ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2230/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (2 juli 1997)

Ämne: Ämnet efedrin och dess följder för folkhälsan

Den amerikanska livsmedels - och läkemedelstjänsten har krävt kontroll av alla produkter som innehåller efedrin eftersom 17 personer i USA har dött under de senaste månaderna efter att ha använt ämnet och 800 personer drabbats av allvarliga problem. Kontroller som genomförts av den grekiska läkemedelsorganisationen ger vid handen att det i Grekland förekommer 31 produkter som innehåller det farliga ämnet.

Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. I vilka fall är det tillåtet med import och bruk av läkemedel som innehåller efedrin?

2. Eftersom forskarnas åsikter går isär - när blir användningen av efedrin farligt, det vill säga hur stora mängder skall man förbruka för att det skall anses vara farligt?

3. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att tackla problemet?

Kompletterande svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (10 november 1997)

Efedrin, som tillhör amfetaminerna, är en alkaloid av vegetabiliskt ursprung som kan användas som tillsats till vissa dietlivsmedel eller som läkemedel för en hel rad olika terapeutiska tillämpningar. Efedrin stimulerar hjärtkärlsystemet och nervsystemet, och uppvisar mycket otäcka biverkningar. Den kontroll av produkter som innehåller efedrin som för närvarande genomförs av den amerikanska federala myndigheten (Food and drug administration) till följd av e hälsoskador som uppträtt till följd av att sådana produkter använts, berör endast livsmedel, och inte läkemedel.

Hittills har de läkemedel på efedrinbas som finns på marknaden i gemenskapen endast genomgått prövning för nationellt försäljningstillstånd., i enlighet med de bestämmelser om läkemedels kvalitet, säkerhet och effektivitet som fastställs i rådets direktiv 65/65/EEG i sin ändrade lydelse, av den 26 april 1965, om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter ((EGT 22, 9.2.1965. )). Det obligatoriska försäljningstillståndet tilldelas receptbelagda läkemedel innehållande efedrin som skall motsvara den princip om förhållandet mellan hälsofördelar och hälsorisker när läkemedlet intas, som alltid gäller inom humanmedicinen.

Införsel av läkemedel till gemenskapen från tredje land omfattas av kraven i kapitel IV i rådets andra direktiv 75/319/EEG i sin ändrade lydelse, av den 20 maj 1975, om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter ((EGT L 147, 9.6.1975. )). Användningen av importerade läkemedel omfattas av bestämmelserna om övervakning och säkerhetsövervakning i samma rådsdirektiv.

Eftersom hittills inget läkemedel som innehåller efedrin erhållit försäljningstillstånd enligt de nya gemenskapsförfarandena, vare sig det centraliserade eller det decentraliserade, har kommissionen inte haft anledning att uttala sig om vilka koncentrationer av efedrin som kan vara vådliga för mänsklig förtäring.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3617/97 från Konstantinos Hatzidakis (PPE) till kommissionen (10 november 1997)

Ämne: Upprättande av fastighetsregister i Grekland

Mot bakgrund av att Grekland är ett av de få länder i Europa som ännu inte har något fastighetsregister är det lätt att förstå hur viktigt det är för landet att ett sådant upprättas. Kan kommissionen på grundval av tillgängliga uppgifter informera mig om totalsumman av de anslag som har avsatts för finansiering av fastighetsregistret i Grekland, hur stor del av totalsumman som hittills har utbetalats och vilka resultat dessa medel har lett till i förhållande till projektets totala omfattning, och när projektet förväntas vara avslutat om arbetet med det framskrider i den takt som det har gjort hittills?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (5 december 1997)

I det operativa programmet för miljön tillåts, enligt dess utformning vid antagandet den 29 juli 1994, offentliga utgifter på 172 miljoner ecu för att upprätta ett fastighetsregister i Grekland. Detta belopp motsvarar en tredjedel av budgeten för programmet. Som en följd av den senaste tidens diskussioner om att ändra gemenskapens stödramar har det i princip planerats att budgeten för fastighetsregistret skall skäras ned med 33,3 miljoner ecu (offentliga utgifter).

Den aktuella utnyttjandegraden för projektet är 11 %. Denna nivå förväntas ha fördubblats (22 %) till slutet av 1997, då de ingångna avtalen kommer att motsvara 120 miljoner ecu. Kommissionen bedömer att det har krävts omfattande lagstiftningsmässiga och administrativa förberedelser för att införa det nationella fastighetsregistret. Detta har av nödvändighet tagit tid och därför har utnyttjandet av medlen inte kunnat komma i gång ordentligt förrän i år. Kommissionen anser att det inte längre finns något hinder för att utnyttjandet av anslagen inte skulle kunna ske i den takt som fastställs i gemenskapens stödramar.

Enligt de grekiska myndigheternas planering kommer det att ta ungefär 15 år att slutföra arbetet med ett fastighetsregister som omfattar hela Grekland.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3399/97 från Amedeo Amadeo (NI) till rådet (28 oktober 1997)

Ämne: Mänskliga rättigheter i Nordkorea

Antalet döda av svält skall i Nordkorea uppgå till så många som en miljon. Denna oerhörda siffra skall ingå i ett hemligt dokument som utarbetats av det nordkoreanska kommunistpartiet. Det som dock är säkert är att jordbrukssituationen i Nordkorea är så svår att barnen lider av svår undernäring och till och med överges på gatorna. Bönderna lär vara så svaga och utsvultna att de inte kan odla jorden för att täcka sitt eget livsmedelsbehov.

Livsmedelsunderskottet uppskattas för närvarande till mellan en och två miljoner ton livsmedel. I Nordkoreas begäran om bistånd till FN förra månaden bad man dock bara om 200 000 ton. Motivet till motvilligheten att begära tillräckligt internationellt bistånd återfinns i den nordkoreanske ledaren Kim-Jong II:s fruktan för att ett omfattande program för livsmedelsbistånd skall leda till en utbredd närvaro av internationella organisationer som kan hota hans ledarskap.

Men bortom det politiska spelet kvarstår Nordkoreas allvarliga situation. Den civila befolkningen kan räkna med ett dagligt tillskott på 750-1000 kalorier jämfört med de nödvändiga 2 500 för ett normalt födointag.

Kan rådet mot denna bakgrund tillhandahålla officiella uppgifter och ta kontakt med den nordkoreanska regeringen och uppmana den att ingripa i den allvarliga krisen?

Svar (16 februari 1998)

Europeiska unionen hyser fortfarande oro över livsmedelssituationen i Nordkorea. Det har varit svårt att bedöma hur allvarlig denna kris är, inte minst beroende på att den nordkoreanska regeringen har brustit i öppenhet. Men man kan allvarligt befara att situationen är svår. Det är därför som Europeiska kommissionen nyligen beslutade om ett åtgärdspaket på 55 miljoner ecu (cirka 65 miljoner US-dollar). Dessa fördelas till största delen i nära samarbete med WFP (Världslivsmedelsprogrammet). Kommissionen har även skickat några oberoende fältarbetare till Nordkorea inom ramen för WFP och UNESCO.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3534/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (12 november 1997)

Ämne: Trapeza Ergasias (Arbetarbanken) deltagande i strukturfondens program

I kommissionens svar på fråga P-3140/97 ((EGT C 102, 3.4.1998, s. 166. )) ges inget svar på min fråga om huruvida Trapeza Ergasias deltar i gemenskapsprogram, framför allt i strukturfondens program för fortbildning av personal. Jag ber kommissionen besvara denna fråga och dessutom ange - för det fall banken har deltagit i sådana program - hur många kvinnor respektive män som har deltagit i dessa program under de senaste tre åren.

I slutet av sitt svar skriver kommissionen angående den överträdelse som samma fråga (P-3140/97) tar upp, att även om det rör sig om en överträdelse så är det en handling som utförts av ett privat företag och följaktligen har kommissionen inte rätt att ingripa direkt. Jag vill därför fråga kommissionen enligt vilket förfarande den kan ingripa mot den privata sektorn (Trapeza Ergasias) för det fall brott mot gemenskapslagstiftningen begås, när ett företag deltar i program som finansieras av Europeiska unionen? Är inte den privata sektorn i detta fall skyldig att iaktta lagstiftningen inom Europeiska unionen, från vilken den får finansiering för program?

Svar från Pàdraig Flynn på kommissionens vägnar (12 december 1997)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att inom ramen för Europeiska socialfonden (ESF) ansvarar varje medlemsstats nationella förvaltning för administrationen av enskilda projekt.

Kommissionen har begärt relevant information av det grekiska arbetsministeriet. Enligt de uppgifter som erhållits finansierades en utbildning 1995 för 28 anställda i banken Trapeza Ergasias, av vilka tre var kvinnor. Den totala kostnaden var 20 400 000 drakmer (ungefär 60 000 ecu) och ESF bidrog med 7 650 000 drakmer (ungefär 25 000 ecu).

Det finns ingenting som tyder på oegentligheter avseende det sätt på vilket denna åtgärd genomfördes eller på brott mot gemenskapsrätten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3737/97 från Yves Verwaerde (PPE) till kommissionen (21 november 1997)

Ämne: Meda demokratiprogrammet

Jag skulle vilja att Europeiska kommissionen ger mig en lägesrapport om utarbetandet av tillämpningsregler för detta gemenskapsprogram.

Det förefaller som om stöden till de projekt som valts ut under år 1997 inte kan betalas ut om inte reglerna först fastställs.

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (9 december 1997)

Vad gäller reglerna för tillämpning av Meda-programmet för demokrati hänvisas till kommissionens svar på den av Gary Titley ställda skriftliga frågan nr E-1808/97 ((EGT C 45, 10.2.1998, s. 105. )). Inom ramen för detta program har 62 åtgärder antagits för finansiering under 1996 och, hittills, 32 andra för 1997.

För övrigt har kommissionen utarbetat ett förslag till förordning om finansiering till förmån för demokratin och de mänskliga rättigheterna som för närvarande behandlas av rådet och Europaparlamentet ((EGT C 282, 18.9.1997. )). Om denna förordning antas kommer den att förstärka genomförandet av effektiva, sammanhängande och väl synliga åtgärder genom införandet av flexibla, öppna och snabba förfaranden för finansieringsbeslut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3235/97 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Finansiellt stöd till tredje länder ur EU-program avsedda för medlemsstater

Trots att budgetplanens rubrik 3 (¨Inre politik¨) avser stöd åt verksamhet i EU:s medlemsstater utfärdas det ständigt förordningar och man finansierar tredje länder ur program som är utarbetade med tanke på unionens medlemsstaters behov. Detta sker trots att det finns en rubrik 4 (¨Yttre åtgärder¨) som uteslutande gäller stater utanför EU, vilka genom denna rubrik redan är föremål för frikostig finansiering.

Jag vill fråga Europeiska kommissionen vad det är som förorsakar ovanstående fenomen samt om kommissionen undersöker möjligheten att begränsa överförandet av resurser till länder utanför EU ur program vars uppgift är att täcka ytterst viktiga behov inom själva unionen.

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (1 december 1997)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3509/97 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (14 november 1997)

Ämne: Europeiska (lokala) myndigheter kränker folks privatliv

1. I området Hofkwartier i Haag i Nederländerna övervakar kommunen all trafik, också fotgängare, i hörnet av gatorna Molenstraat och Prinsestraat med hjälp av videokameror i samband med att en viss sektor av staden spärrats för motorfordonstrafik. Det har framkommit att videobilderna också betraktas av privatpersoner, nämligen medlemmar av personal vid Parkhotel i Haag och dessa beviljar tillåtelse för utvalda motorfordon att köra på de avstängda gatorna mellan kl. 11.30 och 05.30. Anser inte rådet att kommuner i Europa aldrig får lägga ut övervakningen av allmänna vägar på entreprenad hos privatpersoner?

2. Är rådet berett att anmoda kommissionen att utarbeta direktiv som skall leda till att privatpersoner aldrig kan få befogenhet att på allmän väg kränka medborgarnas privatliv, antingen detta sker på uppdrag av (de lokala) myndigheterna eller inte?

3. Är rådet berett att anmoda kommissionen att utarbeta direktiv som skall leda till att de lokala myndigheterna aldrig åt privatpersoner kan överlåta befogenheten att bevilja tillstånd att använda allmän väg, så som det i det ovannämnda exemplet kommit att överlåtas sådana befogenheter på hotellpersonalen?

4. Inser rådet att den ohämmade tillväxten av kameror som av privatpersoner används för observationsändamål på uppdrag av (de lokala) myndigheterna innebär en allvarlig kränkning av europeiska medborgares privatliv och är rådet berett att vidta alla tillbudsstående åtgärder för att anmoda kommissionen att utarbeta direktiv och på så sätt få slut på denna verksamhet?

Svar (20 januari 1998)

Det bör påpekas för den ärade parlamentsledamoten att upprätthållandet av lag och ordning på territorierna i Europeiska unionens medlemsstater är en fråga som faller under myndigheternas exklusiva behörighet i varje medlemsstat.

Följaktligen inser säkert den ärade parlamentsledamoten att rådet inte har behörighet att inta någon ståndpunkt i en fråga som inte hör till de behörighetsområden som tilldelas rådet genom fördragen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3135/97 från Giuseppe Rauti (NI) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Registrering av pedofiler i hela Europa

Har kommissionen redan gjort en utvärdering av det positiva resultat man uppnått i Storbritannien genom upprättandet av ett ¨pedofilregister¨, som införts inom ramen för en ny lagstiftning på detta område redan i augusti detta år och som trädde i kraft med omedelbar verkan? Som den största belgiska dagstidningen Le Soir meddelade den 2 september detta år måste enligt de nya bestämmelserna varje person som avtjänar straff för sexuella förbrytelser mot barn eller som fått villkorligt straff och således befinner sig på fri fot under övervakning (för sådana brott i England), inom två veckor meddela polisen sina personuppgifter och sin adress, samt också anmäla senare adressändringar.

De nya bestämmelserna - som gör det möjligt att vidta rättsliga åtgärder mot engelska pedofiler för förbrytelser de gjort utomlands, med syfte att bekämpa den så kallade ¨sexturismen¨ - berör omkring 6 000 personer och man räknar med att antalet kommer att stiga med ytterligare 3 500 årligen. Den som inte följer de nya bestämmelserna kan dömas till fängelse i upp till sex månader och få böter som motsvarar 15 miljoner lire. Därtill har polisen i vissa fall rätt att meddela skolor, ungdomsföreningar och lokala organisationer att en potentiellt farlig man har bosatt sig i området.

Anser kommissionen - mot bakgrund av att nya lagar också håller på att utarbetas i olika europeiska länder - inte att det är nödvändigt att ta ett initiativ, med den engelska lagen som exempel, till en gemensam lagstiftning för samtliga 15 medlemsstater som bland annat skulle föreskriva upprättandet av ett ¨europeiskt pedofilregister¨, som också skulle omfatta resor och bosättning i ett annat land?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (21 november 1997)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro i fråga om sexuellt utnyttjande av barn.

Eftersom Europols narkotikaenhet (föregångaren till Europol) fått i uppdrag att bekämpa människohandel skulle enheten kunna föreslå förbättringar av medlemsstaternas nuvarande situation, med utgångspunkt i erfarenheter som gjorts i de länder som för särskilda register över sexualförbrytare.

Inom Daphne-initiativet 1997 pågår en genomförbarhetsstudie av hur personuppgifter om personer som sexuellt utnyttjat barn skulle kunna samlas in, utväxlas och användas för att ge barn ett bättre skydd mot organiserade övergrepp inom och mellan medlemsstaterna.

Kommissionen överväger för närvarande inte att inrätta något sådant register som ledamoten föreslår.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3111/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Strukturfonder i Italien

Inför den allvarliga situationen vad gäller användningen av strukturfondsmedel i Italien ingick den italienska regeringen 1995 exakta åtaganden med gemenskapsinstitutionerna avseende de nya programplaneringsskedena.

Kan kommissionen

1. redogöra för Italiens åtaganden och betalningar under programplaneringsperioden 1989-1993?

2. redogöra för Italiens åtaganden och betalningar under programplaneringsperioden 1994-1999?

3. yttra sig om den nuvarande situationen?

4. uppge om det fortfarande finns en risk för att vissa medel överförs till andra länder där användningen har visat sig vara effektivare?

5. förklara om och i så fall på vilket sätt de ökade förseningarna från Italiens sida kan påverka nästa översyn av fondernas verksamhet efter 1999?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (1 december 1997)

I tabellen nedan ges en översikt av situationen beträffande godkända strukturfondsprogram i Italien. Uppgifterna bygger på den senaste informationen från de italienska myndigheterna. Siffrorna avser hur stor del av de sammanlagda planerade utgifterna som, per den 30 juni 1997, har blivit föremål för åtaganden respektive betalningar från de organ som ansvarar för genomförandet av stödet.

Strukturfondsprogram i Italien åtaganden och betalningar från ansvariga organ

>TABLE>

Samma principer gäller för dessa uppgifter som för dem som lämnades i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga nr 1074/97 ((EGT C 21, 22.1.1998. )).

Siffrorna i tabellen bekräftar att de förverkade stödbeloppen för perioden 1989*1993, tack vare de beviljade förlängningarna, kommer att bli förhållandevis små. Vad perioden 1994*1999 beträffar finns det tecken på en långsam förbättring till följd av kommissionens och de italienska myndigheternas överenskommelse från juli 1995 om en förbättrad förvaltning av strukturfondsprogrammen i Italien. Kommissionen kommer att fortsätta att tillsammans med de italienska myndigheterna på alla sätt arbeta för att denna förbättring skall fortgå, så att samtliga tillgängliga medel ur strukturfonderna inom den pågående programperioden används, och att de används på ett korrekt sätt. Därmed hoppas man kunna undvika att det blir aktuellt att föra över medel till andra medlemsstater.

Kommissionen förbehåller sig rätten att ta hänsyn till dåligt utnyttjande av strukturfondsmedel, oavsett vilken medlemsstat det rör sig om, när kommissionen planerar tilldelningen för perioden efter 1999. Därför är det extra viktigt att förbättringarna i förvaltningen av strukturfondsprogrammen i Italien fortsätter.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3445/97 från Jean-Antoine Giansily (UPE) till kommissionen (27 oktober 1997)

Ämne: Användning av anslagen för ¨Informationscentrum¨

I Europeiska unionens bugetartikel B3-301 ¨Informationscentrum¨ tas ett betydande anslag upp och det är bland annat avsett att täcka ¨finansieringen av Internationella sammanslutningen av Europahus¨ till ett belopp av 1 700 000 ecu för budgetåret 1997.

Kan kommissionen ange om den genom denna budgetpost har tilldelat - och tilldelar - anslag till Europahuset i Paris (beläget på 35 rue des Francs Bourgeois - Paris 4ème), och om så är fallet kan kommissionen ange vilka belopp Europahuset i Paris erhöll under budgetåren 1993, 1994, 1995 och 1996?

Det fastställs för övrigt i anmärkningarna till denna budgetartikel att ¨den budgetansvariga myndigheten skall få ta del av ett meddelande från kommissionen som sammanfattar de rapporter som lämnats av de viktigaste av åtgärdens bidragsmottagare (ekonomiskt sett) om vad deras verksamhet givit för resultat i fråga om att informera och medvetandegöra medborgarna för europeiska frågor.¨

Kan kommissionen med anledning av detta ange om den har erhållit explicita rapporter från Europahuset i Paris om dess verksamhet, och för övrigt om kommissionen anser att dessa rapporter överensstämmer med gemenskapsintresset vad gäller de insatser som finansieras på detta sätt, som till exempel helt nyligen informationen till allmänheten om övergången till den enhetliga valutan?

Är kommissionen slutligen i stånd att delge innehållet i dessa rapporter från det ovan nämnda organet?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (1 december 1997)

Europahuset i Paris är inte medlem i Internationella sammanslutningen av Europahus och erhåller därmed inget stöd genom budgetpost B3 * 301 ¨Informationscentrum¨.

Europahuset i Paris behöver således inte lämna några verksamhetsrapporter till kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3377/97 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (23 oktober 1997)

Ämne: Affärskodex för europeiska företag som verkar i tredje länder

I december 1996 antog Europaparlamentet resolution A4-0400/96 ((EGT C 20, 20.1.1997, s. 161. )) om de mänskliga rättigheterna i världen 1995/1996 och unionens politik beträffande mänskliga rättigheter.

I punkt 19 uppmanas kommissionen att utan dröjsmål lägga fram ett förslag till affärskodex för europeiska företag som verkar i tredje länder som ålägger företagen att respektera de mänskliga rättigheterna i alla dess former (medborgerliga, sociala, ekonomiska och miljömässiga rättigheter), som också bör innehålla mekanismer för kontroll och sanktioner som grundar sig på OECD:s nuvarande förslag.

När kan Europaparlamentet vänta sig ett förslag från kommissionen?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar (1 december 1997)

Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) utfärdar riktlinjer för multinationella företag som är utformade som gemensamma rekommendationer från medlemsstaterna till de multinationella företag som är verksamma inom deras respektive jurisdiktion. Målet med riktlinjerna är att hjälpa de multinationella företagen att säkerställa att deras verksamhet är förenlig med den politik som förs i det land där de verkar. Riktlinjerna inkluderar rekommendationer om framför allt sysselsättning, relationer mellan arbetstagare och arbetsgivare och miljöskydd. Riktlinjerna finns med i OECD-deklarationen om internationella investeringar och multinationella företag av den 21 juni 1976, i dess ändrade lydelse.

Inom ramen för förhandlingarna om ett multilateralt avtal om investeringar planeras ett införlivande av dessa riktlinjer i avtalet. Även om riktlinjerna även därefter kommer att fortsätta att vara icke bindande, kommer deras status i och med det att öka. En översyn av riktlinjerna övervägs dessutom. För övrigt är det tänkt att det multilaterala avtalet om investeringar skall stå öppet för de länder som inte är medlemmar i OECD, vilket kommer att öka antalet multinationella företag som omfattas av riktlinjerna.

Kommissionen anser att detta är ett effektivt tillvägagångssätt. Eftersom gemenskapen som sådan alltså förväntas bli en avtalsslutande part i det multilaterala avtalet om investeringar är det inte nödvändigt att för närvarande verka för en egen europeisk affärskodex.