SKRIFTLIG FRÅGA P-1725/01

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(6 juni 2001)

Ämne: Struktur och tidsplan för gemenskapsbeskattning av energi via närmare samarbete

Vid Europaparlamentets utfrågning av Bolkestein, som hade nominerats till ledamot av kommissionen, frågade jag honom på uppdrag av miljöutskottet om han var beredd att med tanke på Spaniens veto mot att införa en skatt på energi eller koldioxid inom gemenskapen använda fördragets klausul om närmare samarbete. Bolkestein svarade att han behövde ett år på sig för att komma fram till ett svar. Nu har det gått drygt ett och ett halvt år, och det har hållits en regeringskonferens under tiden. Spaniens motstånd har inte minskat, och i Nice ändrades inte kravet på enhällighet, som gäller i fråga om energibeskattning, till beslutsfattande med kvalificerad majoritet.

För att man skall kunna bryta dödläget har det svenska ordförandeskapet föreslagit att nu först nå fram till en överenskommelse om strukturen på energibeskattningen. Nyligen uppgav kommissionen att man numera även allvarligt överväger att använda sig av närmare samarbete som ett styrmedel på området för energibeskattning (KOM(2001) 260). Vid Ekofin-rådets möte den 5 juni hoppas medlemsstaterna kunna vidta inledande åtgärder i denna riktning.

Kommer kommissionen att vaka över att denna nya struktur inte omfattar något undantag för stor- och intensivkonsumenter av mer omfattande slag än vad som redan angivits i kommissionens förslag från 1997?

När kommer kommissionen att ta initiativ till att lägga fram ett förslag om gemenskapsbeskattning av energi eller koldioxid på grundval av klausulen om närmare samarbete?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 juli 2001)

Kommissionen fortsätter sina ansträngningar för att få rådet att anta ett direktiv om omstrukturering av energibeskattningen. Som nyligen påpekats i meddelandet Hållbar utveckling i Europa för en bättre värld: En strategi för hållbar utveckling i Europeiska unionen(1), bör ett direktiv om beskattning av energiprodukter antas senast 2002, bland annat för att begränsa effekterna av klimatförändringen. Ett sådant direktiv behövs också för att minska de konkurrenssnedvridningar som härrör från de stora skillnaderna inom energibeskattningen (skattesatser, beräkningsunderlag) i de olika medlemsstaterna. I detta perspektiv har kommissionen ställt sig bakom det svenska ordförandeskapets ansträngningar att återuppta diskussionerna om energibeskattning inom rådet.

Ordförandeskapet ville börja med att granska de praktiska frågorna i samband med strukturen för energibeskattning. Bland de frågor som togs upp finns bland annat räckvidden för undantag från eller nedsättning av punktskatter för företag som är storkonsumenter av energi, men också andra frågor, som former för beskattning av el. Detta tillvägagångssätt stöddes av alla medlemsstater. Kommissionen har dock med kraft hävdat att strukturdiskussionen måste kompletteras med återupptagandet av debatten om framtida punktskattesatser. Flera medlemsstater delar denna övertygelse. Diskussionerna bör fortsätta under det belgiska ordförandeskapet.

Som förklaras i meddelandet om skattepolitiken i Europeiska unionen(2) kan man också i vissa fall använda sig av de möjligheter till utökat samarbete inom mindre grupper av likasinnade medlemsstater som infördes genom Amsterdamfördraget och vidareutvecklades genom Nicefördraget. När det gäller indirekt beskattning kan ett utökat samarbete leda till framsteg i fråga om miljö- och energibeskattningen.

Kommissionen håller fortfarande på med en fördjupad granskning av olika komplexa ekonomiska och juridiska aspekter i samband med genomförandet av ett utökat samarbete. Detta tillvägagångssätt får ju bland annat inte undergräva den inre marknaden, utgöra ett hinder för eller en diskriminering av handeln, snedvrida konkurrensen eller påverka icke deltagande medlemsstaters behörighet, rättigheter eller skyldigheter.

(1) KOM(2001) 264 slutlig.

(2) KOM(2001) 260 slutlig.