SKRIFTLIG FRÅGA P-1529/98

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(11 maj 1998)

Angående: Nederländska byggfirmors problem i samband med verksamhet i Tyskland

Tysklands lag om utsända arbetstagare (Deutsche Arbeitnehmer-Entsendegesetz, förkortat AEg) ålägger nederländska företag som med nederländsk arbetskraft bedriver verksamhet i Tyskland bland annat att tillställa dessa arbetstagare deras lönebesked på deras bosättningsort i Tyskland. Dessutom är arbetsgivaren från och med den 1 januari 1998 också skyldig att vara anträffbar för tillsynsmyndigheten i Tyskland, på en (post)adress eller genom ett befullmäktigat ombud. Om så inte sker kan det utdömas dryga böter på upp till 500 000 D-mark.

1. Känner kommissionen till att AEg leder till att nederländska företag som bedriver verksamhet i Tyskland eller som vill etablera sig där utsätts för betungande administrativa skyldigheter som i hög grad försvårar deras arbete i Tyskland?

2. Kan kommissionen undersöka om stadgandena i AEg står i överensstämmelse med EEG-rätten, särskilt med dess bestämmelser om fri rörlighet för arbetstagare och frihet att tillhandahålla tjänster?

3. Om det skulle visa sig att AEg innehåller otillåtna protektionistiska stadganden som hindrar den inre marknadens funktion, vad tänker kommissionen då göra för att få slut på detta?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(3 juli 1998)

Parlamentsledamoten har tagit upp frågor som rör friheten att tillhandahålla tjänster över gränserna, en grundläggande frihet som föreskrivs i artikel 59 i EG-fördraget och i rådets och Europaparlamentets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster(1).

Direktiv 96/71/EG syftar till att alla företag, som är etablerade i en medlemsstat och som i samband med tillhandahållande av tjänster över gränserna utstationerar arbetstagare inom en annan medlemsstats territorium, skall iaktta en "kärna" av de obligatoriska minimiregler som gäller i den medlemsstaten.

Kommissionen svarar på frågorna på följande sätt:

1. Kommissionen har mottagit ett flertal klagomål från företag från olika medlemsstater och från bransch-organisationer som företräder dessa företag avseende den tyska lagen om utstationering av arbetstagare.

2. De tyska åtgärderna måste undersökas mot bakgrund av de ovan nämnda bestämmelserna i gemenskapsrätten. Kommissionen anser att åtgärder för kontroll av respekten för minimivillkoren för arbete och sysselsättning bör stå i proportion till det mål som eftersträvas. Den fria rörligheten för arbetstagare påverkas inte av den tyska lagstiftningen, som endast föreskriver skyldigheter för företagen men inte för arbetstagarna.

3. Den tyska arbetsdomstolen i Wiesbaden har nyligen begärt ett förhandsavgörande från EG-domstolen angående den tyska lagen om utstationering av arbetstagare. Med hänsyn dels till att det förefaller som om de tyska myndigheterna inte avser att avbryta tillämpningen av denna ordning till följd av begäran om förhandsavgörande, dels till att flera utländska företag har lämnat in klagomål till kommissionen, kommer kommissionen att undersöka möjligheten att inleda ett överträdelseförfarande mot Tyskland. Kommissionen kommer att informera frågeställaren om den fortsatta handläggningen av detta ärende.

(1) EGT L 18, 21.1.1997.