ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2536/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Beslut 94/730/EG om fastställande av förenklat förfarande för avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade växter - rättslig status

Eftersom jag varken är nöjd med svaret på min skriftliga fråga E-2395/96 ((EGT C 96, 24.3.1997, s. 6. )) eller med kompletteringen av detta svar ((EGT C 60, 25.2.1998, s. 5. )), ställer jag min fråga på nytt.

1. Har innehållet i bilagan till beslutet 94/730/EG ((EGT L 292, 12.11.1994, s. 31. )) karaktär av förslag eller är det bindande i den mening som avses i artikel 189 fjärde stycket i EG-fördraget, för de medlemsstater som det riktas till, i överensstämmelse med artikel 1.5 och artikel 2.2 i beslut 93/584/EEG ((EGT L 279, 12.11.1993, s. 42. )) och i överensstämmelse med artiklarna 4.1 och 4.3, artikel 5 första meningen och med artikel 7 i direktiv 90/220/EEG ((EGT L 117, 8.5.1990, s. 15. )) om utsättning?

2. Gäller beslut 94/730/EG kriterier för ett förenklat förfarandet eller det förenklade förfarandet i sig?

3. Om det är kriterier som avses,

a) hur har tillämpningen av kriterierna för det förenklade förfarandet granskats av kommissionen, ministerrådet och parlamentet?

b) vilka möjligheter finns det för en översyn?

4. Om det är förfarandet i sig som avses,

a) hur har införandet och tillämpningen granskats av kommissionen, ministerrådet och parlamentet?

b) vilka möjligheter finns det för en översyn?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2535/97, E-2536/97, E-2537/97, E-2538/97, E-2539/97, E-2540/97 och E-2541/97 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (4 september 1997)

Kommissionen beklagar att parlamentsledamoten inte är nöjd med svaren på sina sju skriftliga frågor. Kommissionen beklagar också det faktum att samma frågor helt enkelt har ställts igen. Kommissionen anser sig ha besvarat frågorna på ett samvetsgrant och korrekt sätt.

Vissa av frågorna är riktade till parlamentet (¨Vad var parlamentets åsikt om dessa principer och regler?¨). Andra är ställda på ett sådant sätt att parlamentsledamoten knappast kan förvänta sig ett svar (¨Varför bröt kommissionen i beslut 97/730/EG mot artikel 145 i EG-fördraget?¨).

Kommissionen vinnlägger sig om att uppfylla sin skyldighet enligt artikel 140 i EG-fördraget att besvara muntliga och skriftliga frågor. Den besvarar frågor från ledamöter som i likhet med parlamentsledamoten ställer mer än 100 frågor om året (1996) eller rentav 46 frågor på en dag (9 juni 1997). Det är emellertid kommissionens sak att bestämma innehållet i sina svar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0763/97 från Jean-Yves Le Gallou (NI) till kommissionen (10 mars 1997)

Ämne: Driftsanslag till de europeiska institutionerna

Skulle kommissionen kunna uppge det totala beloppet av anslaget till budgetpost B5-0600 som avsatts under 1996 för:

- utgifter för undersökningar,

- utgifter för möten med experter,

- utgifter för konferenser och kongresser,

- utgifter för information och publikationer.

Kan kommissionen även ange vilken proportion de här fyra typerna av utgifter får i det totala anslagsbeloppet som avsatts för ovannämnda budgetpost och ange om den anser att denna proportion är rimlig?

Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-0698/97, E-0699/97, E-0700/97, E-0701/97, E-0702/97, E-0703/97, E-0704/97, E-0705/97, E-0706/97, E-0707/97, E-0708/97, E-0709/97, E-0710/97, E-0711/97, E-0712/97, E-0713/97, E-0714/97, E-0715/97, E-0716/97, E-0717/97, E-0718/97, E-0719/97, E-0720/97, E-0721/97, E-0722/97, E-0723/97, E-0724/97, E-0725/97, E-0726/97, E-0727/97, E-0728/97, E-0729/97, E-0730/97, E-0731/97, E-0732/97, E-0733/97, E-0734/97, E-0735/97, E-0736/97, E-0737/97, E-0738/97, E-0739/97, E-0740/97, E-0741/97, E-0742/97, E-0743/97, E-0744/97, E-0745/97, E-0746/97, E-0747/97, E-0748/97, E-0749/97, E-0750/97, E-0751/97, E-0752/97, E-0753/97, E-0754/97, E-0755/97, E-0756/97, E-0757/97, E-0758/97, E-0759/97, E-0760/97, E-0761/97, E-0762/97, E-0763/97, E-0764/97, E-0765/97, E-0766/97, E-0767/97, E-0768/97, E-0769/97, E-0770/97, E-0771/97, E-0772/97, E-0773/97, E-0774/97, E-0775/97, E-0776/97, E-0777/97, E-0778/97, E-0779/97, E-0780/97, E-0781/97, E-0782/97, E-0783/97, E-0784/97, E-0785/97, E-0786/97, E-0787/97, E-0788/97, E-0789/97 och E-0790/97 ingivna av Erkki Liikanen för kommissionen (19 september 1997)

Som komplement till sitt svar av den 5 maj 1997 ((EGT C 21, 22.1.1998, s. 28. )) kan kommissionen nu ge följande information.

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1938/97 från Riccardo Nencini (PSE) till kommissionen (4 juni 1997)

Ämne: Eventuell flyttning av företaget Benninger (Bisenzio, Florens)

Företaget Benninger mottog under 1995 finansiering från programmen Brite och Thermie på totalt 550 000 000 ITL (projektet ¨Creatore doppio¨). För närvarande förhandlar man med de lokala myndigheterna för att få offentligt stöd för yrkesutbildning. I april 1997 förklarade företaget att det ämnar flytta fyra femtedelar av sin produktion till Tyskland eller till Schweiz (som inte är medlem av Europeiska unionen) före oktober 1997. Orsakerna till denna flyttning verkar vara oförståeliga och kommer såväl att reducera arbetstillfällena som företagsverksamheten.

Kan kommissionen vidta åtgärder beträffande detta bland annat med beaktande av den EU-finansiering som företaget redan har mottagit i Italien?

Svar avgivet av Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (5 september 1997)

Kommissionen är angelägen om att påpeka för parlamentsledamoten att ansvaret för urval och genomförande av specifika utbildnings- eller utvecklingsprojekt när det gäller mänskliga resurser vilar på medlemsstaterna. Dessutom kan den inte uttala sig om de beslut ledningsgruppen på ett privat företag har fattat på grundval av ekonomiska kriterier.

Direktiven 75/129/EEG ((EGT L 48, 22.2.1975. )) och 92/56/EG ((EGT L 245, 26.8.1992. )) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar har redan genomförts i italiensk lagstiftning. Det åligger de berörda arbetstagarna att vid behov hävda sina rättigheter vid de nationella domstolarna.

När det gäller programmet Brite bör man påpeka att detta företag har ingått i ett forskningskonsortium som har fått stöd till teknisk forskning från detta program för perioden 1991 till 1994. Fr.o.m. detta år har konsortiet inte längre erhållit något stöd.

När det gäller programmet Thermie är kommissionen angelägen om att bekräfta för parlamentsledamoten att det berörda företaget, i samarbete med andra företag, har lämnat in en ansökan om stöd för ett innovativt energisparprojekt i Frankrike och Italien inom textilsektorn. Kommissionen förhandlar för närvarande om tekniska och finansiella villkor som behövs för att genomföra projektet. Inom ramen för Thermie-programmet kan kommissionen bevilja ett finansiellt stöd till projekt som genomförs i gemenskapen, i de associerade länderna som deltar i finansieringen av programmet och i tredje land när detta finansiella deltagande bidrar till att förverkliga programmets mål och följa principen om ömsesidiga fördelar.

Följaktligen har kommissionen ingen möjlighet att ingripa i det nämnda fallet utom om tillämpningsproblem när det gäller nationella genomförandeåtgärder av ovannämnda direktiv skulle kunna bevisas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2541/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Beslut 94/730/EG om fastställande av förenklat förfarande för avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade växter - genomförande i medlemsstaterna

Eftersom jag varken är nöjd med svaret på min skriftliga fråga E-2405/96 ((EGT C 96, 24.3.1997, s. 9. )) eller med kompletteringen av detta svar ((EGT C 60, 25.2.1998, s. 5. )), ställer jag min fråga på nytt.

Kan beslutet 94/730/EG ((EGT L 292, 12.11.1994, s. 31. )) också tillämpas i de medlemsstater som inte eller som bara bristfälligt genomfört direktivet 90/220/EEG ((EGT L 117, 8.5.1990, s. 15. )) om utsättning, eller i de medlemsstater mot vilka klagan på grund av bristande genomförande har förberetts?

Om ja, hur kan då inte använda artiklar och förpliktelser enligt 90/220/EEG helt enkelt sättas ur spel?

Om ja, hur säkerställs då tillämpningen av villkorade artiklar?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2535/97, E-2536/97, E-2537/97, E-2538/97, E-2539/97, E-2540/97 och E-2541/97 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (4 september 1997)

Kommissionen beklagar att parlamentsledamoten inte är nöjd med svaren på sina sju skriftliga frågor. Kommissionen beklagar också det faktum att samma frågor helt enkelt har ställts igen. Kommissionen anser sig ha besvarat frågorna på ett samvetsgrant och korrekt sätt.

Vissa av frågorna är riktade till parlamentet (¨Vad var parlamentets åsikt om dessa principer och regler?¨). Andra är ställda på ett sådant sätt att parlamentsledamoten knappast kan förvänta sig ett svar (¨Varför bröt kommissionen i beslut 97/730/EG mot artikel 145 i EG-fördraget?¨).

Kommissionen vinnlägger sig om att uppfylla sin skyldighet enligt artikel 140 i EG-fördraget att besvara muntliga och skriftliga frågor. Den besvarar frågor från ledamöter som i likhet med parlamentsledamoten ställer mer än 100 frågor om året (1996) eller rentav 46 frågor på en dag (9 juni 1997). Det är emellertid kommissionens sak att bestämma innehållet i sina svar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2387/97 från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Nikotinets verkningar

Nikotin är ett ämne som inverkar på det centrala nervsystemet och som har en stimulerande och lugnande verkan. Nikotin förorsakar ett beroende på samma nivå som beroendet av heroin och kokain. I praktiken är rökning det mest använda sättet för att få nikotin. Samtidigt vet man att ungefär 30 % av alla cancerfall i EU förorsakas av rökning. Rökningen kan dock hos de flesta medborgare inte längre styras av den egna viljan, utan den styrs av nikotinhalten i kroppen.

Jag vill därför fråga kommissionen vilken betydelse den tillmäter nikotinberoendet och dess orsak - rökningen? Vad ämnar kommissionen göra för att minska nikotinberoendet i Europa?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (10 september 1997)

I meddelandet om gemenskapens nuvarande och planerade roll när det gäller bekämpning av tobak och rökning ((KOM (96) 609 slutlig. )) behandlar kommissionen frågan om minskning av nikotinberoendet. Flera alternativa riktlinjer har fastställts men dessa kan endast förverkligas med aktivt stöd från gemenskapens andra institutioner och från medlemsstaterna. Det planeras särskilt att nikotinmissbruk skall betraktas som ett beroende, vilket skulle göra det möjligt för gemenskapen att angripa problemet genom berörda folkhälsoprogram. Man planerar också att överväga införandet av en maximihalt för nikotin i cigaretter. För närvarande är man enligt gemenskapens bestämmelser skyldig att ange dessa halter på produktförpackningen men inga gränser är fastställda.

Ett alternativ som fastställts för att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna handlar om att till minimal kostnad eller kostnadsfritt tillhandahålla rökare med medicin som skall hjälpa dem att sluta röka (nikotintuggummi, nikotinplåster). Tillhandahållandet av ett avgiftsfritt nummer på vilket konsumenterna kan få hjälp och information om farorna med rökning anses också vara önskvärt. Dessa alternativ utgör en del av den större strategi för att förebygga rökning som stakas ut i kommissionens meddelande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1543/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (5 maj 1997)

Ämne: Fosforsyraesterförgiftning orsakad av loppmedlet ¨Tiguvon¨ (Fenthion) från företaget Bayer Leverkusen

Företaget Bayer Leverkusen tillverkar ett loppmedel med namnet Tiguvon (Fenthion) som finns i olika varianter. Tiguvon 10 används för katter som väger 2 kg eller mer, för hundar mellan 3 och 10 kg används Tiguvon 20 och för hundar över 10 kg används Tiguvon 20 G. Djurägare som vid upprepade tillfällen behandlat sina husdjur med Tiguvon (Fenthion) har ådragit sig svåra fosforsyraförgiftningar. Eftersom kommissionen inte kunde svara på min fråga E-1470/96 ((EGT C 345, 15.11.1996, s. 76. )) om detta problem ber jag nu rådet om ett så snabbt svar som möjligt på följande frågor:

Vilken instans är det som kontrollerar de effekter som såväl receptbelagda som receptfria medel (antiparasitika) har, särskilt vad gäller säkerheten för människor och djur och ur miljöhänsyn? Vet rådet att tillverkare, som vill fortsätta att sälja produkter som registrerats före 1978, var skyldiga att före slutet av 1996 komplettera samtliga tester? Har detta redan gjorts? Finns det någon lagstiftning på EU-nivå vad gäller detta? Har de produkter som släppts ut på marknaden efter 1978 testats i tillräcklig omfattning?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1533/97, E-1535/97, E-1537/97, E-1539/97, E-1541/97, E-1543/97, E-1545/97 och E-1547/97 (25 september 1997)

Rådet har ännu inte förelagts något initiativ av kommissionen som direkt rör de problem som den ärade parlamentsledamoten tar upp. Rådet ber dock den ärade parlamentsledamoten att uppmärksamma att det i detta skede ännu inte finns någon harmonisering på gemenskapsnivå som rör status för dessa produkter vilka behandlas i enlighet med medlemsstaternas bedömning, framför allt som läkemedel eller biocid. Därför påpekar rådet, när det gäller vissa aspekter av den ärade parlamentsledamotens frågor,

- att FENTHION, i samband med direktiv 67/548/EEG om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen och efter den nittonde anpassningen till tekniska och vetenskapliga framsteg ((EGT L 258, 11.10.1993, s. 29.)) av bilaga I till direktivet, tas upp i bilagans index med nummer 015-048-00-8 ((EGT L 258A, 16.10.1993, s. 212.)).

- att dessa produkter, som en följd av rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 december 1996 inför antagandet av ett framtida direktiv om utsläppande av biocidprodukter på marknaden ((Rådets gemensamma ståndpunkt av den 20.12.1996, EGT C 69, 5.3.1997, s. 13.)) i vilket bilaga V bland annat omfattar bekämpning av skadedjur, inte får salutföras innan deras aktiva ämnen har tagits upp på en positivlista för gemenskapen, och detta efter en djupanalys av de risker som de kan medföra för bland annat den mänskliga hälsan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2526/97 från Panayotis Lambrias (PPE) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Analfabetism i Marocko

Andelen analfabeter i Marocko ligger på en oroande hög nivå och den visar sig vara särskilt hög bland landets kvinnor. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta inom den omedelbara framtiden för att inom ramen för Meda-avtalen medverka till en varaktig minskning av detta oroande fenomen? Har kommissionen inför Marockos regering betonat behovet av direkta och kraftfulla åtgärder för att införa obligatorisk skolgång och avskaffa diskrimineringen av kvinnor, något som är en förutsättning för samarbetet och biståndet från unionens sida gentemot Marocko?

Svar från Manuel Marin på kommissionens vägnar (11 september 1997)

Behovet av grundläggande utbildning i Marocko tillgodoses bara i mycket liten utsträckning (situationen är jämförbar med den i vissa av de minst utvecklade länderna). Hälften av befolkningen är analfabeter. Det är särskilt kvinnorna och landsbygden som drabbas ((90 % av kvinnorna på landsbygden är analfabeter (1994). För 1994 var andelen flickor på landsbygden som gick i skola 34 % (motsvarande siffra för pojkar i städerna var 85 %). )) vilket utgör ett extra stort hinder för en varaktig tillväxt. Marocko har skolplikt och budgetanslagen till utbildning är tillräckliga ((I genomsnitt har anslagen motsvarat 25% under de senaste tio åren (högre utbildning ej räknad) vilket gott och väl motsvarar genomsnittet för länder med inkomster jämförbara med Marockos. )).

Bristen på medel som avsatts för grundläggande utbildning, systemets ineffektivitet (för stor personal som förvaltas illa och som är dåligt utbildad, sliten infrastruktur, undermåliga pedagogiska metoder) och en stor spridning av befolkningen på landsbygden gör att den fattigaste delen av befolkningen har svårt att få tillgång till utbildningen. Dessutom är skolavgifterna ((Därtill är infrastrukturen på landsbygden (vatten, vägar, hälso- och sjukvård) svagt utvecklad. )) höga för de fattigaste familjerna (i synnerhet för föräldrar till flickor på landsbygden) vilket påverkar efterfrågan på utbildning. Problemet är alltså komplicerat.

De marockanska myndigheterna är på högsta nivå medvetna om den allvarliga situationen. Kungen tillsatte 1996 en nationell kommission med uppgiften att föreslå nödvändiga reformer av utbildningssystemet som helhet. De första konkreta resultaten bör läggas fram under oktober 1997.

I det nationella vägledande programmet för 1996-1998 för Marocko avsätts sammanlagt 50 miljoner ecu för grundläggande utbildning ((Siffran motsvarar 11 % av det belopp som avsatts för det nationella vägledande programmet för Marocko (1996-1998). )). En första del, som för närvarande utreds, bör finansiera ett investeringsprogram för bygga och återuppbygga skolor på landsbygden. I en andra fas skulle kommissionen i nära samarbete med Världsbanken kunna stödja ett nödvändigt men känsligt reformprogram.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2023/97 från Joan Vallvé (ELDR) och Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen (11 juni 1997)

Ämne: Nya angrepp av franska bönder mot spanska lastbilar

Sedan mitten av maj 1997 utför franska bönder på olika ställen i södra Frankrike allvarliga och upprepade attacker mot spanska lastbilar, som transporterar frukt och grönsaker, och mot distributionslager. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att hejda dessa attacker som kränker rätten till fri rörlighet, en av Europeiska unionens grundläggande principer?

Omfattar dessa åtgärder att gemenskapsstödet till det franska jordbruket ställs in?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (8 juli 1997)

Vad gäller de åtgärder som kommissionen vidtagit efter de aggressioner som vissa franska jordbrukargrupper riktat mot transporter av frukt och grönsaker från andra medlemsstater, särskilt Spanien, hänvisar kommissionen parlamentsledamoten till svar P-1992/97 från M. Garcia-Margallo y Marfil. ((EGT C 45, 10.2.1998. ))

Vad beträffar parlamentsledamotens förslag om att inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken inställa utbetalningen av de föreskrivna gemenskapsstöden till det franska jordbruket på grund av att den fria rörligheten för varor fungerat mycket dåligt med anledning av ovan nämnda händelser, vill kommissionen påpeka att ett inställande av detta slag, då det inte finns något direkt samband mellan ett brott mot den fria rörligheten av varor och utgifter inom ramen för ovan nämnda stöd, saknar rättslig grund i gällande gemenskapsrätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2111/97 från Josep Pons Grau (PSE) till kommissionen (23 juni 1997)

Ämne: Preliminär utvärdering av Phare-, Tacis- och Meda-programmen

I sina riktlinjer för 1998 års budget som godkändes den 13 mars 1997 i Strasbourg påminde Europaparlamentet om sitt beslut, antaget genom dess resolution av den 26 oktober 1995, om att de tre viktigaste programmen, Phare, Tacis och Meda, skulle utvärderas i mitten av genomförandeperioden, det vill säga runt den 30 juni 1997 som underlag för beslut om anslag för perioden efter 1997 ((EGT C 308, 20.11.1995, s. 120. )).

Europaparlamentet har kritiserat dessa program och de resultat som hittills uppnåtts har varit en besvikelse. Beloppen som ännu inte utnyttjats ökar och utgör mer än 3 miljarder ecu i programmen Phare och Tacis, och genomförandet av kontrakt sker med enorma förseningar på bekostnad av andra budgetposter i kategori 4, som man vet är effektiva och fungerar bra.

Budgetförfarandet för 1998 har inletts. Kommissionen har antagit det preliminära förslaget och nu väntar man på rådets första behandling i juli. Mot denna bakgrund vill jag ställa följande frågor:

I vilket skede befinner sig den preliminära utvärderingen av de tre programmen?

Kommer denna utvärdering att presenteras den 30 juni 1997 som parlamentet begärt så att det kan fatta beslut om framtida budgetanslag till dessa program?

Skulle jag som budgetföredragande i så fall kunna få en kopia av denna utvärdering?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (17 juli 1997)

I sin resolution A4-0235/95 av den 26 oktober 1995 begärde parlamentet att kommissionen senast den 30 juni 1997 skulle lägga fram en interimsutvärdering av Tacis-, Phare- och Meda-programmen.

Tidsgränsen den 30 juni 1997 har hållits för alla tre rapporterna. Man hoppas att de resultat som kommit fram vid utvärderingarna skall ge insikter i vilka framsteg som har gjorts inom programmen.

Att utvärderingarna lämnas till parlamentet är ett första steg i en dialog mellan kommissionen och parlamentet beträffande frågor i samband med dessa utvärderingar. Ytterligare utvärderingar håller på att göras och kommer att överlämnas framöver.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1869/97 från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen (30 maj 1997)

Ämne: Gemenskapsstöd till den galiciska fiskesektorn

Rådet (jordbruk) godkände nyligen att tre miljoner ecu (500 miljoner pesetas) beviljades till spansk bläckfisk som lever vid Kanarieöarna för perioden 1996/1997.

Det främsta syftet med denna åtgärd är att åter göra denna produktion konkurrenskraftig på den internationella marknaden.

Denna fiskesektor har stor betydelse för ekonomin även i den spanska regionen Galicien. Kan kommissionen redogöra för vilka åtgärder, liknande dem som riktas till Kanarieöarna på ovan nämnda område, som vidtas eller kommer att vidtas för Galicien och vilka kriterier som kan ligga till grund för liknande ansökningar för stöd riktat till fiskesektorn i Galicien och i lämpliga konkreta fall för att främja den internationella konkurrenskraften hos galiciska fiskprodukter?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (30 juli 1997)

De bestämmelser som antogs 1993 inom ramen för förordning (EEG)1658/93 ((EGT L 106, 24.4.1997. )) förnyas för en tvåårsperiod (1996-1997) genom rådets förordning (EG)712/97 om införande av en särskild åtgärd till förmån för bläckfiskproducenter med stadigvarande verksamhet på Kanarieöarna ((EGT L 158, 30.6.1993. )).

Förordning (EEG)1658/93 antogs med hänsyn till de särskilda produktionsvillkoren inom de ekonomiska sektorer som etablerats i de mest avlägset belägna regionerna och i enlighet med rådets beslut 91/314/EG rörande Poséican-programmet. ((EGT L 171, 29.6.1991. ))

I detta beslut föreskrivs att gemenskapen skall göra ansträngningar för att förbättra ställningen för de företag som exporterar bläckfisk med ursprung på Kanarieöarna, eftersom denna sektor till följd av öarnas integration i gemenskapsterritoriet har förlorat i konkurrenskraft på den japanska marknaden som var dess främsta avsättningsmarknad.

Det rör sig alltså om ett specifikt och särskilt stöd som har antagits inom ramen för den lagstiftning som är tillämplig i fråga om gemenskapens mest avlägset belägna regioner och kan med hänsyn till befintlig lagstiftning inte tillämpas på eller omfatta andra regioner eller omständigheter.