SKRIFTLIG FRÅGA P-1269/98

från Nikolaos Papakyriazis (PSE) till kommissionen

(21 april 1998)

Ämne: Ekonomisk ersättning vid svår sjukdom

Jag vore tacksam om kommissionen på grundval av den praxis som hittills varit gällande kunde informera mig om hur sjukförsäkringssystemet fungerar vid svåra sjukdomar, som till exempel skelettcancer (täckning till 100 procent), när behandlingen äger rum i ett land som inte tillhör EU, till exempel Schweiz eller USA på grund av fallets specifika karaktär?

Finns det exempel på att behandling av cancer tidigare skulle ha beviljats ersättning till 100 procent i ett icke-medlemsland? Om så är fallet, kan kommissionen ange:

- vilka länder detta gällde,

- vilken ersättning som beviljades och om det fanns det ett tak/övre gräns för ersättningen, på vilket grundbelopp denna ersättning baserades och vid vilket skede av behandlingen,

- om det förekom att sjukkassan gav ersättning,

- i vilken mån medföljande person till minderårigt barn eller svårt sjuk fick ersättning för sin utgifter,

- om det förekom särskilda tak för ersättningen vid:

1. akut intagning på sjukhus

2. blodtransfusion

3. intensivbehandling i enskilt rum

4. sjukhusvård på grund av bristande immunförsvar

- om det fanns referensnivåer för beräkningen av ersättningen utifrån ett jämförelseland och i så fall vilket land och på vilka grunder.

Om det saknas uppgifter om vissa av de fall som räknats upp ovan, beroende på att några sådana fall ännu inte inträffat, skulle jag vilja veta vilken grundersättning som vanligtvis tillämpas utifrån gällande regler.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(14 maj 1998)

Nedan beskrivs den praxis som tillämpas av avräkningskontoren inom det gemensamma sjukförsäkringssystemet.

Sjukvårdskostnader för en försäkringstagare eller medförsäkrad som lider av en sjukdom som av tillsättningsmyndigheten anses som allvarlig ersätts till 100 %, om kostnaderna har direkt samband med denna allvarliga sjukdom. Den sjuke får fritt välja läkare och sjukvårdsinrättning, även sådana som finns i länder som inte är medlemmar i gemenskapen. Sjukhusvistelsen kan på begäran betalas direkt av sjukförsäkringssystemet, som i så fall tar emot och betalar räkningarna.

Kostnader för läkarbesök, undersökningar, röntgen, analyser, läkemedel, kirurgiska ingrepp och andra sjukvårdskostnader, inklusive kostnader för akut sjukhusvistelse, blodtransfusioner, intensivvård på isoleringssal och behandlingar p.g.a. brister i immunsystemet ersätts fullt ut om de är en direkt följd av den allvarliga sjukdomen och inte omfattas av bilaga I punkt XV.3 till reglerna om sjukförsäkring för tjänstemän i Europeiska gemenskaperna, där det sägs att den del av kostnaderna som avräkningskontoret, efter inhämtande av förtroendeläkarens utlåtande, anser som orimlig skall inte berättiga till ersättning.

En ersättning med upp till 85 % med ett maximibelopp av 1 535 belgiska franc per dygn kan beviljas i undantagsfall efter utlåtande från avräkningskontorets förtroendeläkare, för vistelsekostnader (på sjukhuset) för en familjemedlem som på behandlande läkares ordination åtföljer en förmånstagare intagen på sjukhus som med hänsyn till sin ålder eller sjukdomens art är i behov av särskilt stöd från familjen (bilaga I punkt III.3 till reglerna).

Detta belopp, liksom alla maximibelopp som anges i reglerna, är angivet i belgiska franc och tjänar som utgångspunkt för Belgien och länderna utanför gemenskapen. Omräkningskoefficienter som grundas på statistiska uppgifter gör det möjligt att årligen anpassa dessa maximibelopp till kostnadsutvecklingen i de olika medlemsstaterna, vilket gör att beloppen kan förbli rättvisa. Någon motsvarande anpassning sker dock inte för länder utanför gemenskapen.

Kostnader för transport tur och retur av den sjuke och eventuell medföljande mellan bosättningslandet och sjukhusvistelselandet ersätts inte och det gör inte heller kostnader för tjänster eller varor som hygienartiklar, extra dryck, hyra av telefon eller kylskåp, telefonräkningar, frisörbesök, tidningsprenumerationer eller inköp av tidskrifter, etc.

Under 1997 har sammantaget vid avräkningskontoren förekommit fem fall av allvarligt sjuka försäkrade som har haft kostnader utanför gemenskapen, tre i Schweiz och två i USA. Reglerna har i dessa fall tillämpats på det sätt som beskrivits ovan. I ett fall ansåg avräkningskontoret, efter inhämtande av förtroendeläkarens utlåtande, vissa kostnader som orimliga och begränsade ersättningen med tillämpning av bilaga I punkt XV.3 till reglerna.

Det bör påpekas att de medicinska diagnoserna omfattas av läkarsekretess. Därför kan avräkningskontoren, som saknar uppgift om dem, inte tala om vilka sjukdomar det rör sig om i de ovannämnda fallen.