ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2471/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(4 september 2002)

Ämne: Pensionsrättigheter

Kan kommissionen ange vilken EU-lagstiftning det är som täcker jurisdiktion, erkännande och genomförande av domslut i äktenskapsfrågor och huruvida denna lagstiftning även omfattar avgöranden i egendomsfrågor, särskilt intjänade pensionsrättigheter?

Om en domstol i en medlemsstat beslutar om delning av pensionsrättigheter som intjänats inom ett pensionssystem i någon annan medlemsstat, finns det då något rättsligt hinder för delningen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(25 oktober 2002)

Frågan regleras i rådets förordning (EG) nr 1347/2000 av den 29 maj 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar för makars gemensamma barn(1) (den så kallade Bryssel-II förordningen). Förordningen innehåller bestämmelser om ömsesidigt erkännande vid skilsmässa, separation eller annullering av äktenskap samt om föräldraansvar för makars gemensamma barn inom äktenskapet. Bryssel II-förordningen trädde i kraft den 1 mars 2001 men är inte tillämplig på egendomsförhållanden efter en skilsmässa.

Den 3 maj 2002 lade kommissionen fram ett förslag(2) som sammanförde Bryssel II-förordningen med kommissionens förslag av den 6 september 2001(3) om föräldraansvar och Frankrikes initiativ av den 3 juli 2002 om umgängesrätt. Det nya förslaget innehåller andra bestämmelser om föräldraansvar än Bryssel II-förordningen, men övertar bestämmelserna om äktenskapsfrågor oförändrade från Bryssel II-förordningen.

För närvarande innehåller gemenskapsrätten inga bestämmelser om fördelning av egendom som finns i en annan medlemsstat. Erkännande och verkställighet av en dom om delning av pensionsrättigheter som samlats i en fond i en annan medlemsstat styrs därför av tillämplig nationell rätt.

Kommissionen vill i sammanhanget uppmärksamma parlamentsledamoten på rådets åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av domar på privaträttens område(4). I område III i programmet anges att målet är att tillämpa ömsesidigt erkännande bland annat på makars förmögenhetsförhållanden och förmögenhetsrättsliga konsekvenser av separation mellan par som inte är gifta. Kommissionen inledde nyligen en studie av rättsläget i medlemsstaternas nationella lagstiftningar på området. När undersökningen avslutats kommer den att ligga till grund för kommissionens vidare arbete på området.

(1) EGT L 160, 30.6.2000.

(2) EGT C 203 E, 27.8.2002.

(3) EGT C 332 E, 27.11.2001.

(4) EGT C 12, 15.1.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2907/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(16 oktober 2002)

Ämne: Ariel Sharons och den israeliska arméns belägring av Yasir Arafats palestinska högkvarter

Den israeliska arméns belägring av Yasir Arafats högkvarter i Palestina är ett grymt övergrepp, som är ytterst allvarligt ur politiskt och moraliskt hänseende i det våldsklimat som nu råder i Palestina och Israel, inte minst på grund av Israels ockupation av Västbanken och Gazaremsan, en ockupation som i Ariel Sharons anda säkert kommer att leda till folkmord.

För alla europeiska medborgare som vill ha rättvisa och fred och som strävar efter att undanröja de lidanden som orsakas av att ett folk försöker dominera ett annat, utgör den israeliska arméns attacker mot palestiniernas avväpnade ledare en feg och skamlig handling, som förtjänar ett kraftfullt och stridsvilligt svar från EU-institutionernas sida. Det går inte att acceptera att något sådant svar aldrig ges, och det är inte heller godtagbart att det som eventuellt sägs alltid skall underordnas Förenta staternas blint pro-israeliska hållning.

Vad har Europeiska unionens råd gjort och vad tänker det göra inför de angrepp som utförs av Ariel Sharons armé och som innebär en skymf mot hela mänskligheten?

Svar

(3 mars 2003)

Rådet tror inte att åtgärder som den israeliska arméns belägring av Yasir Arafats högkvarter som inträffade nyligen kan hjälpa till att lösa den israelisk-palestinska krisen. Rådet välkomnade därför (den 30 september 2002) antagandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1435 och uppmanade båda parter att visa största möjliga återhållsamhet och följa resolutionen fullt ut. Rådet, som noterar att israeliska styrkor har börjat att dra sig tillbaka från belägringen av det palestinska presidenthögkvarteret, upprepade att inskränkningen av den fria rörligheten för palestinierna och deras ledarskap och förstörelsen av deras infrastruktur inte bidrar till att bekämpa terrorn, eller lösa Israels rättmätiga oro för sin säkerhet. Det är viktigare än någonsin att israeler och palestinier återvänder till förhandlingsbordet. Rådet kommer att fortsätta att arbeta mot detta mål särskilt genom kvartetten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2904/02

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(16 oktober 2002)

Ämne: Bretonska

Nyligen högtidlighölls Europeiska språkdagen, och denna dag lades det fram en rapport om bretonska, som är det sista levande keltiska språket på den europeiska kontinenten och som hotas av utrotning.

Endast 300 000 av Bretagnes fyra miljoner invånare förstår fortfarande bretonska. För 19 år sedan var det dubbelt så många. Mer än 80 procent av dem som fortfarande förstår bretonska är äldre än 60 år. Det är en kamp mot tiden, för om ingenting förändras är bretonskan dödsdömd. Bretonerna riktar sin kritik mot Paris, som inte erkänner deras språk officiellt.

För de 3 000 barn som läser bretonska i skolan ges inga bidrag eftersom den rättsliga grunden saknas för detta. Detta är en ohållbar situation.

Kan kommissionen vidta åtgärder för att skapa en rättslig grund inom ramen för sina befogenheter på utbildningsområdet?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(19 november 2002)

Vad gäller utbildning anges mycket tydligt i artikel 149 i EG-fördraget att innehållet i undervisningen och organisationen av utbildningssystemen ligger under medlemsstaternas ansvar.

Gemenskapen agerar inom gränserna för sina befogenheter enligt fördraget för att värna om den språkliga mångfalden i Europa, särskilt inom kultur och utbildning. Tidigare har insatser inom regionala språk och minoritetsspråk riktats in just på utbildning för att försöka att hålla språken levande. I enlighet med artikel 151.4, där det anges att de kulturella aspekterna ska beaktas i unionens hela verksamhet, har många projekt som gäller regionala språk och minoritetsspråk finansierats ur en rad EU-program inom sådana områden som regional utveckling och utveckling av landsbygden, informationssamhället och socialpolitik.

Till följd av rådets resolution av den 14 februari 2002 om främjande av språklig mångfald och språkinlärning inom ramen för genomförandet av målsättningarna för Europeiska språkåret 2001(1) ska kommissionen inleda ett omfattande samråd med ledning av ett diskussionsdokument som kommer att offentliggöras senare under 2002. Resultatet av denna process blir ett meddelande till Europaparlamentet och rådet i mitten av 2003 om en handlingsplan för att främja språkinlärning och språklig mångfald, vilken bygger på åtgärder till vilka man använder resurser i befintliga EU-program och insatser, och där även regionala språk och minoritetsspråk kommer att ingå.

(1) EGT C 50, 23.2.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3232/02

från Werner Langen (PPE-DE) till kommissionen

(15 november 2002)

Ämne: Förbud att köra tvåh juliga fordon med B-körkort

I Förbundsrepubliken Tyskland är det, till skillnad från i de andra EU-länderna, förbjudet att köra tvåh juliga fordon på upp till 125 cm3 med B-körkort (för personbil), såvida det inte rör sig om ett gammalt klass 3-körkort som föraren tagit före den 1 april 1980.

1. Jag ber kommissionen informera om vilka regler som gäller för att köra tvåh juliga fordon på upp till 125 cm3 i EU:s medlemsstater.

2. Anser kommissionen att det i denna fråga på EU-nivå och inom överskådlig tid kan vara nödvändigt att vidta åtgärder respektive att det är möjligt att göra det?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(19 december 2002)

1. Kommissionen hänvisar frågeställaren till sitt tolkningsmeddelande om körkort inom gemenskapen, som inehåller den sökta informationen(1). I detta meddelande anges att Belgien, Spanien, Frankrike, Italien och Österrike tillåter att lätt motorcykel för köras med B-körkort, samt de exakta villkoren för detta. Det bör påpekas att Belgien, efter offentliggörandet av detta meddelande, sedan den 1 september 2002 har upphävt denna rättighet för nya innehavare av B-körkort.

2. Kommissionen avser inte att ta några initiativ på detta område inom en nära framtid.

(1) EGT C 77, 28.3.2002, del I, B.3, 4:e strecksatsen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2689/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(26 september 2002)

Ämne: Definition av begrepp i EU:s uppförandekod för vapenexport

1998 godkände rådet EU:s uppförandekod för vapenexport. Där förklarar EU:s medlemsstater att de är fast beslutna att förhindra export av materiel som kan användas för inhemskt förtryck eller internationell aggression eller kan bidra till den regionala instabiliteten.

Det tredje kriteriet talar om den interna situationen i slutanvändarlandet: Medlemsstaterna skall inte godkänna någon export av materiel varigenom väpnade konflikter provoceras fram eller förlängs eller existerande spänningar eller konflikter i slutanvändarlandet förvärras.

Kan rådet meddela mig vad undertecknarna konkret menar med väpnade konflikter och existerande spänningar eller konflikter.

Kan rådet meddela mig vad undertecknarna konkret avsåg när de talade om provocera fram eller förlänga en konflikt? Och vilka handlingar avsåg undertecknarna när de krävde att dessa existerande spänningar eller konflikter kunde förvärras?

Svar

(18 februari 2003)

Rådet kan meddela den ärade parlamentsledamoten att varje enskild medlemsstat själv svarar för löpande tolkning och tillämpning av uppförandekodens principer när den beslutar om en exportlicens skall beviljas. Det är inte rådets sak att se över sådana beslut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3428/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(2 december 2002)

Ämne: Fiumicinos användning av medel från Equal, ESF och det fjärde åtgärdsprogrammet för jämställdhet mellan kvinnor och män

Under september 2002 lade det italienska finansministeriets övervakningsutskott fram en redogörelse över utnyttjandet av de medel som EU beviljat. Av denna redogörelse framgår även hur oroväckande långsamt och ineffektivt de lokala myndigheterna arbetar med att bevilja projektstöd. Under 2000 utnyttjades endast två procent av EG-stödet.

Även kommissionen har vid ett flertal tillfällen påpekat de lokala myndigheternas otillräckliga utnyttjande av gemenskapsmedlen.

Samtidigt är det vissa lokala myndigheter, såsom Frosinones kommunala myndigheter, som i synnerhet behöver utnyttja gemenskapsmedlen för att främja yrkesutbildning och sysselsättning, liksom jämställdhet och social integration.

Mot denna bakgrund tillfrågas kommissionen följande:

1. Har kommunen Fiumicino lagt fram några projektförslag för Equal, ESF och det fjärde åtgärdsprogrammet för jämställdhet mellan kvinnor och män?

2. Har kommunen Fiumicino erhållit något stöd för sina projekt?

3. Har de erhållna medlen utnyttjats?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(23 januari 2003)

Inom ramen för strukturfonderna för 20002006 godkände kommissionen den 21 september 2000 det operativa programmet för mål 3 i Lazio-regionen. Budgeten uppgår till 884 miljoner EUR (Europeiska socialfonden 45 %, nationella medel 44 % och regionala medel 11 %), varav 90 miljoner EUR (dvs. 10,3 %) har anslagits för lika möjligheter.

Eftersom det rör sig om början av programperioden har få projekt valts ut. Det kan förklara att så få projekt har genomförts. Trots allt lämnades 740 projektförslag in inom ramen för lika möjligheter under perioden 20002001, varav 188 godkändes och finansierades.

Även Equal-initiativet finansieras av Europeiska socialfonden. Genom detta initiativ kan man pröva nya sätt att bekämpa diskriminering och ojämlikhet, som såväl de människor som har ett arbete som de som söker ett kan bli utsatta för. Equal-initiativet omfattar nio temaområden, varav ett är lika möjligheter för kvinnor och män. Staden Fiumicino deltar i projektet Studier av och försök med integrerade modeller för social- och hälsovård, som lagts fram av ett partnerskap för regional utveckling i Latium-regionen.

Den totala finansieringen uppgår till 1 115 035 EUR. Projekten under åtgärd 2 i Equal-initiativet har just påbörjats och det finns ännu inga uppgifter om genomförandet.

Staden Fiumicino har inte fått några medel inom ramen för fjärde handlingsprogrammet för lika möjligheter för kvinnor och män.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2741/02

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(30 september 2002)

Ämne: Ekologiskt jordbruk i EU

Enligt kommissionens bedömningar har det ekologiska jordbruket, som totalt sett utvecklas mycket snabbt, blivit så bra det kan bli i vissa medlemsstater.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att utveckla och garantera det ekologiska jordbrukets hållbarhet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 november 2002)

Kommissionen anger i sin strategi för hållbar utveckling att man i översynen efter halva tiden av den gemensamma jordbrukspolitiken skall främja kvalitet framför kvantitet, genom att man bland annat gynnar det ekologiska jordbruket och miljövänliga metoder i jordbruket.

I nuläget ges stöd från gemenskapen till ekologiskt jordbruk inom ramen för gemenskapens åtgärder för landsbygdens utveckling och stödordningarna för miljöåtgärder inom jordbruket, då det ekologiska jordbruket gynnar miljön i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1257/1999(1). Alla medlemsstaterna genomför för närvarande åtgärder för konvertering till ekologisk odling och åtgärder för att bevara ekologisk odling.

Kommissionen utarbetar dessutom för närvarande en handlingsplan avseende ekologiskt producerade livsmedel och ekologiskt jordbruk. Syftet med handlingsplanen är att göra en analys av den aktuella situationen och lägga förslag till åtgärder för att förenkla tillväxten inom sektorn. Ett meddelande angående handlingsplanen förväntas läggas fram för rådet och parlamentet i december 2002.

(1) Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar, EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2991/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Åtgärder för att minska fiskeolyckorna

Den 5 april 2001 antog Europaparlamentet en resolution om fiskeri: säkerhet och olycksorsaker(1) där man i punkt 13 uppmanade kommissionen att ålägga medlemsstaterna skyldigheten att inrätta en databas med information om underhåll av livflottar för att garantera att alla fiskefartygsägare automatiskt uppmanas att årligen underhålla sina livflottar samt ett liknande påminnelsesystem för EPIRB och SART-utrustning.

I punkt 14 i samma resolution uppmanade Europaparlamentet kommissionen att se till att alla fiskefartyg inspekteras årligen för att garantera att obligatorisk livräddningsutrustning finns ombord och är i moderns skick.

Har kommissionen vidtagit någon åtgärd på detta område?

Vilka åtgärder när det gäller livräddningsutrustning anser kommissionen att man kunde vidta för att minska antalet fiskeolyckor?

(1) EGT C 21 E, 24.1.2002, s. 359.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 december 2002)

Punkt 13 i den resolution som parlamentsledamoten nämner har inte varit orsak till åtgärder från kommissionens sida för att se till att medlemsstaterna upprättar en elektronisk databas för underhåll av livflottar för att garantera att alla ägare till fiskefartyg automatiskt skall underrättas om nödvändigheten av att varje år sköta underhållet av deras livflottar, och att de skaffar ett liknande påminnelsesystem batterierna till nödradiosändare som anger positionen för nödanrop (EPIRB) och till transpondrar för sökning och räddning (SART). Detta skulle innebära ett omfattande arbete som det inte finns någon motsvarighet till inom handelsflottan. Detta är medlemsstaternas direkta ansvar.

Enligt punkt 14 i samma resolution, där parlamentet ber kommissionen att se till att alla fiskefartyg inspekteras varje år för att kontrollera att den obligatoriska livräddningsutrustningen finns ombord och alltjämt är ändamålsenlig, är det dessutom lämpligt att påpeka att de regelbundna kontroller från flaggstatens sida som föreskrivs i direktiv 97/70/EG(1) endast gäller fiskefartyg över 24 meter, eftersom övriga fartyg omfattas av det nationella kontrollsystemet. Oavsett fartygets storlek kräver inte kommissionen någon revisionsmekanism av de nationella myndigheterna på denna punkt.

(1) Rådets direktiv 97/70/EG av den 11 december 1997 om att införa harmoniserade säkerhetsregler för fiskefartyg som har en längd av 24 meter och däröver, EGT L 34, 9.2.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2329/02

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) till rådet

(26 juli 2002)

Ämne: Brott mot mänskliga rättigheter i Islamiska republiken Iran

De senaste uppgifterna om situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i Islamiska republiken Iran visar att situationen har förvärrats. Enligt den officiella pressen har antalet avrättningar under det första halvåret 2002 tredubblats i förhållande till samma period 2001. Det förtryck som för närvarande pågår i landet leder till 21 offentliga avrättningar per vecka och till att tusentals personer kastas i fängelse.

Dessutom väntar enligt regeringskällor fyra kvinnor som dömts att stenas till döds på sitt tragiska öde i fängelset. När denna dom fullbordas uppgår antalet kvinnor som under president Khatamis regim fått utstå detta barbariska straff till 23 personer, oräknat de offentliga prygelstraffen och säkerhetsstyrkornas förföljelse av medborgarna.

Resolutionen om de mänskliga rättigheterna i Islamiska republiken Iran, som lades fram i Genève under det sista sammanträdet inom FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna under det spanska EU-ordförandeskapet, avslogs med en röst. Detta har av myndigheterna i Iran tolkats som ett tecken på en mildare attityd från EU:s sida och därför bidragit till att den iranska regeringen förvärrat en situation som redan är tillräckligt svår.

Vilka mekanismer kan EU använda sig av för att se till att de mänskliga rättigheterna övervakas i Islamiska republiken Iran, oberoende av den dialog som pågår med myndigheterna i landet?

Det kommande mötet inom FN:s generalförsamling utgör sista möjligheten att göra en bedömning av situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i Islamiska republiken Iran. Ämnar EU lägga fram en resolution om detta?

Svar

(6 februari 2003)

Rådet noterar att den ärade parlamentsledamoten i sin fråga utgår ifrån att en dialog om de mänskliga rättigheterna redan pågår mellan EU och de iranska myndigheterna. Det är riktigt att frågan om de mänskliga rättigheterna är en av de många politiska frågor som redan har diskuterats av EU och Iran vid de möten som hålls två gånger per år inom ramen för den utvidgade politiska dialogen.

Det var emellertid först vid mötet i Luxemburg den 21 oktober i år, som rådet formellt beslöt att inleda en officiell dialog om de mänskliga rättigheterna med Iran. Dialogen är avsedd att inledas i december i år.

Det faktum att EU formellt inleder en dialog om de mänskliga rättigheterna med ett land hindrar dock inte EU från att bl.a. i behöriga internationella organ påtala brott mot de mänskliga rättigheterna i det landet eller från att ta upp frågan på möten på alla nivåer med det berörda tredje landet, så som EU har gjort när det gäller Iran.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2053/02

från Bert Doorn (PPE-DE) till kommissionen

(5 juli 2002)

Ämne: Utredning av Microsofts ekonomiska maktposition

Trots den utredning som Europeiska kommissionen för närvarande genomför av företaget Microsofts eventuella missbruk av sin ekonomiska maktposition, verkar Microsoft fortsätta på samma sätt som tidigare.

Särskilt vad gäller uppgraderingar eller nya programvarulicenser står företaget i begrepp att med mycket kort varsel genomföra ett antal prishöjningar som är oproportionerligt stora.

Är kommissionen medveten om att Microsoft, även under den pågående utredningen, fortsätter med missbruket av sin maktposition, närmare bestämt genom utformning av nya regler för programvarulicenser?

Är kommissionen medveten om att det därför krävs ett snabbt ingripande av kommissionen med tanke på den stora ekonomiska betydelsen och de skador som kan drabba europeiska företag?

Vilka åtgärder planerar kommissionen att vidta på kort sikt mot Microsoft

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(1 augusti 2002)

Kommissionen känner till Microsofts prishöjningar på uppgradering av programvara och licensförlängning. Eftersom kommissionen ännu inte formellt har granskat frågan, kan vi inte bekräfta eller förneka att prishöjningarna utgör missbruk av dominerande ställning.

Som kommissionen påpekade i svaret på skriftliga frågan E-1823/02 från Erik Meijer(1) kom kommissionen 2001 överens med flera nationella konkurrensmyndigheter om att de skulle göra en första granskning av Microsofts licensavtal för uppgraderingar, och detta av hänsyn till kommissionens begränsade resurser och pågående ärende mot Microsoft. Mot bakgrund av de nationella konkurrensmyndigheternas arbete i frågan utreder kommissionen tillsammans med dem det effektivaste sättet att fortsätta granskningen.

(1) EGT C 92 E, 17.4.2003, s. 95.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2545/02

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(12 september 2002)

Ämne: De franska myndigheternas kränkningar av medborgarnas fria rörlighet vid gränsen FrankrikeItalien under Technival i Italien den 15 augusti

När teknofestivalen Technival hölls i Italien runt den 15 augusti hindrade de franska myndigheterna i flera dagar lastbilar med artister och ljudanläggningar vid den franskitalienska gränsen (Larche La Maddalena) från att åka till festivalen i Italien. Prefekturen i Alpes de Haute-Provence hindrade i flera timmar mellan den 14 och 15 augusti till och med fotgängare från att komma in på italienskt territorium.

Vad tänker kommissionen göra åt dessa brott mot den fria rörligheten för personer och varor?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(21 oktober 2002)

Rätten att resa och fritt uppehålla sig på andra medlemsstaters territorium är en grundläggande rättighet som tillerkänns alla unionsmedborgare direkt i EG-fördraget. Rättigheten får dock begränsas av hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa.

Åtgärder som medlemsstaterna vidtar för den allmänna ordningen måste bedömas enligt EG-domstolens praxis och mot bakgrund av rådets direktiv 64/221/EEG av den 25 februari 1964 om samordningen av särskilda åtgärder som gäller utländska medborgares rörlighet och bosättning och som är berättigade med hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa(1). När rättigheter enligt EG-fördraget inskränks med hänvisning till allmän ordning och säkerhet får det inte gå utöver det som är nödvändigt för att bevara rättigheterna(2).

Det är i första hand de nationella myndigheterna som skall bedöma den konkreta situationen och sedan vidta lämpliga åtgärder, med hänsyn till gemenskapsrätten. När man vidtar åtgärder för allmän ordning och säkerhet måste hänsyn tas till proportionalitetsprincipen. De måste med andra ord vara motiverade och det måste finnas en rimlig balans mellan åtgärden och dess syfte, samt mellan individens och statens rättigheter.

Kommissionen kan inte med ledning av parlamentsledamotens uppgifter bedöma om händelserna under teknofestivalen technival inneburit att gemenskapsrättens gällande bestämmelser om fri rörlighet överträtts. Kommissionen har inte fått in några klagomål i frågan från medborgarna.

(1) EGT P 56, 4.4.1964, s. 850 (Svensk specialutgåva, kapitel 5, volym 1, s. 28).

(2) Se mål 36/75, Rutili, Rec. 1975 II-1219.