SKRIFTLIG FRÅGA E-1027/01

från Charles Tannock (PPE-DE), Theresa Villiers (PPE-DE) och Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(30 mars 2001)

Ämne: Ökad risk för förfalskning av euron på grund av alltför stränga lagar om skydd av uppgifter

Känner kommissionen till att Ronald Noble, nyutnämnd amerikansk chef för Interpol, har uttryckt oro (Sunday Telegraph av den 25 februari 2001) för att onödigt stränga europeiska lagar om skydd av uppgifter kommer att hindra att information om förfalskare lämnas ut av Europol till Interpol? Noble skall ha förklarat att om Europol upptäcker fall av förfalskningar av euron utanför EU (där sådan verksamhet troligtvis kommer att äga rum) och identifierar personerna, kan denna organisation inte göra någonting eftersom Europol inte har något avtal om sådana uppgifter med Interpol. Den kan inte sända informationen till Förenta staterna eller något land utanför EU som inte har ett sådant avtal - och det finns ingen tid att sluta ett sådant avtal innan euron införs. Så när euron sätts i omlopp kommer Europol att se ett stort antal fall av förfalskningar, men polisen kommer att stå utan några möjligheter att ingripa eller utreda ärendet.

Anser kommissionen att Nobles bedömning stämmer? Om så är fallet, kommer den att omgående diskutera problemet med Wim Duisenberg och Noble och förbereda alla de lagstiftningsändringar som behövs för att se till att det europeiska ekonomiska systemet, och följaktligen handelsflödena mellan medlemsstaterna och resten av världen, inte äventyras?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(27 juni 2001)

För att skydda euron mot förfalskning träffade rådet (Ekofin) en uppgörelse om förslaget till kommissionens förordning om skydd av euron mot förfalskning(1) den 12 februari 2001(2). Rättsakten är främst tänkt att underlätta informationsutbyte och samarbete, bl.a. med internationella organisationer. Kommissionen påpekar att Interpol har medverkat fullt ut i expertarbetet, genom vilket kommissionen har kunnat lägga fram förslaget.

Kommissionen påpekar dessutom att Europols behörighetsområde har utsträckts till att omfatta kampen mot förfalskning av sedlar, mynt och andra betalningsmedel.

I den speciella frågan om överföring av personuppgifter till Interpol understryker kommissionen allra först att sådan överföring enligt Europolkonventionen om nödvändigt är tillåten i enskilda fall för att förhindra eller bekämpa överträdelser som faller under Europols behörighet.

För närvarande är det dessutom så att konkreta åtgärder för att förhindra eller bekämpa straffrättsliga handlingar gällande penningförfalskning vidtas av medlemsstaterna, som samarbetar på grundval av den internationella konventionen för bekämpande av penningförfalskning, undertecknad i Genève 1929, med bl.a. Interpol. Då det gäller penningförfalskning, i synnerhet av euron, avser Europol att underlätta informationsutbytet på europeisk nivå och meddela medlemsstaterna resultaten av de undersökningar som görs. Om medlemsstaterna i sin tur önskar föra vidare Europols resultat till de myndigheter i tredje land som är ansvariga för att förhindra och bekämpa straffrättsliga handlingar, sker det på grundval av dessa medlemsstaters nationella bestämmelser och av eventuella konventioner som reglerar denna form av överföring.

Slutligen är det enligt Europolkonventionen också tillåtet att överföra personuppgifter, om dessa kan garanteras en tillräckligt hög skyddsnivå i en medlemsstat eller en utomstående instans. Bedömningen av en tillräckligt hög skyddsnivå bygger på alla omständigheter i samband med överföringen och särskilt typen av uppgifter, syftet med uppgifterna, längden på den tidsperiod som behandlingen pågår samt de allmänna eller särskilda bestämmelser som gäller i medlemsstaterna och i utomstående instans.

När Europol i syfte att fullgöra sina uppgifter sluter avtal med utomstående instanser som inte är knutna till Europeiska unionen, är organisationen tvungen att följa bestämmelserna för överföring av personuppgifter till stater och utomstående instanser.

För närvarande pågår förhandlingar om ett sådant avtal med Interpol. Förhandlingarna bör vara avslutade inom kort. Enligt rapporterna från Europol bör ett avtal föreligga innan euron införs den 1 januari 2002.

Enligt förfarandet kan ett avtal slutas först sedan det enhälligt godkänts av rådet och sedan den gemensamma kontrollmyndigheten lämnat sitt yttrande. Myndigheten yttrade sig förra året om ett första utkast till avtal mellan Europol och Interpol och helt nyligen om ett nytt förslag, varvid vissa reservationer framfördes.

(1) EGT C 337 E, 28.11.2000.

(2) Jfr kommissionens svar på Glyn Fords skriftliga fråga E-0286/01, EGT C 261 E, 18.9.2001.