ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0051/99

från Ursula Stenzel (PPE) till kommissionen

(15 januari 1999)

Angående: Leonardo och Cresson

Leonardo utgör ett av EU:s mest framgångsrika program och gör möjligt för tusentals ungdomar att erhålla en personlig upplevelse av Europa.

Den senaste tidens händelser berör nu även detta program, vilket är till stort men för EU:s trovärdighet.

I det ansvariga utskottet har man nu beslutat sig för att överlämna ärendet till åklagare för prövning av huruvida bedrägeri eller försumlighet i förvaltningen förekommit.

I detta utskott påstås att den ansvariga kommissionären, Cresson, har undanhållit utskottet existensen av en reviderad version av revisionsberättelsen. Är detta påstående riktigt, och kan kommissionen återge innehållet i denna ekonomiska rapport?

Svar från Édith Cresson på kommissionens vägnar

(9 april 1999)

Kommissionen delar parlamentsledamotens positiva uppfattning om programmet Leonardo da Vinci och dess betydelse för unga européer.

Den byrå som ger kommissionen tekniskt bistånd vid genomförandet av programmet har varit föremål för revision av kommissionens enhet för ekonomistyrning. Som för varje revision skall den rapport som utarbetats av enheten för ekonomistyrning bli föremål för ett kontradiktoriskt förfarande som gör det möjligt för det generaldirektorat som administrerar programmet att väga in dess kommentarer och ge svar på rapporten.

Utkastet till den rapport som utarbetats av enheten för ekonomistyrning har underkastats ett kontradiktoriskt förfarande. Slutförandet av slutsatserna från enheten för ekonomistyrning och svaren från generaldirektorat "Utbildning och ungdomsfrågor" har krävt möten och utbyten för att man skulle få exakta och tydliga uppgifter. Inte vid något tillfälle har kommissionen motsatt sig att överlämna revisionsrapporten till parlamentet. Den 9 december 1998 överlämnades rapporten från GD XX med ej avslutade frågor från generaldirektoratet till parlamentet.

Kommissionen överlämnade den 5 januari 1999 till ordförande för utskottet för socialfrågor den slutgiltiga rapporten från enheten för ekonomistyrning och de slutliga svaren från generaldirektoratet. Kommissionen har även sammanträtt en andra gång med utskotten sedan det särskilda mötet den 12 januari 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0719/99

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(29 mars 1999)

Angående: Strukturfonderna

De regioner vars inkomstnivå per invånare är lägre än 75 procent av den genomsnittliga inkomstnivån för gemenskapens invånare klassificeras som mål 1-områden och är berättigade till omfattande gemenskapsstöd.

För att ta reda på om detta tröskelvärde har överskridits eller inte fastställer man i förslaget till rådets förordning (KOM(98) 131)(1) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna att man vid beräkningarna skall ta hänsyn till siffrorna för de tre senaste åren som Eurostat har information om.

För närvarande finns endast siffrorna för budgetåren 1994, 1995 och 1996 tillgängliga.

Vilka italienska regioner kommer enligt kommissionen inte att klassificeras som mål 1-regioner under denna treårsperiod?

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0246/99

från Niall Andrews (UPE) till kommissionen

(5 februari 1999)

Angående: Subventionerade konserverade tomater i Sydafrika

Vilka åtgärder genomför kommissionen med tanke på att subventionerade konserverade tomater från Europeiska unionen medför att sydafrikanska producenter konkurreras ut från sin egen marknad?

Har kommissionen aktuella uppgifter om hur hög arbetslöshet som detta fenomen orsakat i Sydafrika, och kommer reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken att göra det möjligt att komma till rätta med dessa orättvisor?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 mars 1999)

Handelsutbytet mellan Sydafrika och gemenskapen av bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (kapitel 20 i kombinerade nomenklaturen) väger kraftigt över till Sydafrikas fördel. Gemenskapen är en av de främsta avsättningsmarknaderna för den sydafrikanska produktionen av konserverade persikor och päron, medan produkter från gemenskapen inte återfinns på den afrikanska marknaden. Den enda försäljningen av betydelse från gemenskapen, av konserverade tomater, är marginell, och motsvarar mindre än 7 % av den sydafrikanska produktionen. Den kan således inte bidra till att skada utvecklingen av jordbruket i detta land.

Visserligen är gemenskapens export av konserverade tomater betydande på hela den afrikanska kontinenten, men dessa produkter konkurrerar ändå inte med den lokala tomatproduktionen, eftersom denna inte är särskilt omfattande och dessutom är tomaterna avsedda att säljas färska. Gemenskapens tomatproduktion gör det tvärtom möjligt att på ett rimligt sätt täcka behovet av baslivsmedel samt lokalbefolkningens efterfrågan.

Gemenskapens stöd till bearbetning av frukt och grönsaker förutsätter att bearbetningsföretaget betalar producenten ett minimipris, som är högre än det pris som normalt gäller för producenter i tredje världen. Syftet med stödet är att kompensera prisskillnaden för den råvara som används av industrin och får således inte utgöra en orättmätig fördel för den europeiska industrin gentemot den sydafrikanska industrin.

Stödet från gemenskapen gör det möjligt att bevara en traditionell, ytterst arbetsintensiv verksamhet i vissa av gemenskapens Medelhavsregioner utan andra ekonomiska alternativ.

Sektorn för frukt och grönsaker har nyligen reformerats genom rådets förordningar (EG) 2200/96, 2201/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker(1) och rådets förordning 2202/96 av den 28 oktober 1996 om att inrätta ett system med stöd till producenter av vissa citrusfrukter1.

(1) EGT L 297, 21.11.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0928/99

från Rijk van Dam (I-EDN) till kommissionen

(7 april 1999)

Angående: Katastrofhjälptransporter till Ukraina

1. Kan kommissionen bekräfta att katastrofhjälptransporter till de områden i Ukraina som drabbats av översvämningar (det vill säga Subkarpaterna) sedan februari 1999 stoppas av tullmyndigheterna?

2. Känner kommissionen till att olika omgångar med katastrofhjälptransporter står uppställda vid gränsen till Ukraina utan att verkligen kunna nå de drabbade områdena?

3. Kan kommissionen bekräfta att det, efter ett tillfälligt upphävande av importreglerna under perioden efter översvämningarna, sedan kort tid tillbaka återigen tillämpas särskilt stränga bestämmelser?

4. Är kommissionen beredd att via sin representation i Kiev föra detta problem på tal och att försöka nå en lösning, så att de drabbade människorna i Ukraina verkligen får de varor som är avsedda för dem?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(3 maj 1999)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för hans intresse för de humanitära insatserna i Ukraina. Kommissionen har via sin enhet för humanitärt bistånd (ECHO) finansierat totalt fem biståndsprojekt till ett sammanlagt värde av 1,28 miljoner euro i samband med översvämningarna i Subkarpaterna och västra Ukraina.

Hittills har inte någon av de icke-statliga organisationer som genomför projekten rapporterat om några större svårigheter med de lokala myndigheterna (inklusive tullen). En stor del av de varor som av humanitära skäl behövs i katastrofområdet har inhandlats lokalt. Kommissionen har inte hört något från de humanitära organisationerna om att de skulle ha stött på liknande svårigheter i Ukraina.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0002/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(19 januari 1999)

Angående: Program för omstrukturering av citrusfruktodlingen i Grekland

Den grekiska regeringen lade den 7 juli 1998 för Europeiska kommissionen fram ett program för omstrukturering av citrusfruktodlingen i Grekland, i syfte att förbättra citrusfruktproduktionen. Programmet uppgår till 77 miljarder drakmer.

Eftersom programmet anses vara särskilt betydelsefullt för den grekiska citrusfruktodlingen vill jag fråga kommissionen: Har detta program godkänts av kommissionen och om så inte är fallet, av vilken orsak är godkännandet försenat? Vad anser kommissionen om detta program?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(4 mars 1999)

Kommissionen har inte godkänt programmet för omstrukturering av citrusfruktsektorn i Grekland. En granskning av det pågår dock.

I januari 1999 genomförde kommissionen ett besök i de huvudsakliga produktionsområdena för citrusfrukter i Grekland, och resultaten från detta besök håller för närvarande på att analyseras.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0611/99

från Carlos Pimenta (PPE) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Ratificering och tillämpning av Århuskonventionen i Europeiska gemenskapen

Den 25 juni 1998 undertecknade Europeiska gemenskapen i Århus, Danmark, konventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande vid beslutsfattande och rättslig prövning i frågor som avser miljön, sedan man gjort ett uttalande där man meddelat sina intentioner att tillämpa konventionen i de egna institutionerna.

1. När skall kommissionen vidarebefordra konventionen till rådet och parlamentet för ratificering?

2. Vilka förklaringar om konventionens tillämpning i gemenskapens institutioner, om några, kommer att läggas fram när konventionen ratificeras?

3. Vilken politik driver kommissionen för att anpassa gemenskapens lagstiftning till konventionen? Vilka konkreta åtgärder skall vidtagas angående framtida och befintlig lagstiftning på området? När? Vilken är tidsplanen för hela processen?

4. Framför allt: Vilka bindande medel kommer kommissionen att införa för att tillse att institutionerna tillhandahåller information och ombesörjer allmänhetens deltagande?

5. På vilket sätt arbetar kommissionen för att konventionen snart skall kunna träda ikraft?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(3 maj 1999)

1. I enlighet med vanlig praxis kommer kommissionen att lägga fram ett förslag om den nödvändiga "avslutande rättsakten" till rådet och parlamentet så fort de nödvändiga ändringarna av gemenskapslagstiftningen har gjorts för att säkerställa att den överensstämmer med bestämmelserna i konventionen.

2. Det är för tidigt att säga vilka förklaringar om konventionens tillämpning i gemenskapens institutioner, om några, kommer att läggas fram när konventionen ratificeras.

3. - 4. Kommissionen gör för närvarande en noggrann bedömning av den berörda gemenskapslagstiftningen för att besluta vilka ändringar, om några, som behöver göras. Vad gäller tillgång till information i medlemsstaterna, ser kommissionen för närvarande över rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation(1). Vad gäller rätten att ta del av information från gemenskapsinstitutionerna arbetar kommissionen dessutom med genomförandet av artikel 255 i EG-fördraget (ändrat genom Amsterdamfördraget). Ett lagstiftningsförslag förväntas bli framlagt efter det att Amsterdamfördraget har trätt i kraft. Vad gäller allmänhetens deltagande i beslutsfattandet om miljön håller kommissionen på att undersöka vilken gemenskapslagstiftning som kan påverkas och vilken som kan behöva ändras.

5. Innan konventionen kan träda i kraft behövs 16 ratificeringar. Kommissionen fäster stor vikt vid ratificeringen av konventionen och arbetar intensivt för att gemenskapen skall kunna ratificera den så snart som det rättsligt är möjligt. Detta kommer emellertid att ta lite tid eftersom gemenskapslagstiftningen först måste anpassas till konventionens bestämmelser för att säkerställa rättslig öppenhet och säkerhet.

(1) EGT L 158, 23.6.1990.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0659/99

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Strukturfonder

De regioner vars inkomst per capita understiger 75 procent av den genomsnittliga inkomsten per capita i gemenskapen benämns "mål 1-områden" och åtnjuter betydande gemenskapsstöd.

I förslaget till rådets förordning om allmänna bestämmelser för strukturfonderna KOM(98) 131(1) fastställs att man för att få reda på om denna tröskel överskridits eller inte skall beakta siffrorna från de senaste tre åren för vilka Eurostat förfogar över uppgifter.

För närvarande har man endast tillgång till uppgifter för åren 1994, 1995 och 1996.

Vilka siffror uppvisade regionen Aragonien för ovannämnda år?

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0576/99

från Antonio Tajani (PPE) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Europeiskt erkännande av familjekonsulenter

I några av EU:s medlemsstater erkänns modellen med familjekonsulenter eller en person som använder sig av psykoterapeutiska metoder för att hjälpa enskilda personer, par och familjer.

Anser kommissionen att det vore lämpligt att inleda det förfarande som krävs för att ett yrke som får en alltmer framträdande roll i samhället skall erkännas på europeisk nivå?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(7 april 1999)

Enligt direktiven 89/48/EEG(1) och 92/51/EEG(2) om en generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning står det varje medlemsstat fritt att fastställa (eller inte fastställa) regler för ett visst yrke och likaså bestämma vilken nivå och vilket innehåll som krävs för att utöva yrket. Det enda syftet med direktiven är att lägga fast en rättslig ram som medger fri rörlighet för de yrken som reglerats inom det europeiska ekonomiska samarbetsområdet och den inre marknaden. Direktiven skulle naturligtvis också ha gällt familjerådgivar- eller familjeterapeutyrket, om det hade varit reglerat i den mottagande medlemsstaten.

Efter det att de tidigare nämnda direktiven antogs, har kommissionen intagit en mycket restriktiv hållning till möjligheten att införa nya särbestämmelser för ett yrke. Därför hänvisar kommissionen frågeställaren till de svar som lämnats på de skriftliga frågorna E-4094/93 från Mauro Chiabrando och Feruccio Pisoni(3) samt E-2133/98 från Reino Paasilinna(4).

Kommissionen låter därför meddela frågeställaren att det inte finns några avsikter att föreslå särbestämmelser för familjerådgivar- eller familjeterapeutyrket.

(1) EGT L 19, 24.1.1989.

(2) EGT L 209, 24.7.1992.

(3) EGT C 332, 28.11.1994.

(4) EGT C 118, 9.4.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0789/99

från Graham Mather (PPE) till kommissionen

(6 april 1999)

Angående: Falklandsöarna - EU-stöd

Hur mycket EU-stöd har Falklandsöarna fått under de senaste fem åren och genom vilka instrument har detta utbetalats?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(7 maj 1999)

Under de senaste fem åren har Falklandsöarna i stöd från gemenskapen erhållit 8 266 799 [fmxeuro] ur Europeiska utvecklingsfondens medel. Av detta belopp har 700 000 [fmxeuro] utgjort programplanerat bistånd, 5 066 799 [fmxeuro] utgått inom ramen för Stabex och 2 500 000 [fmxeuro] bestått av räntesubventionerade lån från Europeiska investeringsbanken.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0639/99

från Hanja Maij-Weggen (PPE) till kommissionen

(16 mars 1999)

Angående: Den fängslade Aliakram Gummatov i Azerbadjan

I Nederländerna uttrycker "Help Alikram Gummatov"-kommittén stor oro över Gummatov och över den allt avlägsnare möjligheten att han skall kunna lämna fängelset levande.

Är kommissionen beredd att hos Azerbadjans regering begära informationer om den fängslade Aliakram Gummatov och om det sätt varpå han behandlas i fängelset? Är kommissionen vidare beredd att som svar på frågan lämna rapport härom?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(13 april 1999)

Saken kommer att tas upp med de azerbajdzjanska myndigheterna genom de reguljära diplomatiska kanalerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0201/99

från Florus Wijsenbeek (ELDR) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Gisslantagande i Frankrike

Känner kommissionen till vad som hände i Rennes den 18 och 19 januari 1999 då en nederländsk lastbilschaufför blev tagen som gisslan av franska bönder?

Vet kommissionen också om att 22 ton griskött därvid gjordes otjänligt för konsumtion och att lastbilen slogs sönder?

Tycker inte kommissionen att det måste sättas punkt för sådant oacceptabelt beteende och att de franska myndigheterna, som inte vill förhindra att sådant inträffar, omedelbart bör betala skadestånd till transportföretaget, avlastaren och chauffören?

Om kommissionen inte tycker det: varför inte då?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(19 mars 1999)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 182 , 28/06/1999 s. 0141



SKRIFTLIG FRÅGA E-0144/99 från Brigitte Langenhagen (PPE) till kommissionen (11 februari 1999) Angående: EU-bidrag till landsbygdskommunen Verden Vilken typ av bidrag har landsbygdskommunen Verden fått från Europeiska unionen under valperioden 1994-1999? Vilka belopp handlar det om och hur ser tilldelningen ut fördelat på bidragsområde?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3274/98

från Kyösti Virrankoski (ELDR) till kommissionen

(30 oktober 1998)

Angående: Uppskov med de arealbaserade jordbruksstöden

Europeiska unionen stödjer jordbruket med bland annat arealbaserade bidrag. För detta ändamål måste jordbrukarna uppge arealen på sina odlingslotter med en exakthet av 0,01 hektar.

Jordbruksförvaltningen i Finland har låtit kartlägga den odlade arealen med hjälp av det irländska företaget Mallon Group. Kartläggningen har varit behäftad med talrika inexaktheter och fel, som jordbrukarna försökt utverka rättelse av. På grund av oklarheterna har jordbruksförvaltningen meddelat att utbetalningen av vissa stöd kan komma att uppskjutas.

1. Om jordbruksförvaltningen och dess tekniska medhjälpare har gjort ett dåligt och inexakt arbete, kan man då låta detta gå ut över jordbrukarna genom att senarelägga utbetalningarna till dem, även om de gjort sina anmälningar korrekt och under det ansvar som de ålagts enligt lag?

2. Borde inte en jordbrukare få lön för sitt arbete med samma precision som andra arbetstagare får?

3. Går det inte att i efterhand på ett eller annat sätt rätta till eventuella inexaktheter inom jordbruksförvaltningen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 december 1998)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på de skriftliga frågorna P-2826/98 från Heidi Hautala(1) och P-3048/98 från Mirja Ryynänen(2).

Kompensationsutbetalningarna enligt ordningen för jordbruksgrödor skall enligt föreskrifterna göras mellan den 16 oktober och den 31 december det år skörden skedde. Enligt kommissionens uppgifter kommer de finländska myndigheterna att hålla den tidsfristen för betalningarna. Kommissionen är angelägen dels om att fullgöra sitt ansvar när det gäller att säkerställa effektiva kontroller och dels om att stöden betalas ut till jordbrukarna inom de föreskrivna tidsgränserna. Således gör man bedömningen att den efterlysta förstärkningen av kontrollerna på plats inte skulle innebära att utbetalningen av stöd till de finländska jordbrukarna försenas.

(1) EGT C 207, 21.7.1999, s. 13.

(2) EGT C 207, 21.7.1999, s. 24.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2007/98

från Felipe Camisón Asensio (PPE) till kommissionen

(30 juni 1998)

Angående: Pilotprojekt "Medelhavshamnar" (ERUF-medel)

Det meddelades nyligen att kommissionen har godkänt flera pilotprojekt på området för den fysiska planeringen med målsättningen att finna lösningar till likartade problem som drabbar olika regioner i medlemsstaterna. Ett av dessa projekt är "Medelhavshamnar" som kommer att beröra Spanien och Portugal.

Kan kommissionen ange vilken typ av finansiering, vilken tidsplan för genomförande och vilka konkreta projekt som har planerats för varje berörd geografisk region inom ramen för projektet "Medelhavshamnar"?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(25 september 1998)

Pilotprojektet "Medelhavshamnar", som i enlighet med artikel 10 i förordning (EEG) 2084/93(1) samfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) under perioden 1997-1999, gäller det transnationella samarbetet mellan Portugal, Spanien och Marocko inom området fysisk planering.

Till detta pilotprojekt skall ERUF bidra med 5 miljoner ecu av en preliminär totalkostnad på 6,67 miljoner ecu för motsvarande del för Portugal och Spanien. Följande regioner i medlemsstaterna är stödberättigade: Lissabon och Tejodalen, Alentejo och Algarve i Portugal; Andalusien, Extremadura och Murcia i Spanien; alla mål 1-regioner.

Finansieringen av den del som gäller Marocko har ännu inte fastställts. En eventuell samfinansiering för deltagande i Meda har ännu inte beslutats. Kommissionen inväntar för sitt slutliga beslut om detta pilotprojekt en bättre definition av Marockos deltagande.

Projekten kommer att godkännas av övervakningskommittén enligt de kriterier som har fastställts inom pilotprojektet.

(1) EGT L 195, 31.7.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3143/98

från Joaquín Sisó Cruellas (PPE) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Internationella dagen för läs- och skrivkunnighet

Den 8 september firades den internationella dagen för läs- och skrivkunnighet, deklarerad av FN och UNESCO i syfte att medvetandegöra världssamfundet och åstadkomma ett globalt åtagande gällande utbildning och utveckling. Trots detta räknar man med att nästan 870 miljoner människor över 15 år kommer att vara analfabeter år 2005. Enligt uppgifter från spanska statens statistiska institut är över en miljon människor i Spanien analfabeter, varav 960 000 kvinnor och 380 000 män.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

- Kan kommissionen uppge antalet analfabeter i Europeiska unionen och, om möjligt, ange det procentuella antalet analfabeter i var och en av medlemsstaterna uppdelat på män och kvinnor?

- Vilka konkreta åtgärder utförs från unionens sida för att avhjälpa analfabetismen?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar

(27 november 1998)

Den 14 maj 1987 antog rådet och utbildningsministrarna slutsatser om ett europeiskt program för att intensifiera kampen mot analfabetism. Förutom skolrelaterade faktorer ansågs analfabetism bero på följande faktorer som har en tendens att förstärka varandra: sociala, geografiska, medicinska och psykologiska faktorer, samt brist på överensstämmelse mellan utbildningsrelaterade krav och krav som rör de språk som används i medier, inbegripet de språk som används vid informationsbehandling. Det konstaterades också att den obligatoriska skolan inte kan utplåna analfabetismen på egen hand och att man bör vidta åtgärder som en del av en övergripande strategi både för att förebygga analfabetism i skolorna och för att förbättra läskunnigheten bland vuxna.

I parlamentets resolution A3-0400/92 av den 21 april 1993 om bekämpning av analfabetism i medlemsstaterna konstateras att det i EU fortfarande finns analfabetism, särskilt funktionell analfabetism bland vuxna, och att medlemsstaterna inte har gjort tillräckliga insatser för att åtgärda problemet. Det framhålls också att det inte finns någon definition av analfabetism i Europa och att denna brist på enhetlighet påverkar relevansen hos de undersökningar som görs på området. Europeiska, nationella, regionala och lokala institutioner anmodas att använda sina mänskliga och ekonomiska resurser på ett sätt som gör det möjligt för EU:s invånare att utöva en av de sina grundläggande rättigheter - rätten till utbildning och till en miniminivå av kunskap.

Kommissionen gör inga särskilda insatser när det gäller analfabetism. I vissa av projekten i Sokrates-, Leonardo da Vinci- och Ungdom för Europa-programmen ingår dock sådana insatser riktade till ungdomar eller vuxna som befinner sig i svåra situationer. Europeiska socialfonden finansierar också åtgärder som syftar till att hjälpa missgynnade grupper, särskilt inom mål 3, och bland dessa kan ingå insatser som syftar till att bekämpa analfabetism.