ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0893/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(21 mars 2003)

Ämne: Kommunen Fiumicinos utnyttjande av medlen från det decentraliserade samarbetsprogrammet

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande. Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala och regionala myndigheter, till exempel kommunen Fiumicino, har ett särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till stöd för åtgärder och initiativ för en hållbar utveckling som genomförs av aktörer i gemenskapen och i utvecklingsländerna.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Fiumicino lagt fram projekt inom ramen för det decentraliserade samarbetsprogrammet?

2. Har kommunen Fiumicino beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0831/03, E-0893/03, E-0991/03, E-0992/03,E-0993/03, E-0994/03, E-0995/03, E-0996/03, E-0997/03, E-0998/03,E-0999/03, E-1000/03, E-1001/03, E-1002/03 och E-1003/03ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(6 maj 2003)

EU:s huvudsakliga decentraliserade samarbetsprogram är de som medfinansieras inom ramen för samlade programdokument eller Interregprogram inom Europeiska regionala utvecklingsfonden.

Kommissionen uppmanar parlamentsledamoten att i den här frågan ta del av svaren på de skriftliga frågorna E-0834/03, E-1118/03, E-1119/03, E-1120/03, E-1121/03, E-1122/03, E-1123/03, E-1124/03 och E-1125/03. Inom ramen för samarbete i Interregprogram är det ansvariga organet för nationell samordning Ministeriet för infrastruktur och transporter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1519/03

från Juan Izquierdo Collado (PSE) till kommissionen

(6 maj 2003)

Ämne: Förskott forskningsprojekt inom ramen för Mål 2

Hur tolkar kommissionen artikel 32 i förordning (EG) nr 1260/99(1) och vilken är kommissionens slutgiltiga inställning till förskottsbetalningarna och huruvida de skall ingå i beräkningarna för N+2-regeln eller ej när det gäller forskningsprojekt som samfinansieras av strukturfonderna inom ramen för det operativa programmet för forskning och utveckling under mål 2 i Spanien för åren 2000, 2001, 2002 och 2003?

(1) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(12 juni 2003)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till svaret på den skriftliga frågan E-1376/03(1) i samma ärende när det gäller mål 1 i Spanien.

Eftersom stödåtgärderna för mål 2 i Spanien genomförs via sju SPD finns det inte såsom under mål 1 något multiregionalt operativt program för forskning och utveckling.

Under mål 2 samfinansierar ERUF forskningsprojekt inom ramen för åtgärd 3.2 i varje SPD. När det gäller dessa SPD kan N+2-regeln, i förekommande fall, tillämpas för första gången den 31 december 2003.

(1) Se s. 178.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1674/03

från Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(13 maj 2003)

Ämne: Avslutning av gemenskapsstödram och gemenskapsinitiativ

I enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 1260/1999(1) skulle medlemsstaterna senast den 31 mars 2003 inkomma med ansökningar till kommissionen om slutlig utbetalning av stöd inom ramen för de program som beslutats av kommissionen mellan den 1 januari 1994 och den 31 december 1999 (gemenskapsstödram och gemenskapsinitiativ).

Kan kommissionen upplysa mig om följande:

- För vilka program som finansieras via ERUF (regionala utvecklingsfonden), ESF (europeiska socialfonden), EUGFJ (europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket) och FFU (fonden för fiskets utveckling) har Grekland inkommit med ansökningar om slutlig utbetalning? Hur stora belopp avser varje ansökan?

- När räknar kommissionen med att dessa medel kan komma Grekland till godo?

- För vilka program har dessa medel redan betalats ut?

(1) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(12 juni 2003)

Tabellen i bilagan visar de verksamhetsprogram mellan 19941999 för vilka de grekiska myndigheterna lämnat in ansökningar om definitiv utbetalning, i de fall man redan har ansökt om och fått summorna utbetalda.

Ansökningarna där ännu inte några utbetalningar skett utreds nu av kommissionen i enlighet med gällande bestämmelser i varje land som är mottagare av strukturfonder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2112/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(25 juni 2003)

Ämne: Handikappdirektiv

I Europaparlamentets resolution A5-0377/2001(1) av den 15 november 2001 anmodades Europaparlamentet att under 2003 lägga fram ett förslag till direktiv som baserar sig på artikel 13 i EG-fördraget med syfte att garantera lika behandling för handikappade samtidigt som deras särart och rätt till att vara annorlunda respekteras.

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit i detta hänseende och när kommer man kunna lägga fram ett sådant direktiv?

(1) EGT C 140 E, 13.6.2002, s. 589.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(28 juli 2003)

Kommissionen har noterat Europaparlamentets resolution A5-0377/2001, men anser att man idag bör prioritera arbetet med att se till att gällande EU-lagstiftning införlivas fullt ut i nationell lagstiftning.

Artikel 13 i Amsterdamfördraget ger EU befogenheter att bekämpa diskriminering på olika grunder, bland annat funktionshinder. På grundval av denna artikel i fördraget antog rådet den 27 november 2000 direktiv 2000/78/EG om inrättande av allmänna ramar för likabehandling i arbetslivet(1). När det gäller funktionshinder fastställs i direktivet att underlåtelse att göra rimliga anpassningar på arbetsplatsen kan innebära diskriminering. Konkret innebär detta att man vidtar åtgärder för att anpassa arbetsplatsen exempelvis när det gäller lokaler, utrustning och arbetstidens förläggning, så att det blir lättare för människor med funktionsnedsättning att komma in i arbetslivet. Direktivet ska ha införlivats av medlemsstaterna senast den 2 december 2003, såvida de inte beslutar att utnyttja den ytterligare övergångsfasen på tre år för att införliva de bestämmelser i direktivet som rör funktionshinder och ålder. Direktivet ger funktionshindrade mycket tydliga rättsliga ramar för att skydda dem från orättvis behandling och diskriminering i arbetslivet.

Kommissionen kommer därför även i fortsättningen att inrikta sig på att se till att EU:s diskrimineringslagstiftning införlivas inom de tidsfrister som beslutats av rådet. Sysselsättning är en viktig faktor när det gäller att integrera funktionshindrade i samhället.

Kommissionen har dock föreslagit för medlemsstaterna att man i den rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av likabehandlingsdirektivet som kommissionen ska utarbeta 2006 ska undersöka möjligheten att använda EU-lagstiftningen för att bekämpa diskriminering på andra områden än arbetslivet. Kommissionen har därför bett medlemsstaterna att ta upp denna fråga i de rapporter om tillämpningen av direktivet som de ska lämna in till kommissionen senast i december 2005.

Kommissionen har dessutom nu börjat utarbeta ett meddelande om uppföljningen av Europeiska handikappåret 2003, där bidrag från olika aktörer som deltagit i handikappåret kommer att spela en stor roll.

(1) EGT L 303, 2.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1649/03

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(16 maj 2003)

Ämne: Kapittelduinen

Vid anmälan av (nya) livsmiljöområden har nederländska myndigheter försummat att kategorisera Kapittelduinen som ett livsmiljöområde. Stiftelsen Het Zuid-Hollands Landschap har i sin rapport om kategorisering av Kapittelduinen som livsmiljöområde enträget uppmanat det nederländska ministeriet för jordbruk, naturvård och fiske att göra alla dyner längs de nederländska kusterna till en del av den ekologiska huvudsstrukturen (EHS). Nästan alla andra dyner har redan föreslagits. Detta undantag är märkligt.

Håller kommissionen med mig om att Kapittelduinen bör tas upp i den nya förteckningen över livsmiljöområden?

Svar från Margit Wallström på kommissionens vägnar

(25 juni 2003)

Enligt artikel 4 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) skall varje medlemsstat ge ett förslag på en lista över de områden som skall tas med på listan över områden av gemenskapsintresse. De nationella listorna upprättas utifrån de kriterier som fastställs i bilaga 3 i direktivet samt utifrån vetenskapliga fakta. När det gäller olika typer av livsmiljöer innefattar kriterierna för att områden skall väljas på nationell nivå graden av representativitet, områdets andel och grad av bevarande av de livsmiljöer som förekommer i området samt områdets betydelse för bevarandet av dessa livsmiljötyper. När medlemsstaterna tillämpar och tolkar dessa kriterier sker det med ett visst godtycke, vilket till exempel innebär att de kan välja ett av de mest representativa områdena för en viss livsmiljö.

Den 19 maj 2003 överlämnade Nederländerna en ny lista till kommissionen med förslag på områden av gemenskapsintresse. På listan uppförs tusentals hektar kustdyner, vilket bland annat utgör de främsta livsmiljöerna i Kapittelduinen. Vidare konstaterades i juni 2002 på det andra biogeografiska seminariet för Atlantregionen i Haag att Nederländerna hade föreslagit tillräckligt många områden (utifrån storlek och geografisk fördelning) för de tre främsta livsmiljötyperna som tillsammans utgör 90 % av området i Kapittelduinen, nämligen fasta kustnära dyner, vandrande dyner och dyner med havtorn (Hippophae rhamnoides).

Kommissionen anser därför att Nederländerna inte har någon skyldighet att även införa Kapittelduinen på listan över föreslagna områden av gemenskapsintresse i enlighet med direktivet om livsmiljö.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0853/03

från Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(20 mars 2003)

Ämne: Revisorernas rekommendationer

I kommissionens svar på min fråga E-0329/02(1), vilken gällde en skrivelse från generaldirektören för kommissionens GD Regionalpolitik till den grekiska regeringen om brister i förvaltningen av den tredje gemenskapsstödramen står det: De grekiska myndigheterna bekräftar i sin skrivelse av den 14 november 2001 som svar på kommissionens rekommendationer att huvuddelen av revisorernas rekommendationer har genomförts.

På vilket sätt kontrollerar kommissionen om revisorernas rekommendationer beaktas från Greklands sida?

Hur många kontroller har gjorts från och med juni 2001 fram till i dag? Vilka program eller initiativ har kontrollerats och vad har blivit resultatet av dessa kontroller specificerat per program och initiativ? Vad har den grekiska regeringen svarat och vilka insatser har kommissionen gjort?

(1) EGT C 205 E, 29.8.2002, s. 117.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(22 april 2003)

Sedan november 2001 har kommissionen gjort tre revisionsbesök rörande förvaltning och kontrollsystem i samband med gemenskapens stödramar och en rad operativa program. De konstateranden som gjorts diskuteras med de grekiska myndigheterna inom ramen för partnerskapen. Det är alltför tidigt att dra några slutsatser av dessa konstateranden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1049/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne: Florens' utnyttjande av medlen från LIFE III, femte handlingsprogrammet för miljön och en hållbar utveckling samt åtgärder för utbildning och medvetenhet om miljöfrågor

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Florens, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till stöd för nyskapande åtgärder för att skydda och bevara miljön.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Florens lagt fram projekt inom ramen för LIFE III, femte handlingsprogrammet för miljön och en hållbar utveckling samt åtgärder för utbildning och medvetenhet om miljöfrågor?

2. Har kommunen Florens beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0835/03, E-0887/03, E-1047/03, E-1048/03,E-1049/03, E-1050/03, E-1051/03, E-1052/03, E-1053/03, E-1054/03,E-1055/03, E-1056/03, E-1057/03, E-1058/03 och E-1059/03ingivna av Margot Wallström för kommissionen

(5 maj 2003)

Som svar på ovanstående frågor kan kommissionen informera parlamentsledamoten om att orterna Frosinone, Fiumicino, Ancona, Carrara, Livorno, Macerata, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Siena och Terni inte har lämnat in några projekt för samfinansiering under programmet LIFE III. Detta gäller även urvalsförfarandet för år 2003.

Florens lämnade in två projekt för samfinansiering under LIFE III för år 2002, som inte finansierades. För år 2000 och 2003 lämnades inga förslag in.

Massa lämnade in ett projekt för samfinansiering under LIFE III för år 2000, som inte finansierades. För år 2002 och 2003 lämnades inga förslag in.

Prato lämnade inte några projekt för samfinansiering under LIFE III för år 2000 och 2003. Ett projekt lämnades in för år 2003. Det undersöks för närvarande och resultatet kommer att bli klart i september 2003.

Inom ramen för sjätte miljöhandlingsprogrammet planeras ingen gemenskapsfinansiering.

Under år 2000 har inga av de orter som parlamentsledamoten anger fått bidrag via gemenskapsfinansiering för miljöutbildning och kampanjer för att öka medvetenheten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1056/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(28 mars 2003)

Ämne: Pistoias utnyttjande av medlen från LIFE III, femte handlingsprogrammet för miljön och en hållbar utveckling samt åtgärder för utbildning och medvetenhet om miljöfrågor

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Pistoia, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till stöd för nyskapande åtgärder för att skydda och bevara miljön.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Pistoia lagt fram projekt inom ramen för LIFE III, femte handlingsprogrammet för miljön och en hållbar utveckling samt åtgärder för utbildning och medvetenhet om miljöfrågor?

2. Har kommunen Pistoia beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0835/03, E-0887/03, E-1047/03, E-1048/03,E-1049/03, E-1050/03, E-1051/03, E-1052/03, E-1053/03, E-1054/03,E-1055/03, E-1056/03, E-1057/03, E-1058/03 och E-1059/03ingivna av Margot Wallström för kommissionen

(5 maj 2003)

Som svar på ovanstående frågor kan kommissionen informera parlamentsledamoten om att orterna Frosinone, Fiumicino, Ancona, Carrara, Livorno, Macerata, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Siena och Terni inte har lämnat in några projekt för samfinansiering under programmet LIFE III. Detta gäller även urvalsförfarandet för år 2003.

Florens lämnade in två projekt för samfinansiering under LIFE III för år 2002, som inte finansierades. För år 2000 och 2003 lämnades inga förslag in.

Massa lämnade in ett projekt för samfinansiering under LIFE III för år 2000, som inte finansierades. För år 2002 och 2003 lämnades inga förslag in.

Prato lämnade inte några projekt för samfinansiering under LIFE III för år 2000 och 2003. Ett projekt lämnades in för år 2003. Det undersöks för närvarande och resultatet kommer att bli klart i september 2003.

Inom ramen för sjätte miljöhandlingsprogrammet planeras ingen gemenskapsfinansiering.

Under år 2000 har inga av de orter som parlamentsledamoten anger fått bidrag via gemenskapsfinansiering för miljöutbildning och kampanjer för att öka medvetenheten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0642/03

från Paul Rübig (PPE-DE) till rådet

(4 mars 2003)

Ämne: Skattemässig behandling av forskningsutgifter

Inom ramen för Lissabonprocessen betonas att positiva impulser, särskilt när det gäller att skapa nya arbetstillfällen, kan väntas från teknologiföretag. Där konstateras också uttryckligen att Europa har mycket att ta igen på forskningsområdet i förhållande till Japan och USA.

Hur görs den skattemässiga behandlingen av forskningsutgifter och företagsinvesteringar i nuvarande och framtida medlemsstater samt i USA, Japan och Australien?

Vilka konsekvenser får beskattningen för små och medelstora företags och forskningsinstituts kreditvärdighet?

Vilken bedömning gör rådet av dessa övervägandena? Kommer dessa att tas med i förarbetena till genomförandet av Basel II inom EU?

Svar

(21 juli 2003)

Rådet delar den ärade parlamentledamotens åsikt om Lissabonprocessens betydelse och den viktiga roll små och medelstora företag och teknikföretag innehar.

I detta sammanhang vill rådet fästa den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på rapporten från rådet (konkurrenskraft av den 3 mars 2003 till Europeiska rådets vårmöte i vilken bl.a. följande konstateras:

Kommissionen måste göra en systematisk och omfattande konsekvensbedömning av föreslagen gemenskapslagstiftning samt genomföra samråd med företag och alla andra berörda parter och följaktligen, med tanke på vilken beslutsnivå det gäller, säkerställa att en balanserad metod bevaras inom ramen för EU och att de europeiska företagen fortsatt är konkurrenskraftiga och verkar på lika villkor i den globala ekonomin.

Det krävs en samordnad syn på politiken för företagaranda som ger ett samlat svar på företagarnas behov, som t.ex. att undanröja hinder för skapande av företag, utveckling och tillväxt och balans mellan risker och belöningar.

Effektiv medverkan av och samråd med småföretagen i den politiska beslutsprocessen måste säkerställas.

När det gäller den skattemässiga behandlingen av forskningsutgifter i nuvarande och blivande medlemsstater, liksom skattesystemets konsekvenser för små och medelstora företag och forskningsinstitut har inte rådet den information som behövs för att besvara den ärade parlamentsledamotens frågor. Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att vända sig direkt till medlemsstaterna, anslutningsländerna och andra tredje länder i detta avseende.

Beträffande de nya kapitaltäckningsreglerna (Basel II) som det pågår förhandlingar om inom ramen för Baselkommittén i syfte att ersätta 1988 års Baselöverenskommelse, är rådet medvetet om de potentiella konsekvenserna för sektorer med små och medelstora företag. Under förhandlingarnas gång och i det förberedande arbetet på området kommer alla ansträngningar att göras för att se till att Basel II inte medför några negativa effekter för de små och medelstora företagens lånesituation. Den ärade parlamentsledamoten uppmanas att i denna fråga vända sig till kommissionen som har ställning som observatör vid förhandlingarna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1030/03

från André Brie (GUE/NGL) till rådet

(20 mars 2003)

Ämne: Den första översynskonferensen om konventionen om förbud mot kemiska vapen

Med anledning av den förestående översynskonferensen om konventionen om förbud mot kemiska vapen i april 2003 skulle jag vilja uppmärksamma rådet på de trovärdiga uppgifter som gör gällande att Förenta staternas försvar har inlett forskning kring och utveckling av så kallade icke-dödliga kemiska ämnen, avsedda för en mängd olika civila och militära ändamål. Vid ett möte i representanthusets försvarsutskott den 5 februari 2003 uttryckte Donald Rumsfeld dessutom inte bara sin vilja att använda kemiska vapen i händelse av ett krig mot Irak utan gick även till angrepp mot den tvångströja som internationella fördrag om förbud mot användning av sådana vapen utgör. Användningen är olaglig enligt 1993 års konvention om förbud mot kemiska vapen, som förbjuder utveckling, produktion och användning av kemiska vapen, och enligt 1925 års Genève-protokoll, som förbjuder användning av kemiska vapen som krigsföringsmetod.

Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga rådet följande:

- Är rådet medvetet om detta problem?

- Hur ställer sig rådet till en sådan inkonsekvent hållning (FN:s resolution 1441 syftar till att avväpna Irak från exakt samma vapen [bland andra] som Förenta staternas regering samtidigt hotar att göra bruk av)?

- Vad tänker rådet göra för att uppmuntra att konventionen om förbud mot kemiska vapen aktivt försvaras mot försök att undergräva detta unika internationella avväpningsinstrument och för att se till att lagstiftningen efterlevs?

Svar

(22 juli 2003)

Rådet anser att den första översynskonferensen om konventionen mot kemiska vapen är en nyckelhändelse inom ramen för detta multilaterala instruments livstid som är nära nog unik i många avseenden.

Medlemsstaterna har upprepade gånger förklarat sig stå bakom flera viktiga inslag i genomförandet av konventionen mot kemiska vapen. Ett av dessa är att konventionen är universell, vilket innebär att alla länder som har ratificerat den måste anta nationell lagstiftning som genomför den och som skall vara så fullständig som möjligt, samt principen om efterlevnad (eventuellt med användning av krävande inspektioner).

Konferensen innebär också en möjlighet att vidmakthålla förbudet mot användning, enligt definition i artiklarna 1 och 2 i konventionen. Förbudet är själva grunden för konventionen. Medlemsstaterna anser att det inte finns utrymme för några kompromisser på detta område. Detta innebär att kontrollen av att konventionen efterlevs, också från sådana länder sida som inte är signatärer, är en väsentlig och oumbärlig uppgift.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1144/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne: Gödkycklingars välmående

1. Har kommissionen för avsikt att införa nya åtgärder för att förbättra gödkycklingars hälsa och välmående mot bakgrund av EU:s åtagande att skydda animalieproduktionens djur (i enlighet med rådets direktiv 98/58/EG och europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur)?

2. Är kommissionen medveten om problemet med gödkycklingar som hålls i överfulla utrymmen, och att detta kan leda till att fåglarna inte kan komma åt mat och vatten samt att de svälter eller får hjärtproblem?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

I ett yttrande som antogs i mars 2000 beskrev Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande (SCAHAW) brister i levnadsförhållandena för gödkycklingar i intensiv uppfödning(1). Med hänsyn till detta yttrande håller kommissionen på att utarbeta ett förslag till djurskydd för gödkycklingar i köttproduktionen. I och med detta kommer kommissionen också att beakta SCAHAW:s rekommendationer när det handlar om den snabba tillväxttakten hos dessa djur.

Kommissionen försöker att inta en integrerad hållning i sitt förslag, genom att stödja bra skötselrutiner och övervaka djurens välbefinnande genom regelbundna veterinärkontroller på slakterierna. När det gäller den specifika fråga som parlamentsledamoten hänvisar till, planerar kommissionen att i sitt förslag skriva in normer för djurtätheten för att djuren ska kunna leva ett naturligt liv och för att undvika utfodringsrelaterade problem.

(1) The Welfare of Chickens Kept for Meat Production (Broilers) Rapport om välbefinnandet hos höns som hålls för köttproduktion.