ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1421/98

från Carmen Díez de Rivera Icaza (PSE) till kommissionen

(28 april 1998)

Ämne: Blå Europa-flaggor

Sommaren är förestående och det är sannolikt att en mängd blå flaggor kommer att beviljas. Jag är medveten om att Europeiska kommissionen deltar i urvalsprocessen för beviljandet av dessa flaggor, då kommissionen tillhandahåller information om badvattenkvaliteten etc. Därför undrar jag om kommissionen kan redogöra för vilka kontroller man planerar att genomföra för att förhindra att beviljandet av flaggor missbrukas?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(26 maj 1998)

Blå flagg-kampanjen administreras av en icke-statlig organisation kallad Stiftelsen för miljöundervisning i Europa (Foundation for environmental education in Europe, FEEE), belägen i Köpenhamn i Danmark. Den har associerade organisationer i medlemsstaterna som bedömer badstränder som ansöker om blå flagga. Fyra viktiga frågor med både imperativa kriterier och riktlinjer bedöms: miljöundervisning och information, miljöförvaltning, vattenkvalitet (grundat på riktvärdena i rådets direktiv 76/160/EEG av den 8 december 1975 om kvaliteten på badvatten(1)) samt säkerhet och service.

Kommissionen planerar inga speciella kontrollåtgärder för att förhindra att beviljandet av blå flaggor missbrukas. Innan flaggorna delas ut till speciella badstränder bedöms deras kandidatur av blå flagg-juryn i deltagande länder. Beroende på länderna omfattar denna jury inte endast medlemmar av den nationella blå flagg-organisationen utan även experter på vattenkvalitet, miljöskydd och säkerhet eller representanter för nationella myndigheter. Om den nationella juryn inte kan komma överens om en speciell kandidatur fattas beslutet av FEEE:s europeiska jury som består av medlemmar av FEEE:s styrelse samt en representant för kommissionen.

Under badsäsongen genomför såväl den nationella som den europeiska blå flagg-organisationen oanmälda kontrollbesök på stränderna som beviljats en blå flagga. Om de upptäcker överträdelse mot blå flagg-kriterierna tas flaggan ned tills åtgärder vidtagits. Hela blå flagg-kampanjen grundas dessutom på bred allmän information, deltagande och utbildning. Det förväntas därför att strandbesökare rapporterar till de nationella och europeiska blå flagg-ansvariga om de upptäcker missförhållanden.

Under mer än tio års kampanjtid har dock endast ett fåtal verkliga missbruk rapporterats.

(1) EGT L 31, 5.2.1976.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1243/98

från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till kommissionen

(9 april 1998)

Ämne: Subvention som beviljats Burgos kommun via EES finansiella instrument

I december 1996 beviljade Europeiska investeringsbanken en subvention på 350 miljoner pesetas till ett saneringsprojekt för området kring borgen i Burgos. Sedan den sprängdes av Napoleons trupper är kulturminnesmärkta ruiner det enda som återstår av den gamla befästningen.

Kulturborgarrådet, som också är ansvarig för projektet i denna stad, har meddelat sin avsikt att ändra ändamålet för subventionen och i stället använda pengarna för att bygga upp en ny borg ovanpå de befintliga ruinerna. Byggarbetena skulle inledas omedelbart och om de verkligen genomförs skulle det få allvarliga konsekvenser för landskapsbilden samt ändra bilden av Burgoskatedralen som av Unesco förklarats som en del av världsarvet.

Kan kommissionen klargöra om det är möjligt för ett organ som via EES finansiella instrument har beviljats en subvention, och som har ett kontrakt med EBI, att ensidigt ändra ändamålet för subventionen?

Vad anser kommissionen om att EU-medel som har anslagits för skydd av kulturarvet kan användas i helt motsatt syfte?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(25 maj 1998)

Burgos kommun har av kommittén för den finansiella mekanismen tilldelats 310 miljoner spanska pesetas för utgrävnings- och befästningsarbeten vid ruinerna av borgen i Burgos. De ingår i ett totalt anslag på 5 200 miljoner pesetas, vilket delades ut i oktober 1996, och ingår i EES finansiella mekanism för stadsförnyelse i Castilla y Leon.

Kommissionen kan bekräfta att Burgos kommun inte ensidigt får förändra syftet med anslaget, och inte heller formen på eller genomförandet av det projekt för vilket anslaget gavs. Kommissionen kan också garantera parlamentsledamoten att kommittén för den finansiella mekanismen har vidtagit nödvändiga åtgärder för att säkerställa att Europeiska investeringsbanken noggrant övervakar utvecklingen av projektet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0666/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(10 mars 1998)

Ämne: Kemikalier som ger upphov till rubbningar i de endokrina körtlarna

Kan kommissionen hålla med om att det finns ett behov av standardiserade undersökningsmetoder för att utröna om nya och existerande kemikalier eventuellt kan ge upphov till rubbningar i de endokrina körtlarna, och om så är fallet vilka åtgärder vidtas för att åstadkomma detta på europeisk eller internationell nivå?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(12 maj 1998)

Frågan om rubbningar i de endokrina körtlarna faller inom den övergripande ramen för gemenskapens existerande kemikalielagstiftning. Som läget är nu behandlar det berörda direktivet 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen(1) (med efterföljande ändringar) inte uttryckligen det specifika konstaterandet av egenskaper som rubbar de endokrina körtlarna. Flera vetenskapliga kongresser, anordnade av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), USA:s miljöskyddsbyrå (USEPA), gemenskapens medlemsstater och kommissionen, har rekommenderat att en specifik teststrategi måste tas fram för att man skall kunna konstatera verkningar av ämnen som misstänks för att ge upphov till effekter i form av rubbningar i de endokrina körtlarna hos människan och i miljön. Som en del i denna strategi har pekats på behovet av att ta fram en uppsättning screeningtester.

Förutom finansiering av ett antal forskningsprojekt som rör rubbningar i de endokrina körtlarna bedriver kommissionen i det här skedet tillsammans med andra länder ett arbete på OECD-planet för att lägga fast en gemensam strategi och fastställa målen och prioriteringarna för utarbetandet av testmetoder. Ett viktigt resultat av ett första möte i detta sammanhang är att man nått enighet om den idémässiga ramen för undersökningen av verkningarna av ämnen som kan ge rubbningar i de endokrina körtlarna. I denna ram ingår en screeningnivå för testerna i syfte att fastställa prioriteringar och beskriva verkningsmekanismen. För detta tillvägagångssätt krävs att man tar fram och validerar specifika screeningtester in vivo och in vitro liksom att man förbättrar befintliga testmetoder och valideringen av dem. Genom fortsatt arbete på detta område kommer man att kunna välja ut lämpliga screeningtester och sätta igång arbetet med att validera dem.

(1) EGT 196, 16.8.1967.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1329/98

från Graham Mather (PPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Effekter som Världshandelsorganisationens avtal får för djurskyddet inom Europeiska unionen

Intresseorganisationer har nyligen uttryckt sin oro över de effekter som vissa av Världshandelsorganisationens avtal kommer att få för lagstiftningen på djurskyddsområdet inom Europeiska unionen. Den brittiska djurskyddsorganisationen Compassion in World Farming hävdar exempelvis att Världshandelsorganisationens avtal har lett till en urvattning av Europeiska unionens åtgärder för att förbjuda införsel av pälsar från länder där saxfällor används och marknadsföring av kosmetika testad på djur.

1. Anser kommissionen att Världshandelsorganisationens avtal och Europeiska unionens djurskyddsbestämmelser är oförenliga?

2. Hur kommer kommissionen agera för att antingen komma till rätta med problemet med oförenliga avtal och bestämmelser eller för att förhindra att ett sådant problem uppstår?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Världshandelsorganisationens (WTO) avtal utgör inte något hinder för att införa de bestämmelser som är nödvändiga för att skydda djuren på gemenskapens område. Kommissionen anser dock inte att den ensidigt kan påtvinga tredje land de djurskyddsbaserade tillverkningsnormer som gäller i gemenskapen. Enligt den gällande tolkningen av WTO:s regler är gemenskapens djurskyddsbestämmelser oförenliga med WTO-avtalen om gemenskapens djurskyddsbaserade tillverkningsnormer ställs som villkor för import från tredje land.

Genom att internationella djurskyddsnormer antas inom ramen för bilaterala eller multilaterala avtal kan sådana potentiella motstridigheter undvikas. Eftersom frågan om djurskydd dessutom blir allt viktigare för den internationella handeln, kan den komma att tas upp i WTO-sammanhang i framtiden. En ändring av WTO:s regler så att de även omfattar frågor om djurskydd kommer att diskuteras vid fastställandet av gemenskapens förhandlingsmål för nästa fas av WTO-förhandlingarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0605/98

från Angela Sierra González (GUE/NGL) till kommissionen

(4 mars 1998)

Ämne: Biologisk återhämtningsperiod i de marockanska fiskevattnen

Den marockanska regeringen har nyligen förlängt den biologiska återhämtningsperioden för fiskevattnen utanför Sahara till att omfatta månaderna mars och april.

Enligt flera företrädare för fiskerisektorn innebär detta beslut en kränkning av fiskeavtalet mellan Europeiska unionen och Marocko. I avtalet talas om anpassningsåtgärder, inte om en förlängning av återhämtningsperioden. Vidare har Marocko ännu inte börjat genomföra "fiskeplanen" som går ut på att begränsa bläckfiskfisket inom honornas reproduktionsområde.

Det förefaller tvärtom som om Marocko har ökat sin fiskeriverksamhet och hotar fångsten genom att överutnyttja fiskezonens reserver. Härigenom går man emot forskarnas rekommendationer om att fiskebankens bestånd bör bevaras.

Vad anser kommissionen om beslutet att förlänga den biologiska återhämtningsperioden för Saharas fiskebank till två månader?

Påverkar detta fiskeuppehåll den marockanska bläckfiskflottan? Kan man säga att Marocko genom sitt handlande följer fiskeavtalet med Europeiska unionen?

Vilka åtgärder är kommissionen beredd att vidta för att undvika en diskriminering av olika fiskeflottor - främst den spanska - under den biologiska återhämtningsperioden i området?

Finns det några rapporter eller studier som rekommenderar en förlängning av den biologiska återhämtningsperioden för just denna fiskebank?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(20 april 1998)

Gemenskapen har alltid fäst största vikt vid bevarande och rationell förvaltning av fiskeresurserna. Inom ramen för avtalet med Marocko har gemenskapen varit för ett ansvarsfullt fiske, som garanterar områdets livskraft på lång sikt, bl.a. fisket av bläckfisk, vilket som bekant båda parters fiskeflottor har intresse av.

I detta sammanhang anser kommissionen att den biologiska återhämtningen bara är en del av alla skyddsåtgärderna. Denna åtgärd måste därför ses inom ramen för de operationella skyddsåtgärder, som Marocko åtagit sig och som skall avse både industriellt och småskaligt fiske, vilket båda parter alltså har intresse av.

Denna åsikt har alltid hävdats av olika specialister och forskare på området. Men även om dessa bekräftar att perioden av biologisk återhämtning minskar fiskets tryck på ungfisken, så poängterar de behovet av kompletterande åtgärder.

Vad gäller Marockos ensidiga förlängning av tiden för biologisk återhämtning, som kommer att påverka de marockanska och europeiska fiskeflottor som fiskar bläckfisk, har kommissionen fortsatt sina uppvaktningar för att säkerställa att ingångna överenskommelser hålls samt för att undvika all eventuell diskriminering.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0127



SKRIFTLIG FRÅGA E-1430/98 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (11 maj 1998) Ämne: EU:s utvecklingssamarbete inom fiskenäringen i tredje land Kan kommissionen informera om hur stor andel av anslagen för samarbete som Europeiska kommissionens generaldirektorat VIII använt för utveckling av fiskenäringen i tredje land under de senaste fem åren?
SKRIFTLIG FRÅGA P-1941/98

från Lyndon Harrison (PSE) till kommissionen

(11 juni 1998)

Ämne: Helgdagar

Det finns endast 50 dagar om året då hela den inre marknaden fungerar utan avbrott av någon nationell helgdag. Kan kommissionen ange på vilket sätt den eventuellt skulle kunna förbättra situationen för näringslivet genom att genomföra en bättre spridning av helgdagarna inom EU?

Samtycker kommissionen till att dessa åtgärder inte bör leda till att antalet helgdagar som de europeiska arbetstagarna för närvarande förfogar över minskas?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Jacques Santer

(15 juli 1998)

Det ligger utanför kommissionens behörighet att behandla denna fråga, som handläggs uteslutande av berörda nationella myndigheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0833/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Demokratiklausul och Lomékonventionen

Den gällande Lomékonventionen innehåller klasusuler som gör det möjligt att upphäva alla eller några av de gemenskapsstöd som är en följd av Lomékonventionen till länder som inte respekterar mänskliga fri- och rättigheter och demokratiregler.

För vilka länder tillämpas Lomékonventionens så kallade demokratiklausul för närvarande?

Vilka stöd och förmåner har dragits in för dessa länder?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(30 april 1998)

Kommissionen vill inledningsvis framhålla att en lista alltid har endast begränsad relevans eftersom situationen i ett givet land ofta utvecklas mycket snabbt.

Kommissionen vill vidare erinra om att demokratiklausulen i artikel 5 i Lomékonventionen, enligt vilken respekten för mänskliga rättigheter, demokratiska principer och rättsstaten utgör ett grundläggande inslag i konventionen, i första hand främjar positiva insatser på detta område och innebär en bekräftelse av att dessa frågor är av gemensamt intresse och omfattas av dialogen. Denna ansats skall alltså först och främst uppfattas som uttryck för ett gemensamt åtagande för att respektera och befordra universella värderingar, och i denna anda tillämpas klausulen i ett stort antal länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet. På detta område har 1994-1997 finansierats åtgärder för cirka 200 miljoner ecu. Dessa åtgärder har gällt bland annat stöd till de demokratiska processerna, förstärkning av rättsväsendet, stöd till parlamenten och den oberoende pressen samt utbildning om mänskliga rättigheter och om en på fredens princip grundad kultur, uppdrag för observatörer för mänskliga rättigheter samt skydd för svaga grupper.

Som motstycke till denna positiva ansats finns möjligheten att vidta lämpliga åtgärder om de mänskliga rättigheterna kränks på ett allvarligt och ihållande vis eller om den demokratiska processen avbryts.

Med undantag för humanitär hjälp eller hjälp till de fattigaste befolkningsgrupperna är det finansiella och tekniska samarbetet tills vidare avbrutet med Sudan, förutvarande Zaïre och Nigeria (sedan 1990, 1992 respektive 1995). Från senare tid kan nämnas att villkor rörande respekten för mänskliga rättigheter har uppställts för myndigheterna i Demokratiska Republiken Kongo som en förutsättning för att i full utsträckning återuppta samarbetet.

I vissa länder stöter samarbetet på svårigheter som måste bemötas på ett lämpligt sätt. Det är fråga om Ekvatorialguinea, där ett gradvis återupptagande av det finansiella och tekniska samarbetet är beroende av framstegen rörande respekten för mänskliga rättigheter, demokratiska principer och rättsstaten. Samma sak gäller för länder som Somalia, Sierra Leone och Burundi, för vilka en särbehandling är påkallad på grund av det kris- eller konfliktläge som råder i dessa länder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0349/98

från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen

(17 februari 1998)

Ämne: Miljöskatter

Denna fråga ställs mot bakgrund av kommissionens meddelande om miljöskatter och miljöavgifter på den inre marknaden (KOM(97) 0009).

Kan miljöskatteuttaget läggas på en sådan nivå att det inte ökar det totala skattetrycket i någon av medlemsstaterna och kan man ta hänsyn till de eventuella följderna för konkurrensen inom gemenskapsekonomin och dess förmåga att skapa sysselsättning?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(8 april 1998)

Syftet med meddelandet är i huvudsak att inom ramarna för den gemensamma marknaden klargöra gemenskapslagstiftningens förhållande till medlemsstaters bruk av miljöskatter eller miljöavgifter. Följaktligen innehåller meddelandet inga förslag till nya miljöskatter, varken på gemenskaps- eller medlemsstatsnivå.

Medlemsstaterna har rätt att fritt använda och bestämma nivån på miljöskatter eller miljöavgifter, förutsatt att de respekterar gemenskapslagstiftningen. Normalt tar medlemsstaterna hänsyn till konkurrenskraften, när de inför sådana nya miljöskatter eller miljöavgifter.

Det står medlemsstaterna fritt att använda inkomster från miljöskatter för att sänka andra skatter, som skatter på arbete. En sådan lösning, så kallad grön skatteväxling, har rekommenderats av kommissionen i andra dokument som vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning(1) samt förslaget till beskattning av energiprodukter(2).

(1) KOM(93) 700 slutlig.

(2) EGT C 139, 6.4.1997, s. 14.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0109



SKRIFTLIG FRÅGA E-1296/98 från Caroline Jackson (PPE) till kommissionen (29 april 1998) Ämne: Lägre momssats för reparationsarbeten på kyrkor och religiösa byggnader Kan kommissionen bekräfta att det skulle vara möjligt för Förenade kungarikets regering att, om den så önskar, tillämpa den lägre momssatsen för reparationsarbeten på kyrkor och religiösa byggnader? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (3 juni 1998) Enligt gemenskapens gällande momslagstiftning är det inte tillåtet för medlemsstaterna att tillämpa en lägre momssats för reparation, renovering och underhåll av kyrkor och andra religiösa byggnader.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0007



SKRIFTLIG FRÅGA E-0238/98 från María Estevan Bolea (PPE) till kommissionen (13 februari 1998) Ämne: Biologisk mångfald Hur har kommissionen planerat bevarandet och underhållet av ekosystem och naturliga livsmiljöer i samband med arbetet för att återställa skadade ekosystem, inom principen om prioritering av bevarande "in situ" framför bevarande "ex situ", som fastslås i konventionen om biologisk mångfald? Planerar kommissionen ett system för att fastställa kriterier för detta?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0712/98

från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Livsmedelslagstiftning och konsumenters hälsa

Med anledning av kommissionens grönbok Allmänna principer för livsmedelslagstiftningen i Europeiska unionen (KOM(97) 0176) och meddelande från kommissionen Konsumenters hälsa och livsmedelssäkerhet (KOM(97) 0183) vill vi ställa följande fråga:

Kan Europeiska kommissionen se till att principerna om stumpanalysens kritiska kontrollpunkt gäller för hela livsmedelskedjan (från tillverkare till konsument), oavsett det berörda företagets typ och storlek?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1578/98

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(25 maj 1998)

Ämne: Asteroider

Kommissionen känner förmodligen till att det nyligen rapporterats i pressen att det finns en viss risk att jorden kommer att kollidera med en liten asteroid någon gång i framtiden. Oron för detta kommer att öka under sommaren i och med att Steven Spielbergs film, som behandlar detta tema, kommer upp på biograferna.

Vetenskapsmän försäkrar att riskerna är extremt små och jämförbara med risken för en person att omkomma i en flygolycka.

Nu är det dock så att EU lägger ned resurser på att öka flygsäkerheten. Vilka planer finns det därför om deltagande i globala verksamheter för att övervaka risken för dessa framtida händelser och vidta nödvändiga åtgärder för att undvika dem?

Svar från Edit Cresson på kommissionens vägnar

(16 juli 1998)

Kommissionen känner till rapporterna i den vetenskapliga litteraturen och i media om att det finns möjligheter för att asteroider kan komma att kollidera med jorden.

Detta är en fråga som i Europa skulle behandlas av Europeiska rymdorganisationen (ESA), som även behandlar problem i samband med rymdskrot i sitt europeiska rymdoperationscentrum (ESOC) i Darmstadt. I USA skulle frågan behandlas av National Aeronautic and Space Administration (NASA).

Frågan har inte tagits upp i kommissionens ramprogram för forskning och teknisk utveckling.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1641/98

från Riccardo Nencini (PSE) till kommissionen

(18 maj 1998)

Ämne: Miljökonsekvenser

Avtalet mellan det statligt ägda företaget Monopoli di Stato (AMS) och bolaget Solvay om utvinning av en saltfyndighet i Volterra (Pisa) kan visa sig innebära en miljökatastrof. De underliggande jordlagren (linser av stensalt och lera) töms och de överliggande jordlagren rasar ihop, stora volymer vatten tas ut från Cecinafloden, vilket innebär att fyra kilometer av floden torrläggs under tre till fyra månader varje år, med allt vad det medför, och vattnet från brytningen släpps ut i havet.

Dessutom har man redan konstaterat att grundvattennivån har sjunkit, och att grundvattnet är förorenat med natriumklorid, vilket får konsekvenser för jordbruket.

För närvarande utvinner Solvay cirka 1 800 ton per år på en yta på 378 hektar, men enligt avtalet har Solvay rätt till brytning på samtliga tre AMS-koncessioner som sammanlagt omfattar cirka 1 726 hektar och 2 miljoner ton per år, vilket kan innebära att resursen sinar om några tiotal år.

Kan kommissionen kontrollera ovanstående, och eventuellt också undersöka om avtalet strider mot gemenskapslagstiftningen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(17 juni 1998)

I överensstämmelse med kommissionens uppdrag att säkerställa att gemenskapens lagstiftning efterlevs i enlighet med artikel 155 i EG-fördraget, får kommissionen ingripa endast om det rör sig om bestämmelser i gemenskapslagstiftningen.

Mot bakgrund av parlamentsledamotens ofullständiga information kan kommissionen inte avgöra vilka bestämmelser i gemenskapslagstiftningen det rör sig om i det aktuella fallet.

Av ovanstående anledning uppmanar kommissionen parlamentsledamoten att ange vilka bestämmelser i gemenskapslagstiftningen som är relevanta i detta fall och mer detaljerat beskriva de faktiska omständigheter som tycks vara relevanta för gemenskapslagstiftningen.