ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3733/00

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(30 november 2000)

Ämne: Förlängning av motorvägen Lissabon-Cascais från Birre till Areia

Det meddelas i den lokala pressen att kommunfullmäktige i Cascais betalar markägare 10 000 ESC per kvadratmeter för den mark de äger, för att bygga denna motorväg. Markpriset i detta område skulle i normala fall inte överstiga 500 ESC per kvadratmeter.

Kan kommissionen ange om denna förlängning av motorvägen byggs med hjälp av medel från EU:s budget? Vilka åtgärder vidtar den i så fall för att se till att pengarna inte används för att betala uppskruvade priser till markägarna?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Barnier

(22 december 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2598/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(1 augusti 2000)

Ämne: Gemenskapsfinansiering av fiskerinäringen i Portugal

Kan kommissionen mot bakgrund av följande besvara nedanstående frågor:

- den skriftliga frågan E-1525/00(1),

- den utfrågning som anordnades av revisionsrätten om programmet Propesca i Portugal och genomförandet av initiativet Pesca, där man enligt välinformerade källor drog slutsatsen att EU dragit tillbaka mer än 3 500 miljoner escudos från Portugal på grund av en långsam behandling av ansökningarna och fördelning av anslagen,

- fiskerinäringens betydelse i Portugal.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Vilka skäl anför kommissionen för det låga genomförandet av initiativet Pesca och de program som finansieras inom ramen för FFU i allmänhet och i Portugal i synnerhet?

2. Vilka åtgärder vidtog kommissionen under perioden 19941999 och vilka åtgärder avser den att vidta för att garantera ett korrekt genomförande av föregående budgetårs Pesca- och FFU-anslag, i synnerhet när det gäller Portugal?

3. Vilka följder får detta låga genomförande i diskussionerna om tilldelning av FFU-anslagen för den nya finansieringsramen?

(1) EGT C 89 E 20.3.2001, s. 49.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 september 2000)

1. Förseningarna och den låga genomförandegraden för gemenskapsinitiativet Pesca och de operativa program som finansieras via FFU beror till stor del, särskilt i Portugal, på att den nationella rättsliga ramen offentliggjordes så sent och på att de ansvariga administrativa enheterna (DGPA) omorganiserats. En annan orsak är att det på nationell nivå saknas personal för förvaltning och övervakning av det praktiska genomförandet.

2. Under gemenskapens stödramar (GSR) II vidtog kommissionen ett antal åtgärder för att se till att Pesca- och FFU-anslagen användes på ett korrekt sätt i medlemsstaterna. Beträffande Portugal skickades ett antal varningssignaler ut på övervakningskommitténivå, särskilt under själva genomförandefasen, och dessutom skickades skrivelser till de nationella myndigheterna med en uppmaning att hämta in de ackumulerade förseningarna. Efter dessa åtgärder normaliserades situationen från och med andra kvartalet 1998.

3. Tack vare de nationella myndigheternas försök att hämta in förseningarna hade åtaganden gjorts för hela den disponibla FFU-budgeten i slutet av GSR II-perioden, och målen hade uppnåtts i tillfredsställande utsträckning. Detta innebär att diskussionen om FFU-anslagen under GSR III 2000/2006 inte har påverkats negativt, i synnerhet inte för Portugal.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3565/00

från Mauro Nobilia (UEN) till kommissionen

(17 november 2000)

Ämne: Ärendet med ILVA i Taranto, Italien

Med beaktande av:

- I samband med nedläggningen av den statliga järn- och stålverksamheten säljer den italienska staten ILVA S.p.A. till det nya bolaget ILVA laminati piani S.p.A. som kommer att ägas av en privat koncern.

- Andra järn- och stålföretag i vilka staten är delägare, såsom Gescon 90, Icrot och Sidermontaggi, lägger ned sin verksamhet och säljs till bolaget ILVA laminati piani S.p.A. som övertar både personal och tillgångar.

- I försäljningskontraktet med dessa statliga företag anges att de anställda först skall avskedas, därefter sättas upp på en lista över friställda enligt lag nr 223/91 och sedan återanställas av ILVA laminati piani S.p.A. efter ett år på listan.

- Denna åtgärd innebär i första hand att det italienska centralinstitutet för social trygghet (INPS) skall betala bidrag till bolaget ILVA laminati piani S.p.A. för varje återanställd person (beloppet motsvarar hälften av den arbetslöshetsersättning som inte utbetalats till den anställde) och i andra hand att det nya bolaget inte kommer att betala avgifter för den anställde under en period på 36 månader.

Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående:

- undersöka om ovanstående uppgifter är korrekta,

- ta reda på om förfarandet som går ut på att anställda avskedas, sätts upp på rörlighetslistor och därefter återanställs strider mot de italienska lagarna nr 164/75 och 223/91 om arbetslöshetskassan och kollektiva avskedanden samt mot lagstiftningen om genomförande av gemenskapsdirektiv om överflödig personal,

- undersöka om den rörlighetsprocedur som tillämpas av ILVA laminati piani S.p.A. strider mot gemenskapens konkurrensregler?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(9 januari 2001)

Det fall som parlamentsledamoten tar upp rör omstruktureringen av företagen ILVA SPA, Gescon 90, Icrot och Sidermontaggi, som har gjorts i enlighet med den italienska lagstiftningen.

Först och främst skall man ha i åtanke att rådets direktiv 98/50/EG av den 29 juni 1998 om ändring av direktiv 77/187/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter(1), och rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar(2), har genomförts i nationell lagstiftning på ett korrekt sätt när det gäller de omständigheter som rör fallet ifråga. De nationella domstolarna är därför rätt forum för alla tvister som rör tillämpningen av lagstiftningen.

Under dessa förhållanden är det medlemsstatens sak att vidta de åtgärder som krävs för att arbetsmarknaden skall fungera bättre.

När det gäller konkurrensaspekten på parlamentsledamotens fråga, har kommissionen för avsikt att skaffa ytterligare upplysningar om de omständigheter som beskrivs, om så krävs, undersöka dessa mot bakgrund av bestämmelserna för statsstöd.

(1) EGT L 201, 17.7.1998.

(2) EGT L 225, 12.8.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2558/00

från Anneli Hulthén (PSE) till kommissionen

(28 juli 2000)

Ämne: Hampaproduktion

Hur mycket hampa produceras inom den Europeiska Unionen i dag och hur mycket av detta används till produktion av rep? Har kommissionen någon uppgift om vad det som inte används till repproduktion används till?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 oktober 2000)

Kommissionen förfogar inte över officiell statistik när det gäller produktion av hampa. På grundval av det antal hektar som medlemsstaterna deklarerat och genomsnittliga skördar kan man med viss reservation uppskatta produktionen av hampfibrer inom gemenskapen till nära 30 000 ton.

Produktionen av rep av hampfibrer är ytterst begränsad på grund av den starka konkurrensen från syntetfiber. För närvarande används hampfibrer framför allt inom papperstillverkningen. En rad nya, speciella avsättningsområden studeras dock för närvarande eller håller på att utvecklas, till exempel inom bilindustrin eller inom byggsektorn, men de utgör ännu en begränsad marknad.

Även andra delar av växten saluförs. Det gäller framför allt veden (de vedartade delarna) som ofta används som ströhalm för djur, och frön, som är vanligt i fågelfoder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3358/00

från Guido Viceconte (PPE-DE), Giuseppe Gargani (PPE-DE), Francesco Musotto (PPE-DE), Stefano Zappalà (PPE-DE), Luigi Cesaro (PPE-DE), Marcello Dell'Utri (PPE-DE), Mario Mauro (PPE-DE), Amalia Sartori (PPE-DE), Umberto Scapagnini (PPE-DE), Antonio Tajani (PPE-DE), Guido Podestà (PPE-DE), Raffaele Lombardo (PPE-DE) och Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(27 oktober 2000)

Ämne: Programmet Ungdom: förseningar i ivägsändande av avtal och betalningar

Det första urvalet av projekt inom ramen för programmet Ungdom inleddes i maj månad. De utvalda projekten har emellertid ännu inte samfinansierats. Att ivägsändandet av avtalen försenats och att de föreskrivna förskotten ännu inte utbetalats leder till betydande olägenheter för flera föreningar som får följdverkningar på projektens genomförande.

1. Kan kommissionen upplysa om skälen till dessa förseningar och uppge om de beror på internt bristande organisation?

2. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att råda bot på förseningarna i fråga?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(8 december 2000)

Programmet Ungdom trädde i kraft samma dag som beslutet om att det skulle inrättas offentliggjordes i EGT. Offentliggörandet skedde först den 18 maj 2000. Kommissionen har vidtagit nödvändiga åtgärder för att denna sena programstart som inte beror på kommissionen inte skall få alltför negativa konsekvenser för dem som ansökt om bidrag.

När det gäller de decentraliserade åtgärderna (som står för nästan ¾ av programbudgeten) fick de flesta nationella programkontoren sina avtal mellan slutet av augusti och mitten av september, vilket är mycket snabbt med tanke på de budgetförfaranden som måste tillämpas. Utbetalningen av anslagen har nu kommit mycket långt. Programkontoren kan således i dagsläget betala ut bidragen till mottagarna.

När det gäller de centraliserade åtgärderna införde kommissionen flera nya datum för urvalsomgångarna så att så många organisationer som möjligt skulle kunna lämna in sina förslag, och på så sätt kompensera för att programmet antagits så sent. Det har inneburit ett omfattande administrativt arbete som måste utföras med knappa resurser.

De flesta avtal från den första urvalsomgången (i maj) har skickats ut. Utbetalningarna sker så snart bidragsmottagarna skickar tillbaka avtalet. Avtalen från den andra urvalsomgången kommer att skickas ut under de närmaste dagarna. Den tredje urvalsomgången håller på att slutföras.

År 2000 har varit ett svårt övergångsår på grund av en tid som gick från det att föregående program löpt ut (den 31 december 1999) till det att det nya programmet Ungdom startade (fyra och en halv månad senare).

Utsikterna för 2001 är mycket ljusare. Kommissionen har slutit tvååriga driftsöverenskommelser med de nationella programkontoren, och kommer således att kunna betala ut de decentraliserade anslagen i början av räkenskapsåret 2001. På så sätt kommer programkontoren att kunna betala bidragsmottagarna i god tid.

Dessutom pågår en förenkling av kommissionens budgetförfaranden, som bör leda till att de ärenden som handläggs centralt kommer att kunna behandlas betydligt snabbare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1739/00 från Ioannis Souladakis (PSE) till rådet. Finansiering av anslutningsprocessen i Cypern och Malta.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 113 E , 18/04/2001 s. 0039 - 0039



SKRIFTLIG FRÅGA E-1739/00 från Ioannis Souladakis (PSE) till rådet (5 juni 2000) Ämne: Finansiering av anslutningsprocessen i Cypern och Malta Vilka åtgärder har rådet för avsikt att vidta när det gäller de anslag som fastställts för kandidatländerna Cypern och Malta och som skall överföras från kapitel B4 i budgeten om externt stöd till kapitel B7 om stöd inför anslutningen, i enlighet med Amsterdamfördraget och de riktlinjer för gemenskapsbudgeten för räkenskapsåret 2001 (§ 33) som Europaparlamentet redan har röstat om? Svar (20 november 2000) Rådet har vid första behandlingen av det preliminära förslaget till allmän budget för budgetåret 2001 fastställt att dessa anslag skall föras upp under avdelning B7-0 (Strategi inför anslutningen) tillsammans med de övriga budgetposterna som rör kandidatländerna. Rådet understryker att finansieringen av budgetposterna för Cyperns och Maltas föranslutningsstrategi enligt dess uppfattning fortfarande faller under rubrik 4 (Externa åtgärder) i budgetplanen. Rådet har haft tillfälle att ta upp denna fråga vid sitt möte den 20 juli 2000 i konstellationen budget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3441/00

från Heinz Kindermann (PSE) till kommissionen

(7 november 2000)

Ämne: Europeiska unionens strukturpolitiska åtgärder 20002006

Den 2425 mars 1999 beslutade Europeiska rådet i Berlin att 260 miljarder euro skulle anslås till Europeiska unionens strukturpolitiska åtgärder för perioden 20002006.

De förordningar som reglerar de olika fonderna utfärdades av rådet den 21 juni 1999.

Program som syftar till socioekonomisk utveckling i de 15 medlemsstaterna finansieras via strukturfonderna. Åtgärderna bör kännetecknas av starkare koncentration i ekonomiskt och geografiskt avseende, decentraliserad förvaltning, bättre kontroller och större effektivitet.

Särskilt mot bakgrund av den sista punkten uppmanas kommissionen att förklara:

- vilka stimulansåtgärder som redan kommit igång,

- inom vilka områden det ännu inte skett några utbetalningar.

När det gäller den sista frågan uppmanas kommissionen att i tabellform redogöra för

- när medlemsstaterna lämnade in sina förslag till operationella program,

- när kommissionen fattade beslut i frågan.

Överskreds den femmånadersfrist som fastställs i artikel 15 i den allmänna strukturfondsförordningen när kommissionen fattade sitt beslut, och om så var fallet, varför?

Kommissionen uppmanas dessutom att i tabellform redogöra för:

- när medlemsstaterna lämnade in förslag till motsvarande nationella riktlinjer,

- när kommissionen fattade beslut om dessa.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(15 december 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3000/00

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(20 september 2000)

Ämne: Gemensamma standarder för tunnlar inom Europeiska unionen

De olyckor som nyligen har inträffat i vägtunnlarna under Mont Blanc, mellan Italien och Frankrike, och Tauern, i Österrike, har på europeisk nivå aktualiserat den känsliga frågan om säkerhetsregler och förebyggande åtgärder i olika tunnlar som är i bruk, men lagstiftningarna förefaller skilja sig åt mellan de olika staterna och vara olikartade.

Kan kommissionen uppge om den avser att pröva om det är lämpligt att utarbeta gemensamma standarder för att definiera allmänna regler i syfte att göra situationen på detta område enhetlig inom Europeiska unionen?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(13 november 2000)

En rad olika internationella organisationer, bl.a. det internationella vägförbundet PIARC (World Road Association) och FN:s ekonomiska kommission för Europa, arbetar aktivt och effektivt för att förbättra säkerheten i tunnlarna, bl.a. genom att utbyta erfarenheter och kartlägga olika tekniker och förfaranden. Kommissionen har inte för avsikt att överlappa eller göra om detta arbete, i synnerhet eftersom långa vägtunnlar har för olika geometri, läge och ålder för att motivera att en traditionell, normativ metod tillämpas på dem.

Säkerheten i de äldsta tunnlarna bör regelbundet ses över för att dra nytta av innovationer och tekniska framsteg. Anläggningarna kan för varje enskilt fall bedömas på grundval av de gemensamma kriterierna för att förbättra transportsystemets kvalitet och enhetlighet och främja samarbetet mellan medlemsstaterna. Kommissionen har för avsikt att inrätta ett styrmedel för bedömning av säkerheten i tunnlarna som är harmoniserat i hela gemenskapen.

De moderna trafikförvaltningssystemen och signalanläggningarna samt den avancerade tekniken för kommunikation mellan bilförarna och tunnelpersonalen kräver en hög driftskompabilitetsnivå, t.ex. utarbetandet av protokoll som kan förstås av användare av alla nationaliteter. Även detta område åtnjuter gemenskapens särskilda insatser, eftersom säkerhetsåtgärderna i tunnlarna skall stämma överens med de allmänna åtgärderna för öppna vägar så att bilförarna inte behöver få någon särskild trafikundervisning avseende tunnlar.

Samtidigt organiserar kommissionen inom ramen för Nedies-projektet (systemet för utbyte av information om natur- och miljökatastrofer) ett erfarenhetsutbyte mellan räddningstjänsterna avseende utryckningarna i samband med de stora olyckor som inträffat under de senaste åren i tunnlar i gemenskapen. En slutrapport kommer att finnas att tillgå på Internet liksom alla andra rapporter avseende erfarenhetsutbyte som redan utarbetats (http://nedies.jrc.it/).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2887/00

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(14 september 2000)

Ämne: Farliga hundar

Har kommissionen några planer på att föreslå lagstiftning om farliga hundar i EU?

Om detta är fallet, hur motiverar kommissionen åtgärder på gemenskapsnivå i stället för på medlemsstatsnivå? Bör inte subsidiaritetsprincipen föreskriva att detta bör överlåtas åt medlemsstaterna att bestämma?

Har kommissionen några planer på att införa EU-bestämmelser om förbud mot Staffordshire bullterrier?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(26 oktober 2000)

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att den för närvarande inte har för avsikt att föreslå en harmonisering på gemenskapsnivå som syftar till att förbjuda farliga hundar. Följaktligen har kommissionen heller inte några planer på att införa EU-bestämmelser om förbud mot staffordshire bullterrier.

I detta sammanhang anser kommissionen att det är medlemsstaternas ansvar att vidta lämpliga nationella åtgärder, samtidigt som bestämmelserna i EG-fördraget måste följas, särskilt artiklarna 28 och 30 (f.d. artiklarna 30 och 36).

Även om artikel 28 i EG-fördraget förbjuder medlemsstaterna att vidta nationella åtgärder som skapar hinder för den fria rörligheten av dessa djur, ges medlemsstaterna faktiskt i artikel 30 i EG-fördraget möjlighet att vidta sådana åtgärder, om det visar sig vara berättigat för att skydda människors hälsa och liv, och under förutsättning att hindren i fråga är anpassade till det mål man vill nå och tillämpas enhetligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3617/00

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(22 november 2000)

Ämne: Importtullar för fiskprodukter som importeras till Polen från Europeiska unionen

Kan kommissionen kortfattat beskriva den förväntade tidtabellen för sin uttalade politik att förhandla om minskade importtullar för fisk och fiskprodukter till de tio länderna i centrala och östra Europa, däribland Polen?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(22 december 2000)

I enlighet med det mandat som givits kommissionen har kontakter knutits med de tio central- och östeuropeiska länder med vilka anslutningsförhandlingar inletts.

Kommissionen har genomfört en första förhandlingsomgång med åtta av dem. En andra förhandlingsomgång hölls i slutet av november med fyra av de central- och östeuropeiska länderna, däribland Polen, och resulterade i godkända protokoll som skall läggas fram för respektive myndigheter.

Om medlemsstaterna godkänner kommissionens förslag skulle handelsbestämmelserna kunna träda i kraft i början av 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2915/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(19 september 2000)

Ämne: Gemensam pensionspolitik

Europa med sin allt äldre befolkning måste ta ställning mer konkret och medvetet om problemen till frågan om en gemensam pensionspolitik.

Utsikterna för de sociala trygghetssystemen allmänt och pensionssystemen i synnerhet skiljer sig mycket åt mellan de olika EU-länderna på grund av skillnader i institutionella ramvillkor, situationen för budget och ekonomi, social inställning och demografisk utveckling. I alla medlemsstater diskuteras reformer. Eventuellt räcker det inte på europeisk nivå att föra denna diskussion endast med beaktande av vissa allmänna principer, utan ansträngningarna måste i större grad syfta till att så småningom skapa en gemensam pensionspolitik.

Av denna anledning riktas frågan till kommissionen om den redan kan visa upp konkreta förslag i denna fråga eller om den bildat sig en uppfattning om hur möjlig en sådan gemensam pensionspolitik skulle vara att genomföra och hur den skulle vara beskaffad.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(10 oktober 2000)

Kommissionen instämmer med frågeställaren i att pensionerna är en viktig politisk fråga med tanke på att befolkningarna blir allt äldre. I sitt meddelande av den 14 juli 1999, En samordnad strategi för att modernisera social trygghet(1), fastställer kommissionen fyra viktiga mål, varav ett är att åstadkomma trygga pensioner och långsiktigt stabila pensionssystem. Därefter har även rådet uttalat sitt stöd för detta, och Europeiska rådet i Lissabon gav den nyligen inrättade högnivågruppen för socialt skydd i uppdrag att med beaktande av det arbete som utförts av Kommittén för ekonomisk politik [mldr] som en första prioritet, på grundval av ett meddelande från kommissionen, förbereda en studie av den framtida utvecklingen av det sociala skyddet ur ett långtidsperspektiv och därvid ägna särskild uppmärksamhet åt pensionssystemens hållbarhet med olika tidsramar fram till 2020 och längre, om så behövs.

Det meddelande som utarbetats på Europeiska rådets begäran kommer inom kort att antas. Där framläggs en ram för framtida samarbete i avsikt att åstadkomma trygga pensioner och långsiktigt stabila pensionssystem. Kommissionen kommer däremot inte att föreslå en pensionspolitik på gemenskapsnivå. Ansvaret för att reformera pensionssystemen kommer också i fortsättningen att ligga hos medlemsstaterna, även om de givetvis kunde dra nytta av ett informationsbyte på gemenskapsnivå.

Dock tror kommissionen bestämt att en europeisk debatt om pensionernas framtid inte bara borde föras mellan regeringarna och uppmanar därför alla berörda parter att ge sitt bidrag till detta.

(1) KOM(1999) 347 slutlig.