SKRIFTLIG FRÅGA E-1483/99

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till rådet

(1 september 1999)

Ämne: Initiativ för att befria Cypern

Den 20 juli 1974 invaderade och ockuperade Turkiet den norra delen av Cypern. I 25 år varade en godtycklig ockupation som grundade sig på maktmissbruk och förtryck och som ledde till gränslösa och systematiska kränkningar av internationell rätt och av de mänskliga rättigheterna. Tusentals människor har dött till följd av invasionen, ockupationsmakten har fördrivit hundratusentals grekcyprioter från deras territorier och detsamma har skett med många tusen turkcyprioter genom systematisk etnisk rensning (samma typ av etnisk rensning som i dag får så många medvetna personer att reagera på tragedierna i Kosovo).

Alla FN-resolutioner som har utfärdats för att åstadkomma en fredlig lösning av krisen har inte blivit annat än tomma ord på grund av den oförsonliga hållningen hos Turkiet, som får stöd av supermakten USA.

1. Anser rådet inte att det bör handla självständigt och inom alla internationella fora för att bidra till att återupprätta den internationella rätten och de mänskliga rättigheterna efter de kränkningar som skett i förbindelserna mellan Turkiet och Cypern?

2. Anser rådet inte att det är nödvändigt att snarast möjligt ta aktiv del i lämpliga förberedelser för en världskonferens om Mellanöstern som gör det möjligt att definiera en strategi som är realistisk i fråga om metoder och tidsfrister för att i tid ta itu med krishärdar som om de lämnas ostörda kan växa till en enda, enorm brand?

Svar

(2 december 1999)

Rådet anser att det bästa sättet att gå vidare i Cypern-frågan, inbegripet situationen i fråga om de mänskliga rättigheterna, är att fortsätta att söka en lösning på grundval av de resolutioner som har antagits av FN:s säkerhetsråd. Rådet välkomnar slutsatserna från G8-ländernas toppmöte den 910 juni och resolutionerna 1250 och 1251 av den 29 juni 1999 från FN:s säkerhetsråd och anser att uppmaningen till ovillkorade FN-överläggningar i höst, tillsammans med resolutionerna, är början till ett nytt skede. Ordförandeskapet kommer även fortsättningsvis att tillsammans med andra EU-parter och internationella instanser stödja de bemödanden som FN:s generalsekreterare, Kofi Annan, gör för att minska spänningarna och bidra till framsteg på vägen mot en förhandlingslösning.

Unionen anser även att framsteg mot en anslutning till EU och en rättvis och hållbar lösning av Cypern-problemet bör underbygga varandra. Rådet är av den uppfattningen att Cyperns anslutning till EU kommer att vara till nytta för alla samfund och bidra till att uppnå civil fred och försoning på ön. Det beklagar att det inte var möjligt att nå en politisk lösning innan anslutningsförhandlingarna inleddes. Ordförandeskapet fortsätter att (i enlighet med slutsatserna från Europeiska rådet i Luxemburg) verka för att företrädare för det turkcypriotiska samfundet inbegrips i förhandlingarna om anslutning till EU.

Rådet har vid upprepade tillfällen, och kommer även fortsättningsvis att för Turkiet betona att det är nödvändigt att Turkiet positivt bidrar till en lösning av Cypern-problemet. Rådet förväntar sig att länder med en europeisk inriktning samarbetar med det i fråga om de viktigaste prioriteringarna, varav en är Cyperns anslutning till EU och en lösning av Cypern-frågan. Olyckligtvis har Turkiet sedan Europeiska rådet i Luxemburg satt ett stopp för den politiska dialogen med unionen i vissa känsliga frågor, inbegripet Cypern. Med anledning av jordbävningarna i Turkiet och Grekland och förbättrade bilaterala förbindelser mellan Grekland och Turkiet har dock förbindelserna mellan EU och Turkiet förstärkts och kommer förhoppningsvis att bana väg för en dialog som även omfattar Cypern.

Rådet delar inte den ärade parlamentsledamotens åsikt om att en internationell konferens om Mellanöstern skulle vara till fördel för Cypern.