ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3315/01

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(28 november 2001)

Ämne: Skiljedom i turistärenden inom EU

Många turister i EU tillämpar en strategi som går ut på att framföra klagomål i syfte att få sina semesterutgifter återbetalda i efterhand.

Av denna anledning, och för att hindra att turistoperatörer som mottar turisternas ersättningskrav överför dessa utgifter på hotellen, har ett antal turistorter inom gemenskapen inrättat särskilda skiljedomsorgan i förhoppning om att denna ordning skall införas på gemenskapsnivå.

Dessa skiljedomsorgan har som uppgift att finna lösningar i alla slags tvister som kan uppstå mellan turistoperatörer och användare av turisttjänster i de olika medlemsstaterna och att därmed undvika att hotell och turistoperatörer i allmänhet drabbas av omotiverade utgifter. Är kommissionen beredd att bidra till att ett centralt skiljedomsorgan för turistnäringen inom EU upprättas på gemenskapsnivå?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(1 februari 2002)

Den fråga parlamentsledamotens tar upp hör till medlemsstaternas behörighetsområde. Det är av denna anledning som kommissionen i sitt meddelande av den 13 november 2001(1) inte angav inrättandet av ett centralt skiljedomsorgan för turistnäringen inom EU som en av de prioriteringar och åtgärder som olika offentliga och privata aktörer inom sektorn bör vidta.

När det gäller konsumentpolitik har kommissionen dock i samarbete med medlemsstaterna inrättat det europeiska utomrättsliga nätverket (EEJ-Net) i syfte att hjälpa konsumenter att lösa deras gränsöverskridande tvister med företag på ett mer effektivt sätt genom att använda system för utomrättslig reglering av tvister. Nationella kontaktpunkter(2) har etablerats av varje medlemsstat samt av Norge och Island, i syfte att bygga upp ett system för att underlätta arbetet för de nationella organ som reglerar tvister utanför domstol över gränserna. Detta nätverk skall bidra till att avhjälpa de praktiska problem som konsumenterna stöter på när de vänder sig till ett organ som reglerar tvister utanför domstol i ett annat land. Problemen beror i första hand på dålig kunskap om de utländska organen och på språkliga hinder som gör det svårt för konsumenter att klaga över huvud taget. De nationella kontaktpunkterna kommer att hjälpa missnöjda konsumenter med information och hjälp med att klaga hos ett organ som reglerar tvister utanför domstol i det land där produkten eller tjänsten förvärvades. Den första fasen startades den 16 oktober 2001 och kommer att pågå under ett år.

(1) Kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén, En samarbetsstrategi för den europeiska turismens framtid, KOM(2001) 655 slutlig.

(2) Mer information finns på http://europa.eu.int/comm/consumers/policy/developments/acce_just/acce_just14_en.pdf.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3591/01

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Företaget Luís Elvas och textil- och konfektionsindustrin i Portugal

Företaget Luís Elvas, LDA (Confecções Montebela) har sitt säte i Belmonte, i ett inlandsområde i Portugal där det råder brist på sysselsättning, även inom industrin. Företaget genomgår för närvarande en besvärlig fas. För närvarande har man 200 anställda, medan antalet anställda tidigare uppgick till 300.

Efter att ha gjort omfattande investeringar för ungefär fem år sedan, genomgick företaget en besvärlig fas på grund av stora innestående fordringar som uppgick till 150 miljoner escudos till följd av konkurser bland företagets kunder i Frankrike och Förenade kungariket.

Den för närvarande hårda konkurrensen från tredje länder inom denna känsliga bransch, dvs. textil- och konfektionsbranschen, förvärrar ytterligare situationen. Det finns risk för att företaget inte kan fortsätta, något som får effekter på sysselsättningen de anställda består till största delen av kvinnor och på utvecklingen i detta inlandsområde.

Mot denna bakgrund ber jag kommissionen besvara följande frågor:

- Hurdana gemenskapsstöd har nämnda företag beviljats?

- Hurdana stöd planerar kommissionen för de företag inom textil- och konfektionssektorn som påverkas av Europeiska unionens bilaterala avtal med tredje länder?

- Hur har kommissionen för avsikt att stödja de små och medelstora företag, i synnerhet inom känsliga sektorer såsom konfektionssektorn, som har innestående fordringar i andra länder i Europeiska unionen?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(5 februari 2002)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3355/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(6 december 2001)

Ämne: Usla sanitära förhållanden på den centrala köttmarknaden Rendi i Grekland

Kommissionen sade i sitt svar på min fråga E-2566/01(1) att den utreder de sanitära förhållandena på den centrala köttmarknaden Rendi i Grekland.

Vilka slutsatser kan dras av kommissionens undersökning och vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att se till att de sanitära förhållandena på köttmarknaden i fråga förbättras?

(1) Se s. 122.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(24 januari 2002)

Kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor har planerat in ett inspektionsbesök på den centrala köttmarknaden Rendi i januari 2002.

En rapport om besöket kommer att sammanställas och skickas till de grekiska myndigheterna enligt bestämmelserna i kommissionens beslut 98/139/EG av den 4 februari 1998 om fastställande av vissa regler angående kontroller på plats inom veterinärområdet som utförs av kommissionens experter i medlemsstaterna(1). Den konsoliderade rapporten kommer också att överlämnas till parlamentet och slutligen publiceras på Internet, på följande adress: http://europa.eu.int/comm/food/fs/inspections/index_en.html.

Granskningen av den slutliga rapporten utförs av den berörda avdelningen i generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd, där man kommer att undersöka vilka åtgärder som är lämpligast i det aktuella läget.

(1) EGT L 38, 12.2.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3114/01

från Theresa Villiers (PPE-DE) till rådet

(15 november 2001)

Ämne: Utgifter för hälsovård

1. Kan rådet ange de enskilda medlemsstaternas utgifter för hälsovård som andel av bruttonationalprodukten enligt följande:

a) statens samlade utgifter

b) utgift per capita.

2. Utifrån senast tillgängliga uppgifter, kan rådet också ange medeltalet för medlemsstaternas hälsovårdsutgifter som andel av bruttonationalprodukten?

Svar

(18 februari 2002)

Rådet får inga uppgifter om utgifterna för hälsovård i EU:s medlemsstater och kan därför inte besvara den ärade parlamentsledamotens frågor.

Hittills har dessa siffror publicerats av OECD, men i framtiden kommer Eurostat och OECD att samarbeta med att samla in och uppdatera sådana uppgifter och publicera dem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2709/01

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: Definition av vegetarianism/vegetarisk

I Tyskland erbjuds produkter till försäljning som vegetariska trots att de innehåller tillsatser av animaliskt ursprung.

1. Stämmer det att detta är lagligt på grund av att det inte finns någon juridisk definition av begreppet vegetarianism?

2. Vad tänker kommissionen i sådana fall göra för att rätta till denna vilseledande information till konsumenterna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(6 november 2001)

Det finns ingen harmoniserad definition av begreppen vegetarisk eller vegetarianism, vare sig på gemenskapsnivå eller internationellt sett.

Inom Codex alimentarius har diskussionerna för att få till stånd en sådan definition avbrutits efter flera år och utan att ha gett något resultat. Synsätten har varit alltför många för att man skulle kunna uppnå något samförstånd.

Enligt vissa uppfattningar utesluter begreppet vegetarisk endast köttprodukter, medan den motsatta synpunkten är att alla produkter av animaliskt ursprung bör uteslutas, och däremellan finns det ett antal synsätt.

För att inte vilseleda konsumenterna vore det enligt kommissionen nödvändigt att de skulle kunna kontrollera sammansättningen av produkter som kallas vegetariska och se om denna sammansättning motsvarar deras egna uppfattning av vegetarianism.

I detta syfte bör de tillverkare som använder beteckningen ange i märkningen av produkten alla dess ingredienser.

Det förslag som kommissionen nyligen riktat till Europaparlamentet och rådet(1) om obligatorisk märkning av alla ingredienser i livsmedel kommer att råda bot på eventuell tveksamhet vad gäller märkningen i det fall som parlamentsledamoten tar upp.

(1) KOM(2001) 433 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2893/01

från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet

(22 oktober 2001)

Ämne: Antalet omröstningar per år i rådet

Kan rådet ange hur många omröstningar som hålls varje år inom rådet?

Svar

(14 februari 2002)

För det första skulle rådet vilja göra den ärade parlamentsledamoten uppmärksam på att rådets generalsekretariat varje månad gör en översikt över rådets rättsakter som innehåller förteckningar över rådets rättsakter och andra dokument som inte är av lagstiftningskaraktär inbegripet omröstningsresultat, röstmotiveringar och uttalanden till protokollet när rådet handlar i sin egenskap av lagstiftare enligt artikel 207.3 i EG-fördraget och artikel 7 i rådets arbetsordning.

Från och med januari 2001 inbegriper dessa månatliga översikter även hänvisningar till det röstningsförfarande som tillämpats vid rådets antagande av rättsakterna (enhällighet, kvalificerad eller enkel majoritet). Dessa översikter kan erhållas direkt från rådets webbplats (http://ue.eu.int, under Transparency och Summary of Council acts). Dessutom offentliggörs resultaten av omröstningar om rättsakter i pressmeddelanden som utges efter rådets möten och som även kan hämtas från rådets webbplats (under Press Office/Newsroom och Council).

När det gäller den ärade ledamotens särskilda frågor om antalet omröstningar som äger rum i rådet varje år finns det tillgång till statistik över avgivna röster när rådet handlar i sin egenskap av lagstiftare. I övriga fall offentliggörs omröstningsresultaten endast om rådet beslutar om det på begäran av någon av sina medlemmar enligt artikel 9.3 c i rådets arbetsordning. Följande statistik över de nedlagda röster och röster mot som delegationerna avgivit när rådet antagit rättsakter har sammanställts för perioden 19962000.

>Plats fÄHor tabell>

>Plats fÄHor tabell>

Slutligen antog rådet under år 2000 136 rättsakter med kvalificerad majoritet och 55 med enhällighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2045/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Förbjudande av partiet Areti i Turkiet

Den 22 juni förbjöd den turkiska författningsdomstolen partiet Areti, konfiskerade dess tillgångar och drog in rätten till politisk verksamhet för vissa medlemmar under fem år.

1. Är ett sådant beslut i ett kandidatland förenligt med gemenskapens regelverk, Köpenhamnskriterierna och åtagandena enligt partnerskapsavtalet?

2. Vad tänker kommissionen göra för att ge ett klart besked till Turkiet om att landets förpliktelse att uppfylla sina åtaganden som kandidatland inte kan fortsätta att bara vara tomma löften?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(7 september 2001)

Samtidigt som kommissionen noterar att den turkiska författningsdomstolens beslut om att förbjuda partiet Fazilet är i överensstämmelse med den turkiska författningen, är kommissionen oroad av konsekvenserna av detta beslut för den demokratiska mångfalden och yttrandefriheten.

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på det uttalande som ordförandeskapet gjorde på Europeiska unionens vägnar i juni 2001, i vilket det betonades att Beslutet visar tydligt nödvändigheten av att Turkiet går vidare med politiska reformer för att genomföra prioriteringarna i partnerskapet för anslutning.

Mot bakgrund av Köpenhamnskriterierna följer kommissionen för närvarande den senaste utvecklingen i samband med den författningsreform som det turkiska parlamentet debatterar, bland annat beträffande bestämmelserna om att förbjuda politiska partier. I samband med detta lägger kommissionen särskild vikt vid skyldigheten att uppfylla europeiska normer, särskilt de riktlinjer beträffande förbud mot och upplösning av politiska partier och liknande åtgärder som antogs av Europarådets Venedigkommission i december 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3267/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(23 november 2001)

Ämne: Sjön Kourná

På ön Kreta, nära Georgoupolis, planerar man inrättandet av ett biologiskt reningsverk ett projekt av stor betydelse med tanke på det här områdets uppgradering i miljöhänseende. Sammanhållningsfonden skall delta i samfinansieringen av reningsverket som man har bestämt att skall anläggas i närheten av sjön Kourná som införlivats i Natura 2000.

Kan kommissionen med tanke på hur nödvändigt och ytterst välkommet det här projektet är bestyrka att placeringen av det biologiska reningsverket inte kommer att påverka vattenkvaliteten i sjön Kourná och att det inte kommer att ha negativa följder för miljön? Har man undersökt andra alternativ för placeringen?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(11 januari 2002)

Från de grekiska myndigheterna har kommissionen fått en ansökan om medfinansiering på cirka 8,6 miljoner euro från Sammanhållningsfonden. Projektet i fråga gäller rening av avloppsvatten i regionen Georgioupoli.

När ärendet behandlades ansåg kommissionen att detta projekt inte kunde anses vara prioriterat i den mening som avses i rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse(1). Dessutom fanns det inte tillräckliga garantier för skydd av Kournasjön som ligger alldeles bredvid området i fråga. Denna sjö finns med under beteckningen GR4340010 i den förteckning som Grekland föreslår för det europeiska ekologiska nätet Natura 2000 som föreskrivs i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(2). Således avslog kommissionen denna stödansökan.

(1) EGT L 135, 30.5.1991.

(2) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2464/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(11 september 2001)

Ämne: Andra språk i Frankrike

Alla europeiska medborgare bör på samma sätt som de medborgare som i samhället och inom familjen använder ett språk som inte anses vara statens officiella språk kräva att de medlemsstater som fortfarande i dagens läge utöva en diskriminerande politik gentemot språk som med full rätt talas av vissa medborgare, ändrar detta klart och tydligt antidemokratiska beteende och erkänner dessa språk som helt officiella språk inom de berörda interna områdena i landet och främjar deras användning. Detta krav bör i synnerhet ställas på Frankrike. Vilka åtgärder håller kommissionen på att vidta i denna fråga inför den franska regeringen?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2462/01 och E-2464/01ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(17 oktober 2001)

I artikel 151 (f.d. artikel 128) i EG-fördraget bekräftas vikten av medlemsstaternas kulturella mångfald, och det betonas att denna mångfald utgör alla européers gemensamma kulturarv.

Europeiska unionens och Europarådets gemensamma initiativ att utse år 2001 till Europeiska året för språk (till grunden för detta initiativ ligger artiklarna 149 och 150 (f.d. artiklarna 126 och 127) i EG-fördraget) har sitt ursprung i samma vilja att ge en positiv bild av den europeiska språkliga mångfalden och att göra alla europeiska medborgare uppmärksamma på denna gemensamma rikedom.

Vad däremot gäller språkens ställning i medlemsstaterna är det medlemsstaterna själva eller deras offentliga myndigheter som har befogenhet att besluta i frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1332/01

från Arlindo Cunha (PPE-DE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Omorganisation av generaldirektorat för fiske

Jag har fått veta att generaldirektoratet för fiske håller på att omorganiseras. Enligt planen skulle fiskeavtalen med länderna i Nordatlanten och Nordeuropa lyda under ett direktorat och fiskeavtalen med tredje land under ett annat.

Om planen genomförs skulle den vara politiskt ohållbar, och det skulle innebära att kriterierna för fiskeavtal för EU-länderna i nord och syd skulle vara olika, något som skulle äventyra principen om lika behandling som tillämpas på samtliga fiskeavtal och samtliga fiskare inom EU.

Jag skulle därför vilja fråga kommissionen om uppgifterna stämmer och, i så fall, vilka diskussioner kommissionen fört med yrkesorganisationerna inom sektorn och vad som var bakgrunden till beslutet.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 juni 2001)

Den nya tjänsteförteckningen för Generaldirektoratet för fiske som antogs den 1 april 2001 är inte avsedd att diskriminera mellan sydliga och nordliga fiskeavtal. Den grundar sig på en politik eller verksamhetsmodell som innebär att direktorat A handlägger

bevarandepolitiken (särskilt bestånd och fiskeflottor) och direktorat B handlägger frågor om de yttre förbindelserna, medan multi- och och bilaterala avtal handläggs av skilda enheter.

Det finns ingen klyfta Nord-Syd, och det finns med säkerhet ingen skillnad i behandling av olika medlemsstater. I den nya tjänsteförteckningen för GD Fiske föreskrivs att alla fiskeavtal som grundar sig på betalning för tillträde till fiskevatten (t. ex. Grönland, Mauretanien, Angola, m. fl.) handläggs vid en enda enhet i direktorat B. Det innebär i sig en garanti för att de förvaltas på en enhetligt sätt.

De avtal med tredjeländer som huvudsakligen innebär ett utbyte av fiskerättigheter (t. ex. Norge, Island m.fl.) handläggs vid den enhet inom direktorat A som också arbetar med förvaltningen av bestånden. Detta är praktiskt, eftersom fiskerättigheterna enligt dessa avtal ingår i de TAC och kvoter som har fördelats mellan medlemsstaterna. I synnerhet när det gäller Norge är fördelen med det nya systemet uppenbar, eftersom kommissionen för närvarande förhandlar med Norge om de långsiktiga tekniska åtgärderna för torskbeståndets återhämtning i Nordsjön.

Dialogen med organisationerna inom fiskerisektorn pågår kontinuerligt genom arbetet i Rådgivande kommittén för fiske och vattenbruk. När det emellertid gäller hur kommissionen organiserar sina avdelningar är det en fråga som den löser självständigt, med sikte på ett effektivt utnyttjande av resurserna och ett smidigt genomförande av de politiska besluten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1405/01

från Robert Sturdy (PPE-DE) till kommissionen

(11 maj 2001)

Ämne: Armeniens geografiska klassificering

Kan Europeiska kommissionen ange vilken geografisk region Armenien, medlem av Europarådet, anses tillhöra när det gäller Europeiska unionens verksamhet? Enligt vad jag har förstått anses Armenien ingå i Europa men enligt motstridande källor utgör landet en del av sydvästra Asien.

Den källa som avses är The World Factbook, d.v.s. den amerikanska regeringens uttömmande geografiska handbok. Är kommissionen medveten om att vissa europeiska försäkringsgivare har använt denna källa för att klassificera olika länder och att detta kan ha negativa följder för de européer som önskar köpa reseförsäkringar och som drar den logiska slutsatsen att Armenien ingår i Europa?

Borde inte företag inom EU utgå från EU:s klassificering när de fattar beslut om sin policy?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(1 oktober 2001)

Förbindelserna mellan unionen och Armenien läggs fast i det partnerskaps- och samarbetsavtal som undertecknades den 22 april 1996 och trädde i kraft den 1 juli 1999(1).

I unions- respektive gemenskapsfördragen finns inga bestämmelser om den geografiska avgränsningen av Europa.

I sin rapport Europa och utvidgningens utmaningar som lades fram för Europeiska rådets möte i Portugal den 26 och 27 juni 1992 sade kommissionen följande:

Begreppet europeisk har inte definierats officiellt. Det omfattar geografiska, historiska och kulturella aspekter som alla bidrar till den europeiska identiteten. De delade erfarenheterna i form av närhet, idéer, värden och historiskt samspel kan inte sammanfattas till en enkel formel och får en ny utformning av varje påföljande generation. Kommissionen anser att det är varken möjligt eller lämpligt att definiera nya gränser för Europeiska unionen, vars konturer kommer att formas under många år framåt.

När det gäller rådets arbete behandlas frågor angående Armenien av arbetsgruppen för Östeuropa och Centralasien.

(1) EGT L 239, 9.9.1999, s. 3.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2406/01

från Lousewies van der Laan (ELDR) till kommissionen

(21 augusti 2001)

Ämne: Samarbetet mellan EU och Indien: gemensamma projekt med Sai Baba och anklagelserna om övergrepp på barn

Förra året drog sig Unesco tillbaka från den planerade konferens med Institute of Sathya Sai Education eftersom man var djupt oroad över de allmänt förekommande anklagelserna om sexuellt missbruk av barn och ungdomar som hade riktats mot institutets chef, Sathya Sai Baba.

Kan kommissionen bekräfta att EU inte har finansierat eller kommer att finansiera organisationer som är kopplade till Sai Baba och att inga gemensamma projekt kommer att inledas innan fallet har klarats upp?

Kommer kommissionen att ta upp frågan om anklagelserna vid det planerade toppmötet mellan EU och Indien den 23 november 2001 och uppmana den indiska regeringen att garantera att den skall undersöka anklagelserna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(1 oktober 2001)

Sathya Sai-stiftelsen erhåller inte och har heller aldrig erhållit finansiering från gemenskapen. Den deltar inte heller i några av gemenskapens projekt i Indien.

Kommissionen tar mycket allvarligt på dylika anklagelser och skulle i sådana fall genast dra tillbaka sitt ekonomiska stöd från berörda projekt.

Denna fråga kommer inte att ingå som en separat fråga i dagordningen för toppmötet mellan EU och Indien, men vilken fråga som helst kan diskuteras eller tas upp informellt under mötet. Det finns även andra gemensamma forum för Indien och EU där människorättsfrågor kan tas upp.