SKRIFTLIG FRÅGA E-1231/02

från Franz Turchi (UEN) till kommissionen

(29 april 2002)

Ämne: Den maritima mobila tjänsten

I internationella teleunionens regler (ITU 99) fastslås att kommunikationen inom den maritima mobila tjänsten skall ske via radiotelegrafiutrustning som är av mellan- och kortvågstyp, radiotelefoniutrustning av typ MF/HF eller radiotelefoniutrustning av typ VHF.

De internationella frekvenser som används för samtal, undsättning, nödanrop och säkerhet inom den maritima mobila tjänsten är radiotelegrafi 500 kHz, radiotelefoni 2182 kHz samt radiotelefoni VHF CH 16 (156.8 MHz). Fartyg för frakt av passagerare eller gods samt fartyg som byggts före 1995 skall vara utrustade med: radioelektriska stationer försedda med två radiotelegrafiska sändare/mottagare, varav en är i reserv för den andra, en radiotelefonisk sändare/mottagare av typ MF/HF, en radiotelefonisk sändare/mottagare av typ VMF, samt en radiotelegrafisk och radiotelefonisk sändare/mottagare som skall vara monterad i räddningsbåten. Denna utrustning skall finnas för att garantera sjösäkerheten, skyddet av passagerare till sjöss och kommunikationen i allmänhet, eftersom denna utrustning används för att upprätthålla förbindelser mellan fartyget och kustbevakningen och mellan fartygen sinsemellan.

I samband med införandet av det säkerhetssystem som kallas GMDSS, Global Maritime Distress Security, har de myndigheter som har undertecknat SOLAS 74/83-konventionen infört undantagsbestämmelser för radiotelegrafiutrustningen för mellanvåg 500 kHz. Följaktligen är den radioelektroniska utrustning som skall användas för sjösäkerhet och skydd av passagerare till sjöss den följande: sändare/mottagare D.S.C. MF/HF enligt GMDSS-systemet, sändare/mottagare D.S.C. VHF enligt GMDSS-systemet, sändare/mottagare RTF MF/HF för installering i radiokontrollrummet, sändare/mottagare för installering i räddningsbåtarna. På de passagerar- och godsfartyg som byggts efter 1995 installeras radioelektriska stationer enligt de tekniska föreskrifterna i GMDSS. För den maritima mobila tjänsten installeras endast en D.S.C MF/HF-apparat, vilket får till följd att det blir omöjligt att garantera sjösäkerheten och passagerarnas säkerhet om denna skulle gå sönder, eftersom fartyget då inte har möjlighet att kommunicera på den internationella nödanropsfrekvensen D.S.C. eller på den internationella nödanropsfrekvensen 2182 kHz.

Anser inte kommissionen att det därför är lämpligt att lägga fram ett förslag till ett EU-direktiv så att myndigheterna ålägger redarna att installera två sändare/mottagare D.S.C. RTF MF/HF, för att ha en i reserv, varav en drivs av det primära elnätet och den andra av en alternativ energikälla (ackumulator).

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(17 juni 2002)

Som parlamentsledamoten påpekar är den maritima radiokommunikationstjänsten underställd reglerna i det säkerhetssystem som kallas GMDSS (Global Maritime Distress Security) och son antogs i november 1988 Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) och trädde i kraft den 1 februari 1999.

Syftet med detta system är att förbättra den maritima mobila tjänsten genom att rätta till systemets tillkortakommanden och genom att anamma ny digital och rymdbaserad teknik. Användningen av radiotelegrafi (500 kilohertz (kHz)) har därför övergivits till förmån för obligatorisk användning av digitalt selektivt anrop (digital selective calling DSC) på MF/HF och VHF. Dessutom har användningen av satellitnäten, In marsat och Sarsat-Cospas, införts.

Ökad säkerhet är den underliggande principen bakom införandet av denna nya teknik. Tack vare GMDSS skall det bli möjligt för varje handels- eller passagerarfartyg, oavsett dess position, att kontakta vilken kuststation som helst, genom åtminstone två skilda och oberoende metoder som använder olika radiokommunikationstjänster. Det säkerställs därför att fartygen har reservradiokommunikationsutrustning som överensstämmer med fartygens uppgivna navigeringsområden.

Om ett handelsfartygs MF/HF DSC-sändare går sönder är det möjligt för fartyget att kommunicera genom en motsvarande radiokommunikationsutrustning om bord (t.ex. genom en In marsat-station eller en annan MF/HF DSC-station), vilket gör det möjligt att garantera navigeringssäkerheten och säkerheten för människoliv till sjöss.

Mot denna bakgrund avser inte kommissionen föreslå någon obligatorisk installering av två MF/HF DSC-sändare.