SKRIFTLIG FRÅGA E-2532/97 från Gunilla Carlsson (PPE) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Statsstöd och öppenhet

Statligt stöd till industrisektorer ska enligt artikel 93.2 och 93.3 EG meddelas till kommissionen, vilken sedan ska granska förenligheten av stödet med övriga delar av fördraget, så att stödet exempelvis inte strider mot de konkurrensbestämmelser som omnämns i artikel 92.1 EG. Meddelandet från medlemsstaten till kommissionen är dock konfidentiellt och stannar mellan medlemsstaten och kommissionen. Ingen annan kan därmed kontrollera om stödet faktiskt är konkurrenssnedvridande eller ej.

Anser kommissionen att denna brist på öppenhet är förenlig med en effektivt kontrollerad och konkurrensutsatt marknad?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (11 september 1997)

Kommissionen instämmer i att när tredje parts synpunkter finns att tillgå i ärenden gällande statligt stöd bör kommissionen beakta dessa. Kommissionen vill dock påminna om att förfaranden i samband med statligt stöd enligt EG-fördraget grundas på en dialog mellan kommissionen och den berörda medlemsstaten och att det är till den medlemsstaten som beslut till följd av sådana förfaranden riktas.

Enligt domstolens rättspraxis är kommissionen skyldig att ge tredje part tillfälle att yttra sig i enlighet med artikel 93.2 i EG-fördraget först efter det att det formella undersökningsförfarandet har inletts. Om kommissionen efter en preliminär bedömning inte har några tvivel om att stödet är förenligt med den gemensamma marknaden, behöver den inte uppmana tredje part att yttra sig. I sådana fall vore det ändå oproportionerligt att begära in synpunkter från tredje part, eftersom detta skulle försena förfarandet trots att stödet inte har någon negativ effekt på konkurrensen inom den gemensamma marknaden. I detta sammanhang kan nämnas att cirka 60 % av alla kommissionens beslut inom området statligt stöd är godkännanden av anmälda stödprogram som överensstämmer med kommissionens riktlinjer och rambestämmelser. Anmälda individuella ärenden och icke anmälda stöd (oftast individuella ärenden) står för vardera hälften av de återstående 40 %. Vad gäller den först nämnda typen av beslut (60 %) vill kommissionen också påpeka att medlemsstaterna i allt större utsträckning till fullo beaktar kommissionens bedömningskriterier som fastställts i riktlinjer och rambestämmelser.

Vidare anser kommissionen att för att skydda stödmottagarnas affärsintresse är det ofta nödvändigt att säkra konfidentialiteten för medlemsstaternas anmälningar och brevväxlingen med medlemsstaterna. Den anser inte att detta hindrar en effektiv kontroll av statliga stöd.

Dessutom gör domstolen en juridisk granskning av kommissionens beslut inom området statligt stöd. Enligt artikel 190 i EG-fördraget skall kommissionen ange skälen till beslut om ett stöds förenlighet med den gemensamma marknaden så att en riktig juridisk granskning av beslutet kan göras. Medlemsstaterna och alla andra berörda parter har tillgång till kommissionens beslut och kan således fastställa om kommissionen har handlat i enlighet med fördragets bestämmelser. Om en medlemsstat eller en part som direkt och personligen berörs av ett kommissionsbeslut anser att kommissionen inte har tillämpat bestämmelserna lagenligt, kan de enligt artikel 173 i EG-fördraget väcka talan mot beslutet inför domstolen.