ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0237/00

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Genomförande av fartygsinspektioner

Vilka åtgärder har vidtagits för att säkerställa att alla medlemsstater iakttar sina skyldigheter enligt artikel 5 i rådets direktiv 95/21/EG(1) av den 19 juni 1995 för att säkerställa att åtminstone 25 procent av fartygen som anlöper deras hamnar inspekteras? Finns det några planer på att öka antalet strukturellt betingade inspektioner av fartyg, särskilt av sådana som är registrerade i en flaggstat som har varit dålig på att iaktta de internationella skyldigheterna på det här området?

(1) EGT L 157, 7.7.1995, s. 1.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionensvägnar

(22 mars 2000)

Kommissionen följer utvecklingen när det gäller medlemsstaternas genomförande av fartygsinspektioner. Enligt artikel 5 i rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll)(1) skall minst 25 % av de fartyg som anlöper gemenskapens hamnar inspekteras. En bedömning av huruvida denna gräns respekteras kan endast göras efter en viss tid (minst ett år) efter att direktivet har införlivats i nationell lagstiftning. Därför har förseningarna av införlivandet av direktiv 95/21/EG lett till förseningar även av utvärderingen av huruvida medlemsstaterna respekterar inspektionsgränsen.

Hittills har alla medlemsstater utom Italien införlivat bestämmelserna i direktiv 95/21/EG i den nationella lagstiftningen. EG-domstolen fällde Italien den 24 november 1999. På grund av att landet inte har följt domstolens dom har ett andra överträdelseförfarande inletts.

Kommissionen kan konstatera att inspektionsgränsen på 25 % uppfylls i gemenskapen som helhet. Det har emellertid även konstaterats att vissa medlemsstater under 1999 låg långt under den gränsen. Om detta fortsätter under år 2000 har kommissionen därför för avsikt att inleda överträdelseförfaranden mot de medlemsstater vars behöriga myndigheter underlåter att genomföra inspektioner på minst 25 % av de fartyg som anlöper landets hamnar under ett representativt kalenderår. Detta skall ske enligt bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 95/21/EG.

Generellt menar kommissionen att Erika-olyckan visar hur viktigt det är att utvidga kontrollerna i gemenskapens hamnar. Ett meddelande har därför utarbetats om oljetankersäkerhet, som bland annat innehåller ett förslag till ändring av direktiv 95/21/EG om hamnstatskontroll. I de planerade åtgärderna tar man hänsyn till flaggstaternas prestationer och till att det är nödvändigt att lägga större vikt vid fartygens konstruktion.

(1) EGT L 157, 7.7.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0603/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(3 mars 2000)

Ämne: Sydöstatlantiska fiskeriorganisationen

Just nu deltar Europeiska unionen i förhandlingarna inför inrättandet av en ny multilateral fiskeriorganisation för de östafrikanska vattnen (Sydöstatlantiska fiskeriorganisationen). Hur ställer sig Europeiska unionen till att föra en dialog med fiskerisektorn, som ju kan komma att beröras av den nya organisationen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

Kommissionen är angelägen om att fiskerisektorn skall delta i förberedelserna inför förhandlingarna om de regionala fiskeriorganisationernas verksamhet.

Av denna anledning beslutade kommissionen att samråda med de organisationer som berörs av verksamheten för gruppen för tilldelning av resurser från Internationella kommissionen för bevarandet av tonfisk i Atlanten (ICCAT), genom att organisera ett sammanträde i Bryssel den 17 mars 2000.

När det gäller Sydöstatlantiska fiskeriorganisationen (SEAFO) anser kommissionen att det är för tidigt att föra sådana överläggningar, eftersom man fortfarande är i färd på med att förbereda organisationens stadgar. Kommissionen kommer att samråda med sektorn så snart organisationen har upprättats.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0607/00

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(3 mars 2000)

Ämne: Socialt och ekonomiskt EU-skydd för Malagas skaldjursfiskare

Mer än femhundra skaldjursfiskare har berörts av den regionala andalusiska regeringens beslut att stänga fyra fiskebankar i provinsen Malaga på grund av att gifthalterna i de skaldjur som fångas där gör dem otjänliga som föda.

Beslutet innebär en katastrof för dessa skaldjursfiskares yrkesverksamhet, oavsett åtgärdernas eventuella lämplighet utifrån hälsoskäl.

Kan kommissionen ange vilka åtgärder gemenskapens fiskepolitik inbegriper för att socialt och ekonomiskt skydda arbetare, när de liksom skaldjursfiskarna i Malaga helt utan eget förvållande drabbas i sin yrkesverksamhet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 april 2000)

Kommissionen delar parlamentledamotens oro för Malagas fiskare som drabbas av stängningen av skaldjursfisket av hälsoskäl. Kommissionen vill påpeka att medlemsstaterna, inom ramen för strukturpolitiken för fisket och på villkor som närmare anges i artikel 16 i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 19 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn(1), har möjlighet att bevilja fiskare ekonomisk ersättning för tillfälligt upphörande av fiskeriverksamhet, särskilt vid oförutsebara händelser som orsakas av biologiska omständigheter.

Detta stöd kan utges utöver de allmänna strukturåtgärderna för anpassning, modernisering och förnyelse av fiskeflottorna. Varje enskilt fall av omstrukturering av flottor som drabbas av minskade fiskerimöjligheter kräver dock ett godkännande från kommissionen efter granskning av flottans särskilda egenskaper och med hänsyn till tillämpliga bestämmelser.

(1) EGT L 337, 30.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1386/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(4 maj 2000)

Ämne: Programmet Now går ut

Mellan 1994 och 1999 var programmet Now ett viktigt redskap för främjande av kvinnor inom sysselsättningen. Därvid stöddes i princip projekt till förmån för utbildning och integration på arbetsmarknaden.

I och med att de nya strukturfondsförordningarna genomförs finns det inte mer något instrument som inriktas enkom på kvinnor utan i stället skall det med hjälp av programmet Equal eftersträvas en minskning av all diskriminering på arbetsmarknaden.

Eftersom kvinnorna dock inte utgör någon särskild kategori av diskriminerade utan fastmer återfinns inom alla grupper inom samhället (alltså också inom de grupper som klart definierats såsom utsatta för diskriminering, såsom utlänningar, funktionshindrade etc.) och följaktligen i viss mån är utsatta för en dubbel diskriminering, uppmanas kommissionen ge besked om huruvida denna omständighet i tillfyllestgörande grad beaktats inom ramen för det nya programmet Equal och inom ramen för de stödkriterier som följer av detta.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(15 juni 2000)

I riktlinjerna för Equal har den dubbla diskrimineringen av kvinnor beaktats, särskilt genom kravet att medlemsstaternas programförslag skall innehålla en beskrivning av vilka åtgärder och metoder som planeras för att jämställdhetsperspektivet skall kunna integreras på ett effektivt sätt i all politik (artikel 61)(1).

I riktlinjerna anges också att ett av urvalskriterierna när det gäller utvecklingssamarbete är att det av det avtal som läggs fram skall framgå vilken strategi och vilka mekanismer som kommer att användas för att genomföra integreringstänkandet (artikel 35).

(1) EGT C 127, 5.5.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0856/00

från Lord Inglewood (PPE-DE) till kommissionen

(21 mars 2000)

Ämne: Socioekonomiska uppgifter från Eurostat

Hur sannolikt är det att det finns statistiska fel i de socioekonomiska uppgifterna från Europeiska gemenskapernas statistikkontor när det gäller BNP mätt i förhållande till köpkraftsstandarden (PPS) 199496 och i fråga om arbetslöshetsgraden 199597?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(19 april 2000)

Kommissionen förfogar inte över de data som behövs för att beräkna de standardavvikelser i bruttonationalprodukten och köpkraftsstandarderna som frågeställaren nämner. I sin ständiga strävan att förbättra statistikens kvalitet(Qualistat)har kommissionen vidtagit olika åtgärder i det allmänna syftet att förbättra exaktheten hos dessa indikatorer.

När det gäller arbetslösheten, som beräknas med hjälp av gemenskapens undersökning av arbetskraften, åläggs i artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 577/98 av den 9 mars 1998(1) medlemsstaterna att garantera att för en grupp arbetslösa som motsvarar 5 % av befolkningen i arbetsför ålder standardavvikelsen för beräkning av årsmedelvärdet inte får överstiga 8 % av undergruppen i fråga på nivå II i NUTS (nomenklaturen för statistiska territoriella enheter).

(1) EGT L 77, 14.3.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1342/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(4 maj 2000)

Ämne: FIA och GD för konkurrens

I februari 2000 informerade FIA (Internationella bilförbundet) Europaparlamentet om de inte helt öppna förbindelserna mellan generaldirektoratet för konkurrens och förbundet. Man bifogade även en kopia på det brev som den 1 februari 2000 skickades till den ansvarige kommissionsledamoten, som officiellt ombads att ta ställning till fyra frågor.

För att garantera större insyn i förbindelserna mellan vissa omdiskuterade avdelningar och branschorganisationerna och för att allmänheten skall kunna bilda sig en korrekt uppfattning ombes kommissionen att svara på följande frågor:

1. Har kommissionen svarat på FIA:s begäran?

2. Om ja, vad innehöll svaret?

3. Om nej, varför har kommissionen inte reagerat på klagomålen?

4. När tänker kommissionen fatta de beslut som krävs för att garantera öppenhet och regelmässighet, begrepp som ständigt åberopades från alla håll när den förra kommissionen avgick?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 juni 2000)

Parlamentsledamotens fråga gäller ett konkurrensärende som är under handläggning.

När det gäller parlamentsfrågor om pågående ärenden hänvisar kommissionen till skrivelsen av den 28 januari 1999 från den dåvarande kommissionsledamoten med ansvar för konkurrensfrågor till den dåvarande ordföranden för parlamentets utskott för ekonomi, valutafrågor och industripolitik. I skrivelsen förklarades att endast begränsad, allmänt hållen och icke sekretessbelagd information kan lämnas om pågående ärenden.

Kommissionen ger följande svar på parlamentsledamotens frågor:

1. Ja, kommissionen har svarat på Internationella bilfederationens (FIA) öppna brev av den 1 februari 2000.

2. Kommissionsledamoten med ansvar för konkurrensfrågor uttalade sig offentligt så fort FIA:s brev publicerats. Kommissionsledamoten påpekade att merparten av den kritik som riktades mot kommissionen rörde händelser som inträffat redan i december 1997 och som låg till grund för ett beslut från förstainstansrätten av den 6 december 1999 efter det att FIA hade dragit tillbaka ett skadeståndskrav mot kommissionen.

Kommissionsledamoten sade också att FIA, nu som förr, kritiserade en enskild handläggare. Kritiken hade tidigare visat sig vara helt ogrundad. Ledamoten konstaterade att de nya anklagelser som framfördes hade utretts internt och också hade visat sig vara ogrundade.

3. Som förklarats i punkt 2 ovan har kommissionen svarat på FIA:s öppna brev av den 1 februari 2000.

4. I detta ärende har kommissionen vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att visa öppenhet och korrekt handläggning. I synnerhet informerades allmänheten om ärendets utveckling genom ett tillkännagivande av den 27 november 1997, där de anmälda avtalen sammanfattades, genom ett pressmeddelande av den 29 juni 1999, där kommissionens invändningar sammanfattades och slutligen genom talesmannens uttalande av den 5 maj 2000, där det meddelades att det muntliga sammanträdet uppskjutits och att förlikningsförhandlingar pågick med FIA.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0247/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Avdrag på stödet till tobaksproducenterna till förmån för fonden för forskning och information om tobak

Europaparlamentet fastslog i sin resolution av den 17 juli 1997(1) om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak att ett villkor för ökningar av de tillgångar som fonden för forskning och information om tobak förfogar över är att kommissionen lämnar information om den verksamhet som hittills bedrivits av fonden.

1. Har några uppgifter offentliggjorts om de avdrag som under perioden 19931998 gick till fonden för forskning och information om tobak? Vilka program har fram till dags dato finansierats för Greklands del?

2. Eftersom några genomförandebestämmelser för den ökning av bidragen till fonden som fastställdes i rådets förordning nr 1636/98(2) inte har offentliggjorts, vill jag fråga kommissionen om den har för avsikt att undersöka möjligheten av att man för 1999 inte skulle göra några avdrag på tobaksproducenternas stöd till förmån för fonden ifråga.

(1) EGT C 286, 22.9.1997, s. 237.

(2) EGT L 210, 28.7.1998, s. 23.

Kompletterande svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 april 2000)

1. Inom ramen för gemenskapens fond för forskning och information om tobak, inrättad i enlighet med artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 2075/92 av den 30 juni 1992 om en gemensam organisation av marknaden för råtobak,(1) har kommissionen utfärdat två förslagsinfordringar, den 1 juli 1994 och den 30 april 1996, vilka täcker de båda områden för vilka denna fond inrättades, nämligen information och forskning.

Beträffande forskningsprojekt godkändes tre projekt efter första förslagsinfordran med ett gemenskapsbidrag på 5,9 miljoner euro och sex projekt efter den andra med ett gemenskapsbidrag på 6,5 miljoner euro.

Vad gäller informationsprojekt valdes elva projekt ut efter första infordran och sju efter den andra, med ett gemenskapsbidrag på 5,5 miljoner euro respektive 7,9 miljoner euro.

Bland de projekt som lagts fram inom ramen för dessa förslagsinfordringar finns inget projekt som genomförts helt och hållet i Grekland.

2. Angående avdrag till fondens förmån vad gäller skörden 1999 vill kommissionen upplysa ledamoten om att det i rådets förordning (EG) nr 1636/98 av den 20 juli 1998, som ändrar artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 2075/92, fastställs vilket avdrag som skall göras och att bestämmelsen är tillämplig från och med skörden 1999. Följaktligen finns ingen lucka i reglerna för hur denna bestämmelse om avdraget skall tillämpas.

(1) EGT L 215, 30.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0214/00

från Bernard Poignant (PSE) till kommissionen

(4 februari 2000)

Ämne: Förlisningen av Erika och ersättning till fiskeri- och vattenbrukssektorn ur strukturfonderna

Förlisningen av Erika har fått betydande ekonomiska konsekvenser inom en sektor som redan drabbats synnerligen hårt av kriser, dvs. fiskeri- och vattenbrukssektorn. Vissa fiskare har förlorat sina fiskeområden runt Erikas vrak som är en verklig tidsinställd bomb. Andra har förlorat sina arbetsredskap som förorenats av oljan. De vägrade alla under en viss period att åka ut till havs och har gått miste om arbetsdagar.

När det gäller ostronodlarna har även dessa fått betala för katastrofen då oljebältet bredde ut sig över vissa ostronodlares odlingar och förstörde inte bara deras produktion utan även deras materiel.

Slutligen minskar också konsumenternas förtroende för dessa produkter, vilket gör att man kan frukta en nedgång i försäljningen.

I denna ekonomiskt katastrofala situation kan de personer som drabbats lämna in en begäran om ersättning till FIPOL (internationell fond mot oljeföroreningar). Europeiska unionen har emellertid inte beviljat något katastrofbistånd.

I pressmeddelandena av den 4 och 13 januari 2000 anges dock att Europeiska kommissionen anser att man kan använda medel ur strukturfonderna för att bistå de som drabbats av ovädret.

Avser Europeiska unionen även att använda medel ur dessa fonder till att bistå de fiskare och ostronodlare som drabbats av oljeutsläppet? Om så är fallet, hur kommer unionen att förhålla sig till de fiskeberoende regioner som inte är stödberättigade enligt mål 2?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 mars 2000)

Fonden för fiskets utveckling (FFU) skall kunna bidra till ersättningen för de skador som oljeutsläppet förorsakade för fiskare och ostronodlare inom ramen för Frankrikes nästa samlade programplaneringsdokument om strukturåtgärder för fisket och vattenbruket 2000/2006 (SPD), i enlighet med förordningen om tillämpningen av FFU, rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn.(1)

Det franska SPD, som ännu inte har överlämnats till kommissionen, kommer att täcka hela det franska territoriet oberoende av mål 2. Följaktligen kan de regioner som drabbats av oljeutsläppet dra fördel av alla de åtgärder som anges i FFU-förordningen.

(1) EGT L 337, 30.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1013/00

från Andre Brie (GUE/NGL) till rådet

(6 april 2000)

Ämne: Döda och sårade vid EU:s yttre gränser 19971999

Enligt undersökningar som frivilligorganisationen UNITED for Intercultural Action gjort dog nio hundra personer mellan den 1 januari 1997 och december 1999 då de, eventuellt olagligt, försökte ta sig in i EU. Motsvarande uppgifter har också lämnats av andra frivilligorganisationer, bl.a. av tyska Antirassistische Initiative och Forschungsgesellschaft Flucht und Migration, och det är inget som säger att de här uppgifterna är fullständiga.

Antalet döda har ökat sedan början av 1990-talet. Samtidigt har de flesta medlemsstater inom EU vidtagit allt fler ekonomiska och tekniska åtgärder för att öka gränsskyddet.

Kan rådet besvara följande frågor:

1. Hur många döda har man hittat vid landgränserna, vid kusten, i hamnar, på flygplatser och i EU-medlemsstaternas gränsområden mellan 1997 och 1999? Hur många undersökningar har man inlett om dödsfallen och vad har de lett till (vänligen bifoga en detaljerad redogörelse)?

2. Hur många skadade (förfrysta, nedkylda, hungriga eller törstiga), som erhållit skadorna då de eventuellt olagligt överskred gränsen, grep man mellan 1997 och 1999 (vänligen bifoga en detaljerad redogörelse)?

3. Hur många personer skadades till följd av direkt tvång eller kroppsligt våld då de eventuellt olagligt överskred gränserna mellan 1997 och 1999? Hur många undersökningar och disciplinära förfaranden inleddes till följd av detta och vad ledde de till (vänligen bifoga en detaljerad redogörelse)?

4. Hur många personer dog till följd av syrebrist, hunger, törst, kyla eller värme under transport mellan 1997 och 1999 då de, eventuellt olagligt, försökte resa in i EU?

Svar

(8 juni 2000)

Rådet har inga statistiska uppgifter som skulle göra det möjligt att svara på den ärade ledamotens frågor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0464/00

från Gunilla Carlsson (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Regler om sändningsskyldighet på kabelnät och dessa reglers inverkan på EU:s politik för television utan gränser

Regler om sändningsskyldighet på kabelnät ger upphov till problem i vissa medlemsstater. Dessa regler tvingar nämligen kabeloperatörer att sända flera program som i de flesta fall är nationella, inbegripet vissa betal-TV-tjänster. Kabelkapaciteten är begränsad och kan bara utnyttjas för en viss mängd överföringar för sändningar och tjänster. Reglerna för sändningsskyldighet medför att den sändningskapacitet som är tillgänglig för att möta kundernas efterfrågan minskar ytterligare.

Denna typ av regler har en negativ inverkan på den inre marknadens funktionssätt, friheten att tillhandahålla tjänster och det gränsöverskridande tillhandahållandet av televisionstjänster. Dessutom medför de en diskriminering och gynnar därmed nationella sändningar, som får privilegierad kabeltillgång.

Jag hänvisar till min tidigare fråga E-2006/98(1), och uppmanar kommissionen att ange vilka åtgärder som har vidtagits sedan frågan ställdes och vilka ytterligare åtgärder som kommissionen kommer att vidta inom den närmaste tiden. Det vore även välkommet med en tidsplan för sådana åtgärder.

(1) EGT C 13, 18.1.1999, s. 134.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(6 april 2000)

I sitt svar på frågeställarens tidigare fråga E-2006/98(1) sade kommissionen att ett frågeformulär höll på att utformas som skulle skickas till alla berörda. Frågeformuläret skickades till medlemsstaterna och till kabeloperatörer, sändningsföretag, konsumentorganisationer och upphovsrättsorganisationer i hela gemenskapen. Kommissionen har också gett ut ett meddelande om översyn av lagstiftningen i kommunikationssektorn(2), där den granskade den ekonomiska inverkan på kabeloperatörernas förmåga att konkurrera på konvergerade kommunikationsmarknader. Med ledning av de talrika svar som inkommit inom bägge initiativen analyserar nu kommissionen om det krävs ett övergripande initiativ på detta område.

Behovet av ett sådant initiativ måste också analyseras med ledning av det ökande antalet klagomål på detta område, något som visar att denna fråga är viktig för den inre marknadens funktion.

(1) EGT C 13, 18.1.1999, s. 134.

(2) KOM(1999) 539.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1102/00 från María Izquierdo Rojo (PSE) till kommissionen. Åtgärder för att främja kvalitetsnötkött i Spanien.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 046 E , 13/02/2001 s. 0123 - 0124



SKRIFTLIG FRÅGA E-1102/00 från María Izquierdo Rojo (PSE) till kommissionen (7 april 2000) Ämne: Åtgärder för att främja kvalitetsnötkött i Spanien Kan kommissionen, i samband med den europeiska kampanjen för att främja kvalitetsnötkött och med hänsyn till att kommissionen den 25 januari godkände fjorton program som ingivits av åtta medlemsstater, nämligen Belgien, Frankrike, Förenade kungariket, Irland, Italien, Nederländerna, Tyskland och Österrike för att främja kvalitetsnötkött under regleringsåret 1999/2000, uppge vilket beslut som har fattats för Spaniens del efter att de program som lämnats in av denna stat prövats? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (19 maj 2000) Kommissionens beslut rörande medfinansiering av åtgärder för att i Spanien främja kvalitetsnötkött försenades på grund av behovet av att erhålla ytterligare upplysningar från de spanska myndigheterna om regionala kvalitetsmärken. Sedan dessa upplysningar erhållits, fattade kommissionen den 28 april 2000 beslut i fråga om de spanska förslagen.