SKRIFTLIG FRÅGA E-3515/98

från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Globalisering och informationssamhället

I meddelandet från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén - Globalisering och informationssamhället - Behovet av stärkt internationell samordning (KOM(98) 0050 slutlig) nämner kommissionen i samband med marknadstillträde det betydande hindret som utgörs av höga telekommunikationskostnader, samtidigt som den medger att det redan har skett vissa prissänkningar på grund av kostnadsminskningar och större konkurrens.

Eftersom det inte är myndigheternas uppgift att reglera priserna som skall vara föremål för fri konkurrens, kan kommissionen vidta åtgärder för att garantera att principerna om insyn (som bland annat gör det möjligt att jämföra kostnader och tjänster) samt bestämmelserna rörande konkurrens och dominerande ställning respekteras?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3514/98 och E-3515/98 ingivna av Martin Bangemann för kommissionen

(12 januari 1999)

Alla marknader behöver spelregler för att fungera effektivt. Den elektroniska marknaden är inget undantag. Ett tydligt och stabilt regelverk kommer att göra det möjligt för företag att utnyttja nya marknadsmöjligheter samt skapa tillit och förtroende för detta nya medium för konsumenter. Det skall i princip inte råda någon skillnad mellan offline- och onlinesystem. De offentliga myndigheterna behöver avskaffa eller uppdatera gamla bestämmelser som skapar onödiga hinder för utvecklingen av marknaden och de måste skapa nya bestämmelser där det finns ett rättsligt tomrum som ger upphov till osäkerhet. För de fall där frivilliga etiska regler eller tekniska lösningar som har utvecklats av företag och användare har visat sig vara effektiva, måste regeringar i ökande grad erkänna att det kan vara onödigt att införa regleringar.

På en internationell elektronisk marknad där tjänster inte gör halt vid gränserna kan nationella eller regionala bestämmelser inte längre införas isolerat om de skall upprätthållas på ett korrekt sätt. På liknande sätt kommer motstridiga nationella bestämmelser att skapa osäkerhet. Eftersom Internet är gränslöst bör varje intern lösning inom gemenskapen ta hänsyn till denna globala dimension. För närvarande sker 90 % av gemenskapens handel på mellanstatsnivå. Det är emellertid sannolikt att tillväxten av den elektroniska handeln ger upphov till att den andel av handeln som sker med länder utanför gemenskapen ökar. Konsumenter kommer i ökande grad att känna sig trygga med att köpa varor från utländska leverantörer via Internet. Detta aktualiserar behovet av att man kommer överens om riktlinjer på internationell nivå vilket betonades i meddelandet om globalisering och informationssamhället(1).

Detta betyder inte att det är ett sekundärt mål att trygga den interna marknaden för elektronisk handel. Genom att lösa de transnationella problem som är förbundna med att garantera den fria rörligheten för tjänster på den interna marknaden får gemenskapen en stark ställning för att leda diskussioner på internationell nivå.

Att det finns ett behov av att ta hänsyn till den globala dimensionen i förfarandet för att fastställa de politiska riktlinjerna är redan tydligt i gemenskapen. Även där internationella riktlinjer existerar, t.ex. OECD:s (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling) riktlinjer om integritet, kan en reglering på europanivå behövas för att fylla luckor eller för att tillhandahålla en högre skyddsnivå. I det föreslagna direktivet om elektroniska signaturer(2) föreslås å andra sidan samarbetsmekanismer med tredje land för att under stränga villkor säkerställa ett ömsesidigt erkännande av certifikat.

Skapandet av ett stabilt regelverk för elektronisk handel kommer att stärkas genom införandet av euron och det kommer att ge de europeiska företagen en betydande konkurrensfördel på den internationella elektroniska marknaden. I april 1997 antog kommissionen ett meddelande om elektronisk handel(3) i vilket riktlinjerna för de nyckelåtgärder som fortfarande behövs för att öka tillväxten för den elektroniska handeln i Europa dras upp. Dessa rättsliga åtgärder och stödåtgärder skall genomföras senast år 2000. På den rättsliga nivån har de nödvändiga direktiven nu lagts fram av kommissionen(4). Förhoppningsvis kommer de att behandlas snabbt i parlamentet och i rådet för att dessa tidsfrister skall hållas.

Allmänt sett har tillvägagångssättet varit att skapa ökad säkerhet på marknaden genom att avskaffa hinder för den fria handeln med tjänster på hela den interna marknaden, samt där så är lämpligt, uppmuntra genomförandet av självreglerande etiska regler. Detta betyder att företag som är etablerade i gemenskapen och som önskar beställa varor eller sälja tjänster på elektronisk väg i gemenskapen måste följa lagstiftningen i endast en medlemsstat i stället för att följa 15 olika lagstiftningar.

Gemenskapen måste också fortsätta att aktivt delta i internationella forum för att komma fram till internationellt överenskomna regleringsprinciper. Detta kräver ett ökat internationellt samarbete vad gäller beslutsfattande, inte endast mellan regeringar och internationella organisationer, utan i ökande grad i det internationella näringslivet. Därför bör man välkomna initiativ som Bonn-konferensen, världshandelsorganisationens (WTO) arbetsprogram för elektronisk handel, OECD:s ministerkonferens samt skapandet av den globala näringslivsdialogen ("global business dialogue") som en följd av det rundabordsmöte mellan internationella näringslivschefer som kommissionen organiserade i juni 1998.

(1) KOM(98) 50 slutlig.

(2) EGT C 325, 23.10.1998.

(3) Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén - Ett europeiskt initiativ inom elektronisk handel - KOM(97) 157.

(4) KOM(97) 628 slutlig, EGT L 144, 4.6.1997, EGT L 281, 23.11.1995, EGT L 24, 30.1.1998.