ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1052/98 från Jens-Peter Bonde (I-EDN) till kommissionen (6 april 1998)

Ämne: Avskaffande av gränskontroller och undantag

Hur skall artiklarna 14 och 62 uppfattas i förhållande till varandra, och hur fungerar Schengen-avtalets tidsschema för avskaffande av gränskontroller i förhållande till artiklarna 14 och 62?

Vilken skillnad är det mellan det danska undantaget och det brittiska och irländska undantaget från artikel 14?

Har Danmark även undantag från bestämmelsen om avskaffande av gränskontroller?

Omfattar undantaget från artikel 14 även konungariket Danmark?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (5 juni 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1349/98 från Sir Jack Stewart-Clark (PPE) till rådet (23 april 1998)

Ämne: Konvention om djurförsök

År 1986 beslutade rådet att direktiv 86/609/EEG ((EGT L 358, 18.12.1986, s. 1. )) om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål skulle begränsas till användning av djur i produktutveckling och säkerhetstester.

Europarådets konvention (ETS 123) å andra sidan innehåller bestämmelser om skydd av djur mot alla former av försök, och gemenskapen borde ha anslutit sig till denna konvention för länge sedan.

Kan rådet förklara varför diskussionerna i denna fråga har dragit ut så på tiden, och kan parlamentet utgå från att gemenskapen kommer att ansluta sig till denna konvention under Förenade kungarikets ordförandeskap?

Svar (13*14 juli 1998)

Rådet har glädjen att meddela att det den 23 mars 1998 har fattat beslut om att ansluta sig till den konvention som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0158/98 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (2 februari 1998)

Ämne: Produktion av olivolja

Eftersom de grekiska myndigheternas information inte är helt klar och redig vill jag be kommissionen upplysa mig om produktionen av olivolja i Grekland och andra medlemsstater.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (4 mars 1998)

De siffror om uppskattad olivoljeproduktion som lämnades av medlemsstaterna har ifrågasatts och kommissionen har bett revisionsrätten att undersöka frågan. Enligt medlemsstaterna uppgår den stödberättigade produktionen till de kvantiteter som anges i nedanstående tabell.

Den kvantitet för vilken stöd beviljats till producenter vars medelproduktion per regleringsår understiger 500 kg har beräknats schablonmässigt på grundval av antalet träd och medelavkastningen under de senaste fyra regleringsåren i det aktuella området.

(Ton)

>TABLE>
SKRIFTLIG FRÅGA E-0945/98 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen (30 mars 1998)

Ämne: Nicaraguas utlandsskuld

I Nicaraguas budget för 1997 uppgick förvaltningen av utlandsskulden till 11,2 procent av BNP samtidigt som de medel som landet erhöll från den internationella samarbete uppgick till 8 procent av BNP.

De årliga kostnaderna för skuldförvaltning och amorteringar utgör en stor andel av landets exportintäkter och sålunda begränsas Nicaraguas möjligheter att utvecklas.

Utlandsskulden är för närvarande 6 108,5 miljarder amerikanska dollar och den bilaterala skulden uppgår till 66,9 procent av detta belopp.

Hurdant samarbete erbjuder kommissionen i syfte att avskriva beloppet på Nicaraguas utlandsskuld och skuldförvaltning, något som skulle skapa grunderna för en hållbar utveckling i landet?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (21 april 1998)

Gemenskapen som sådan är inte behörig att agera i den fråga som parlamentsledamoten tar upp. Kommissionen kan alltså inte göra några direkta insatser för att Nicaraguas utlandsskuld eller räntorna på den skall skrivas ner. Kommissionen anser dock att skulden utgör en alltför stor börda för detta mycket fattiga centralamerikanska land.

Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt om att den andel av Nicaraguas intäkter i utländska valutor som varje år måste användas till att betala räntor på lånen är alltför stor. I detta sammanhang har det omfattande samarbetet med gemenskapen på olika områden en viktig makroekonomisk inverkan eftersom det bidrar till att skapa jämvikt i den allmänna ekonomiska situationen i landet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0856/98 från Ursula Schleicher (PPE) till rådet (31 mars 1998)

Ämne: Konsekvenserna av förbudet mot tobaksreklam

I princip, med undantag av särskilda bestämmelser som fastställs av medlemsstaterna, förbjuder direktivet utnyttjandet av ett märkesnamn för tobak för andra produkter.

1. Gäller detta förbud endast reklam för produkter som inte är tobaksvaror och som har ett dylikt namn, eller själva namngivningen?

2. Medlemsstaterna får endast fastställa särskilda bestämmelser om tobaksmärkesnamnet tidigare använts för andra varor ¨i god tro¨. På vad skall denna goda tro grunda sig?

3. Om man antar att en medlemsstat försummar att utnyttja denna möjlighet till särskilda bestämmelser, skulle det vara förbjudet att fortsätta använda ett namn som hittills lagligen använts för en produkt som inte är en tobaksvara och som samtidigt används som märkesnamn för en tobaksvara? (Exempel: Kunde kurorten St. Moritz inte längre göra reklam för sina varor och tjänster under sitt eget namn, trots att orten inte har någonting att göra med cigarrettmärket med samma namn?)

4. I vilket fall som helst kan ¨samma namn¨ för icke-tobaksvaran endast användas på ¨ett sätt som tydligt skiljer sig¨ från det sätt som används för tobaksvaran. Innebär detta att märkesnamnet som sådant måste ändras för icke-tobaksprodukten? Hur kan man säkerställa att olikheter vid tillämpningen av denna bestämmelse i de enskilda medlemsstater inte leder till nya handelshinder?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0856/98, E-0857/98, E-0858/98, E-0859/98, E-0860/98, E-0861/98 och E-0862/98 (13*14 juli 1998)

Som den ärade parlamentsledamoten känner till godkände Europaparlamentet den 13 maj 1998 efter en längre debatt vid sin andra behandling rådets gemensamma ståndpunkt om Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam och sponsring till förmån för tobaksvaror. Rådet antog följaktligen detta direktiv vid sitt möte den 22 juni 1998.

I synnerhet beträffande de frågor som den ärade parlamentsledamoten ställer finns det anledning att påpeka att rådet under sina överläggningar om kommissionens förslag har vinnlagt sig om att komma fram till en text som tar hänsyn till dels den inre marknadens effektiva funktion, dels de krav som syftar till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå.

De motiv som har styrt rådets diskussioner om detta förslag till direktiv har förklarats i detalj i ingressen och i rådets motivering som översändes till Europaparlamentet före den andra behandlingen. Det åligger medlemsstaterna att anta lämpliga bestämmelser som kan säkerställa att direktivet tillämpas på ett sådant sätt att de fastställda målen kan uppnås.

Rådet påminner den ärade parlamentsledamoten om att det åligger kommissionen att se till att de bestämmelser tillämpas som institutionerna antar i enlighet med fördraget och att domstolen är behörig att tolka bestämmelserna och säkerställa att de överensstämmer med fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0648/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (25 februari 1998)

Ämne: Slopande av medansvaret för olivolja

Situationen på den grekiska marknaden för olivolja håller på att bli dramatisk.Överproduktionen i EU har lett till att gemenskapsstödet för produktionen har minskat med 27 % och försäljningspriserna på marknaden sjunker avsevärt på grund av överskotten.

Kommer kommissionen, med tanke på den stora betydelse som produktionen av olivolja har för Grekland, att i år slopa medansvaret för Greklands del, så att de grekiska producenterna av olivolja inte skall behöva lida av att den spanska produktionen nästan tredubblats?

Svar från F. Fischler på kommissionens vägnar (12 mars 1998)

Kommissionen följer uppmärksam utvecklingen av marknaden för olivolja med ursprung i gemenskapen och har redan vidtagit åtgärder för att underlätta marknadsförhållandena genom stöd för privat lagring av olivolja.

Kommissionen får inte avvika från bestämmelserna i förordning nr EEG/136/66 om den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter ((EGT 172, 30.9.1966. )). Denna förordning hör till rådets kompetensområde. Kommissionen kan därför inte undanröja de effekter som stabilisatorn har på produktionsstödet i Grekland under detta regleringsår.

Däremot görs parlamentsledamoten uppmärksam på att vid överskridandet av den högsta garanterade kvantiteten minkas produktionsstödet endast för producenter vars produktion överstiger 500 kilogram (s.k. storproducenter). Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över kommer endast ungefär 25 % av olivoljeproducenterna i Grekland att beröras av denna minskning.

Slutligen bör påpekas att de spanska olivodlarna under regleringsåren 1994/1995 och 1995/1996 har undergått stabilisatorns effekter trots att denna medlemsstat då drabbades av svår torka och av rekordlåga skördar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0858/98 från Ursula Schleicher (PPE) till rådet (31 mars 1998)

Ämne: Konsekvenserna av förbudet mot tobaksreklam

Direktivet tillämpas uttryckligen inte på reklam på försäljningsställen, presentation och prisangivelser. Medlemsstaterna kan därför fastställa sina egna regler beträffande dessa aspekter. Gäller detta endast för tobaksvaror eller, i synnerhet, icke-tobaksvaror med samma märkesnamn?

Direktivet gäller inte heller reklam för tobaksvaror i publikationer som är tryckta och utgivna i tredje land.

1. Innebär detta att det står medlemsstaterna fritt att tillåta sådan reklam eller att förbjuda den och på detta sätt uppföra nya handelshinder?

2. Gäller detta arrangemang även för reklam för icke-tobaksvaror?

Hur överensstämmer den i direktivet fastställda behörigheten för medlemsstaterna att själva utfärda striktare föreskrifter med artikel 100a.4 i EG-fördraget?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0856/98, E-0857/98, E-0858/98, E-0859/98, E-0860/98, E-0861/98 och E-0862/98 (13*14 juli 1998)

Som den ärade parlamentsledamoten känner till godkände Europaparlamentet den 13 maj 1998 efter en längre debatt vid sin andra behandling rådets gemensamma ståndpunkt om Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam och sponsring till förmån för tobaksvaror. Rådet antog följaktligen detta direktiv vid sitt möte den 22 juni 1998.

I synnerhet beträffande de frågor som den ärade parlamentsledamoten ställer finns det anledning att påpeka att rådet under sina överläggningar om kommissionens förslag har vinnlagt sig om att komma fram till en text som tar hänsyn till dels den inre marknadens effektiva funktion, dels de krav som syftar till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå.

De motiv som har styrt rådets diskussioner om detta förslag till direktiv har förklarats i detalj i ingressen och i rådets motivering som översändes till Europaparlamentet före den andra behandlingen. Det åligger medlemsstaterna att anta lämpliga bestämmelser som kan säkerställa att direktivet tillämpas på ett sådant sätt att de fastställda målen kan uppnås.

Rådet påminner den ärade parlamentsledamoten om att det åligger kommissionen att se till att de bestämmelser tillämpas som institutionerna antar i enlighet med fördraget och att domstolen är behörig att tolka bestämmelserna och säkerställa att de överensstämmer med fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0706/98 från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Förebyggande av personskador

Frågan gäller förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoområdet (KOM(97)0178 - 97/0132(COD)) ((EGT C 202, 2.7.1997, s. 20. )).

Budget: medlen har endast anslagits till slutet av 1999. Kan kommissionen redan från början av det nya programmet säkerställa att det fortsätter till 2003, d.v.s. ända till slutet av den föreslagna perioden?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0704/98, E-0705/98, E-0706/98 och E-0707/98 ingivna av Pádraig Flynn för kommissionen på kommissionens vägnar (16 april 1998)

Det föreslagna programmet för förebyggande av personskador har till syfte att systematiskt samla in gradvis förbättrade uppgifter om personskador, förebyggande av personskador, utbyte av sakkännedom inom val och tillämpning av bästa förebyggande åtgärder och förbättringar inom skadeepidemiologi. Detta program är inte en överlappning med programmet för hälsoövervakning som har till syfte att fastställa hälsoindikatorer på vissa områden som redskap för fastställandet av en övergripande definition och utvärdering av hälsopolicy på nationell nivå och på gemenskapsnivå, utan kommer att komplettera det senare nämnda programmet genom att förse det med bakgrundsinformation på grundval av vilket lämpliga indikationer kan väljas. Vidare kommer programmet för förebyggande av personskador att stödja en utvärdering och spridning av bästa metoder för förebyggande åtgärder och främja utformningen av en effektiv politik. Vad gäller den framtida utvecklingen inom hälsopolitiken kommer den pågående verksamhet som anses vara värd att prioritera att få en framträdande roll även i kommissionens framtida förslag.

Den 3 november 1997 bekräftade kommissionen att den ger sitt stöd till en fortsättning och förbättring av gemenskapens system för information om olyckor i hemmen och på fritiden (EHLASS). Den 11 mars 1998 godkände kommissionen i huvudsak Europaparlamentets ändringar i första behandlingen om integration, utveckling och utvidgning av det tidigare EHLASS-systemet i förslaget till ett program om förebyggande av personskador. Kommissionens förslag till ett sådant program ändras i enlighet med detta.

I det föreslagna beslutet föreskrivs det att kommissionen skall säkerställa att alla åtgärder som vidtas inom det föreslagna programmet skall vara enhetliga och komplettera de åtgärder som vidtas inom andra relevanta gemenskapsprogram och insatser. Det finns redan en lämplig koppling till direktiv 92/59/EEG om allmän produktsäkerhet ((EGT L 228, 11.8.1992. )). Vidare vad gäller kapaciteten för förebyggande av personskador skall man öka sådan verksamhet som gör det enklare för offentliga organ på hälsoområdet att utnyttja annan gemenskapspolitik för förebyggande av personskador.

Ett belopp på 14 miljoner ecu för fem år kommer att föreslås för insatser inom detta program mellan 1999 och 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0523/98 från Susan Waddington (PSE) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: Användandet av interventionslager för jordbruksprodukter - frukt och grönsaker

Det hävdas i pressen att tusentals ton grönsaks- och fruktöverskott kastas i stället för att konsumeras i skolor i unionen. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att offentliggöra att skolor kan få tillgång till frukt- och grönsaksöverskott?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (2 april 1998)

I rådets förordning (EG) nr 2200/96 ((EGT L 297, 21.11.1996. )) föreskrivs möjligheten att till skolor gratis dela ut frukt som återtagits från marknaden. Det är också möjligt med gratis utdelning av frukt och grönsaker till t. ex. välgörenhetsorganisationer och inrättningar såsom sjukhus och fängelser.

För att sprida kunskap om detta initiativ informerar medlemsstaterna producentorganisationer och skolor eller andra inrättningar som skulle vara intresserade av gratis utdelning av dessa produkter och underlättar kontakter mellan parterna.

De höga transportkostnaderna och produkternas beskaffenhet gör det nödvändigt att utdelningen sker lokalt. För att stödja utdelningen av dessa återtagna produkter står gemenskapen för flera utgifter, särskilt transportkostnader mellan platsen för återtagandet och leveransplatsen liksom kostnader för sortering och paketering (för citrusfrukter och äpplen).

För regleringsåret 1997/1998 föreskrivs också ett schablonbidrag för paketering av produkter som återtagits från marknaden för att möjliggöra för producentorganisationerna att skicka dessa produkter till skolor och andra inrättningar.

Producentorganisationerna som verkställer återtagandet av produkterna från marknaden bör dela ut dem gratis innan de återstående produkterna lämnas till biologisk nedbrytning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0213/98 från Bryan Cassidy (PPE) till kommissionen (11 februari 1998)

Ämne: International Group of P& I Clubs

Jag hänvisar till de tidigare skriftliga frågorna E-0164/96, E-0165/96 och E-0166/96 samt svaret från kommissionsledamot Van Miert av den 26 februari 1996 ((EGT C 122, 25.4.1996, s. 32. )). Som en följd av kommissionens undersökning av ett klagomål som inkommit från Greek Maritime Co-operation Committee i London mot International Group of P& I Clubs (IG P& I Clubs) i frågan om den senares förnyade undantag från EG:s konkurrensbetämmelser, har båda parter i tvisten inkommit med ytterligare inlagor.

Trots att en längre tid gått har kommissionen ännu inte avgett någon slutlig dom.

Kan kommissionen förklara orsaken till denna försening?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (24 mars 1998)

Sedan Greek Shipping Cooperation Committee framfört klagomål mot vissa aspekter av de avtal som slutits inom International Group of P& I Clubs (IG) inledde kommissionen en bred undersökning av P& I-Clubs försäkringsmarknad. Denna undersökning ledde till att ett meddelande om invändningar sändes till IG i juni 1997. IG införde i juli 1997 som en följd av detta meddelande en del ändringar av sina bestämmelser som ratificerades av klubbarna senare samma år. Dessa ändringar gällde främst en minskning av det erbjudna försäkringskyddet från omkring 18 300 miljoner ecu till 3 900 miljoner ecu och en tillåtelse för medlemmarna att erbjuda ett högre försäkringsskydd. Kommissionen anser att dessa ändringar bör minska de farhågor som parlamentsledamoten uttryckte i de skriftliga frågorna E-0164/96, E-0165/96 och E-0166/96. IG lämnade i november 1997 in ytterligare förslag om att ändra sina bestämmelser och förslagen undersöks för närvarande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0686/98 från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till rådet (16 mars 1998)

Ämne: Beskattning av energiprodukter

Enligt förslaget till rådets direktiv om en omstrukturering av gemenskapens regelverk för beskattning av energiprodukter (dok. KOM(97)30 - 97/0111 CNS) ((EGT C 139, 6.5.1997, s. 14. )) skall medlemsstaterna ges visst utrymme vad gäller det tekniska fastställandet av skatter på energiprodukter, under förutsättning att detta inte strider mot konkurrensreglerna på den inre marknaden.

Det är beklagligt att förslaget inte innehåller några riktlinjer om skatteneutralitet, och det är värt att betona att tidigare erfarenheter tyvärr visat att nya skatter på energiprodukter inte lett till en minskning av skattebördan i skattesystemen.

Kan Europeiska rådet åta sig att allteftersom rådet antar direktivet utnyttja en eventuell höjning av skatteintäkterna till att sänka skattebördan på arbete? Eftersom det framför allt är familjerna som kommer att drabbas av en eventuell höjning av minimiskattenivåerna vore det lämpligt att vidta sociala kompensationsåtgärder som främst kommer de lägst avlönade grupperna till del.

Svar (28 maj 1998)

I det förslag som citeras av de ärade parlamentsledamöterna föreskrivs i artikel 1.2 att:

¨Vid genomförandet av detta direktiv skall medlemsstaterna sträva efter att undvika att deras totala skattebörda ökar. För att uppnå detta mål skall medlemsstaterna särskilt sträva efter att samtidigt sänka lagstadgade avgifter på arbete.¨

Detta förslag diskuteras för närvarande av rådets olika instanser. I enlighet med slutsatserna från det särskilda Europeiska rådet om sysselsättningen i Luxemburg i november 1997 erinrar rådet i detta sammanhang om att:

¨Varje medlemsstat kommer att, i mån av behov och med hänsyn till sin nuvarande nivå, fastställa ett mål för en gradvis minskning av den totala skattebördan och, där så är lämpligt, ett mål för en gradvis minskning av skattetrycket på arbete och av lönekostnaderna * särskilt för okvalificerat och lågavlönat arbete * utan att ifrågasätta saneringen av de offentliga finanserna och den finansiella jämvikten i de sociala trygghetssystemen. De kommer att, om så är lämpligt, undersöka om det är ändamålsenligt att införa en energiskatt eller en skatt på förorenande utsläpp eller varje annan skattemässig åtgärd.¨
SKRIFTLIG FRÅGA E-0766/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Anslag från strukturfonderna

Enligt uppgift ökade strukturfondernas utestående åtaganden under 1997 med 2,8 miljoner ecu.

Under utarbetandet av Europeiska unionens budget för 1997 beräknade Europeiska kommissionen betalningsbemyndigandena 2 miljarder ecu för lågt och den budgetansvariga myndigheten skar ner dem med ytterligare en miljard. Detta ledde till att utbetalningarna upphörde i förtid under 1997 på grund av underskottet i betalningsbemyndigandena.

Det finns även uppgifter som säger att strukturfondens åtagandebemyndiganden för 1998 och 1999 inte kommer att få utnyttjas efter 1999, och att de utestående åtagandena därför kommer att gå förlorade för alltid och reducera detta paket av strukturåtgärder med motsvarande belopp.

Detta är en mycket viktig fråga, särskilt för medlemsstaterna i södra Europa som har stort behov av anslag från strukturfonderna för att genomföra nödvändiga infrastrukturprojekt. Därför ber jag kommissionen att svara på följande två frågor:

1. På vilket sätt har underskottet i betalningsbemyndigandena medverkat till att strukturfondernas utestående åtaganden har ökat?

2. Vilken ståndpunkt intar kommissionen vad gäller överföring av utestående åtagandebemyndiganden för 1998 och 1999 till de budgetar som omfattas av den nya budgetplanen för 2000-2006?

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (8 april 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0156/98 från Klaus Lukas (NI) till kommissionen (2 februari 1998)

Ämne: Hemkallande av delegationschefen i Bratislava - fortsättning

Med hänsyn tagen till svaret på fråga 3153/97 ((EGT C 117, 16.4.1998, s. 157. )) anhålles om svar på följande frågor:

Enligt uppgifter har bedrägeribekämpningsenheten UCLAF redan gjort utredningar av Georgios Zavvos. Vad har framkommit i samband med dessa utredningar?

När kommer Europaparlamentet att få upplysningar om resultaten?

Hur bör man förstå kommissionens konstaterande om att överföringen av Georgios Zavvos skett i tjänstens intresse?

Vilka konkreta uppgifter har Georgios Zavvos för närvarande?

Hur garanterar kommissionen att Georgios Zavvos under tiden inte fortsätter med den verksamhet som efter vad som sagts ledde till att han (i tjänstens intresse) överfördes till den post han innehaft?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (1 april 1998)

Före detta chefen för kommisisonens delegation i Bratislava har utsetts till rådgivare vid generaldirektoratet för yttre förbindelser, Europa och de nya oberoende staterna, den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, yttre representation och arbetar för närvarande med frågor rörande upprättande av institutioner.

Kommissionens enhet för samordning av bedrägeribekämpningen (UCLAF) har ännu inte avslutat sin undersökning av förvaltningen av Phare i Slovakien, men det har ännu så länge inte framkommit någon bevisning som skulle kunna tyda på att f.d. chefen för kommissionens delegation i Bratislava gjort sig skyldig till bedrägeri eller korruption.

Kommissionen kommer att underrätta parlamentet fortlöpande.