SKRIFTLIG FRÅGA E-2987/00

från Lousewies van der Laan (ELDR) till rådet

(25 september 2000)

Ämne: Problem i samband med införandet av euron

D66 har med oro tagit del av den varning som framförts av Europas största detaljhandelskoncerner i ett öppet brev till EU:s finansministrar om att betalningssystemet kommer att köra fast vid införandet av euron i början av 2002. Denna varning baseras på en undersökning som genomförts av European Institute of Business Administration och Wissenschaftliche Hochschule für Unternehmensführung i Koblenz. För att undvika problem då euron införs vill näringslivet att konsumenterna redan före den 1 januari 2002 skall kunna växla till sig euro. Nederländska konsumenter ges i slutet av 2001 tillgång till ett samlarset som innehåller ett exemplar av samtliga euromynt.

Delar rådet vår uppfattning att ett kaos i samband med införandet av euron kan medföra att allmänhetens stöd för den Europeiska valutan allvarligt skadas?

Av vilken anledning ges inte konsumenterna möjlighet att skaffa sig eurosedlar före införandet av den gemensamma valutan?

Delar rådet vår uppfattning att en tilldelning av en symbolisk summa i reklamsyfte som det nederländska samlarsetet inte utgör en lösning vad gäller risken för att betalningssystemet kommer att köra fast den 1 januari 2002?

Delar rådet vår uppfattning att privatpersoner måste ges möjlighet att erhålla såväl euromynt som sedlar före den 1 januari 2002 i syfte att göra införandet av euron till en framgång?

Svar

(26 februari 2001)

Den 8 november 1999 noterade rådet följande uttalande från de deltagande staterna:

Införandet av sedlar och mynt i euro i januari 2002 kommer att vara det slutgiltiga och mest påtagliga steget i övergången till den gemensamma valutan. Medlemsstaterna är medvetna om dess historiska betydelse. Denna övergång inom euro-området är en logistisk utmaning utan motstycke. Vilken strategi som är bäst har studerats intensivt under de senaste månaderna i alla deltagande länder och på gemenskapsnivå. Resultatet av diskussionerna mellan alla berörda parter har gjort det möjligt för ministrarna från de deltagande länderna att, i nära samarbete med de nationella centralbankerna och i linje med Europeiska centralbankens uppfattning, komma fram till en gemensam uppfattning om de allmänna principerna för övergången till kontanter i euro. Dessa ger utrymme för medlemsstaterna att genomföra övergången till kontanter i euro på det sätt som är bäst lämpat för de särskilda förhållandena i varje land.

1. Medlemsstaterna skall göra sitt bästa för att se till att merparten av kontanttransaktionerna skall kunna göras i euro i slutet av en tvåveckorsperiod räknat från den 1 januari 2002.

2. Medlemsstaterna anser att de gamla och de nya sedlarna och mynten kommer att vara i omlopp samtidigt under en period på mellan fyra veckor och två månader. Medlemsstaterna får underlätta växlingen av gamla sedlar och mynt efter utgången av denna period.

3. För att en tillräcklig mängd kontanter skall finnas i omlopp under de första dagarna i januari 2002 skulle det underlätta om finansinstitut och vissa andra grupper, särskilt värdetransportföretag och detaljhandlare, förses med sedlar och mynt redan någon tid före den 1 januari 2002. Medlemsstaterna erinrar om att en sådan förhandstilldelning inte får leda till att sedlar och mynt i euro sätts i omlopp före den 1 januari 2002.

4. För att hjälpa medborgarna att vänja sig vid de nya mynten och för att underlätta övergången enades medlemsstaterna om att begränsade mängder mynt kan göras tillgängliga för allmänheten på begäran, särskilt för de sårbara grupperna av befolkningen, men inte tidigare än under senare hälften av december 2001.

I sitt meddelande av den 12 juli 2000 till Europaparlamentet och rådet(1) sammanfattar kommissionen de detaljerade regler som fastställts av medlemsstaterna för förhandstilldelning av eurosedlar och mynt till aktörer (särskilt banker och detaljhandlare) och av en begränsad mängd euromynt till allmänheten i enlighet med ovanstående.

Att före den 1 januari 2002 göra betydande mängder eurosedlar och mynt tillgängliga för allmänheten skulle enbart förvärra en eventuell förvirring eftersom dessa sedlar och mynt inte kommer att vara giltigt betalningsmedel förrän den 1 januari 2002.

Rådet kommer att fortsätta att övervaka situationen och kommer att, om det behövs, vidta lämpliga åtgärder för att se till att de problem som den ärade parlamentsledamoten tar upp inte kommer att uppstå.

(1) KOM(2000) 443 slutlig.