstillfällen skulle ha försvunnit utan strukturstödet från EU?

(1) EGT C 203 E, 18.7.2000, s. 78.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Anna Diamantopoulou

(28 mars 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.