SKRIFTLIG FRÅGA E-1210/00

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(14 april 2000)

Ämne: Illegala invandrare från Turkiet

Vid Europeiska rådets möte i Helsingfors i december förra året fick Turkiet status som kandidatland för anslutning till Europeiska unionen. Sedan många år tillbaka för landet emellertid en politik där den illegala invandringen av turkiska medborgare i länder i Europa inte kontrolleras och till och med uppmuntras. Detta skapar problem i de medlemsstater som gränsar till Turkiet och i synnerhet Grekland som får ta emot ett stort antal illegala invandrare, i synnerhet på grund av sina omfattande havsgränser österut.

På sistone har problemet blivit särskilt betungande även för kandidatländer som tvingas vidta åtgärder för att begränsa den illegala invandringen av turkiska medborgare.

Ett exempel på detta är att Europeiska kommissionen i den återkommande rapporten om Slovenien, vilken offentliggjordes den 13 oktober 1999, rapporterar (s. 50) att landet från och med den 1 december 1999 har återinfört visumtvång för turkiska medborgare som vill besöka det på grund av det stora flödet illegala invandrare från Turkiet.

Jag skulle vilja få information om huruvida Europeiska kommissionen har tagit upp frågan om den utbredda illegala invandringen av turkiska medborgare i medlemsstater i Europeiska unionen och kandidatländer, vilken Turkiets officiella ståndpunkt är och vilka kontrollmekanismer som används för att fastställa om Turkiet efterlever de åtaganden som landet gjort.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(14 juni 2000)

Kommissionen följer uppmärksamt frågan om illegal invandring från Turkiet till Europeiska unionen. Turkiet är både ursprungs- och transitland för illegala migrationsströmmar från grannländer som norra Irak och Iran eller mer avlägsna utomeuropeiska länder som Bangladesh eller Pakistan. Medlemsstaternas analys och uppgifter bekräftar att en av huvudlederna för den illegala invandringen till Europeiska unionen går via Turkiet.

De flesta flyktingar som kommer via Turkiet reser in utan giltiga resehandlingar med hjälp av internationella smugglingsorganisationer som tillhandahåller nödvändiga tjänster genom att förse dem med resehandlingar, kurirer, resvägar och inkvartering vid reseuppehåll. Mutor förekommer ofta. De flesta väljer att passera Turkiet på grund av det fördelaktiga geografiska läget, de liberala invandringsbestämmelserna och goda transportmedel.

Strömmarna av illegala invandrare som ofta har falska eller förfalskade resehandlingar har påskyndat medlemsstaternas beslut att vidta effektiva motåtgärder och förstärka samarbetet med Turkiet i kampen mot illegal invandring. Europeiska unionens initiativ i frågan omfattar en handlingsplan för Irak och grannregionerna som rådet antog den 11 oktober 1999, där Turkiet spelar en framträdande roll för genomförandet. I samband med handlingsplanen enades medlemsstaterna om att undersöka hur Turkiet kan få hjälp med att hålla kvar illegala invandrare som skall avvisas, utbyta erfarenheter om arbetet med att stifta lagar om illegal invandring, få utbyta sakkunskap om falska handlingar (inklusive eventuellt tekniskt bistånd och gemenskapsfinansiering), få bilateral återkoppling avseende uppgifter om illegal invandring i samband med människosmuggling. Man enades även om att i samarbete med FN:s flyktingkommissarie undersöka lämpliga sätt att handlägga asylansökningar och att överväga hur bistånd i frågan kan ges, till exempel genom att utbilda turkisk gränspolis i att bedöma asylsökande. Genom ett gemensamt tysk-nederländskt pilotprojekt från 1999 inrättades en rådgivningsbyrå om resehandlingar som är öppen dygnet runt på Istanbuls flygplats.

I maj 1999 gjorde Europeiska unionens experter på invandringsfrågor en studieresa till Turkiet och i februari 2000 föreslogs att Turkiet skulle få särskild utbildning och tekniskt bistånd för att kontrollera äktheten hos resehandlingar och spåra kopierade eller förfalskade resehandlingar för att stävja den olagliga invandringen till Västeuropa. Vid ett möte om rättsliga och inrikes frågor med högt uppsatta turkiska tjänstemän i Helsingfors den 26 november 1999 diskuterades den olagliga invandringen och repatriering av personer som olagligen uppehåller sig på medlemsstaternas territorium. År 1999 inleddes en undersökning och i mars 2000 hölls ett seminarium i Bryssel om Turkiet som transiteringsland och ursprung till olaglig invandring. Kommissionen skall även inom Odysseusprogrammet 2000 försöka välja ut projekt som handlar om det praktiska samarbetet med Turkiet i fråga om asyl, invandring och passage av de yttre gränserna.

Europeiska rådet framhöll i slutsatserna från mötet i Helsingfors 1999 att ett partnerskap för anslutning skall inrättas med Turkiet på grundval av slutsatserna från tidigare europeiska råd för att ange vilka frågor som bör prioriteras i förberedelserna för anslutningen med tanke på de politiska och ekonomiska kriterierna och medlemsstaternas skyldigheter, i kombination med ett nationellt program för antagande av regelverket. Lämpliga övervakningsmekanismer kommer att upprättas.