SKRIFTLIG FRÅGA E-1979/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: Tillströmningen av romer i Europas städer

Tillströmningen av grupper av romer är numera ett av de största problemen i många av Europas städer. Ofta stannar grupper av romer, ibland stora grupper, under långa perioder, med de oundvikliga logistiska problem och problem när det gäller att leva samman med den befintliga befolkningen som detta medför. Bristen på lämpliga strukturer och svårigheten att integrera dessa grupper i samhället medför inte bara att olika typer av intolerans ökar, utan även allvarliga sanitära problem i grupperna av romer.

Vill kommissionen därför besvara följande frågor:

1. Finns det några exempel på god praxis i samband med mottagandet av grupper av romer i de europeiska städerna?

2. Finns det studier och forskning kring fenomenet med de migrerande befolkningarna i Europa?

3. Kan kommissionen uttrycka en allmän åsikt i frågan?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(14 oktober 2002)

1. Att främja och skydda minoriteters rättigheter är ett viktigt inslag i EU:s politik för de mänskliga rättigheterna. Särskild uppmärksamhet ägnas åt romerna, som är ungefär sex miljoner i kandidatländerna. Bekämpande av rasism, främlingsfientlighet och diskriminering av minoriteter anges som en prioriterad fråga för finansiering under åren 20022004 i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet Europeiska unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land(1). En inbjudan att lämna in förslag till projekt om sådana här frågor offentliggjordes i april 2002 inom ramen för Europeiskt initiativ för demokrati och mänskliga rättigheter. Detta initiativ har tidigare verkat aktivt för att stödja romernas rättigheter. Flera projekt pågår i samarbete med Europarådet, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa och vissa icke-statliga organisationer som Minorities Rights Group International och Caritas(2).

Mellan 1998 och 2001 finansierade kommissionen program för att motverka och förebygga social utslagning. Syftet med programmen var att främja erfarenhetsutbyte mellan medlemsstaterna om hur man motverkar social utslagning. Ett betydande antal projekt har fått stöd via programmen. De gäller integration av migrerande befolkningar i allmänhet. Vissa av dem är

dock särskilt inriktade på nomadiserande folkgrupper. Närmare uppgifter om samtliga projekt finns på webbplatsen, om social utslagning, Generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik: http://esnet.cec/comm/employment_social/soc-prot/soc-incl/prep_mes_en.htm. Kommissionen avser att dokumentera och sprida erfarenheterna från dessa pilotinsatser.

2. Flera forskargrupper utför studier om invandrings- och migrationsrelaterade frågor. Ett forskningsprojekt som är särskilt inriktat på nomadiserande folkgrupper i Europa undersöker utbildningssituationen för romska barn i Spanien, Frankrike och Italien. Projektet samordnas av Universitat Jaume I, Castellón de la Plana, Spanien.

Frågan om goda bostadsförhållanden för alla betonades i den gemensamma rapporten om social integration, som fick stöd av Europeiska rådet i Laeken i december 2001. Rapporten grundades på medlemsstaternas handlingsplaner mot fattigdom och social utslagning. Frågan om stöd till bostäder åt och integrering av nomadiserande folkgrupper hör helt klart hemma inom denna mer allmänna ram, men den berördes bara av några få medlemsstater. I detta sammanhang är det emellertid intressant att notera att Irland nyligen har satt upp ett antal mål för integreringen av resandefolket i sin reviderade nationella strategi för fattigdomsbekämpning. Det är också värt att notera att kommissionen nyligen har inlett en samarbetsprocess med syftet att involvera kandidatländerna i EU:s nya strategi för social integration. Det är betecknande att integrationen av romer i flera av dessa länder är en brännande fråga och där utgör bostadsförhållandena en mycket viktig del. Överhuvudtaget är frågan om bostadsförhållanden för invandrare och migrerande befolkningar viktig för EU och den kommer sannolikt att bli ännu viktigare. Man kan därför hoppas att den kommer att uppmärksammas mer av medlemsstaterna i deras kommande handlingsplaner mot fattigdom och social utslagning, som kommer att bli klara 2003.

3. Envars likhet inför lagen och skydd mot diskriminering är universella rättigheter som har erkänts i flera internationella konventioner, bland annat Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, som har ratificerats av samtliga medlemsstater. Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna erkänner också dessa rättigheter (se framförallt artikel 21 om förbud mot diskriminering på grund av bland annat ras, etniskt eller socialt ursprung och tillhörighet till nationell minoritet, samt artikel 22 om respekt för den kulturella, religiösa och språkliga mångfalden).

EG-fördraget ger befogenheter att vidta åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning (artikel 13). Rådet antog 2000 en rad åtgärder mot diskriminering, bland annat ett handlingsprogram mot diskriminering(3) och två direktiv(4).

(1) KOM(2001) 252 slutlig.

(2) Se webbplatsen för GD Yttre förbindelser om minoriteters rättigheter: http://europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/rm/index.htm.

(3) Rådets beslut 2000/750/EG av den 27 november 2000 om inrättande av gemenskapens handlingsprogram mot diskriminering (20012006), EGT L 303, 2.12.2000.

(4) Rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung, EGT L 180, 19.7.2000; rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, EGT L 303, 2.12.2000 (rättelse av den svenska versionen i EGT L 2, 5.1.2001).