SKRIFTLIG FRÅGA E-2479/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(6 september 2002)

Ämne: Direktiv 1999/31/EG om deponering: Farligt avfall

Kan kommissionen bekräfta att det i januari 2002 beslutades att gamla teveapparater skall klassificeras som farligt avfall i enlighet med direktiv 1999/31/EG(1) om deponering?

Hur länge har medlemsstaterna känt till att denna klassificering troligen skulle genomföras?

Från och med vilket datum skall medlemsstaterna garantera att allt farligt avfall uppsamlas av särskilt godkända aktörer och att det deponeras på avstjälpningsplatser som uteslutande är reserverade för farligt avfall?

Har den brittiska regeringen, eller någon annan av medlemsstaternas regeringar, uttryckt tvivel inför möjligheten att uppfylla dessa krav i enlighet med tidtabellen för lagstiftning?

(1) EGT L 182, 16.7.1999, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 oktober 2002)

Hur man klassificerar avfall som farligt eller ofarligt avfall fastställs i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall(1) och inte i rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall. Avfall anses vara farligt om det uppvisar någon av de fjorton egenskaper som räknas upp i bilaga 3 till direktiv 91/689/EEG.

En kasserad teveapparat betraktas som avfall från elektrisk eller elektronisk utrustning bestående av olika komponenter. Några av dessa komponenter kan innehålla farliga ämnen, exempelvis kadmium och blyoxid i skärmens katodstrålerör. En kasserad teveapparat innehållande farliga komponenter är farligt avfall i enlighet med direktiv 91/689/EEG och klassificeras som avfall med kodnummer 16 02 13* enligt kommissionens beslut 2000/532/EG(2), med ändringar(3), som innehåller en gemenskapsförteckning över avfallskategorier. Däremot är en teveapparat där alla farliga komponenter avlägsnats inget farligt avfall(4). Det bör generellt nämnas att gemenskapen genom sin strategi för avfallshantering försöker främja återvinning och återanvändning av avfall från elektrisk och elektronisk utrustning(5). Detta har tagit form i kommissionens förslag till direktiv om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter(6). Förslaget behandlas för närvarande i förlikningskommittén. Enligt förslaget skall medlemsstaterna se till att farliga komponenter från sådan utrustning samlas upp och separeras för att säkerställa ett säkert bortskaffande och främja återvinning av de överblivna delarna. En kasserad teveapparat, som innehåller värdefulla material såsom återanvändbara metaller, borde därför inte kastas på en deponi som den är. I stället bör man först ta isär den och återvinna materialet.

Klassificeringen av avfall från elektrisk och elektronisk utrustning som innehåller farliga komponenter som farligt avfall antogs i maj 2000 genom kommissionens beslut 2000/532/EG, utan invändningar från medlemsstaterna om avfallskategorin i fråga, och trädde i kraft den 1 januari 2002. De diskussioner med medlemsstaterna som föregick beslutet varade i över tre år fram till maj 2000.

Skyldigheten att lämna farligt avfall till ett företag med tillstånd att hantera sådant avfall fastställs i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall, med ändringar(7), jämförd med direktiv 91/689/EEG. Bestämmelserna i fråga har varit i kraft sedan 1977 respektive 1993.

En av de viktigaste principerna i direktiv 1999/31/EG är att man skall sörja för en säker och miljövänlig deponering och därför inte får deponera farligt avfall tillsammans med icke-farligt avfall (förbud mot blandad upplagring). Detta gäller sedan den 16 juli 2001. Parlamentet avvisade faktiskt 1996 rådets gemensamma ståndpunkt delvis på grund av att det saknades ett strängt förbud mot blandad upplagring.

Förenade kungariket var den enda medlemsstat som inte ställde sig bakom förbudet mot blandad upplagring. För att underlätta tillämpningen av detta krav i medlemsstaterna gäller enligt deponidirektivet en övergångsperiod fram till den 16 juli 2004 för de deponier som redan fanns före den 16 juli 2001.

(1) EGT L 377, 31.12.1991.

(2) Kommissionens beslut 2000/532/EG av den 3 maj 2000 om ersättning av beslut 94/3/EG om en förteckning över avfall i enlighet med artikel 1 a i rådets direktiv 75/442/EEG om avfall, och rådets beslut 94/904/EG om upprättande av en förteckning över farligt avfall i enlighet med artikel 1.4 i rådets direktiv 91/689/EEG om farligt avfall, EGT L 226, 6.9.2000.

(3) Ändrat genom kommissionens beslut 2001/118/EG av den 16 januari 2001 och 2000/119/EG av den 22 januari 2001 (EGT L 47, 16.2.2001) och rådets beslut 2001/573/EG av den 23 juli 2001 (EGT L 203, 28.7.2001).

(4) Se nummer 16 02 14 i kommissionens beslut 2000/532/EG.

(5) Se t.ex. punkt 3.3 i KOM(1996) 399 slutlig, meddelande från kommissionen om revidering av gemenskapens strategi för avfallshantering.

(6) EGT C 365 E, 19.12.2000.

(7) EGT L 194, 25.7.1975, ändrat genom rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 (EGT L 78, 26.3.1991) och kommissionens beslut 96/350/EG av den 24 maj 1996 (EGT L 135, 6.6.1996).