SKRIFTLIG FRÅGA E-3907/00

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Bedömning av det sjätte toppmötet om klimatförändring

Vilken bedömning gör kommissionen av det sjätte toppmötet om klimatförändring som hölls i Haag (Nederländerna) med avseende på åtagandena enligt Kyotoprotokollet och närmare bestämt på skogarnas grundläggande roll för kolets kretslopp?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 februari 2001)

Kommissionen beklagar att det inte var möjligt att nå en överenskommelse under konferensen i Haag. Vid ett ett senare möte i Ottawa som kommissionen deltog i mellan tjänstemän från de viktiga parterna klargjordes frågorna men motsättningarna överbryggades inte. Ytterligare ett uppföljningsmöte planerades att hållas i Oslo under veckan före jul 2000 mellan den så kallade paraplygruppen och gemenskapen men mötet ägde inte rum, trots gemenskapens uttalade vilja att deltaga. Förhandlingsparterna (särskilt Förenta staterna, Kanada, Australiens och Japan) ansåg inte att ståndpunkterna låg tillräckligt nära varandra för att garantera ett framgångsrikt möte.

Kolsänkor, särskilt skogar, med sin mycket viktiga roll för jordens koldioxidkretslopp, visade sig vara en av de mest omtvistade frågorna i Haag och under följande diskussioner. Enligt Kyoto-protokollet tillåts parterna att komplettera minskade utsläpp från fossila bränslen genom att minska koldioxiden genom skogsplantering, nyplantering av skog sedan 1990, och genom ytterligare antropogen verksamhet i jordbruksmark och markanvändning och skogsbruk. Dessa verksamheter får räknas in för första åtagandeperioden, under förutsättning att de har ägt rum sedan 1990.

Viktiga industriländer, särskilt Förenta staterna, Kanada och Japan stöter på stora svårigheter med att uppfylla minskningsåtagandena från Kyoto då deras utsläpp faktiskt har ökat avsevärt. Dessa parter försöker nu uppfylla alla eller åtminstone betydande delar av sina minskningsåtaganden genom att använda sig av sänkor.

Kommissionen och gemenskapen anser att exploatering av skogar som fanns före 1990 belönar ett business-as-usual-tänkande och att detta på intet sätt kommer att minska klimatförändringen eller leda till att det hållbara skogsbruket förbättras. I gemenskapens skogsstrategi från den 16 december 1998 fastställs att skogens roll som kolsänka kan uppnås genom att de nuvarande koldioxidlagren ökas, nya koldioxidlager skapas och användningen av of biomassa och skogsbaserade produkter uppmuntras.

Protokollet är otydligt om huruvida sänkor kan vara en del av mekanismen för miljöanpassad utveckling. Kommissionen anser att många frågor återstår att besvaras innan sänkor på ett trovärdigt sätt kan bidra till att minska klimatförändringen inom mekanismen för miljöanpassad utveckling och, såsom föreskrivs i protokollet, bidra till en hållbar utveckling.

Trots detta inser gemenskapen att många partnerländer har en svår situation. Gemenskapen vill att Kyotoprotokollet skall träda i kraft senast 2002 och den kan eventuellt överväga en begränsad öppning för krediter från sänkor för första åtagandeperioden. Gemenskapen har visat flexibilitet. Visserligen nåddes ingen överenskommelse i Haag men detta innebär inte något misslyckande eftersom sjätte konferensen för parterna (COP6-fortsättning) kommer att bygga på de erfarenheter och insikter man har fått där. Gemenskapen kommer att fortsätta att arbeta tillsammans med andra parter, särskilt med utvecklingsländerna, Kina och kandidatländerna för att nå en överenskommelse så fort som möjligt.