ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0148/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(1 februari 2002)

Ämne: Begränsningar av tillämpningen av EU:s upphandlingsregler genom offentlig-privata partnerskap

1. Känner kommissionen till den överenskommelse som fastställdes den 18 januari 2002 av den folkvalda församlingen i den nederländska provinsen Noord-Brabant om ett samarbete med Noord-Brabantse Christelijke Boerenbond (NCB) för att etablera ett utvecklingsbolag för trädgårdsodling i form av ett offentligt-privat partnerskap?

2. Gäller enligt kommissionens uppfattning EU:s direktiv om offentlig upphandling med vilka man eftersträvar lika möjligheter för konkurrerande företag vid tilldelandet av uppdrag till tredje part även när en myndighet inte uppträder självständigt utan gör det i form av en gemensam juridisk person där vid sidan av myndigheten en eller flera privata partner deltar?

3. Vilka möjligheter erbjuder den i fråga 2 nämnda formen av offentlig-privata partnerskap att ge de företag som ingår i samarbetet löpande uppdrag eller ge uppdrag till tredje part utan att koppla in förfarandet för offentlig upphandling, vilket ökar intresset för att använda offentlig-privata partnerskap för att kringgå EU-regler? Gör det någon skillnad om den offentliga andelen är större eller mindre än 50 procent i det offentlig-privata partnerskapet?

4. Används offentlig-privata partnerskap även i andra medlemsstater än Nederländerna för att öka den egna handlingsfriheten? Sker detta i större eller mindre utsträckning än i Nederländerna?

5. Mot bakgrund av frågan om begreppet offentlig institution i det offentlig-privata partnerskapet verkligen är av avgörande betydelse (en fråga som förblir obesvarad i den skrivelse som externa rådgivare utarbetat om inrättandet av ett utvecklingsbolag för trädgårdsodling), kan kommissionen klargöra vilka allmänna regler som gäller och i vilken grad dessa är relevanta för detta specifika fall?

6. Anser kommissionen att det utvecklingsbolag för trädgårdsodling som avses i denna fråga bör tilldela uppdrag i överensstämmelse med direktiven eller är denna organisation helt fri att bestämma sina egna arbetssätt?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(8 mars 2002)

Kommissionen känner inte till det samarbetsavtal som ingicks den 18 januari 2002 av den folkvalda församlingen i den nederländska provinsen Noord-Brabant och Noord-Brabantse Christelijke Boerenbond för att etablera ett utvecklingsbolag för trädgårdsodling i form av ett offentligt-privat partnerskap.

EU-direktiven om offentlig upphandling kräver inte att sådana avtal skall anmälas till kommissionen.

Svaren på parlamentsledamotens olika frågor beror på vad detta samarbetsavtal exakt innehåller.

Kommissionen kommer därför att be de nederländska myndigheterna att skicka in en kopia av avtalet så att den kan göra en bedömning av hur den rättsliga situationen ser ut mot bakgrund av direktiven om offentlig upphandling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0172/02

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Bestrålade livsmedels säkerhet

I samband med bestrålning av livsmedel och kryddor uppkommer en grupp kemikalier, s.k. cyklobutanoner, som inte förekommer i andra livsmedel och inte heller förekommer i naturen överhuvudtaget. Detta faktum har varit känt i 30 år.

I nyligen genomförda försök under ledning av tyska vetenskapsmän i tyska myndigheters tjänst visas att en av dessa cyklobutanoner förorsakar genetisk skada på råttor och på mänskliga celler. Det handlar i detta fall om 2-dodecylcyklobutanon (2-DCB). En av forskarna är Henry Delincée vid Bundesforschungsanstalt für Ernährung (Federalt forskningscentrum för livsmedel) i Karlsruhe.

Beträffande två andra kemiska ämnen i cyklobutanon-familjen, 2-TCB och 2-TDCD, har man även visat att de förorsakar genetisk skada och skada på mänskliga celler.

Är Europeiska kommissionen underrättad om denna forskning?

Är Europeiska kommissionen beredd att låta undersöka de potentiella riskerna för folkhälsan med dessa cyklobutanoner?

Är Europeiska kommissionen beredd att avstå från förslag om legalisering av bestrålning av livsmedel i Europeiska unionen tills en allomfattande undersökning har genomförts om sannolikheten för att cyklobutanoner skadar människors hälsa?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 mars 2002)

Kommissionen känner till de nya toxikologiska undersökningarna om cyklobutanoner. Författarna har på begäran av kommissionen lämnat över sin undersökningsrapport till Vetenskapliga kommittén för livsmedel.

Kommissionen antog den 8 augusti 2001 ett meddelande till parlamentet och rådet om bestrålning av livsmedel för att få i gång en öppen debatt om vilka livsmedel som skall godkännas för behandling med joniserande strålning. Den ovan nämnda rapporten om cyklobutanoner färdigställdes i november 2001. Kommissionen kommer att avvakta utvärderingen från Vetenskapliga kommittén för livsmedel samt slutsatserna från den debatt som följt på meddelandet innan den planerar vidare åtgärder.

Information om bestrålning av livsmedel finns på följande webbplats från Europeiska kommissionens generaldirektorat för hälsa och konsumentskydd: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sfp/sfp_index_en.html.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0269/02

från Malcolm Harbour (PPE-DE) till kommissionen

(1 februari 2002)

Ämne: Förberedelser för Europeiska rådets möte i Barcelona

Europeiska rådet i Lissabon 2000 uppmanade kommissionen, rådet och medlemsstaterna att inom ramen för sina respektive befogenheter () vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att gemenskapens och regeringarnas upphandling kan äga rum on-line senast 2003. Tror kommissionen att detta mål kommer att uppnås, och vilka belägg finns det för denna uppfattning?

Svar avgivet av Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 februari 2002)

Inom ramen för det eEurope-initiativ som ratificerades av Europeiska rådet i Lissabon den 2324 mars 2000 har kommissionen för sin del förbundit sig att verka för att införa en rättslig ram som gynnar offentlig upphandling på elektronisk väg.

Kommissionen antog den 10 maj 2000 två förslag till direktiv(1) som bl. a. syftar till att medge offentlig upphandling på elektronisk väg. Diskussioner pågår i rådet samt i parlamentet, som framlade sina ändringsförslag vid den första behandlingen den 16 januari 2002.

Kommissionen har dessutom tagit initiativ för att komplettera den rättsliga ramen för offentlig upphandling på elektronisk väg genom att anta direktivet om användning av standardformulär vid offentliggörande av meddelanden om offentlig upphandling (kommissionens direktiv 2001/78/EG av den 13 september 2001)(2) och förslaget till förordning om en gemensam terminologi vid offentlig upphandling (CPV)(3).

Kommissionen har för sin del gjort allt för att tidsgränsen 2003 skall hållas.

(1) EGT C 29 E, 30.1.2001.

(2) Kommissionens direktiv 2001/78/EG av den 13 september 2001 om ändring av bilaga IV till rådets direktiv 93/36/EEG, bilagorna IV, V och VI till rådets direktiv 93/37/EEG, bilagorna III och IV till rådets direktiv 92/50/EEG, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 97/52/EG, samt bilagorna XII-XV, XVII och XVIII till rådets direktiv 93/38/EEG, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 98/4/EG (direktiv om användning av standardformulär vid offentliggörande av meddelanden om offentlig upphandling) EGT L 285, 29.10.2001.

(3) EGT C 25 E, 29.1.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0031/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(23 januari 2002)

Ämne: Prisskillnader

Kan kommissionen tillhandahålla siffror för de medlemsstater som ingår i euroområdet, liknande dem som i kommissionens rapport Ekonomisk reform: Rapport om produkt- och kapitalmarknadernas funktion i gemenskapen(1) tillhandahålls för Europeiska unionen (19902000) när det gäller variationskoefficienten för priser (privat konsumtion inklusive indirekta skatter) i varje medlemsstat?

Kan kommissionen också tillhandahålla liknande siffror för de medlemsstater som inte ingår i euroområdet?

(1) (KOM(2001) 736).

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 mars 2002)

Tabell 1, som visar variationskoefficienten för hela unionen och de tolv medlemsstaterna i den monetära unionen (EMU) då det gäller privat slutkonsumtion under perioden 19922000(1), kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Variationskoefficienten för de tolv medlemsstaterna har beräknats för hela perioden, trots att EMU:s tredje steg inleddes först den 1 januari 1999 (1 januari 2001 för Grekland).

Sedan 1992 har en priskonvergens skett i både de femton och de tolv medlemsstaterna. Den var emellertid störst under första delen av nittiotalet och tycks ha avstannat under senare år.

Konvergensen bland de femton medlemsstaterna tycks ha varit något större än bland de tolv, men prisskillnaderna är fortfarande större i unionen som helhet. För närvarande är variationskoefficienten ca 15 % för hela unionen och 12 % för de tolv medlemsstaterna.

Tabell 2, som visar prisnivån i de tre länderna utanför EMU i förhållande till genomsnittet i de femton medlemsstaterna efter 1990, kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Priserna i Danmark och Sverige har i ganska stor utsträckning anpassats till EU-genomsnittet. I Storbritannien däremot låg priserna till en början under EU-genomsnittet men ligger nu över(2). Den kraftiga konvergensen i Danmark och Sverige förklarar till stor del priskonvergensen bland de femton medlemsstaterna.

(1) Variationskoefficienten mäter den genomsnittliga variationen i prisnivån kring medelvärdet och är ett mått på prisspridningen i medlemsstaterna. Den har av Ekofin-rådet angetts som en av de strukturella indikatorerna på den ekonomiska reformen för att mäta priskonvergensen. Om variationskoefficienten t.ex. är 0,15 betyder det att priserna i genomsnitt varierar med ± 15 % kring medelvärdet. Om variationskoefficienten för de relativa prisnivåerna i unionen således minskar (ökar) under en period, konvergerar (divergerar) prisnivåerna i de olika medlemsstaterna.

(2) Man får inte glömma bort att priserna för jämförelsens skull uttrycks i samma valuta (dvs. euro). Dessa priser är därför känsliga för svängningar i valutakursen mellan euron och de nationella valutorna utanför euroområdet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0216/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Botswana

Beträffande Botswana, kan kommissionen ange vilka projekt som år 2000 finansierades ur unionens budget?

Kan kommissionen ange vilket totalbelopp stödet uppgick till under 2000 på alla områden som berör detta land?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 och E-0228/02ingivet av Nielson för kommissionen

(25 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3621/01

från Encarnación Redondo Jiménez (PPE-DE), Carmen Fraga Estevez (PPE-DE)och José García-Margallo y Marfil (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Tillfälligt upphävande av importen av spanska clementiner till Förenta staterna

Denna vecka har nyheten meddelats att importen av spanska clementiner till Förenta staterna tillfälligt upphävts eller förbjudits. Växtskyddsmyndigheterna i sagda stat har hävdat att de upptäckt någon levande och flera döda larver av fruktfluga (ceratitis lapitata) som kommit från Spanien. Efter ett antal motstridiga uppgifter och ett tillfälligt, en timme långt, tillstånd till import, beslutade de amerikanska myndigheterna att upphäva importen på obestämd framtid. De europeiska producenterna är inte överens med förklaringarna från Förenta staterna och anser att beslutet till stor del beror på påtryckningar från de nordamerikanska bönderna, som drabbas direkt av konkurrensen från den ökade exporten av citrusfrukter från Europa.

Detta föga legitima handlingssätt kan användas av andra stater och mot andra europeiska produkter.

- Är kommissionen medveten om riskerna för europeisk export?

- Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att vaka över att gällande lagstiftning enligt avtal med tredje länder uppfylls strikt?

- Om det visar sig att de givna argumenten saknar grund och utgör handelshinder, hur kommer då de skador som åsamkats de europeiska jordbrukarna att ersättas, såväl i fråga om produktens värde som i fråga om förlust av marknadsandelar, och av vem?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(15 februari 2002)

Kommissionen är medveten om fallet och ett antal tjänstemän har följt situationen på nära håll. Villkoren för export av clementiner från Spanien till Förenta staterna dikteras av Förenta staternas importbestämmelser och det är kommissionens inledande ansvar att kontrollera att dessa bestämmelser och tillämpningen av dem stämmer överens med Världshandelsorganisationens (WTO) avtal om sanitära och fytosanitära åtgärder.

Den uppenbara bristen på proportion i Förenta staternas förbud och landets möjliga överträdelse av WTO:s bestämmelser är frågor som har tagits upp separat av den för handelsfrågor ansvariga kommissionsledamoten och av den för hälsa och konsumentskydd ansvariga kommissionsledamoten när de träffade Robert B. Zoellick, Förenta staternas handelsrepresentant, i december 2001 samt av kommissionens delegation i Washington.

Tekniska diskussioner pågår mellan Förenta staterna och spanska tjänstemän som förhoppningsvis kommer att bringa klarhet i de faktiska och tekniska omständigheterna i fallet och om möjligt lösa problemet. Om problemet inte löses på ett snabbt och tillfredsställande sätt kan kommissionen tänka sig att vidta lämpliga åtgärder inom ramen för WTO, särskilt avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder.

De exportörer som i detta skede försöker hämta sig från de förluster som Förenta staternas förbud lett till bör överväga möjligheten att för sin egen skull föra saken vidare till inhemska domstolar i Förenta staterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3649/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(14 januari 2002)

Ämne: Terrorism, Somalia och information

I samband med de senaste händelserna i fråga om kampen mot terrorism har Somalia visat sig vara ett av de länder där inflytelserika grupper verkar, som har kopplingar till islamiska fundamentalistiska grupper som förser dem med finansiella medel, vapen och instruktörer för att organisera träningsläger för terrorister.

På grund av dessa uppgifter har man även talat om ett eventuellt militärt ingripande för att förhindra alla försök till terroristaktioner från dessa grupper i Somalia.

Skulle kommissionen mot denna bakgrund, och för att informera medborgarna som bidrar till att stärka demokratin och kampen mot fundamentalismen, kunna svara på följande:

- Anser inte kommissionen att det är lämpligt att utarbeta och genomföra ett oberoende informationsnät med somaliska som språk för att på ett korrekt sätt informera befolkningen?

- Anser inte kommissionen att korrekt information i det aktuella läget skulle kunna bidra till att fred och ett riktigt demokratiskt system införs med de olika etniska gruppernas och regionala befolkningarnas samtycke?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(22 februari 2002)

Kommissionen anser att korrekt information bäst förmedlas av dem som arbetar professionellt på området. Kommissionen bidrog nyligen till finansieringen av särskilda utbildningsinitiativ i Somalia på detta område i nära samarbete med BBC World Service.

Projektets viktigaste innehåll var en journalistutbildning omfattande såväl fackmässig utbildning som utbildning i redigering, skrivande och produktion. För att stärka dessa färdigheter strävade man inom utbildningen efter att ge de somaliska journalisterna förmåga att producera material som kan bidra till uppbyggnaden av ett starkt pluralistiskt samhälle. Sammanlagt 83 somaliska tidnings-, radio- och TV-journalister deltog i BBC:s kurser och workshopar som hölls i olika delar av Somalia.

Om och när det finns förutsättningar för utvecklingen av en demokratisk informationsförmedling i Somalia kan kommissionen överväga ett samarbete med erkända organisationer för att främja ytterligare insatser i syfte att stärka resurserna för informationsförmedling i Somalia.

Det bör framhållas att det inte räcker med korrekt information för ett välfungerande demokratiskt politiskt system. När det gäller Somalia är övervägande delen av befolkningen analfabeter, och den allmänna opinionen styrs av klanintressen och lokala intressen. De traditionella och religiösa ledarna spelar därför en viktig roll som opinionsbildare. Dessutom begränsas informationsförmedlingen i hela Somalia fortfarande av höga kostnader för investeringar, logistiska problem och krig.

Delar av befolkningen har emellertid tillgång till ett bredare informationsutbud. Antalet informationskällor, såväl i skriven form som audiovisuella, har efter statsmaktens sammanbrott mångdubblats, och utländska radio- och TV-program sänds dagligen i Somalia.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3635/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till rådet

(11 januari 2002)

Ämne: Denktash-regimens förtryck av turkcyprioter

Enligt artiklar i grekisk press har utbildningsdepartementet i Denktash' pseudostat beslutat att avstänga historielärarinnan Nilgün Orhon på grund av en artikel som hon skrivit i tidningen Avroupa som ges ut på den ockuperade delen av Cypern. Åberopande lagar som endast existerar i militärdiktaturer har Denktash-regimen kritiserat Orchon för att hon skrivit att ockupationsmakten Turkiet har berövat turkcyprioterna alla friheter och inte tillåter dem att påverka frågor som berör dem. Vidare hävdade hon i artikeln att frihet, fred, demokrati och parlament endast är tomma ord på norra delen av Cypern.

Värt att notera är att Denktash-regimens polis, som leds av turkiska officerare, vid de turkcypriotiska lärarnas och fackföreningsmedlemmarnas demonstrationer mot utbildningsdepartementets beslut att avstänga historielärarinnan, grep ett antal personer. Vid polisens försök att gripa Orhon eftersom hon hade ignorerat beslutet och begett sig till sin skola för att undervisa, misshandlades dessutom Adan Ersalan, generalsekreterare i lärarnas fackliga organisation, med ett järnrör när han försökte hjälpa henne.

Hur ser rådet på Denktash-regimens fascistiska beslut? Vilka åtgärder har rådet för avsikt att vidta för att liknande händelser inte skall upprepas i framtiden? Kommer rådet att ta upp frågan med Turkiet, vars militära styrkor i 27 år har ockuperat den norra delen av Cypern, och om så är fallet, när tänker rådet göra det?

Svar

(27 juni 2002)

Rådet har inte diskuterat ärendet Nilgün Orhon. Rådet önskar dock rent allmänt och i enlighet med de ståndpunkter som det alltid har intagit när det gäller försvaret av de mänskliga rättigheterna erinra den ärade parlamentsledamoten om att yttrandefriheten är en av de rättigheter som måste skyddas och att varje kränkning av dessa rättigheter är förkastlig. Samma ståndpunkt upprepades nyligen i samband med associationsrådet EGTurkiet den 16 april 2002 och återfinns också i domen från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna av den 10 maj 2001 i mål nr 25781/94, Cypern mot Turkiet.

Rådet vill dessutom i sitt svar beakta den allmänna utvecklingen av situationen på Cypern, som har lett till att rådet den 10 december 2001 kunde välkomna mötena mellan Rauf Denktash och Glafkos Klerides den 45 december 2001 och att rådet den 28 januari 2002 betecknade dialogen mellan de båda befolkningsgrupperna som mycket hoppingivande.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3641/01

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(7 januari 2002)

Ämne: Gemenskapsstöd till emigranter i Argentina

Gemenskapsmedborgare som emigrerat till Argentina berörs av den allvarliga ekonomiska och sociala kris som drabbat detta land. Krisen påverkar särskilt personer över 65 år som inte har möjlighet att arbeta och som nu förlorar sina besparingar och fråntas sina pensioner.

Förutom projekt som främjar integration av invandrare i tredje länder driver Europeiska unionen, inom ramen för finansiella instrument såsom Europeiska socialfonden, program för stöd till gemenskapsmedborgare bosatta i medlemsstaterna. Våra emigranter i sådana tredje länder som, i likhet med Argentina, brottas med allvarliga problem upplever emellertid att de saknar stöd.

Håller EU på att genomföra eller deltar EU i finansieringen av projekt till förmån för våra emigranter i Argentina?

Skulle man kunna genomföra ett gemenskapsprojekt i syfte att visa solidaritet från Europas sida med våra landsmän i Argentina? Vilket finansieringsinstrument skulle i så fall användas och vem skulle ansvara för initiativet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 februari 2002)

Europeiska socialfondens insatser inskränker sig till gemenskapens territorium. Det finns inget med Europeiska socialfonden jämförbart finansiellt instrument för stöd till gemenskapsmedborgare utanför detta territorium.

Däremot syftar utvecklings- och samarbetsprogrammen med tredjeländer (i fallet Argentina enligt förordningen avseende utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika, den s.k. ALA-förordningen) till att genomföra program till stöd för utvecklingen i dessa tredjeländer eller program för främjande av deras samarbete med europeiska organ på vissa prioriterade områden som fastställts. Dessa har inte inriktats på särskilda befolkningsgrupper på grundval av ursprungsland och kan inte användas för sådana ändamål.

För närvarande finns det inget finansiellt instrument som är direkt inriktat på europeiska invandrare i Argentina, vare sig när det gäller socialpolitiken eller politiken för yttre förbindelser.