SKRIFTLIG FRÅGA P-4129/97 från Maartje van Putten (PSE) till kommissionen (5 januari 1998)

Ämne: Humanitära situationen i Sierra Leone

Den 7 november rapporterade World Food Programme att 200 000 människor hotas av hungersnöd i Sierra Leone. Enligt uppskattningar är flertalet därav tvångsfördrivna och befinner sig på flykt från våldet i landet.

1. a) Vilka resultat har de kommit fram till som utsändes av Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd i september när de utförde sitt uppdrag i Guinea och utmed gränsen till Sierra Leone?

b) Hur bedömer kommissionen den utveckling som skett i fråga om den politiska och humanitära situationen i Sierra Leone sedan september?

2. a) Anser kommissionen att katastrofhjälp i tillfredsställande utsträckning ges befolkningen i Sierra Leone?

b) Vilken roll spelar EU som biståndsgivare och vilka problem har uppträtt i samband därmed?

c) Vad slags bistånd erbjuder EU de länder i regionen vilka tar emot flyktingar från Sierra Leone?

3. a) Anser kommissionen att EU skulle kunna spela en medlande roll vid genomförandet av fredsavtalet i Conakry, särskilt då med avseende på avtalen om avväpning?

b) Om inte: vilket är då det scenario som kommissionen föreställer sig angående efterlevnaden av avtalet?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (29 januari 1998)

Sedan Conakry-fredsavtalen undertecknades den 22 oktober 1997 har vapenstilleståndet mellan den makthavande juntan AFRC (revolutionära väpnade styrkorna), RUF (förenade revolutionära fronten) och ECOMOG-styrkorna (övervakningsgruppen för Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap, (ECOWAS) iakttagits. Läget är emellertid fortfarande mycket oklart och osäkert. Förhandlingarna mellan AFRC, liberier och nigerianer intensifieras. Den svenske FN-ambassadören och ordföranden för sanktionskommittén har träffat alla parter för att påskynda avtalen och fastställa vilket slags bistånd FN kan bidra med. Det är att konstatera att den avväpning och demobilisering som planerats till den 1 december 1997 befinner sig i ett dödläge. Det är omöjligt att genomföra dessa åtgärder så länge det inte finns något effektivt fredsavtal. Den bristande viljan till framsteg gör att en viss försening av de planerade tidsfristerna är att vänta.

Sedan statskuppen har situationen för befolkningen i Sierra Leone förvärrats till följd av den sammantagna effekten av den ökade osäkerheten och de direkta och indirekta följderna av embargot. Verkan av det humanitära biståndet avgörs av möjligheterna att nå fram till de mest drabbade områdena och befolkningsgrupperna och även av de medel som är tillgängliga på platsen. I detta sammanhang är det av avgörande betydelse att leveranser av livsmedel och läkemedel snabbt kan komma fram. De gränsöverskridande transporterna är fortfarande blockerade på grund av embargot.

Även om det inte förekommer någon betydande folkvandring för närvarande förflyttar sig dock grupper av familjer från Freetown av säkerhetsskäl, och på landsbygden finns en ganska tydlig tendens till rörelser mot bushen. Byarna avfolkas samtidigt som osäkerheten ökar kring transportlederna. Några flyktingströmmar till grannländerna har inte konstaterats.

Kommissionen har hela tiden varit närvarande och mycket aktiv under krisen genom att via Internationella rödakorskommittén och andra icke-statliga organisationer finansiera humanitära insatser till ett belopp av 3,7 miljoner ecu för 1997, särskilt inom hälsovårdssektorn. För närvarande utgörs problemet inte av kvantiteten utan av kvaliteten på biståndet till befolkningen. Det är viktigt att biståndet hålls på en ganska låg nivå i syfte att undvika att biståndet används för att stödja kriget. Däremot har program med en klar målinriktning betydande och positiva effekter för den mest utsatta delen av befolkningen. Vad gäller livsmedel finns de nödvändiga resurserna i Guinea, men de är blockerade vid gränsen. Samordningen av de humanitära insatserna sker på ett utmärkt sätt genom en kommitté för livsmedelsbistånd som inrättades genom kommissionens försorg i början av 1997.

Den regionala organisationen ECOWAS (Västafrikanska staters ekonomiska gemenskap) har gett en kommitté bestående av fem stater (Elfenbenskusten, Ghana, Guinea, Liberia och Nigeria) i uppdrag att vara officiell medlare i krisen i Sierra Leone, och i denna egenskap är kommittén part i det fredsavtal som undertecknades i Conakry den 23 oktober 1997. Gemenskapen stöder fullt ut ECOWAS-kommitténs ansträngningar för att hitta en lösning på krisen. Kommissionen har å sin sida erbjudit president Kabbahs legitima regering både politiskt och praktiskt stöd för att genomföra fredsavtalet. För närvarande övervägs ett program för bistånd till flyktingar från Sierra Leone i Guinea. Dessutom undersöker kommissionen hur stöd kan ges till demobiliseringsprogrammet.