SKRIFTLIG FRÅGA E-3889/02

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(13 januari 2003)

Ämne: Begäran om utlämning av Khemais Toumi från Frankrike till Tunisien

Frankrike har på begäran av de tunisiska juridiska myndigheterna arresterat Khemais Toumi, en tunisisk företagare som bott i Frankrike många år, och planerar att utlämna denne till Tunisien. Enligt välinformerade källor har Toumi fängslats och hotas med utvisning på grundval av två rättsutslag, varav det första inte är giltigt i dag och det andra gäller ett förtalsärende. Khemais Toumi, som tidigare under sin studietid i Montpellier var aktiv inom extremvänstern, har de senaste åren aldrig tvekat att stödja offren för president Ben Alis repressiva politik och konsekvent kritiserat korruptionen, framför allt när det gäller de affärer i Schweiz och Europeiska unionen som personer nära presidenten varit inblandade i.

Vilka uppgifter har kommissionen tillgång till när det gäller Khemais Toumi? Vad ämnar kommissionen göra för att förhindra att en person som förföljs av politiska skäl, vilket uppenbarligen är fallet när det gäller Toumi, utlämnas till ett land Tunisien där han kommer att utsättas för kränkande behandling och där han kommer att ställas inför rätta utan minsta garanti för att internationella regler respekteras? Vad anser dessutom kommissionen om den dramatiska ökningen av brott mot grundläggande rättigheter i Tunisien de senaste veckorna?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(26 februari 2003)

Kommissionen förfogar över samma information om Khemais Toumi som parlamentsledamoten.

Kommissionen håller uppsikt över fall av rapporterade kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Tunisien i samverkan med medlemsstaterna. Den politiska dialogen med de tunisiska myndigheterna i denna fråga sköts också lokalt av medlemsstaternas ambassader och kommissionens delegation.

Beträffande den eventuella kränkningen av de grundläggande rättigheterna i en medlemsstat är situationen den följande: Det är kommissionens plikt att se till att de grundläggande rättigheterna iakttas i fråga om EG:s lagstiftning, men däremot har kommissionen inte några befogenheter att undersöka om den nationella lagstiftning och praxis, som ligger utanför EG-rättens räckvidden, överensstämmer med Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna. Detta konstaterade bygger på rättspraxis i EG-domstolen (bl.a. i målen Demirel, Wachauf och E.R.T.) och återspeglas även i artikel 51.1 i Europeiska unionens grundläggande rättigheter.

Kommissionen har inte några befogenheter att ingripa mot medlemsstaters beslut om handläggningen av utlämningsansökningar från länder utanför EU, som i fallet med Khemais Toumi från Frankrike till Tunisien. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna handlägger dessa ärenden.

Om Khemais Toumi skulle ha ansökt eller skulle ansöka om asyl i Frankrike måste det vidare understrykas att några EG-bestämmelser, baserade på artikel 63 i EG-fördraget, ännu inte införts. Rådet befinner sig fortfarande i förhandlingar om förslagen till ett direktiv om miniminormer för asylförfaranden och till ett direktiv om när personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd. Det finns därför för närvarande inte någon EG-lagstiftning som gör det möjligt för kommissionen att inhämta upplysningar om individuella asyl- och invandringsärenden, vilket innebär att kommissionen inte har någon befogenhet att på denna grundval ingripa mot de franska myndigheterna.