ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3459/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (31 oktober 1997)

Ämne: Gemensamma forskningscentret i Ispra

Giorgio Devisoni, född i Luino (Varese) den 14 december 1964, har lämnat in klagomål över det negativa beslut som fattats i samband med en uttagning till en forskningstjänst (COM/R/D/3). I klagomålet hävdar han att det är allmänt känt att den jury som fått i uppgift att avgöra de sökandes lämplighet inte ställt samma krav på alla sökande, eftersom de representanter för förvaltningen och de representanter för personalen som ingick i juryn inte kunde komma överens om kraven för de 14 första sökande som skulle väljas ut från reservlistan med 33 sökande. För att kringgå detta problem, beslutade juryn att gå helt annorlunda till väga än vad som är brukligt, genom att låta representanterna för förvaltningen välja ut sju sökande och representanterna för personalen välja ut sju sökande. Detta olämpliga tillvägagångssätt innebär att ingen av de sökande som valts ut i första hand har hela juryns stöd, eftersom ingen av de sökande som valdes ut av den ena representantgruppen (för förvaltningen eller personalen) ansågs lämplig av den andra representantgruppen. Det står klart att man om det ovanstående stämmer inte kan tala om en rättvis uttagning.

Kan kommissionen utreda hur det ligger till i denna fråga, så att de anställda vid GFC och deras fackföreningar slipper ägna tid åt eller bekymra sig över detta?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (11 december 1997)

Vid uttagningsprovet i fråga granskades 1 640 sökande av en uttagningskommitté som bestod av åtta medlemmar, fyra företrädare för de överordnade och fyra företrädare för personalen. Efter att ha gjort en första granskning av de sökande, kallade uttagningskommittén ett begränsat antal sökande till muntligt prov. De som fick göra detta prov var de som bedömdes ha de kvalifikationer som bäst motsvarade det som krävdes för de utlysta tjänsterna.

Den slutliga anställningsreserv som upprättades enhälligt av kommittémedlemmarna och som har godkänts av tillsättningsmyndigheten består av 33 namn. Anställningen av personer ur reserven är sedan beroende av budgetmöjligheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3657/97 från Anne McIntosh (PPE) till rådet (19 november 1997)

Ämne: Asylbestämmelser

Har rådet för avsikt att, med hänsyn till att EU:s medlemsstater tillämpar en rad normer och tester på de asylsökande, införa minimikrav på gemenskapsnivå i syfte att hindra falska asylsökanden från att göra anspråk på nationella statliga förmåner?

Svar (12 februari 1998)

Rådet har vidtagit ett antal åtgärder för att harmonisera medlemsstaternas granskningsförfaranden av asylansökningar. Dessa åtgärder syftar till att ge varje asylsökande ett korrekt behandling, inbegripet möjligheten att inte bevilja flyktingstatus åt personer som inte kan bevisa att de är förföljda enligt bestämmelserna i 1951 års Genèvekonvention. Bl.a. har följande åtgärder antagits:

1. Rådets gemensamma ståndpunkt av den 4 mars 1996 om harmoniserad användning av uttrycket ¨flykting¨ i artikel 1 i Genèvekonventionen av den 28 juli 1951 angående flyktingars rättsliga ställning ((EGT L 63, 13.3.1996, s. 2. )).

2. Rådets resolution av den 20 juni 1995 om minimigarantier vid handläggning av asylärenden ((EGT C 274, 19.9.1996, s. 13. )).

3. Resolution om en harmoniserad hållning till i frågor rörande mottagande tredje land ((Dok. 4464/1/95 CIREA 3. )).

4. Resolution om uppenbart grundlösa asylansökningar ((Dok. 4464/1/95 CIREA 3. )).

5. Slutsatser rörande länder där det generellt inte finns någon allvarlig risk för förföljelse ((Dok. 4464/1/95 CIREA 3. )).

Rådet övervakar för närvarande medlemsstaternas genomförande av dessa åtgärder och av denna övervakning kommer det att framgå om några ändringar eller ytterligare åtgärder är nödvändiga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3955/97 från Yvan Blot (NI) till kommissionen (12 december 1997)

Ämne: Kommissionsledmöternas användning av sina modersmål under plenarsammanträdet

Under plenarsammanträdet den 5 november 1997 uttalade sig kommissionsledamoten Van den Broek enbart på engelska. Om samtliga kommissionsledmöter följde detta exempel och övergav sina modersmål skulle engelska de facto bli kommissionens officiella språk.

Av principiella skäl, det vill säga jämställdhet mellan Europeiska unionens officiella språk, skulle det inte vara bättre om samtliga kommissionsledmöter uttalade sig på sitt modersmål under Europaparlamentets plenarsammanträden?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (22 december 1997)

Kommissionen skulle emellertid vilja påminna parlamentsledamoten om att när dess ledamöter vänder sig till en annan gemenskapsinstitution är de endast skyldiga att använda sig av ett av gemenskapens officiella språk.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3685/97 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (19 november 1997)

Ämne: Tillgång till information om bidrag på Internet

Känner kommissionen till några förslag som rör tillgången till information om bidrag på Internet?

Håller kommissionen med om att detta skulle vara ett effektivt och enkelt sätt för intresserade parter att söka inledande information om förekomsten och tillgängligheten av bidrag?

Skulle det vara möjligt att inrätta ett system i vilket den intresserade skulle kunna skriva in ett lämpligt ord och att sökmaskinen sedan hämtar fram all information om bidrag som innehåller hänvisningar till detta ord? Informationen skulle sedan kunna läsas direkt på skärmen eller, om så behövs, laddas ned.

Håller kommissionen med om att detta skulle spara enormt mycket tid och papper som slösas bort på att skicka ut irrelevanta ansökningsformulär?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (17 december 1997)

Kommissionen är i allra högsta grad medveten om möjligheterna att sprida information om öppna ansökningsomgångar, anbudsförfaranden och bidragsinformation.

Information om kommissionens öppna anbudsförfaranden och offentliga ansökningsomgångar finns att tillgå på databasen Tenders Electronic Daily (TED) - den elektroniska versionen av EGT:s S-serie. Denna databas tillhandahålls på alla officiella EU-språk via Europeiska kommissionens värddatororganisation. Servicen innefattar också ett användarvänligt hemsidesgränssnitt för Internet-användare som gör det möjligt att söka dokument på nyckelord, medlemsstat, datum, etc. Över 100 000 dokument i månaden konsulteras i denna databas. Förutom denna service driver kommissionen ett antal länkade webbservrar. Dessa servrar ger fri tillgång till information om kommissionens initiativ på alla områden. De innehåller även meddelanden om förfaranden vid offentlig upphandling och offentliga ansökningsomgångar, liksom bidragsinformation. Från alla dessa servrar kan användaren ladda ner information direkt till sin PC.

Kommissionens huvudserver Europa (URL:http://europa.en.int) informerar om all service som kommissionen erbjuder samt om länkar till de andra institutionernas webbservrar.

Vidare driver kommissionen tre webbservrar som riktar sig till specifika målgrupper: I*M Europe (URL:http://www.echo.lu), CORDIS (gemenskapens informationstjänst för forskning och utveckling) (URL:http://www.cordis.lu) och ISPO (Projektbyrån för informationssamhället) (URL:http://www.ispo.cec.be).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3408/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (28 oktober 1997)

Ämne: Privatisering av mjölkcentralen i Rom

Sedan en tid tillbaka riktar den italienska antitrustkommittén sin uppmärksamhet mot kommunen Roms överlåtelse av stadens mjölkcentral till företaget Cirio. Faktum är att Cirio efter förvärvet av centralen skulle få kontroll över nästan 70 % av mjölkmarknaden i regionen Lazio, en alltför stor andel som skulle kunna skada den fria konkurrensen inom sektorn.

Dessutom skulle förhållandet mellan Cirio och Parmalat, Italiens två främsta mjölkproducenter, med tanke på parternas gemensamma intressen kunna leda till en snedvridning av marknaden, orsakad av det ena företagets dominerande ställning, med följden att konkurrensen sätts ur spel. Allt detta kastar en mörk skugga över hela det försäljningsprojekt som drivits igenom av Roms kommun.

Med anledning av detta tillfrågas kommissionen följande:

1. Är den medveten om att den italienska antitrustkommittén är i färd med att göra en utredning av privatiseringen av mjölkcentralen i Rom?

2. Riskerar överlåtandet av mjölkcentralen till Cirio att stärka företagets dominerande ställning på marknaden till men för den fria konkurrensen?

3. Är privatiseringsprojektet i så fall att anse som berättigat i sin helhet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (26 november 1997)

Kommissionen mottog i slutet av 1996 ett klagomål angående beviljandet av allmänna medel till saneringen av Centrale del latte di Roma. I klagomålet ifrågasattes också om det privatiseringsförfarande som Roms kommun hade för avsikt att genomföra var förenligt med gemenskapens regler om offentlig upphandling.

Ärendet håller för närvarande på att utredas och kommissionen har följaktligen ännu inte tagit ställning till klagomålet.

Med hänsyn till detta, måste kommissionen tyvärr meddela att den inte kan svara på frågor angående privatiseringen av detta företag förrän den har lämnat ett svar på klagomålet i fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3115/97 från Eolo Parodi (UPE) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Momssatser på transport

Den spanska regeringen har nyligen sänkt momssatsen på transporter från 16 % till 7 %.

Detta beslut väcker på nytt frågan om anpassning i Europa av momssatserna som för närvarande varierar mellan 2 % och 10 % i transportsektorn.

Kan kommissionen upplysa om följande:

1. Anser den inte att de existerande skillnaderna kan förorsaka en snedvridning av marknaden, och finns det några studier om detta?

2. Har den för avsikt, och i så fall när, att föreslå åtgärder med hänsyn till en harmonisering av momssatserna på transport i Europa?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (10 december 1997)

Kommissionen är väl medveten om de svårigheter som finns på grund av den nuvarande situationen vad gäller mervärdesskatt på passagerartransporter. Det finns två huvudsakliga orsaker till dessa svårigheter. Å ena sidan är de regler om platsen för skattepliktiga transaktioner som för närvarande gäller synnerligen komplicerade att tillämpa (beskattning på den plats där transporten äger rum med beaktande av de avstånd som tillryggaläggs enligt artikel 9.2 b i sjätte momsdirektivet (77/388/EEG ((EGT L 145, 13.6.1977. )))). Å andra sidan föreskrivs i bilagorna till samma direktiv undantag för beskattning av passagerartransporter och möjligheten för medlemsstaterna att tillämpa en sänkt skattesats för sådana. Följaktligen är internationella passagerartransporter ofta skattefria. Vissa medlemsstater ger även hel eller delvis skattebefrielse för inhemska passagerartransporter. I de fall beskattning sker är skillnaderna mellan skattesatserna stora och det är synnerligen komplicerat att faktiskt verkställa beskattningen, särskilt när tjänsterna tillhandahålls av skattskyldiga som inte är etablerade i den beskattande medlemsstaten. Självklart är denna situation skadlig för en sund konkurrens inom transportsektorn, både mellan medlemsstater och mellan olika transportmedel.

Med tanke på de stora svårigheterna man har haft med att få beskattningen av passagerartransporter inom gemenskapen att fungera fattades ett beslut år 1995, inom ramen för arbetet gällande 1992 års förslag om passagerartransporter ((EGT C 307, 25.11.1992. )), om att inleda en studie om mervärdesskattesystemet och konkurrensen inom området passagerartransporter. Denna studie skulle avslutas före slutet av 1997. Kommissionen har för avsikt att på grundval av denna och med hänsyn till de nuvarande svårigheterna lägga fram ett dokument för samråd om detta ämne under 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1870/97 från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen (30 maj 1997)

Ämne: Europeiska unionens medverkan i utvecklingen av den galiciska bygden As Pontes

Regeringen i den galiciska regionen Galicien har undertecknat ett samarbetsavtal med ett av landets största elföretag och med de fackliga centralorganisationerna om ekonomisk utveckling i den galiciska bygden As Pontes.

Planen för återindustrialisering kommer att gälla till och med år 2001. Den autonoma administrationen skall investera 300 miljoner och elföretaget 900 miljoner.

Kan kommissionen ange i vilken utsträckning Europeiska unionen skulle kunna ansluta sig till denna plan, vilket dess bidrag till planen skulle kunna vara och inom vilket program eller vilken specifik gemenskapsåtgärd unionen skulle kunna delta i utvecklingen av denna galiciska bygd?

Kompletterande svar från Monica Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (21 november 1997)

För att bestämma den slutliga källan för ett eventuellt ekonomiskt stöd från strukturfonderna till det samarbetsavtal som regeringen i Galicien (Xunta de Galicia) har slutit med elföretaget Endesa och företrädarna för de fackliga organisationerna rörande den ekonomiska utvecklingen av det galiciska As Pontes, krävs en ansökan från de berörda myndigheterna, i vilken man anhåller om särskilt stöd till detta projekt inom ramen för ett enskilt strukturellt åtgärdsprogram.

Eftersom en sådan ansökan inte mottagits skulle det vara förhastat att fastslå från vilken källa en eventuell finansiering till detta projekt skulle komma, särskilt som den spanska regionen Galicien drar nytta av över 20 program som finansieras med gemenskapens strukturmedel. Flera av dessa (bland annat det operativa programmet Galicien 1994-1999) skulle kunna ge ekonomiskt stöd till ett projekt av detta slag förutsatt att de nödvändiga kriterierna uppfylls.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 158 , 25/05/1998 s. 0183



SKRIFTLIG FRÅGA E-3723/97 från Gianni Tamino (V) till rådet (24 november 1997) Ämne: De europeiska regeringarnas representation i rådet (konsumentfrågor) Varje medlemsstat beslutar själv vilket statsråd som skall sändas till rådets sammanträden. Anser rådet att de europeiska konsumenterna och deras intressen bäst företräds av en industri- eller jordbruksminister, vilket är vad vissa regeringar väljer, eller av en hälso- eller miljöminister? Svar (16 februari 1998) Det är medlemsstaternas regeringar som ensamma utnämner de företrädare de anser lämpligast till rådet (konsumentfrågor).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3130/97 från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Programmet för mjölk till skolorna

Det svar för kommissionen som kommissionsledamot Franz Fischler gav (10.9.1997, E-2448/97 ((EGT C 82, 17.3.1998, s. 82. ))) på min fråga om skolmjölken var otillfredsställande. I svaret förbigick han helt det som var huvudpoängen i mitt argument, nämligen att överskottsfettet i mjölkprodukter inte får vara en stödhöjande faktor i gemenskapens stödpolitik. Ju mindre fett det finns i mjölkprodukter desto bättre är de för hälsan. Av folkhälsoskäl bör man därför ge mera stöd till mjölkprodukter med låg fetthalt än till mjölkprodukter med högre fetthalt.

Mot bakgrund av ovanstående ställer jag följande följdfrågor: Hur kan kommissionen i fortsättningen motivera att den trots att den erkänner att en förminskad konsumtion av fett har en positiv effekt på folkhälsan, fortsätter med att ge ekonomiskt stöd till mjölkprodukter med hög fetthalt på bekostnad av mjölkprodukter med låg fetthalt? Kan kommissionen kosta på sig att ringakta folkhälsosynpunkterna i fråga om mjölkfetter? Innebär inte lika stöd till mjölkprodukter med låg fetthalt att man främjar användning av alla mjölkprodukter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (17 december 1997)

Bidraget till skolmjölk ingår inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter. Avsikten med det är att framhäva mjölkens värde genom dess två beståndsdelar fett och protein. Med hänsyn till detta mål försöker kommissionen, genom att fastställa förteckningen över bidragsberättigade produkter och repektive bidragsbelopp, att främja en sund och varierad kost utan att därför vilja påverka bidragsmottagarnas val mellan olika mjölkprodukter.

Kommissionen kommer att utvärdera programmets reklameffekter och dess bidrag till en sund diet och kommer att vidta nödvändiga åtgärder för att justera programmet om det skulle visa sig nödvändigt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3481/97 från Panayotis Lambrias (PPE) till kommissionen (31 oktober 1997)

Ämne: Tillämpning av gemenskapsrätten i medlemsstaternas nationella domstolar

Mot bakgrund av att det sätt på vilket man tillämpar gemenskapslagstiftningen i medlemsstaternas nationella domstolar är en betydelsefull källa för gemenskapsrätten, tillfrågas kommissionen om den på ett systematiskt sätt följer hur EU:s rättsakter tillämpas i de nationella domstolarna och om den tar hänsyn till de beslut som direkt eller indirekt berör Europeiska unionens lagstiftning?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (16 december 1997)

Kommissionen håller sig fortlöpande informerad om rättspraxis i de nationella domstolarna vad gäller tillämpningen av gemenskapsrätten.

Just denna information gör det möjligt för kommissionen att ägna bilaga VI i sin årliga rapport om kontrollen av tillämpningen av gemenskapsrätten ((EGT C 332, 3.11.1997. )) åt ¨nationella domstolars tillämpning av gemenskapsrätten¨. Parlamentet är mottagare av denna rapport. Denna bilaga innehåller vanligtvis två delar: den första ägnas åt tillämpningen av artikel 177 i EG-fördraget och den andra åt viktiga avgöranden som fällts av de högsta nationella rättsinstanserna i sista instans.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3585/97 från Kirsten Jensen (PSE) till kommissionen (13 november 1997)

Ämne: Ständiga kommittén för växtskydd

Kan kommissionen berätta vilka organisationer som är företrädda i den ständiga kommittén för växtskydd?

Det europeiska jordbrukarförbundet EFA har länge försökt få en plats i denna kommitté. Kan kommissionen tala om varför EFA ännu inte blivit medlem av kommittén?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (18 december 1997)

Ständiga kommittén för växtskydd inrättades genom rådets beslut 76/894/EEG av den 23 november 1976 ((EGT L 340, 9.12.1976. )) och består av företrädare för medlemsstaterna och en företrädare för kommissionen som ordförande.

Kommittén utövar de funktioner som den tilldelas i de bestämmelser som antas av rådet med avseende på växtskydd, under de omständigheter och i enlighet med de villkor som fastställs i dessa. I flera direktiv, såsom i direktiv 79/117/EEG om förbud mot att växtskyddsprodukter som innehåller vissa verksamma ämnen släpps ut på marknaden och används ((EGT L 33, 8.2.1979. )) och direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden ((EGT L 230, 19.8.1991. )) har kommissionen fått i uppdrag att vidta vissa åtgärder i enlighet med tillsynskommittéförfarandet. Ständiga kommittén för växtskydd avger sitt yttrande över de förslag till åtgärder som kommissionen lägger fram inom ramen för detta beslutsförfarande.

Det finns inga planer på att låta företrädare för branschorganisationer delta i denna kommitté. Samråd hålls dock med branschorganisationerna inom de rådgivande kommittéer som kommissionen har inrättat för EU-jordbrukets huvudsektorer. Den planerade omstruktureringen av dessa kommittéer omfattar även inrättande av en Ständig arbetsgrupp för växtskyddsfrågor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3535/97 från Yiannis Roubatis (PSE) till rådet (14 november 1997)

Ämne: Livsfarlig arsenikcistern i Albanien

Ordföranden i hälsokommissionen i italienska Gerusia, Francesco Carella, upptäckte under ett officiellt besök i Albanien att man vid en kemisk fabrik i Fieri i Albanien förvarar 800 kubikmeter arsenik i en cistern. Cisternen är på väg att rämna och den kommer i så fall att förorsaka en enorm miljökatastrof och skapa direkta hälsorisker för medborgarna i Albanien, Grekland och Italien.

Har rådet för avsikt att erbjuda tekniskt och ekonomiskt bistånd till den albanska regeringen för att man skall kunna reparera eller avlägsna den riskabla cisternen?

Svar (12 februari 1998)

Sedan Albanien bröt sin isolering har gemenskapen lämnat ett avsevärt bistånd till detta land: 557 miljoner ecu mellan 1991 och 1996. Vid flera tillfällen efter den nyligen inträffade krisen i Albanien och senast vid sitt möte den 10 november 1997 har rådet haft tillfälle att på nytt ge uttryck för gemenskapens beslutsamhet att fortsätta sin biståndsinsats. Det står emellertid klart att landets sunda förvaltning faller under de albanska myndigheternas grundläggande och oinskränkta ansvar.

När det gäller det särskilda fallet med lagring av arsenik i fabriken i Fier delar rådet den ärade parlamentsledamotens oro. Eftersom hjälpprogrammen, särskilt Phare, förvaltas av kommissionen, åligger det denna institution * som känner till de fakta som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till och som för närvarande genomför en utvärdering av situationen * att planera nödvändigt bistånd för att i samförstånd med de albanska myndigheterna bidra till lösningen av de problem som har uppstått.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3485/97 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (3 november 1997)

Ämne: Warszawakonventionen och en Essexinvånare som hölls som gisslan i Kuwait - skadeståndsanspråk på British Airways

Med hänsyn till klagomålen, som länge framförts av Essexinvånaren Edward Hammett och 367 passagerare från British Airways flyg 149, över att flygbolaget vårdslöst och avsiktligt landade i Kuwait efter Irakinvasionen under Gulfkriget, kommer kommissionen att överväga Europeiska unionens eventuella behörighet i samband med en möjlig utredning?

Kommer kommissionen särskilt att beakta viktiga aspekter på europeisk unionsrätt som skulle kunna vara tillämpliga, med tanke på att passagerare i Frankrike har fått ersättning av British Airways efter rättegångsförhandlingar där, medan de brittiska medpassagerarna har nekats ersättning i sitt eget land?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3485/97 och E-3487/97 ingivna av Neil Kinnock för kommissionen (11 december 1997)

De beklagliga och hemska upplevelser som drabbade passagerarna på British Airways flight 149, som landade i Kuwait efter Iraks invasion, tycks inte innebära något brott mot gemenskapslagstiftningen. Det finns inte någon gemenskapslagstiftning som är tillämplig på detta fall, och därmed saknas det skäl för kommissionen att göra en utredning. Passagerarnas rättigheter beror i detta fall på tillämpningen av gällande nationella lagar och Warsawakonventionen.

Kommissionen överväger emellertid möjligheten att vidareutveckla konsumentpolitiken på flygtransportområdet. En övergripande utvärdering av de villkor som tas med i transportkontrakt har slutförts, och den har nyligen lagts fram för kommissionen. Kommissionen samråder nu med alla berörda parter om resultaten från denna studie.