ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1151/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. Kapitel 5 tar upp lagstiftningen kring livsmedelssäkerheten.

De bestämmelser som gäller livsmedelstillsatser och aromer måste enligt kommissionen ändras i många hänseenden. För det första vill kommissionen få befogenhet att upprätthålla en EU-förteckning över godkända tillsatsämnen. Enzymernas ställning bör klargöras. För det andra bör det utarbetas förteckningar över färgämnen, sötningsmedel och andra tillsatsämnen. För det tredje måste renhetskriterierna för sötningsmedel, färgämnen och andra tillsatsämnen ändras.

För livsmedelstillsatser som framställts av nya råämnen måste lämpliga renhetskriterier fastställas. Kommissionen planerar komma ut med en rapport om intaget av tillsatsämnen. Det behövs forskning kring de toxikologiska effekterna av substanser som på naturlig väg ingår i aromer. Kommissionen kommer att uppdatera förteckningen över aromämnen, inrätta ett program för utvärdering av aromämnen och upprätta en förteckning över tillsatsämnen som har godkänts för användning i aromer.

1. Varför vill kommissionen inte längre tillämpa medbeslutandeförfarandet i fråga om sötningsmedel, färgämnen och andra tillsatsämnen? Innebär detta inte att det inkräktas på Europaparlamentets demokratiska rätt att fatta beslut?

2. I vilka hänseenden vill kommissionen förändra enzymernas ställning?

3. Kommer kraven på godkända tillsatsämnen att ändras? Och kommer kommissionen att fastställa andra renhetskriterier för tillsatsämnen som framställts av nya råämnen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 och E-1162/00 ingivet av David Byrne för kommissionen

(9 juni 2000)

De frågor som parlamentsledamoten har tagit upp undersöks i syfte att man skall kunna lägga fram förslag till lagstiftning enligt den tidsplan som fastställts i vitboken om livsmedelssäkerhet.

Det skulle vara olämpligt att för närvarande föregripa detaljerna i varje förslag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1284/00

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Räddnings- och ambulansflygavtal med den österrikiska huvudorganisationen för socialförsäkringsgivare

Med anledning av min fråga E-0137/00(1) skulle jag vilja göra några preciseringar. Som mina efterforskningar ha visat beror problemet i samband med de avtal om ersättning som slutits i Österrike mellan inrikesministeriet och en privaträttslig förening å ena sidan och den österrikiska huvudorganisationen för socialförsäkringsgivare å andra sidan inte bara på det bristfälliga upphandlingsförfarandet för dessa kontrakt. Problemet är i stället att den direkta uppgörelsen mellan de ovannämnda organen sedan den 31 mars 1995 har skett utan någon avtalsmässig grund, medan möjligheten till direkt uppgörelse för andra leverantörer av sådana tjänster avvisas av huvudorganisationen för socialförsäkringsgivare. Mot denna bakgrund vill jag ställa följande kompletterande fråga till kommissionen:

Föranleder inte omständigheten att direkta uppgörelser mellan den österrikiska huvudorganisationen för socialförsäkringsgivare och de nämnda räddnings- och ambulansflygföretagen sker utan någon avtalsmässig grund kommissionen att betvivla att detta tillvägagångssätt är förenligt med bestämmelserna i direktiv 92/50/EEG(2) av den 18 juni 1992?

(1) EGT C 280 E, 3.10.2000, s. 183.

(2) EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(15 juni 2000)

Kommissionen hänvisar till sitt svar på parlamentsledamotens fråga E-0137/00, som också rörde räddnings- och ambulansflygavtal som slutits av de österrikiska socialförsäkringsorganens huvudorganisation.

Kommissionen kommer att kunna besvara parlamentsledamotens fråga när den har fått de upplysningar som begärts av de österrikiska myndigheterna. Att ett avtal har slutits utesluter naturligtvis inte att detta står i strid med direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0477/00

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Upparbetningsanläggningen Sellafield och Cap de la Hague

Åtskilliga uppgifter från universitet och seriösa miljöorganisationer visar den fortskridande kontamineringen av de europeiska haven. Sedan flera år har kommissionen tillgång till motsvarande uppgifter (framställning 393/95). De försämrade mätresultaten sedan dess har också meddelats kommissionen. Som avtalspart i OSPAR-konventionen eftersträvar kommissionen målet att fram till år 2020 få mätvärdena för radioaktivitet att motsvara det naturliga tillståndet i hela den biotop som de europeiska haven och nordöstra Atlanten utgör.

1. Vilka uppgifter och vilken information beträffande utsläppsmängder i och radioaktiv kontaminering av biotopen kust/hav på grund av upparbetningsanläggningen Sellafield och Cap de la Hague har kommissionen under de gångna åren erhållit från de statliga instanserna i de länder där verksamheten bedrivs?

2. Varför har kommissionen inte beaktat de alarmerande mätvärdena från universitet och seriösa miljöorganisationer? Varför har kommissionen i samband med bedömningen av den faktiska situationen hittills endast stött sig på de värden och tolkningar som tillhandahållits av de statliga instanserna i de länder där verksamheten bedrivs? Hur bedömer kommissionen deras vetenskapliga oberoende?

3. Anser kommissionen att den har uppfyllt sin skyldighet att följa försiktighetsprincipen när den under tio år (19891999) endast har kontrollerat upparbetningsanläggningen Sellafield och Cap de la Hague en gång vardera?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(31 mars 2000)

Den information frågeställaren söker vad gäller medlemsstaternas tillhandahållande av information om mängden radioaktivitet i miljön och det sätt på vilket kommissionen tolkar denna information och information från andra källor har tillhandahållits såsom svar på frågeställarens skriftliga fråga E-2585/99(1).

Kommissionen spelar såsom fördragsslutande part till konventionen om skydd av den marina miljön i nordöstra Atlanten en aktiv roll i genomförandet av Oslo- och Pariskommissionens (OSPAR) strategi vad gäller radioaktiva substanser. Det sätt på vilket kommissionen mest effektivt kunnat bidra till genomförandet av denna strategi diskuterades av de fördragsslutande parterna vid OSPAR-mötet om RAD (Radiation absorbed doses) som hölls av kommissionen i Luxemburg 1821 januari 2000. Som ett resultat av detta och tidigare diskussioner har kommissionen åtagit sig att vidta åtskilliga åtgärder för att stödja strategins genomförande, inbegripet en förpliktelse att uppdatera Marínaprojektet om exponering för radioaktiv strålning inom gemenskapen från nordeuropeiska havsområden.

Kommissionen har avlagt kontrollbesök enligt artikel 35 i Euratomfördraget på Sellafield och Cap de la Hague som ett led i ett planerat program för sådana besök i samtliga medlemsstater. Detta program kommer att fortsätta. Kommissionen företar ett så stort antal kontrollbesök som möjligt inom ramen för de resurser som den tilldelats för närvarande.

(1) Se sida 24.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0512/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(28 februari 2000)

Ämne: Offshorecentrum och informationsutbyte beträffande betalningar

Kommissionen svarade den 17 januari 2000 på en skriftlig fråga, E-2234/99(1), från Frederik Bolkestein. Kan kommissionen ange varför man inte kan införa åtgärder, liknande de som kommissionen beskriver i svaret, för offshorecentrum som inte har träffat överenskommelser om informationsutbyte beträffande betalningar till personer som inte är bosatta i det berörda landet?

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 128.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 april 2000)

Utöver nuvarande bestämmelser för att bekämpa penningtvätt, styrs informationsutbytet i skattefrågor vanligen av bilaterala skatteavtal som ligger helt inom de berörda regeringarnas behörighet. Finansministrarna inom gruppen av de sju mest industrialiserade länderna (G7) har dock nyligen uttryckt oro över finansiella offshorecentrum och skatteparadis som underminerar internationella normer för finansreglering och som fungerar som tillflyktsorter för undandragande av skatt eller skatteflykt.

Företrädare för den finansiella aktionsgruppen för att bekämpa penningtvätt och kommittén för skattefrågor inom Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) har övervägt hur systemen för att bekämpa penningtvätt skulle kunna stärkas och hur effektiviteten inom mekanismerna för informationsutbyte i skattefrågor skulle kunna förbättras.

OECD har också angivit bristen på informationsutbyte som en viktig faktor när det gäller att identifiera skatteparadis. Därför rekommenderar den att länder som inte har regler om rapportering av bofasta skattebetalares internationella transaktioner och verksamheter i utlandet bör överväga att anta sådana regler samt att länder utbyter information som erhållits enligt dessa regler. OECD avser att offentliggöra en förteckning över skatteparadis senare i år och kommer att granska möjligheten att samordna motåtgärder mot rättsväsenden som är ovilliga att samarbeta för att bekämpa skadlig skattekonkurrens.

Gemenskapen har redan antagit direktiv både för att bekämpa penningtvätt och för att tillhandahålla ömsesidigt bistånd på området för direkt och indirekt beskattning. Det senare innefattar särskilt bestämmelser om informationsutbyte mellan skattemyndigheter för att bekämpa skatteflykt och skatteundandragande i gemenskapen. Därutöver har gemenskapen gått i spetsen för att fastställa behovet av samordnat handlande och för att vidta konkreta åtgärder för att angripa skadlig skattekonkurrens, inklusive inom medlemsstaternas tillhörande och associerade områden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0840/00

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(21 mars 2000)

Ämne: Arbetslöshetsprocenten i Grekland

Den 4 januari 2000 publicerade EU:s statistiktjänst Eurostat (i sin bulletin nr 1/2000) mycket intressanta uppgifter med arbetslöshetsprocenter för män och kvinnor i EU. Dessa uppgifter gäller perioden november 1997 till november 1999 och gäller män och kvinnor under 25 år och över 25 år. Anmärkningsvärt i detta sammanhang är att statistiska uppgifter från Grekland saknas helt medan detaljerade uppgifter från alla övriga medlemsstater ingår, liksom också uppgifter från USA och Japan.

Kan Europeiska kommissionen upplysa mig om huruvida de grekiska myndigheterna har sänt in uppgifter om arbetslöshetsprocenten i Grekland eller inte. Om så inte är fallet undrar jag hur man motiverat denna underlåtelse och vilka åtgärder kommissionens tjänster vidtagit, om de vidtagit några, för att få fram information om arbetslösheten i Grekland?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Solbes Mira

(12 april 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-0338/00 från Alavanos(1).

(1) Se sida 131.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0752/00

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(13 mars 2000)

Ämne: Romkonventionen

Vilka möten har kommissionen hållit det senaste halvåret i samband med förslaget till rättsakt om utomobligatoriska förpliktelser (Projet de communication sur la loi applicable aux obligations non-contractuelles (Rome II)), som skall ersätta Romkonventionen? Var hölls mötena? Har rådet diskuterat förslaget det senaste halvåret? I så fall när, och vilka slutsatser kom man fram till? Hur högt uppsatta tjänstemän deltog i mötena? Vilka kommissionstjänstemän deltog?

Vilka tjänstemän eller avdelningar inom kommissionen ansvarar för förhandlingarna om Rom II? Finns det interna arbetsdokument som för närvarande cirkulerar (DG JAI (99)495 Communication de la Commission sur la loi applicable aux obligations non-contractuelle) på engelska? Varför finns det i så fall inget engelskt exemplar tillgängligt? Vad innehåller det interna dokumentet, och när förväntas resultat av de interna överläggningarna mellan avdelningarna?

Hålls det samråd med några externa organ i frågan? I så fall vilka, och hur väljs organen ut?

När planerar man att lägga fram ett formellt förslag till rättsakt på området, och när beräknar man att lagstiftningsförfarandet skall vara avslutat?

Svar från Antonio Vitorino på kommissionens vägnar

(14 april 2000)

Rom II-projektet om lagstiftning avseende utomobligatoriska förpliktelser är inte avsett att ersätta, utan att komplettera gällande Romkonvention om lagstiftning avseende avtalsenliga förpliktelser.

Ett flertal diskussioner angående projektet ägde rum i rådets arbetsgrupp mellan juli 1998 och oktober 1999. Dessa diskussioner har tillfälligt upphört för att kommissionen skall få möjlighet att lägga fram ett initiativ.

Det dokument som parlamentsledamoten hänvisar till är ett internt samråd mellan kommissionens avdelningar angående ett dokument om att inleda ett offentligt samråd. Kommissionen har inte för avsikt att lägga fram någon lagstiftning förrän förfarandet om ett offentligt samråd har avslutats.

Kommissionen kommer inom kort att fatta beslut om huruvida dokumentet skall antas och vid vilken tidpunkt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1672/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Betalning till entreprenörer och leverantörer.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 046 E , 13/02/2001 s. 0210 - 0210



SKRIFTLIG FRÅGA E-1672/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (29 maj 2000) Ämne: Betalning till entreprenörer och leverantörer Skulle kommissionen mot bakgrund av Schreyers svar på min skriftliga fråga E-0505/00(1) kunna ange det totala belopp som utbetalades under 1999 varav man tidigare angett den andel betalningar som genomförts inom 60-dagarsperioden? (1) Se s. 10. Svar avgivet på kommissionens vägnar av Schreyer (13 juli 2000) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0254/00

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Kommissionsledamöternas kanslier

Kommer kommissionsledamöterna att upprätta förteckningar över medarbetarna i sitt kansli?

Vad uppgår de totala lönekostnaderna till för varje kansli?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(16 mars 2000)

Förteckningen över medarbetarna i kommissionsledamöternas kanslier överlämnas direkt till ledamoten och parlamentets generalsekretariat. Den ingår i publicerade dokument.

Lönerna för varje kansli uppgår till följande belopp per månad:

>Plats fÄHor tabell>

Beloppen motsvarar nettolönen för tjänstemännen i lönegraderna A, B, C och D och andra anställda placerade vid kanslierna. Nettolönen består av grundlön beroende på lönegrad och antal tjänsteår, eventuellt utbildnings- och familjetillägg till de tjänstemän som har rätt till detta på grund av försörjningsbörda, i förekommande fall utlandstillägg samt fast kanslitillägg för tjänstemän i lönegrad C. Vid beräkning av nettolönen tas också hänsyn till olika avdrag, t.ex. avgift till socialförsäkringssystemet, gemenskapsskatt och den särskilda krisskatt som betalas av tjänstemännen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1120/00

från Lucio Manisco (GUE/NGL) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Verkställande av fängelsedomen mot Akin Birdal och domen mot Necmettin Erkaban i Turkiet

Tisdagen den 28 mars 2000 gav den allmänna åklagarmyndigheten i Ankara avslag på att verkställandet av domen mot Akin Birdal, som är en framstående och orädd förespråkare för medborgerliga rättigheter i Turkiet, skulle skjutas upp och gav order om att han skulle fängslas. Akin Birdal är dömd för samhällsomstörtande uttalanden. Hans advokater hade begärt att verkställandet av domen skulle skjutas upp sex månader eftersom Akin Birdal behöver kontinuerlig läkarvård på grund av de skador han ådragit sig i samband med ett mordattentat.

I början av mars dömdes den före detta premiärministern Necmettin Erkaban till ett års fängelse efter liknande anklagelser om uttalanden som han gjort 1994.

1. Anser inte kommissionen att dessa uppenbara överträdelser av yttrandefriheten och de mänskliga rättigheterna går stick i stäv med de åtaganden som den turkiska regeringen har gjort för att kunna ansluta sig till Europeiska unionen och grundkraven för nya staters anslutning såsom respekten för de principer som unionen bygger på (artikel 6.1 i EU-fördraget) och de politiska kriterier som Europeiska rådet i Köpenhamn fastställde i juni 1993?

2. Anser inte kommissionen att den bör uppmana regeringen i Ankara att upphäva de juridiska och ickejuridiska åtgärder som den vidtagit mot Birdal och Erkaban?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(22 maj 2000)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro för Akin Birdal, som har tvingats tillbaka till fängelset för att avtjäna sitt straff, och för Necmettin Erbakan, som har dömts till ett års fängelse.

Vad gäller Akin Birdal ställer kommissionen sig helt bakom uttalandet av rådets ordförandeskap den 30 mars 2000, i vilket den turkiska regeringen bland annat uppmanas att vidta åtgärder för att denna erkända förespråkare för medborgerliga rättigheter skall friges.

Den nya situationen är desto mer beklaglig mot bakgrund av slutsatserna från Europeiska rådets senaste möte i Helsingfors den 10 december, i vilka Turkiets ställning som kandidatland bekräftas och landet uppmanas att göra särskilda ansträngningar för att efterleva de politiska Köpenhamnskriterierna.

Det är därför viktigt att Turkiet beslutsamt engagerar sig i en fortlöpande demokratiseringsprocess och antar nödvändiga reformer. I detta avseende förefaller det vara en absolut nödvändighet att artikel 312 i den turkiska strafflagen, som ligger till grund för domen mot Akin Birdals 1998 och mot Necmettin Erbakan i mars 2000, ändras eller till och med upphävs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0165/00 från Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) och Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen. Övervakning av statliga stöd till den spanska elsektorn.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 330 E , 21/11/2000 s. 0096 - 0096



SKRIFTLIG FRÅGA E-0165/00 från Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) och Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen (31 januari 2000) Ämne: Övervakning av statliga stöd till den spanska elsektorn De statliga stöd i form av ersättningar för kostnader för den spanska elsektorns övergång till fri konkurrens håller på att utredas. Kommissionsledamot Monti har erkänt att den sjätte övergångsbestämmelsen i lag 54/97 för den spanska elsektorn har inneburit att statliga stöd har utbetalats utan förhandsmeddelande till Europeiska kommissionen. Hur har kommissionen mot denna bakgrund för avsikt att vid ett eventuellt beslut behandla de belopp som de spanska elbolagen redan mottagit, med avseende på artikel 87.3 c i fördraget? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (9 mars 2000) Olagligheten i ett statligt stöd, dvs. det faktum att det har beviljats utan förhandsanmälan till kommissionen, innebär inte i sig, i enlighet med domstolens praxis, att det är oförenligt med den gemensamma marknaden. De belopp som redan har utbetalats skall undersökas på grundval av artiklarna i EG-fördraget för att det skall kunna fastställas om stödet är förenligt med den gemensamma marknaden eller om det måste återbetalas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0217/00

från Mario Mantovani (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2000)

Ämne: Radioaktivt avfall i närheten av Gemensamma forskningscentret (GFC) i Ispra

Trots att det var sjutton år sedan som den sista av de fungerande reaktorerna vid GFC i Ispra stängdes, har den italienska befolkningen de senaste dagarna tagit upp problemet med radioaktivt avfall i närheten av GFC.

Det handlar i själva verket om minst 2 500 kubikmeter av radioaktivt avfall som förvaras i asfalt- eller cementbehållare på centret i Ispra i stället för att upparbetas, förmodligen på grund av de höga kostnaderna för upparbetning och hantering av avfall som producerats vid kärnkraftsanläggningar.

Förekomsten av sådant farligt material framkallar ängslan i området och väcker oro hos vem som helst.

Har kommissionen uppgifter angående detta problem?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(23 mars 2000)

Kommissionen uppmärksammar parlamentsledamoten på meddelandet till parlamentet och rådet med rubriken Kärnkraftsbördan från gemensamma forskningscentrets tidigare verksamheter inom ramen för Euratomfördraget Nedmontering av föråldrade kärnkraftsanläggningar och avfallshantering(1).

Det avfall som parlamentsledamoten hänvisar till är lagrat i anpassade anläggningar och övervakas med instrument.

Kommissionen har emellertid åtagit sig att se över förhållandena enligt överenskommelse med de italienska myndigheterna.

Som det står i meddelandet kommer detta avfall att förbli lagrat på ett fullkomligt säkert sätt i anläggningen i Ispra till dess att det kan flyttas till en slutförvaringsanläggning i Italien.

(1) KOM(1999) 114 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0719/00

från Manuel Pérez Álvarez (PPE-DE) till kommissionen

(17 mars 2000)

Ämne: Arbetsolyckor

Både fackmän och vanliga iakttagare brukar framhålla att arbete definitionsmässigt utgör en risk. Naturligtvis är vissa verksamheter förenade med större risker än andra. Det är också säkert att trots åtgärder för att undvika riskerna ger dessa alltför ofta anledning till olyckor.

De ansvariga politikerna i berörda länder framhåller lagarnas förträfflighet samtidigt som de erkänner deras otillräcklighet.

Europeiska unionen satsar på att skapa arbetstillfällen. Och då menas arbeten med kvalitet, ett begrepp som måste innebära arbete utan olyckor.

Har kommissionen tänkt föreslå några nya åtgärder för att praktiskt förverkliga eller samordna insatser i syfte att minska antalet arbetsolyckor?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(25 april 2000)

Kommissionen instämmer helt med parlamentsledamoten om vikten av åtgärder för att skydda arbetstagarnas hälsa och säkerhet i syfte att minska antalet arbetsolyckor. I detta hänseende har kommissionens politik på detta område alltid haft denna målsättning.

Direktiven inom arbetstagarnas hälsa och säkerhet som antagits av rådet på förslag av kommissionen utgör en grund med de lägsta kraven vad gäller åtgärder för att skydda arbetstagaren mot arbetsolyckor och arbetssjukdomar.

Det är medlemsstaternas uppgift att på ett lämpligt sätt kontrollera och övervaka tillämpningen av de nationella föreskrifter genom vilka dessa direktiv överförs.

För att underlätta tillämpningen av direktiven och bidra till att arbetsolyckorna minskar genomför kommissionen insatser av icke-lagstiftande art. Bland annat utarbetas handledningar som inte är tvingande, varje gång behovet uppstår.

I detta sammanhang vill kommissionen även uppmärksamma parlamentsledamoten på Arbetsmiljöbyråns verksamhet, och särskilt på den konferens om säkerhet, hälsa och anställbarhet som hölls i september 1999 i Bilbao. Vid konferensen tog man upp kopplingen mellan utslagning från arbetsmarknaden, anställbarhet, återgång till arbetet, arbetsmiljökultur och lika möjligheter, anpassning av arbetsmiljön till människan och företagens konkurrenskraft.

Vi översänder ett exemplar av slutsatserna från konferensen till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2321/00 från Roy Perry (PPE-DE) till kommissionen. EU-finansiering.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 046 E , 13/02/2001 s. 0220 - 0220



SKRIFTLIG FRÅGA P-2321/00 från Roy Perry (PPE-DE) till kommissionen (30 juni 2000) Ämne: EU-finansiering Hur mycket medel har beviljats från EU-fonder till projekt i grevskapet Hampshire Southampton Portsmouth och grevskapet Isle of Wight under de fyra senaste åren fördelat per fond, projekt, år och område? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi (11 juli 2000) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.