SKRIFTLIG FRÅGA E-0190/02

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Genomförandet av nitratdirektivet (91/676/EEG)

Europaparlamentet antog den 17 januari 2001 en resolution (2000/2110/INI(1)) om genomförandet av rådets direktiv 91/676/EEG(2) om nitrater. I detta direktiv ombeds Europeiska kommissionen att skapa klarhet kring det bristfälliga genomförandet av detta direktiv. Dessutom framförs förslag på hur genomförandet av direktivet kan förbättras.

1. Europaparlamentet anser att medlemsstaterna på vetenskapliga grunder bör kunna avvika från gränsen 170 kg N/ha under förutsättning att gränsen på 50 mg nitrat per liter i grundvattnet under inga omständigheter överskrids. På vilket sätt har kommissionen följt upp denna punkt i parlamentets nitratresolution?

2. Parlamentet efterlyste i sin resolution en studie om hur nitratkoncentrationen i grundvattnet påverkas av andra källor än jordbruket. Har denna studie redan utförts? Om så är fallet, vilka är resultaten?

3. Europeiska kommissionen svarade på min skriftliga fråga P-1725/99(3) att nya riktlinjer för medlemsstaterna skulle träda i kraft för att harmonisera mätningar och rapporter om nitratkoncentrationen i grundvattnet. Vad innehåller dessa riktlinjer och har dessa riktlinjer redan trätt i kraft? Anges det i dessa riktlinjer på vilket djup i grundvattnet som mätningen av nitratkoncentrationen skall ske? Anser kommissionen att alla medlemsstater för närvarande rapporterar objektivt jämförbara uppgifter så att direkta jämförelser mellan medlemsstaterna är möjlig?

(1) EGT C 262, 18.9.2001, s. 128.

(2) EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

(3) EGT C 225 E, 8.8.2000, s. 14.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(26 mars 2002)

1. I enlighet med bestämmelserna i punkt 2 b) i bilaga III till rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (nedan benämnt nitratdirektivet), har medlemsstaterna redan möjlighet att avvika från den fastställda mängden om 170 kilogram nitrat per hektar och år (kg N/ha/år), under förutsättning att detta inte påverkar möjligheten att uppnå de syften som anges i direktivet. Detta innebär att nitratkoncentrationen i grundvattnet inte under några omständigheter får överstiga 50 milligram per liter (mg/l). I enlighet med ovan nämnda bestämmelser måste avvikelser vara motiverade utifrån objektiva kriterier, exempelvis lång vegetationsperiod, grödor med stor kväveupptagningsförmåga, högt nederbördsöverskott i det känsliga området och jordar med exceptionellt stor denitrifikationskapacitet. Dessutom måste den berörda medlemsstaten underrätta kommissionen, som skall granska om åtgärder är berättigade och fatta ett beslut, efter det att den kommitté som inrättats i enlighet med artikel 9 i direktivet (nitratkommittén) yttrat sig. Hitintills har två medlemsstater meddelat kommissionen att de anhåller om undantag från den fastställda mängden: Danmark och Nederländerna. Nitratkommittén har nyligen uttalat sig till förmån för ett utkast till kommissionsbeslut angående Danmarks begäran och det skriftliga förfarandet för detta har inletts. När det gäller Nederländernas begäran inrättades en oberoende expertgrupp 2000/2001 som skall hjälpa kommissionen att utvärdera de nederländska myndigheternas tekniska motiveringar. Expertgruppen tillhandahöll i september 2001 vetenskaplig rådgivning och lade fram rekommendationer i syfte att undvika onödiga risker för att nitrat skall läcka ut i grundvattnet eller dräneringsvattnet. Expertgruppens slutsatser och rekommendationer kommer att utgöra grundvalen för förberedandet av ett kommissionsbeslut i denna sak och underkastas nitratkommitténs bedömning, så snart som Nederländerna har gett sitt medgivande till tillämpningen av dessa rekommendationer.

2. Bedömningen av olika nitratkällor (hushåll, industrier och jordbruk) måste göras för varje större vattenförekomst (grundvatten, sjöar och flodområden). För detta krävs omfattande analys- och modelleringsverktyg samt lokal övervakning och statistik. I enlighet med artikel 5.3 a) i nitratdirektivet utgör denna bedömning en särskild uppgift som skall företas av varje enskild medlemsstat för att upprätta handlingsprogram för områden som anses vara sårbara. Den allmänna bedömning som redan gjorts av några medlemsstater visar att jordbrukets bidrag till nitratflödet i vatten uppgår till mellan 50 % (Belgien och Frankrike) och 7080 % (Tyskland och Irland). I det utkast till riktlinjer för övervakning som är under utarbetande, se nedan punkt 3, fastställs de verktyg som får användas på en mer detaljerad nivå för att uppnå en mer exakt bedömning.

3. Övervakning av grundvattnet är en komplicerad sak om vilken ytterligare förslag kommer att läggas fram på nitratkommitténs nästa möte i juni 2002.

Av medlemsstaternas rapporter och vetenskapliga diskussioner från 2000 framgår det klart och tydligt att det vanligen finns behov av övervakning på följande två nivåer när det gäller större vattenförekomster:

- Provtagning på djupet där grundvattnet naturligt tränger upp till ytvattnet eller pumpas upp för att kunna användas av människan, vilket ger en generell idé om vattnets kvalitet och evolution.

- Provtagning i de övre lagren (de första syresatta metrarna av det mättade området), vilket gör det möjligt att snabbare se verkningarna av jordbrukarnas vanor och förebyggande åtgärder.

Vid nitratkommitténs nästa möte kommer ett förslag med detta innehåll, som skall ingå i riktlinjerna för övervakning, att läggas fram. För att trygga statistikens tillförlitlighet och jämförbarhet kommer även provtagningsfrekvensen att preciseras i det förslaget, med beaktande av hydrogeologiska förhållanden (t.ex. ökad frekvens av provtagning i underjordiska karstformationer med snabb vattencirkulation).