SKRIFTLIG FRÅGA P-1973/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(5 juni 2003)

Ämne: F.d. jugoslaviska republiken Makedonien begår brott mot romers rättigheter

Enligt ett meddelande från organisationen Läkare utan gränser begås det just nu flagranta brott mot runt 600 romers mänskliga rättigheter (ibland dem 270 barn, tio gravida kvinnor och många åldringar). Romerna befinner sig vid gränsen mellan Grekland och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, nära gränsstationen Medzitlia. Flyktingarna sover under bar himmel och har inga tält eller någon annan form av skydd mot sol och regn och saknar bashygieninrättningar. Detta har pågått sedan i mars då FN:s flyktingkommissarie och f.d. jugoslaviska republiken Makedoniens arbetsmarknadsministerium förbjöd lägret och upphörde med att leverera mat, vatten och el. Den 22 maj använde de makedonska säkerhetsstyrkorna våld mot flyktingarna i syfte att driva bort dem från gränsen, samtidigt som romerna inte har några resehandlingar och är fullständigt beroende av myndigheterna.

Vad avser kommissionen att göra inom ramen för associeringsavtalet mellan EU och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien för att de mänskliga rättigheterna skall respekteras och för att värdiga livsförhållanden skall återupprättas för romerna i Medzitlia?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(3 juli 2003)

Kommissionen följer uppmärksamt situationen för de mer än 600 personer med romskt ursprung som samlats på gränsen mellan f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Grekland, nära gränsposteringen Medzilija. Det sker bland annat genom kontinuerligt engagemang från kommissionens delegation i Skopje. Tre representanter för romer togs emot på delegationen den 30 maj 2003 och delegationens personal har också besökt uppsamlingslägret vid gränsen.

Enligt senaste tillgängliga uppgifter får personerna grundläggande humanitärt bistånd (livsmedel och hälso- och sjukvård) bland annat från FN:s flyktingkommissariat, Internationella organisationen för migration (OIM) och diverse icke-statliga organisationer (bland andra makedoniska Röda korset, Internationella rödakors- och rödahalvmånefederationen/Internationella rödakorskommittén, schweiziska Röda korset, Caritas och Cooperazione Italiana).

Det internationella samfundet (Förenta nationernas uppdrag i Kosovo [UNMIK], EU, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa, Europarådet, FN:s flyktingkommissariat, OIM med flera) är också engagerat och försöker hjälpa den makedoniska regeringen och de berörda personerna att hitta lösningar. Personerna tillhör en grupp som flydde från Kosovo 1999 och som i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien haft en osäker tillfällig status, som har förlängts var sjätte månad, med få sociala rättigheter. De flesta av dem bodde i uppsamlingscentrumet Suto Orizari, som öppnades 1999 och stängdes av FN:s flyktingkommissariat i april 2003 på grund av långt framskridet förfall. Man har föreslagit de mest utsatta personerna (cirka 150) möjligheten att bli mottagna i det andra uppsamlingscentrumet för romer, i Katlanavo, och privat inkvartering och grundläggande ekonomiskt stöd kan ordnas för resten. Dessa förslag har avvisats av de berörda personerna, som har valt att protestera mot levnadsförhållandena vid gränsposteringen (och begärt att bli mottagna i EU-länder).

Kommissionens inställning har hela tiden varit att dessa personer, som befinner sig i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien sedan fyra år, måste få sin rättsliga ställning och sina sociala rättigheter förbättrade. Det är därför som kommissionen i samarbete med FN:s flyktingsekretariat har verkat för en ändring av den makedoniska asyllagstiftningen, vilket torde leda till att en ny lag träder i kraft i september 2003. Den nya lagen föreskriver ett rättvist asylförfarande, bättre mottagningsförhållanden för asylsökande, iakttagande av förbudet mot avvisning/utvisning av personer som kan komma att utsättas för förföljelse och lokala integrationsåtgärder för personer som beviljas skydd. Kommissionen noterar med tillfredsställelse att den makedoniska regeringen är beredd att tillämpa lagen i förtid på de berörda personerna, vilket gör att de kan ansöka om asyl och få sin sak prövad.

Inom det nationella programmet CARDS har ett projekt med ett anslag på 2 miljoner euro inletts för att hjälpa den makedoniska regeringen att se över asyllagstiftningen och att fastställa ett nationellt handlingsprogram för asyl-, migrations- och viseringsfrågor tillsammans med utbildningsprogram. Under 2003 har 1 miljon euro anslagits för att fortsätta det arbete som inleddes 2002. Europeiska byrån för återuppbyggnad utreder förutsättningarna för att fullfölja programmet och närmare fastställa dess innehåll.

Det är därför som kommissionen gav sitt stöd åt deklarationen av den 3 juni 2003 från cheferna för EU:s övervakningsmission i Skopje. De framhöll vilken vikt de fäster vid Kosovoromernas i Medzitlija framställningar om en förbättrad situation och uppmanade kraftfullt dessa att acceptera den makedoniska regeringens erbjudande, att dra sig tillbaka från gränsen och att återvända till Skopje.

Kommissionen fortsätter också att stödja det internationella samfundets ansträngningar att skapa förutsättningar för att de personer som fördrevs 1999, inklusive personer av romskt ursprung, skall kunna återvända frivilligt till Kosovo.