ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0248/98 från Allan Macartney (ARE) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Barns välfärd i Europeiska unionen

Vilka framsteg har kommissionen gjort när det gäller att främja och övervaka genomförandet i medlemsstaterna av politiken för barns välfärd, i överensstämmelse med FN-konventionen om barns rättigheter? Vilka extra medel har fördelats på EU-nivå för att hjälpa medlemsstaterna att uppfylla sina förpliktelser i enlighet med konventionen?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (3 april 1998)

Kommissionen har genom budgetpost B3-4108, åtgärder till förmåner för familjer och barn sedan 1989 samfinansierat en begränsad verksamhet på området barnens välfärd och barnens rättigheter. På senare år har anslagen till denna typ av projekt ökat. Bland dessa kan nämnas seminarier om nya instrument för skydd av barn, som t.ex. barnombudsmän, om hur barnen kan få en röst i samhället, en tvärvetenskaplig kurs om barnens rättigheter för människor som arbetar med barn eller med administration av detta samt om hur man kan skapa ett mer barnvänligt samhälle.

Anslaget för budgetpost B3-4108 är i år 4 miljoner ecu. Förutom de sociala och demografiska undersökningarna som svarar för cirka 10 % av budgeten, delas detta belopp lika mellan insatser för familjer och insatser för barn. Några av de sistnämnda har direkt samband med åtgärder knutna till barnens rättigheter och FN-konventionen.

Inom utbildningssektorn och som uppföljning till rådets slutsatser av den 22 september 1997 om trygghet i skolan ((EGT C 303, 4.10.1997. )) inledde kommissionen under 1997 ett initiativ som syftar till att stärka samarbetet på europeisk nivå när det gäller frågor som våldet i skolan och trygghet i skolan. I samband med detta har 558 300 ecu anslagits inom budgetpost B3-1000 (allmänna samarbetsåtgärder inom utbildning) för att stödja projekt genom vilka förebyggande program genomförs med en flerdimensionell strategi som innebär att olika parter (lärare, föräldrar, lokala myndigheter, polisen och rättsväsendet) engageras i arbetet med att finna konkreta lösningar på problemet. Detta initiativ samordnas av en grupp experter som utsetts av medlemsstaterna och leds av kommissionen. En av de frågor som skall undersökas är dessutom skolans roll när det gäller att förebygga misshandel och utnyttjande av barn, såväl inom som utanför skolans väggar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0275/98 från Gary Titley (PSE) till kommissionen (5 februari 1998)

Ämne: Störningar av satellitsändningar och gemenskapens förordning om handelshinder

Mellan den 1 och den 23 juli 1997 var det ständigt störningar i MED-TV:s sändningar över EUTELSAT-satelliten. TV-stationen sänder på kurdiska från London med licens från den brittiska Independent Television Commission.

I november 1997 frågade jag kommissionen om den kunde bekräfta att störningarna av MED-TV:s sändningar stred mot förordningen om handelshinder, och fick svaret att kommissionen behövde ytterligare information för att kunna utföra den nödvändiga bedömningen.

Avser kommissionen undersöka denna eventuella överträdelse mot EG:s förordning om handelshinder?

Om inte, varför?

Kan kommissionen lämna information om hur lång tid som skulle krävas för en göra denna bedömning?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (13 mars 1998)

I svaret på parlamentsledamotens tidigare skriftliga fråga E-3670/97 ((EGT C 174, 8.6.1998, s. 95. )) och i svaret på Gijs de Vries skriftliga fråga E-3449/97 ((EGT C 174, 8.6.1998, s. 60. )) sades att medlemsstaterna är skyldiga att se till att TV-sändningar från andra medlemsstater fritt kan tas emot inom deras territorier, enligt artikel 2a.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997 om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television ((EGT L 202, 30.7.1997. )).

Detta motsvarar en av EG-fördragets fyra friheter, nämligen friheten att tillhandahålla tjänster enligt artikel 59.

Med tanke på de särskilda omständigheterna i fallet har kommissionen uttalat att ytterligare information behövs för att utvärdera förenligheten med gemenskapens regelverk. Kommissionen är fördragens väktare och skall därför utvärdera eventuella överträdelser av gemenskapens regelverk. Hur länge en sådan utvärdering tar beror på hur komplicerat fallet är och om den nödvändiga informationen lämnas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0205/98 från Rainer Wieland (PPE) till kommissionen (11 februari 1998)

Ämne: Finansiering av modersmålsundervisning i utlandet - modersmålsundervisning i Stuttgart (Tyskland)

I konsulatdistriktet Stuttgart (Tyskland) har den italienska regeringen för avsikt att överlåta undervisningen av 9 600 italienska barn från italienska kulturinstitutet till privata institut (enligt Esslinger Zeitung av den 4 december 1997, brev från herr Virga från Stuttgart till delstaten Baden-Württembergs minister för kultur, ungdom och sport).

Med vilka medel finansieras modersmålsundervisningen för unionsmedborgare bosatta i utlandet?

Om denna undervisning betalas med unionsmedel, hur stora belopp rör det sig om och vilka är riktlinjerna för fördelning och användning?

Om undervisningen bara delvis finansieras med unionsmedel, är då överlåtandet av organisationen av undervisningen, såväl som själva undervisningen, till ett privat institut rättsligt godtagbart?

Överensstämmer dessa planer med kommissionens politiska vilja?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (24 mars 1998)

Kommissionen konstaterar att parlamentsledamoten är oroad över undervisningen i italienska i Stuttgartregionen, men har ingen befogenhet att ifrågasätta beslutets legitimitet.

Enligt artikel 126 i EG-fördraget har medlemsstaterna ensamma ansvar för undervisningens innehåll och utbildningssystemens organisation och kulturella och språkliga mångfald.

I artikel 3 i rådets direktiv 77/486/EEG av den 25 juli 1977 om undervisning av barn till migrerande arbetstagare ((EGT L 199, 6.8.1977. )) anges att medlemsstaterna i enlighet med sina nationella förhållanden och rättssystem och i samarbete med ursprungsländerna skall vidta lämpliga åtgärder för att i samordning med den normala undervisningen främja undervisning i hemspråket och i ursprungslandets kultur.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0467/98 från Allan Macartney (ARE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Definition av tid till sjöss i enlighet med det fjärde fleråriga utvecklingsprogrammet

Kan kommissionen uppge vilka medlemsstater ämnar uppnå verksamhetsmålen i det fjärde fleråriga utvecklingsprogrammet genom att minska sin verksamhet (d.v.s. dagar till sjöss) och om definitionen av tid till sjöss i varje enskilt fall motsvarar de definitioner som fastställs i de fleråriga utvecklingsprogrammen?

Instämmer kommissionen i att sådana definitioner måste vara gemensamma för att man skall kunna utföra en korrekt bedömning av fiskeriverksamheten inom ramen för de fleråriga utvecklingsprogrammen?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (2 april 1998)

De medlemsstater som har uppgivit att de ämnar minska verksamheten under det fjärde fleråriga utvecklingsprogrammet är Tyskland, Frankrike, Irland, Nederländerna, Sverige och Förenade kungariket.

Vad gäller de fleråriga utvecklingsprogrammen mäts fartygens verksamhet i antal dagar till sjöss enligt kommissionens förordning (EG) nr 109/94 ((EGT L 19, 22.1.1994. )) om gemenskapens register över fiskefartyg.

Denna definition gäller för alla medlemsstater. Under det fjärde fleråriga utvecklingsprogrammet tänker kommissionen kontrollera att verksamheten i alla medlemsstater definieras och mäts i överensstämmelse med gemenskapens bestämmelser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0660/98 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (16 mars 1998)

Ämne: Nederländerna förhindrar internationella spaningar efter narkotikabrottslingar

1. Känner rådets ordförande till att Nederländernas justitieminister (D66) avskedat allmänna åklagaren i Haag, Arthur Docters van Leeuwen?

2. Känner rådet till den hemliga och personliga nederländska underrättelserapporten nr 913 av den 21 januari 1982 av vilken framgick att Nederländernas dåvarande försvarsminister och nuvarande utrikesminister H. A. F. M. O. van Mierlo (D66) hade för avsikt att utbilda underrättelsetjänsten hos Surinams dåvarande diktator Desi Bouterse?

3. Inser rådet att underrättelseväsendet i en diktatur inte används till någonting annat än till att utöva förtryck mot medborgarna?

4. Känner rådet till att rättsväsendet i Nederländerna anhållit om att Surinams före detta diktator Bouterse som misstänks för kokainhandel i stor skala skall efterspanas internationellt?

5. Vet rådet om att ministrarna Van Mierlo och Sorgdrager i fjol gjorde så det blev omöjligt att anhålla Bouterse i Brasilien?

6. Känner rådet till omständigheterna kring det faktum att den person som bar ansvaret för spaningarna efter Bouterse, nämligen Charles van der Voort, försattes ur aktiv tjänst?

7. Inser rådet att allmänna åklagaren i Haag, Arthur Docters van Leeuwen, i själva verket är den ende som velat fortsätta spana efter Bouterse och lagföra honom?

8. Anser inte rådet att avskedandet av Docters van Leeuwen innebär att ytterligare en åtgärd vidtagits, i raden av otaliga hittills vidtagna, för att omintetgöra försöken att lagföra Desi Bouterse?

9. Kan rådet eftertryckligen uppmana Nederländerna att låta allmänna åklagaren Docters van Leeuwen återuppta sin verksamhet och fortsätta sitt arbete med syfte att efterspana och anhålla Bouterse?

Svar (25 maj 1998)

Den ärade parlamentledamotens frågor rör endast Nederländernas inre angelägenheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0491/98 från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: Översvämningar i norra Grekland

Igår - den 5 februari 1998 - överraskade ett kraftigt oväder öarna i Egeiska havet samt östra Makedonien och Thrakien. På ön Thasos drunknade en människa och på andra håll förorsakade ovädret stora skador på väg- och järnvägsnät, jordbruksodlingar samt på hundratals hus och butikslokaler som svämmade över till följd av de katastrofala och aldrig tidigare upplevda skyfallen. Förlusterna kan läggas till den katastrof som ovädret den 2 februari 1998 förorsakade på ön Lesbos, där tre människor omkom i översvämningarna.

Jag vill fråga Europeiska kommissionen om följande: Ämnar kommissionen undersöka möjligheten att bevilja gemenskapsmedel för att ersätta de skador som uppstått till följd av denna naturkatastrof?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0491/98 och E-0740/98 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (27 mars 1998)

Kommissionen hänvisar ledamöterna till svar på skriftlig fråga E-440/98 från Alexandros Alavanos ((Se s. 105. )).
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0081



SKRIFTLIG FRÅGA E-0340/98 från Luis Campoy Zueco (PPE) till kommissionen (17 februari 1998) Ämne: Mål 2 Kan Europeiska kommissionen ange vilka kriterier som skall gälla för det nya mål 2 och vilka spanska regioner som kommer att omfattas av detta mål? Svar avgivet av Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (25 mars 1998) Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-P-0329/98 från fru Todini ((EGT C 223, 17.7.1998, s. 167. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0322/98 från Riitta Myller (PSE) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: EU:s nya folkhälsoprogram

Ett nytt folkhälsoprogram håller på att utarbetas för Europeiska unionen. Programmet behövs onekligen, och så snart som möjligt.

Jag frågar kommissionens ansvariga ledamot om man kommer att begränsa sig till det nuvarande sjukdomscentrerade sättet att se på programmet eller om avsikten är att utveckla en ny strategi som skulle utgå från ett helhetsomfattande och vidsträckt sätt att främja den allmänna hälsan som skulle leda till att frågor som jämlikhet, förhindrande av utslagning och demografiska förändringarna beaktas.

Jag frågar också när det nya folkhälsoprogrammet offentliggörs, om kriterierna för programmet och inriktningen på Europeiska unionens hälsopolitik kommer att diskuteras öppet med medlemsstaterna samt på vilket sätt feedbacken från medlemsstaterna kommer att beaktas?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (13 mars 1998)

Kommissionen delar helt parlamentsledamotens åsikt att den nya folkhälsopolitiken måste utvecklas som ett svar på en rad viktiga utvecklingstrender, till exempel framväxande hälsorisker på grund av nya sjukdomar och sjukdomar som är på väg tillbaka samt ett ökat tryck på hälso- och sjukvårdssystemen, utvidgningen av EU och de nya bestämmelserna om folkhälsan i Amsterdramfördraget. Eftersom de flesta av dagens folkhälsoprogram löper ut kring år 2000 kommer en ny politik att behöva ha införts vid den tidpunkten.

Detaljerade förslag till politiska åtgärder kan dock inte läggas fram förrän efter det att det nya EG-fördraget ratificerats, eftersom det innebär betydande ändringar av de aktuella rättsliga befogenheterna på folkhälsoområdet. Kommissionen kommer inom kort att lägga fram ett förberedande meddelande med en beskrivning av möjliga handlingslinjer för den nya politiken. Den nya politiken skulle vara tillräckligt bred och flexibel för att parallellt kunna hantera insatser som avser särskilda sjukdomar och initiativ som rör de socioekonomiska faktorer som påverkar hälsan, till exempel viktiga områden där hälsomässiga ojämlikheter råder, social utslagning och den demografiska utvecklingen, som parlamentsledamoten nämner.

Detta kommande meddelande bör stimulera till en bred debatt om EU:s framtida politik på folkhälsoområdet. Kommissionen kommer vid utarbetandet av detaljerade förslag till politiska åtgärder att fullt ut beakta inkomna reaktioner på de tankar som förs fram i meddelandet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0160/98 från Mary Banotti (PPE) till rådet (3 februari 1998)

Ämne: Europeiska sjukhuset i Gaza

Skulle rådet vilja upplysa mig om hur mycket EU totalt investerat i det europeiska sjukhuset i Gaza?

Skulle rådet vilja upplysa mig om när den internationella ledningsgruppen kommer att anlända till området?

När kommer sjukhuset att vara fullständigt funktionsdugligt och vilken strategi tillämpar rådet för att hålla nere de återkommande kostnaderna för de stora infrastrukturella projekt som genomförs i utvecklingsländer?

Svar (8 juni 1998)

Som den ärade parlamentsledamoten är väl medveten om, är det kommissionen som är ansvarig för genomförandet av de åtgärder som finansieras inom ramen för MEDA-förordningen, så som är fallet med den åtgärd som omnämns i frågan.

Den ärade parlamentsledamoten tillråds därför att ställa sin fråga till kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0283/98 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Efterlevnad av ISM-koden (förordning 3051/95/EG)

Hur många kvalificerade inspektörer har ansvar för att efterlevnaden av förordningen om ISM-kodning (3051/95/EG) ((EGT L 320, 30.12.1995, s. 14. )) säkerställs i varje medlemsstat

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0283/98 och E-0284/98 ingivna av Neil Kinnock för kommissionen (25 mars 1998)

Eftersom det enligt rådets förordning (EG) 3051/95 av den 8 december 1995 om säkerhetsorganisation för roll-on/roll-off-passagerarfartyg (ro-ro-fartyg) inte föreskrivs något krav om att medlemsstaterna måste lämna information till kommissionen om antalet inspektörer med ansvar för att föreskrifterna efterlevs i varje medlemsstat, har kommissionen inte möjlighet att ge ett detaljerat svar på ledamotens fråga.

Kommissionen har dock information gällande dokumenten om efterlevnad och de säkerhetscertifikat som har getts ut till företag och färjor som bjuder ut reguljära ro-ro-tjänster för passagerare till eller från medlemsstaternas hamnar enligt situationen den 1 juli 1997. Utifrån denna information ser det ut som om rådets förordning (EG) 3051/95 har införts och trätt i kraft i medlemsstaterna. Denna uppfattning stärks genom resultaten från de bilaterala utfrågningar (på plats) som kommissionen har genomfört med medlemsstaternas administrationer. Utfrågningarna har ännu inte slutförts och det finns skäl att minnas att övervakningen av förordningens införande och ikraftträdande är en pågående process som enligt artikel 8 i förordningen inbegriper att kommissionen gör en granskning av förordningens införande och lämnar förslag till lämpliga åtgärder senast 1999.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0111



SKRIFTLIG FRÅGA E-0464/98 från Allan Macartney (ARE) till kommissionen (27 februari 1998) Ämne: Rådgivande kommittén för fiskeri Kan kommissionen uppge namnen på de personer och handelsorganisationer som är representerade i rådgivande kommittén för fiskeri, kort redogöra för kommitténs arbetsprogram för 1998 och beskriva hur dess presidium och arbetsgrupper är sammansatta inklusive en fördelning enligt olika sektorer? Svar avgivet av Emma Bonino på kommissionens vägnar (27 mars 1998) Kommissionen sänder de efterfrågade upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0559/98 från John McCartin (PPE) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Utestängande från jordbruksmarknader

Kan jordbrukare i vilken medlemsstat som helst dra nytta av kommissionens subventioner och stimulansåtgärder samtidigt som de genom skrämseltaktik stänger ute jordbruksprodukter från andra medlemsstater från sina marknader?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (31 mars 1998)

I den gällande gemenskapslagstiftningen finns ingenting som kan motivera att jordbrukare vägras subventioner inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken, även om de deltar i sådana aktiviteter som parlamentsledamoten nämner.

Jag vill däremot rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet på EG-domstolens dom i december 1997 i mål C-265/95 (kommissionen mot Frankrike). Domstolen fann att de händelser som ledde till åtgärd, och som inte bestreds av Frankrikes regering, uppenbart har utgjort hinder för den fria rörligheten för jordbruksprodukter från andra medlemsstater, eftersom allvarliga incidenter, bland annat att lastbilar har stoppats och deras last förstörts, våld mot chaufförer, hotelser mot grossister och detaljister samt åverkan på de produkter som saluförs i affärer, inträffade år efter år * under mer ån tio års tid * och att de åtgärder som vidtagits av Frankrikes regering inte har räckt till för att förhindra och effektivt avskräcka dem som begått överträdelserna från att upprepa dem. Dessa händelser skapar också en känsla av osäkerhet som har en avskräckande verkan med negativa konsekvenser för handeln i dess helhet.

Detta innebär att bestämmelserna i EG-fördraget om fri rörlighet av varor och medlemsstaternas skyldighet att delta i uppfyllandet av sina åtaganden enligt fördraget medför att de inte bara skall avstå från att anta bestämmelser som kan innebära hinder för handeln inom gemenskapen, utan också att de skall vidta alla nödvändiga och lämpliga åtgärder för att förhindra att enskildas handlande hindrar den fria rörligheten för varor inom deras territorium.

Det åligger medlemsstaterna att avgöra vilka som är de mest lämpliga åtgärderna för att garantera den fria rörligheten för varor och det åligger domstolen att i de fall som hänskjuts till den kontrollera att sådana åtgärder har vidtagits.

Om en medlemsstat inte vidtar sådana nödvändiga och lämpliga åtgärder kan den enligt EG-domstolens rättspraxis ställas inför en nationell domstol (se de förenade målen C-46/93 och C-48/93, Brasserie du pêcheur).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0412/98 från Petrus Cornelissen (PPE) och Raphaël Chanterie (PPE) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Hur lastbilschaufförer behandlas

1. Har kommissionen sett vad som stått i tidningarna ((Källhänvisningar: Här kan bl. a. hänvisas till olika rapporter i tidningarna och det belgiska TV-programmet ¨de 7de dag¨ den 18 januari 1998. )) om att en belgisk lastbilschaufför och hans förarbiträde fått sitta 55 dygn i en fängelsecell i Sverige, varav de första 48 timmarna nakna och därefter flera veckor helt isolerade? Orsaken var att det stått på fraktsedeln att de hade last av fruktjuice medan bilen i själva verket varit lastad med alkohol.

2. Kan kommissionen bekräfta dessa uppgifter i pressen?

3. Om svaret på fråga 2 är jakande, vad tycker kommissionen om sådana där medeltidsaktiga fasoner, för all del med beaktande av att de båda männen sedan frikändes av rätten i Malmö?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (26 mars 1998)

Kommissionen kan varken bekräfta eller förneka riktigheten i de pressmeddelanden som parlamentsledamoten hänvisar till.

Respekten för de mänskliga rättigheterna och tillgodoseendet av grundläggande rättigheter i rättssystemen är en fråga som tillhör medlemsstaternas nationella behörighet.

Kommissionen har inte behörighet att avgöra om åtgärden i samband med den brottsutredning som vidtagits av en medlemsstat är berättigad eller står i rimlig proportion till den misstänkta lagöverträdelsen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0487/98 från Honor Funk (PPE) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: EU:s importförbud mot kött från hormonbehandlade djur (domslut i WTO:s prövningsorgan)

Enligt domen i WTO:s prövingsorgan har EU rätt att på vetenskapliga grunder inrätta en konsumentskyddsnivå som enligt dess mening är lämplig och som eventuellt ligger högre än den som kan härledas ur de internationella normerna för hälsovårdsväsendet.

1. På vilka fackområden måste man lägga fram de begärda vetenskapliga bevisen för eventuella risker?

2. Vilka vetenskapsmän har EU utsett att lägga fram dessa bevis?

3. Hur stora medel står till förfogande för dessa vetenskapliga arbeten?

4. Deltar även medlemsstaterna i detta?

5. När påbörjas de vetenskapliga arbetena, och vilka är de?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-0487/98 och E-0568/98 ingivna av Emma Bonino för kommissionen (30 mars 1998)

Världshandelsorganisationens prövningsorgan har bekräftat att gemenskapen har rätt att fastställa en högre skyddsnivå för konsumenternas hälsa än den som följer av de internationella normerna, under förutsättning att åtgärderna grundar sig på en riskbedömning. Prövningsorganet har även bekräftat sitt yttrande om att förbudet att använda hormoner inom gemenskapen inte grundar sig på en tillräckligt specifik riskbedömning, bland annat när det gäller carcinogena och genotoxiska egenskaper till följd av spår av hormoner i djurkött.

Gemenskapen har informerat Världshandelsorganisationen om sin avsikt att genomföra prövningsorganets rekommendationer och beslut av den 13 mars 1998.

Kommissionen överväger för närvarande på vilket sätt man bäst kan uppfylla sina internationella skyldigheter. I det här skedet kan kommissionen inte svara på så specifika och detaljerade frågor som frågeställaren har ställt.