SKRIFTLIG FRÅGA P-3226/97 från Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) till kommissionen (9 oktober 1997)

Ämne: Hur effektiveringen av produktionen påverkar jordbruket i Polen och Ungern och vad det här kommer att innebära för balansen inom unionens jordbruksproduktion

Agenda 2000 är i första hand inriktad på unionens utvidgning österut och på att förbättra konkurrenskraften för EU:s jordbruksproduktion på den världsomfattande livsmedelsmarknaden. Inom ramen för utvidgningen österut kommer Ungern och Polen att anslutas till Europeiska unionen och dessa länders jordbruksproduktionspotential är mycket ansenlig. Om Polens åkerareal sköttes med nederländsk effektivitet skulle den räcka till för att ge föda åt samtliga medborgare i EU. I kommissionens utredningar saknas en mer noggrann analys av hur rörligheten för de nya medlemsländernas jordbruksprodukter efter anslutningen bör ske på den gemensamma marknaden. Eftersom kommissionen inte har gjort någon som helst bedömning av detta saknas ett centralt element i värderingen av utvidgningens effekter.

Efter Ungerns och Polens anslutning kommer både kunnande och kapital från Västeuropa att exporteras till dessa nya medlemsländer, vilket leder till att de här ländernas produktionspotential kommer att utnyttjas mycket effektivare än vad som är fallet idag, och det kommer i sin tur att innebära att mängden livsmedel på EU:s gemensamma marknad ökar. Enligt bedömningar på basis av de nuvarande medlemsländernas produktion kommer EU i början av 2000-talet att ha en överproduktion på spannmål, mjölkprodukter och nötkött. Mot bakgrund av detta är det av största vikt att utreda hur de nya medlemsländernas produktion kommer att påverka situationen vad gäller överproduktion.

Har man för avsikt att utfärda kvoter för de nya medlemsländernas produktion, på samma sätt som man gjorde då Sverige, Finland och Österrike anslöt sig (mjölkkvot, socker- och stärkelsekvot samt totalmängden åkerareal som berättigas EU-stöd)?

Om man har tänkt använda sig av kvoter, till vilken tidsmässig nivå har man i så fall tänkt binda dem?

På vilket sätt kan man hindra att anslutningen av de viktiga jordbruksproducerande länderna Ungern och Polen eventuellt för med sig negativa effekter på unionens jordbruksproduktionsbalans?

När kommer kommissionen att offentliggöra utredningar över hur den ökade effektiveringen kommer att påverka produktionen i Ungern och Polen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (3 november 1997)

I Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 slutlig. )) har kommissionen lagt fram förslag till hur gemenskapen på ett övergripande sätt skall svara på framtida utmaningar, och även till unionens nya budgetram, den kommande utvidgningen och reformering av strukturpolitiken och den gemensamma jordbrukspolitiken.

De nya medlemsstaterna kommer att tillämpa det regelverk om jordbruk som gäller i gemenskapen när de ansluter sig, inklusive produktionskvoter och andra sätt att styra tillgången med undantag av åtgärder under övergångsperioden i den utsträckning som de anses vara nödvändiga. Andra åtgärder kommer att vara beroende av resultaten av anslutningsförhandlingarna och reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP).

De föreslagna reformerna av den gemensamma jordbrukspolitiken inbegriper en minskning av marknadsprissubventioner, åtföljd av direkta betalningar och en integrerad landsbygdspolitik. Syftet med dessa reformer är att förbättra det europeiska jordbrukets och livsmedelsindustrins konkurrenskraft både på den inre marknaden och på världsmarknaden samt att säkerställa en balanserad utveckling mellan produktion och efterfrågan inom och utom Europeiska unionen.

Kommissionen har analyserat situationen i ansökarländerna under en lång tidsperiod. Resultaten offentliggjordes som en serie om tio länderrapporter i mitten av 1995 och i det dokument om jordbruksstrategi ((CSE(95) 607. )) som överlämnades till Europeiska rådet vid dess möte i Madrid i december 1995. I april 1997 offentliggjorde kommissionen en undersökning om långtidsprognoserna för säd-, mjölk- och köttmarknaden, som även innehöll en uppdaterad bedömning av ansökarländernas framtidsutsikter. Kommissionen håller på och uppdaterar de tio länderrapporterna och fortsätter att följa utvecklingen.