SKRIFTLIG FRÅGA P-0154/02

från Roberto Bigliardo (UEN) till kommissionen

(29 januari 2002)

Ämne: Miljökris i Caserta

Kommissionen ombeds besvara en fråga om situationen i staden Caserta, vilken är känd i hela Europa för Reggia vanvitelliana och för den utomordentligt vackra park som inte står Versailles efter och som nu står i centrum för en allvarlig miljökris.

Denna plats, som med rätta måste anses utgöra en del av Europas och hela världens konstnärliga arv, är sedan femtio års tid föremål för skrupelfri spekulation som har förstört landskapet kring detta slott från 1700-talet.

Caserta omges av en bergskedja, nämligen Monti Tifatini, med en rik fauna och flora samt med ett betydande historiskt och konstnärligt arv.

Dessa kullar har varit föremål för en ogenomtänkt utvinningsverksamhet, varvid det vid hela 30 platser har brutits kalk och tuff inom kommunen Caserta. Sex brott är fortfarande i drift.

Den utvinning som ägt rum inom ett område som omfattar Reggia vanvitelliana och den kungliga orten S. Leucio, den medeltida stadsdelen i Caserta Vecchia och de storartade broarna över Valle di Maddaloni har medfört enorma skador på landskapet som på ett oavhjälpligt sätt äventyrar naturen och det konstnärliga arvet i Caserta.

Medan det oavbrutet pågår schaktningsarbeten som jämnar hela berg med marken, har de övergivna brotten givit upphov till ett ödsligt månlandskap i närheten av ett monument, Reggia vanvitelliana, som är ett av de mest välbesökta i Europa. Vilka initiativ avser kommissionen att ta för att stoppa denna förödelse och avser kommissionen att inleda en genomförbarhetsstudie för att undersöka om det är möjligt att återställa det antika landskap som det bourbonska monumentet, genom Goethe, har gjort berömt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(20 februari 2002)

Frågeställarens frågor måste undersökas ur två olika perspektiv: eventuella nya stenbrott och återställande av gamla stenbrott.

Beträffande nya brott fastställs i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG(2) av den 3 mars 1997, att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering skall bli föremål för en bedömning av deras påverkan (miljökonsekvensbeskrivning). De projektkategorier som omfattas av direktivet finns förtecknade i de två bilagorna. För projekt i bilaga I krävs en miljökonsekvensbeskrivning. Enligt artikel 4.2 skall projekt som ingår i bilaga II genomgå en miljökonsekvensbeskrivning om medlemsstaterna anser att det krävs på grund av projektens art.

Vissa av de utvinningsaktiviteter frågeställaren nämner kan dessutom medföra en betydande miljöpåverkan i ett område som Italien har föreslagit som område av gemenskapsintresse enligt rådets direktiv 92/43/EEG(3) av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, Monte Tifata. (IT8010016).

För områden som enligt förfarandet i direktivet kommer att förtecknas som områden av gemenskapsintresse och klassificeras som särskilda skyddsområden gäller enligt artikel 6.3 i direktiv 92/43/EEG att alla planer eller projekt som inte direkt hänger samman med eller är nödvändiga för skötseln och förvaltningen av området, men som enskilt eller i kombination med andra planer eller projekt kan påverka det på ett betydande sätt, skall bedömas på lämpligt sätt med avseende på konsekvenserna för målsättningen vad gäller bevarandet av området.

Ovanstående bestämmelse är ännu inte fullt bindande. Förfarandet enligt vilket områden av gemenskapsintresse skall väljas ut från en förteckning över föreslagna områden av gemenskapsintresse och därefter klassificeras som särskilda skyddsområden har ännu inte slutförts. De områden som för närvarande omfattas av direktivet är fortfarande i fasen föreslagna områden. Vad gäller föreslagna områden av gemenskapsintresse har medlemsstaterna vissa skyldigheter att se till att målen enligt direktivet inte äventyras. De råds särskilt att åtminstone avstå från all verksamhet som kan orsaka skador i ett föreslaget område.

Om kommissionen informeras om att det forekommer brott mot gemenskapslagstiftningen i detta fall, kommer den inte att tveka, som väktare av fördraget, att vidta alla åtgärder som behövs, inbegripet överträdelseförfarandet enligt artikel 226 i EG-fördraget, för att se till att den relevanta gemenskapslagstiftningen följs.

Beträffande ett återställande av de gamla stenbrotten och eventuella genomförbarhetsstudier, måste ett initiativ komma från medlemsstaterna. Det ligger inte inom kommissionens kompetens att starta en genomförbarhetsstudie. Sådana åtgärder kan finansieras genom strukturfonderna, om detta är möjligt enligt den regionala verksamhetsplanen. Det finansiella instrumentet för miljön, Life(4), särskilt Life-natur, skall användas för genomförandet av Natura 2000-nätet. Därför skulle Life-medel kunna användas för dessa stenbrott som ligger i ett föreslaget område av gemenskapsintresse för att återställa områdets ekologiska värde.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.

(3) EGT L 206, 22.7.1992.

(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1655/2000 av den 17 juli 2000 om det finansiella instrumentet för miljön (Life), EGT L 192, 28.7.2000.