SKRIFTLIG FRÅGA E-1847/02

från Guido Bodrato (PPE-DE) till kommissionen

(28 juni 2002)

Ämne: Brist på samordning mellan gemenskapens pensionsplan och pensionsplanerna i medlemsstaterna

Rådets förordning (EG) nr 1606/98 av den 29 juni 1998(1) har utvidgat tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71(2) om social trygghet till att omfatta särskilda system för offentligt anställda.

Kan kommissionen meddela om de anställda vid gemenskapens institutioner kan dra nytta av den ovan nämnda förordningen nr 1606/98 för att genom principen om sammanräknade försäkringsperioder förbättra sin pensionsutdelning och låta denna baseras även på försäkringsperioder då de arbetat i en medlemsstat innan de blev anställda vid en av gemenskapens institutioner?

Är det inte orimligt att EU:s lagstiftande instans inte bekymrat sig om att, i analogi med förordning nr 1408/71, införa särskilda samordnande bestämmelser för att harmonisera gemenskapens pensionsplan med medlemsstaternas pensionsplaner, för att på så sätt värna om redan förvärvade rättigheter, eller rättigheter som förvärvas i enlighet med nationell lagstiftning?

Trots att det är sant att tjänstemän anställda inom gemenskapens institutioner har rätt att begära att de pensionsförsäkringsavgifter som tidigare betalats in vid arbete i en av medlemsstaterna överförs till gemenskapens pensionsplan, är det också sant att många inte utnyttjat eller tänker utnyttja denna möjlighet, antingen för att de är dåligt informerade eller för att de inte är intresserade av ett förfarande som, på felaktig eller korrekt grund, anses vara olämpligt.

Anser inte kommissionen att det nuvarande systemet har stora brister och att man borde förbättra det för att i alla situationer kunna garantera att de rättigheter som förvärvats inte går förlorade?

(1) EGT L 209, 25.7.1998, s. 1.

(2) EGT L 149, 5.7.1971, s. 2.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(4 september 2002)

Genom rådets förordning (EG) nr 1606/98 av den 29 juni 1998 ändras förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen och förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71 i syfte att utvidga denna till att omfatta särskilda system för offentligt anställda(1).

Artikel 2 i förordning (EEG) nr 1408/71 gäller anställda och egenföretagare som omfattas eller har omfattats av lagstiftningen i en eller flera medlemsstater. EU-personal omfattas av EU-institutionernas system och inte av medlemsstaterna lagstiftning när det gäller social trygghet. Därför kan EU-personal inte utnyttja förordning (EEG) nr 1408/71, i dess ändrade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 1606/98, när det gäller samordning mellan ett nationellt system och det system som gäller för EU-personal.

I bilaga VIII i tjänsteföreskrifterna står följande: Följande skall gälla för en tjänsteman som tillträder en tjänst i gemenskaperna efter att ha: lämnat sin tjänst i en statlig förvaltning eller en nationell eller internationell organisation, eller bedrivit verksamhet som anställd eller egenföretagare: Tjänstemannen skall då han anställs ha rätt att få antingen det försäkringstekniska värdet eller det schablonmässiga återköpsvärdet för den avgångspension han är berättigad till på grundval av sådan tjänstgöring eller verksamhet inbetald till gemenskaperna. I så fall skall den institution i vilken tjänstemannen tjänstgör, på grundval av det belopp som nämnda försäkringstekniska värde eller schablonmässiga återköpsvärde uppgår till och med beaktande av hans lönegrad då han anställs, bestämma det antal pensionsberättigande tjänsteår som han med hänsyn till tidigare tjänstgöringsperiod får tillgodoräkna enligt dess pensionssystem (Artikel 11.2). Tjänsteföreskrifterna och förordning (EEG) nr 1408/71 strävar, om än på olika sätt, efter samma mål, nämligen att säkerställa att arbetstagare som utnyttjar rätten till fri rörlighet inte bestraffas för detta när det gäller social trygghet, oavsett om de flyttar mellan olika EU-länder eller blir tjänstemän vid EU. Kommissionen delar därför inte parlamentsledamotens åsikt att det behövs en särskild bestämmelse för att samordna gemenskapens och medlemsstaternas pensionssystem och företrädare för personalen har inte heller uttryckt några önskemål i den riktningen.

När tjänstemän och tillfälligt anställda börjar sin tjänstgöring vid gemenskaperna får de ett exemplar av Tjänsteföreskrifter för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna där ovannämnda artikel 11.2 i bilaga VIII om överföring av inbetalade avgifter från ett nationellt pensionssystem till gemenskapens pensionssystem återfinns. Dessutom får tjänstemän och tillfälligt anställda omfattande information under introduktionskurserna och genom administrativa meddelanden med information om ändringar. Genom sin dom i mål T-27-99(2) bekräftade EG-domstolen att kommissionens informationsförfarande är giltigt.

Kommissionen vill dessutom understryka att denna rättighet enligt tjänsteföreskrifterna inte på något sätt är en skyldighet. Tjänstemän vid EU-institutionerna får fritt välja huruvida de vill ansöka om att överföra sina pensionsrättigheter eller inte, och efter att ha fått ett detaljerat kvantifierat förslag från den institution där de är anställda, fattar de själva beslut om de vill överföra sina pensionsrättigheter

eller lämna dem i det föregående systemet där de omfattas av nationella bestämmelser i frågan och av rådets förordningar (EG) nr 1606/98 och (EEG) nr 1408/71 när det gäller rättigheter enligt nationella system.

(1) EGT L 209, 25.7.1998.

(2) Se Förstainstansrättens dom av den 17 oktober 2000. Humbert Drabbe mot kommissionen Rättsfallssamlingen personalmål 2000 sidan IA-00213; II-00955.