SKRIFTLIG FRÅGA P-2849/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(4 september 2000)

Ämne: Albanien kriminalitet

De senaste sorgliga händelserna i Apulien då tullverkets (Guardia di Finanza) vedettbåt rammades (med två tulltjänstemäns död som följd) av albanska människosmugglare. Detta har på nytt väckt problemet med förbindelserna mellan Italien och de europeiska länderna i allmänhet och Albanien.

Människosmugglingen i Albanien tenderar inte att minska utan kännetecknas snarare av cyniska händelser och våldsdåd.

Regeringen och myndigheterna i Albanien har inte kunnat få bukt med fenomenet, vare sig detta beror på brist på vilja eller förmåga.

Albanien kan därför inte säkerställa respekten för de mänskliga rättigheterna, vilket är en grundförutsättning för allt ingripande från EU:s sida.

Kan kommissionen mot denna bakgrund ange om den har för avsikt att undersöka nödvändigheten att omedelbart avbryta allt ekonomiskt stöd till Albanien till det att detta land konkret kan påvisa att det har lyckats sätta stopp för smugglingen av människor, droger och vapen, som i grunden underminerar säkerheten för EU:s medborgare och på dess territorium, i synnerhet Italien och då särskilt Apulien?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 oktober 2000)

Kommissionen är helt och hållet medveten om de problem som uppstår i samband med smuggling av människor över Adriatiska havet. Albanien är en av de viktigaste vägarna för illegal införsel av människor från Balkan till gemenskapen. Den organiserade brottsligheten i Albanien har ökat i omfattning, särskilt efter 1997 års statskris. Kampen mot organiserad brottslighet skall ses mot bakgrund av Albaniens behov av att förbättra den allmänna ordningen och rättssäkerheten och av att stärka kampen mot korruption (även inom den egna förvaltningen). Handel med människor är en företeelse som har ökat i omfattning sedan 1999 och det är tydligt att den befintliga lagstiftningen är otillräcklig när det gäller att hindra denna verksamhet. Detta problem har diskuterats åtskilliga gånger inom ramen för de bilaterala förbindelserna. Ny lagstiftning planeras antas under hösten 2000.

Som svar på detta antog rådet (allmänna frågor) i juni 2000 en handlingsplan för Albanien och den angränsande regionen, som utarbetats av den pelaröverskridande högnivåarbetsgruppen för frågor gällande asyl och migration. I handlingsplanen anges ett flertal åtgärder på områdena yttre förbindelser, utvecklingspolitik och rättsliga och inrikes frågor, som syftar till att motverka handel med människor. Dessa åtgärder finansieras av medlemsstaterna och genom den befintliga gemenskapsbudgeten och från och med 2001 genom en särskilt inrättad budgetpost för samarbete med tredje land i fråga om migration.

Det stöd som gemenskapen beviljar Albanien inriktas i allmänhet på institutionell uppbyggnad (bl.a. reformer inom tull, polis, domstol och offentlig förvaltning) och utveckling av infrastruktur (vägar, vatten, renhållning) för att främja stabilisering och utveckling i landet. Budgetstöd beviljas i enlighet med särskilda sektorspecifika villkor eller, som under 1999, i syfte att täcka kostnader i samband med Kosovokrisen, under vilken Albanien som är Europas fattigaste land tillfälligt hyste 500 000 Kosovomedborgare (mer än 8 % av landets befolkning). Som framgår av det svar kommissionen gav på Roberta Angelillis skriftliga fråga P-2787(1) anser kommissionen att det faktum att Albanien inte förmått kontrollera den illegala migrationen på ett tillfredsställande sätt inte är skäl nog att frysa biståndet till landet.

Kampen mot organiserad brottslighet i allmänhet och mot handel med människor i synnerhet diskuteras nu utförligt inom ramen för olika regionala initiativ, t.ex. stabilitetspakten för sydöstra Europa och det adriatiska initiativet, som bygger på Ancona-förklaringen av den 19-20 maj 2000.

(1) Se s. 9.