SKRIFTLIG FRÅGA E-0732/01

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(9 mars 2001)

Ämne: Tekniska standarder för mobiltelefoner för att eliminera strålningsrisken

Uppgifterna om farlig strålning från mobiltelefoner ger upphov till oro för omfattande skador, inte minst på barns hälsa.

Eftersom strålningsrisken beror på avståndet mellan telefonen och användarens huvud, är den närmaste lösningen att mobiltelefoner tillverkas så att hörtelefonen inte sitter ihop med själva mikrofondelen på det sätt som är möjligt med så kallade hands free-tillbehör. Av konsumentskyddshänsyn bör denna lösning inte bara vara en valfri möjlighet. I stället bör det i EU fastställas en allmän standard som innebär att hörtelefonen och mikrofonen inte byggs in i själva telefonen, utan ansluts med en sladd som garanterar att strålningen från sändaren inte kommer nära användarens huvud. Denna ändrade konstruktion på alla nya mobiltelefoner kommer inte att innebära några särskilda kostnader, och eftersom telefonernas livslängd är relativt kort kommer utbytet av de farliga telefonerna att ske automatiskt under en rätt kort period.

Kommer kommissionen att lägga fram förslag om en ny teknisk standard för mobiltelefoner som innebär att strålningsrisken elimineras?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(12 juni 2001)

På grundval av gällande lagstiftning om mobiltelefoners säkerhet(1) har kommissionen gett de europeiska standardiseringsorganisationerna i uppdrag (M/305(2)) att utarbeta standarder om elektromagnetiska fält som alstras av sådan utrustning som ligger inom de två ovannämnda direktivens tillämpningsområde.

Den standardisering som rör just mobiltelefoner har prioritet. Den första samlingen standarder väntas i april 2001. Denna första samling kommer att handla om mätning av de alstrade elektromagnetiska fälten och om gränsvärden för dem, vilka skall ligga i nivå med gränsvärdena i rådets rekommendation. De gränsvärden som anges i rådets rekommendation är satta med tillämpning av försiktighetsprincipen och har en säkerhetsfaktor på över 50 i förhållande till allvarlig fara.

Enligt de principer som gäller för den nya metoden innehåller gemenskapsrätten grundläggande krav (t.ex. hälsa, säkerhet m.m.), medan standardiseringsorganisationerna tar fram standarder som ger uttryck för dessa krav i sådana tekniska termer att standarderna, när de används, gör att överensstämmelse får förutsättas. Tillverkarna uppmuntras därmed att uppfinna nya sätt att konstruera mobiltelefoner som svarar mot kraven. Ett av dessa nya sätt kan vara den lösning som frågeställaren beskriver.

Av de skäl som redovisas ovan har kommissionen bestämt sig för att hantera frågan via standarder för mätning och gränsvärden, medan utformningen lämnas åt tillverkarna.

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (EGT L 91, 7.4.1999) och rådets direktiv 73/23/EEG av den 19 februari 1973 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om elektrisk utrustning avsedd för användning inom vissa spänningsgränser (EGT L 77, 26.3.1973) och rådets rekommendation 1999/519/EG av den 12 juli 1999 om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz) (EGT L 199, 30.7.1999).

(2) Hela texten i standardiseringsuppdraget M/305 ligger på följande hemsida: http://europa.eu.int/comm/enterprise/electr_equipment/lv/index.htm (titta under EMF).