SKRIFTLIG FRÅGA E-0292/02

från Charles Tannock (PPE-DE)och Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2002)

Ämne: Europeiskt gruppundantag för detaljåterförsäljning av bilar

Anser kommissionen att det finns någon orsak att förlänga det gruppundantag för detaljåterförsäljning av motorfordon som upphör i september 2002? Anser kommissionen att undantaget, om det upphör, på något sätt skulle hindra fordonstillverkare att erbjuda professionella kundtjänster?

Accepterar kommissionen att fordonstillverkarna har tillämpat det nuvarande systemet med selektiv och exklusiv distribution för att manipulera priserna på konsumenternas bekostnad i de enskilda medlemsstaterna? Ämnar kommissionen i så fall tackla detta problem genom att se till att konsumenter i ett land kan köpa bilar i ett annat utan omotiverad försening eller diskriminering och genom att göra det lättare för återförsäljarna att ta sig an flera franchiser och sälja utomlands för att konsumenterna i samtliga medlemsstater skall kunna dra nytta av en verklig konkurrens på den inre marknaden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 mars 2002)

Vid här laget känner parlamentsledamöterna säkert till att kommissionen den 5 februari 2002 antog ett utkast till en branschspecifik gruppundantagsförordning om bilförsäljning(1).

Utkastet till den nya förordningen överlämnades nyligen till parlamentet. Den är avsedd att ersätta kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon(2) när den förordning upphör att gälla i september 2002.

Försäljningsavtal av det slag som används inom bilbranschen ingår i en vidare kategori av avtal som brukar kallas vertikala avtal. Inom de flesta branscher, där det saknas ett branschspecifikt gruppundantag, omfattas sådana avtal av ett generellt gruppundantag enligt kommissionens förordning (EG) nr 2790/1999 av den 22 december 1999 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden(3), om de uppfyller vissa villkor och inte innehåller några särskilt allvarliga begränsningar.

En av de första frågorna som uppkom när kommissionen inledde sin analys var huruvida man skulle låta förordning (EG) nr 1475/95 upphöra att gälla och därefter låta den generella gruppundantagsförordningen bli automatiskt tillämplig på bilbranschen. Detta alternativ avvisades, eftersom förordning (EG) nr 2790/1999 inte innehöll tillräckliga garantier för att åtgärda de konkurrensproblem som kommissionen hade uppmärksammat i sin utvärderingsrapport från 2000. I synnerhet skulle en sådan lösning ha tillåtit biltillverkare att i stor utsträckning använda sig av sådana

selektiva och exklusiva försäljningsnät som tidigare hade gett upphov till problem. Vidare innehåller den generella gruppundantagsförordningen, i motsats till förordning (EG) nr 1475/95, ingen tillgänglighetsklausul som tvingar biltillverkare att leverera högerstyrda bilar till återförsäljare på kontinenten för försäljning till brittiska och irländska kunder. Parlamentsledamöterna delar säkert kommissionens uppfattning att en sådan klausul är av central betydelse för den inre marknaden.

Även om förordning (EG) nr 2790/1999 inte skulle ha hindrat biltillverkare, eller snarare deras återförsäljare, från att ge god service efter köp, fann kommissionen att konkurrensen mellan bilförsäljare och oberoende bilverkstäder skulle ha urholkats till nackdel för konsumenten i avsaknad av strängare regler. Det gäller i synnerhet eftersom den generella förordningen saknar bestämmelser som garanterar att oberoende verkstäder får tillgång till teknisk information, inte skapar tillräcklig konkurrens vid försäljning av reservdelar och skulle göra det möjligt för tillverkare att hindra återförsäljare från att anlita andra godkända verkstäder för service.

Kommissionens utvärderingsrapport om förordning (EG) nr 1475/95 konstaterade att den inre marknaden inte fungerade som avsett inom bilbranschen. För att effektivisera den inre marknaden förbjuder den nya förordningen kombinationer av selektiva och exklusiva försäljningsavtal och den innehåller ett antal bestämmelser som kommer att göra det lättare för konsumenter att köpa bil i andra medlemsstater. Det kommer också att bli lättare för bilförsäljare att sälja utomlands och rentav öppna verksamhet i andra delar av EU. Den nya förordningen förbjuder också biltillverkare att använda sig av många restriktioner som tidigare har använts för att hindra försäljare från att sälja andra bilmärken. Kommissionen kommer under remissförfarandet som föregår det slutliga antagandet av den nya förordningen att överväga huruvida det är lämpligt att införa en bestämmelse som underlättar för försäljare att sälja sin bilhandel till en annan auktoriserad återförsäljare i samma nät. Kommissionen anser att de föreslagna bestämmelserna sammantaget kommer att underlätta för återförsäljare att arbeta över gränserna och därmed förbättra den inre marknaden ytterligare till nytta för alla konsumenter.

(1) Ett pressmeddelande finns att tillgå på kommissionens webbplats på följande adress: http://europa.eu.int/comm/competition/car_sector/distribution/

reform_proposal.

(2) EGT L 145, 29.6.1995.

(3) EGT L 336, 29.12.1999.