SKRIFTLIG FRÅGA E-1952/99

från Gerhard Hager (NI) till rådet

(9 november 1999)

Ämne: Barnpornografi

Barnpornografi utgör tillsammans med spridningen av höger- och vänsterextremistiskt material via Internet ett av nutidens största problem. Mot denna bakgrund och med anledning av de häftiga allmänna diskussioner som för tillfället förs i denna fråga

ombeds rådet att svara på följande frågor:

1. Hur många personer inom Europol arbetar med bekämpning av barnpornografi?

2. Hur ser deras konkreta verksamhetsbeskrivning ut?

3. Hur ser samspelet mellan Europol och de nationella myndigheterna ut på detta område?

4. Finns det några siffror över hur effektiva Europols ingripanden har varit mot barnpornografi på Internet?

Svar

(24 januari 2000)

Beträffande de frågor som den ärade parlamentsledamoten tar upp, bör följande noteras:

1. I sitt beslut av den 3 december 1998(1) kompletterade rådet definitionen av brottet människohandel i bilagan till Europolkonventionen så att den kom att inbegripa framställning, försäljning och spridning av barnpornografiskt material. Europol har följaktligen behörighet när det gäller spridning av barnpornografiskt material, oberoende av i vilken form spridningen sker (på papper, via Internet, osv.).

2. I Europols normala arbetsmetoder ingår informationsutbyte genom de 45 sambandsmän som medlemsstaterna sänt ut till Europol, biträdda av det arbete som de 17 specialister på analys av underrättelseverksamhet utför. Europol är i huvudsak inriktat på analysverksamhet, särskilt stöd till strategisk analys för utarbetande av lägesrapporter och hotbedömningar, och även genom stöd till operativa projekt hos medlemsstaternas myndigheter. Förutom detta är för närvarande två personer ur Europols personalstyrka på heltid engagerade i kampen mot människohandel, inbegripet barnpornografi. Nästa år kommer ytterligare en person ur personalen att rekryteras för dessa uppgifter. När det gäller särskilda projekt får dessa personer stöd av Europolpersonal från andra enheter, särskilt analytiker, IT-personal och högre tjänstemän som arbetar med utbildning.

3. Europols specifika uppgift på detta brottsområde är att underlätta kampen mot och oskadliggörandet av nätverk för människohandel med inriktning på sexuellt utnyttjande och barnpornografi genom ett bilateralt informationsutbyte via sambandsmännen hos Europol och genom analys av de senaste trenderna och tillvägagångssätten samt den pågående utvecklingen. I detta sammanhang kan även nämnas ett Europolinitiativ som går ut på att anordna en Europolutbildning med särskild inriktning på att bekämpa barnpornografi på Internet.

4. Förutom det ovan nämnda informationsutbytet samarbetar Europol och de nationella myndigheterna genom regelbundna möten om denna fråga, med deltagande av medlemsstaternas experter inom detta särskilda brottsområde. Genom dessa möten äger ett utbyte av information om relevanta erfarenheter och bästa praxis rum, liksom information om de senaste trenderna och tillvägagångssätten. Vid vissa av dessa möten deltar även företrädare för icke-statliga organisationer som La Strada och Solwodi.

5. Dessutom deltar experter från Europol i andra europeiska initiativ på detta område, genom att till exempel fungera som rådgivare till STOP-programmet. Det finns för närvarande inga uppgifter om särskilda ingripanden från Europols sida på detta område sådana ingripanden förbereds och utförs genom nationell brottsbekämpande verksamhet. Det erinras om att Europols uppgift enligt Europolkonventionen är att stödja medlemsstaternas myndigheter vid bekämpningen av den organiserade brottsligheten och inte att självt bedriva operativ verksamhet.

6. Eftersom Europol inledde sin verksamhet formellt så sent som den 1 juli, har den tid som stått till buds för utarbetande av specifika stödprojekt varit relativt kort.

(1) EGT 26, 30.1.1999, s. 21.