ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1057/01

från Pat Gallagher (UEN) till kommissionen

(5 april 2001)

Ämne: Veterinärinspektioner på slakterier

Kan kommissionen bekräfta att det vore korrekt att tolka rådets direktiv 64/433/EEG(1), i synnerhet artiklarna 2d och 9, som att besiktningsveterinären skall vara fysiskt närvarande på slakteriet under inspektion före och efter slakt?

(1) EGT E 121, 29.7.1964, s. 2012.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 juni 2001)

I det ändrade rådsdirektivet 64/433/EEG fastställs hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött från husdjur av följande slag: nötkreatur, svin, får och getter samt tama hästdjur.

I artikel 3.1 A fastställs att slaktkroppar skall b) härröra från ett slaktat djur som besiktats före slakt av en officiell veterinär och d) ha besiktats efter slakt av en officiell veterinär.

I artikel 9 fastställs följande: Medlemsstaterna skall säkerställa följande: i) Att minst en officiell veterinär hela tiden är närvarande vid besiktningar före och efter slakt på slakterier som godkänts i enlighet med artikel 10.

Genom undantag från artikel 3 får dock medlemsstaterna enligt artikel 4 släppa ut kött på marknaden från anläggningar som bedriver småskalig verksamhet för att saluhållas direkt på den lokala marknaden enligt vissa villkor. Dessa villkor innebär en viss handlingsfrihet på så sätt att slakteriet i fråga måste meddela veterinären tidpunkten för slakten i förväg, så att denne kan utföra en besiktning före slakt, antingen på gården eller på slakteriet. Dessutom måste den officiella veterinären, eller en assistent under ledning av en officiell veterinär, utföra besiktningen av köttet efter slakt, och om köttet har skador eller verkar ha försämrats, måste besiktningen efter slakt utföras av den officiella veterinären.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2089/01

från Marco Pannella (TDI) till rådet

(12 juli 2001)

Ämne: Pressfriheten i Laos och finansieringen av tidskriften Le Rénovateur

Demokratiska folkrepubliken Laos regering har totalt monopol på massmedia. Den lagstiftning som reglerar media föreskriver fängelsestraff på mellan 5 och 15 år för alla journalister som inte rapporterar fakta på ett konstruktivt sätt eller på ett sätt som hindrar kommunistpartiets arbete. Den 8 juni utfärdade Laos informations- och kulturminister Phandouangchit Vongsa en lag som i detalj anger de bestämmelser som alla journalister hädanefter måste rätta sig efter i sin nyhetsrapportering och som förstärker kontrollen av information som offentliggörs på internet. Veckotidningen Le Rénovateur, som utkommer på franska och som finansieras av l'Agence intergouvernementale de la Francophonie, undslipper inte på något sätt myndigheternas kontroll. Innehållsmässigt skiljer den sig inte alls från de övriga publikationerna eftersom den endast ger den offentliga översättningen på franska av informationsdepartementets texter. Chefredaktören på Le Rénovateur är för övrigt också chefredaktör på Vientiane Times (den engelska utgåvan av en av de nationella tidningarna på språket lao).

Känner rådet till att medlemsstaterna inom ramen för sitt deltagande i l'Agence intergouvernementale de la francophonie finansierar en publikation som kontrolleras av ett enda parti? Anser inte rådet att en sådan finansiering, även om den är indirekt, helt strider mot EU:s officiella politik att främja pressfriheten? Om så är fallet, tänker rådet behandla denna fråga vid något av sina kommande möten, och mer generellt, vilka konkreta och kraftfulla initiativ tänker rådet ta för att främja en verklig pressfrihet i Laos?

Svar

(27 november 2001)

Rådet har inte blivit informerat om finansieringen av tidningen Le Rénovateur. Rådet värnar om pressfriheten och stöder den överallt, vare sig det är i Demokratiska folkrepubliken Laos eller någon annanstans. Berörda medlemsstater har, under rådets förfaranden, blivit uppmärksammade på den ärade parlamentsledamotens oro.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2600/01

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(20 september 2001)

Ämne: Omsättningsskatt beträffande tjänster som gäller yrkeshälsa

Enligt den österrikiska lagstiftningen om omsättningsskatt (§6 Abs. 1 Ziff. 19 UStG 1994) omfattas en läkare (fysisk person) av den i paragraf 6 anförda befrielsen från omsättningsskatt medan denna bestämmelse inte gäller för ett bolag med begränsat ansvar för bolagsmännen (GmbH) som erhållit tillstånd i enlighet med gällande lagstiftning.

Överensstämmer denna diskriminerande tillämpning av lagstiftningen om omsättningsskatt som radikalt skiljer mellan fysiska personer och bolag med EU:s regelverk?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(17 oktober 2001)

Kommissionen anser att det undantag som föreskrivs i artikel 13 A 1 c i sjätte momsdirektivet (rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund)(1)) för sjukvårdande behandling som ges av medicinska yrkesutövare inte enbart är tillämpligt på sjukvårdande behandling som ges av fysiska personer utan även på sjukvårdande behandling som ges av juridiska personer.

Kommissionen noterar att denna fråga även är föremål för ett förhandsavgörande som för närvarande behandlas av EG-domstolen (mål C-141/00).

(1) EGT L 145, 13.6.1977.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2113/01

från Gordon Adam (PSE) till rådet

(13 juli 2001)

Ämne: Miljökonsekvensbedömning av kärnkraftverket Temelin

Delar rådet uppfattningen att Tjeckien har uppfyllt de åtaganden som gjordes i Melk mot bakgrund av rapporten om ovannämnda bedömning, vars utarbetande man enades om i Melk i december 2000 och som avslutades med en offentlig utfrågning i Wien i juni 2001? Delar rådet även uppfattningen att det inte finns några säkerhetsskäl till varför starten av reaktor ett inte skulle kunna ske?

Svar

(27 november 2001)

Rådet känner inte till rapporten. Inte heller är rådet engagerat i den utvärdering som den ärande parlamentsledamoten nämner.

Rådet fäster emellertid stor vikt vid att kandidatländerna uppnår en hög kärnsäkerhetsnivå. Därför utarbetades en rapport om kärnsäkerhet i dessa länder med detaljerade rekommendationer för varje land. Dessa rekommendationer har överlämnats till kandidatländerna, inklusive Tjeckiska republiken, och gäller bland annat kärnkraftverket Temelin.

Svar på dessa rekommendationer väntas nu och kommer att behandlas inom ramen för utvidgningsförhandlingarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1825/01

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till rådet

(27 juni 2001)

Ämne: Beslutsfattande och konstruktiv röstnedläggelse i försvarsfrågor

Enligt artikel 23 i avdelning V i Amsterdamfördraget skall beslut enligt denna avdelning fattas enhälligt av rådet. Utöver detta ingår det i artikeln en princip om sk. konstruktiv röstnedläggelse. Kan rådet uppge hur den tolkar denna artikel? Skall fördraget tolkas så att en enda medlemsstat i enlighet med kravet på enhällighet kan förhindra att krishanteringsgrupper används för vissa uppdrag, om staten röstar emot beslutet och inte går med på att avstå från att rösta?

Svar

(26 november 2001)

I artikel 23.1 i Fördraget om Europeiska unionen fastställs att beslut enligt avdelning V i EU-fördraget (om den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken) fattas enhälligt av rådet. I denna artikel fastställs även att det faktum att personligen närvarande eller företrädda medlemmar avstår från att rösta inte hindrar att sådana beslut fattas.

I punkt 2 i samma artikel upprättas en förteckning över de fall när rådet, med avvikelse från bestämmelserna i punkt 1, skall besluta med kvalificerad majoritet, med särskilt angivande av att denna punkt under alla omständigheter inte skall tillämpas på beslut som har militära eller försvarsmässiga konsekvenser.

Därav följer att de beslut som har militära eller försvarsmässiga konsekvenser fattas enhälligt av rådet. Följaktligen kan en enda medlem av rådet genom att rösta mot beslutet förhindra att det antas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2416/01

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(5 september 2001)

Ämne: Tillägg för enkelrum

Det är sedan länge vanligt att researrangörer tar ut ett tillägg för enkelrum som innebär att personer som reser ensamma måste betala extra för att få ett eget rum.

Det ursprungliga skälet till detta var att semesteranläggningar genom tillägget kunde ta igen det inkomstbortfall som uppstod då en ensamresenär upptog ett dubbelrum. Trots detta är det idag vanligt att en person som reser ensam får betala tillägg för ett enkelrum.

Vad anser kommissionen om den här typen av orättvisa tillägg, särskilt i de fall då resenären ändå bor i en inkvartering ämnad för en person (enkelrum)?

Tänker kommissionen se över frågan i syfte att få tillägget avskaffat?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(18 oktober 2001)

Det sätt på vilket hotellrumskostnaden tas ut varierar från land till land. priset kan t.ex. beräknas per capita eller per rum. Kommissionen är naturligtvis medveten om att det är vanligt att hotellen tar ut ett tillägg för enkelrum.

Kommissionen har emellertid ingen behörighet i den här frågan. Det är istället ett ärende för den berörda medlemsstaten och respektive företag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2044/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Tunnelbanan i Athen bristfälliga arbeten och böter

Enligt rapporten från expertgruppen inom företaget Attiko Metro har tunnelbanan i Athen brister, svagheter och dåligt utförda arbeten och detta har fått det grekiska ministeriet för miljö, fysisk planering och offentliga arbeten att ålägga det konsortium som bygger tunnelbanan 5,35 miljarder drakmer i böter. Enligt rapporten rör sig de bristfälliga arbetena om brister i vagnparken, intensivt buller, slarv med motorerna i vagnarna, minskad livslängd för vagnshjulen, avsaknad av åskledare och fel i tunnlar och på stationer vilket gjort att fuktskador har uppstått på många ställen.

EU har till mycket stor del finansierat detta projekt. Vad anser kommissionen om dessa brister? Kände kommissionens enheter till detta innan de fick upplysningar från de grekiska myndigheterna? Hur ställer sig kommissionen till att tunnelbanans sträckning från Monastiraki till Egaleo beräknas bli klar på 1 160 kalenderdagar, samtidigt som det enligt kontraktet avsatts endast 90 dagar till utgrävningar en tidsperiod som grekiska arkeologer offentligt har sagt är alldeles för kort för att de skall kunna göra sitt arbete?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(13 september 2001)

På grundval av uppgifter från företaget Attiko Metro, projektledare för de nya linjerna i Atens metro, och före det preliminära godkännandet av projektet, har ett belopp som svarar mot ett antal punkter som inte är fullt förenliga med kontraktsbestämmelserna inte betalats ut till kontraktsinnehavarna. Detta innehållna belopp skall motivera kontraktsinnehavaren att vidta nödvändiga åtgärder, varefter det fullständiga beloppet kommer att betalas ut. Om dessa åtgärder inte vidtas kommer beloppet att användas till att betala de andra kontraktsslutande parter vars tjänster kommer att behövas för att reparationerna skall kunna utföras.

Detta är allmän och god praxis från projektledarens sida och den grundar sig på internationella normer för förvaltning av större projekt rörande civila, elektromekaniska och elektroniska system.

I enlighet med subsidiarietsprinciepn och på grund av att förvaltningen av de europeiska regionala programmen är decentraliserad, får kommissionen inte systematiskt information om genomförandet av kontrakt som medlemsstaterna tecknat för allmänna byggprojekt som medfinansieras av gemenskapens fonder, om den inte uttryckligen ber om att hållas informerad.

När det gäller sträckningen Monastiraki-Egaleo har Attiko Metro upplyst kommissionen om att eftersom området Egaleo innebär en stor arkeologisk utmaning sattes undersökningar igång på alla stationer och i alla schakt under 1998. Denna omfattande arkeologiska undersökning har slutförts på många ställen och befinner sig i ett långt framskridet stadium på andra. De 90 dagar som kontraktsinnehavaren har avsatt för arkeologiska undersökningar skall bara täcka oväntade undersökningsbehov. Dessa dagar kan vid behov utökas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1341/01

från Glyn Ford (PSE) till rådet

(21 maj 2001)

Ämne: Rätt till anställning för präster

Anser rådet att dess mål bör vara att garantera att alla anställda har full rätt till anställning oberoende av arbetsuppgiften? När planerar det att utvidga denna rätt till präster, som för närvarande i vissa fall behandlas på ett nästan feodalt sätt av icke-liberala religiösa myndigheter?

Svar

(26 november 2001)

Rådet håller med om att, enligt artikel 136 i EG-fördraget, är ett av målen för gemenskapen och medlemsstaterna att främja förbättrade arbetsvillkor och fullgott socialt skydd för arbetstagare.

Rådet erinrar dock om att det i förklaring 11 som utgör bilaga till slutakten i Amsterdamfördraget står att Europeiska unionen respekterar och ingriper inte i kyrkors och religiösa sammanslutningars och samfunds ställning i medlemsstaterna.

Denna förklaring citeras dessutom i skäl 24 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet, där det fortsättningsvis konstateras att medlemsstaterna får föreskriva särskilda bestämmelser om verkliga, legitima och nödvändiga yrkeskrav för utövning av en yrkesverksamhet.

Det erinras också om att det i direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om vissa aspekter på organisationen av arbetstider föreskrivs vissa undantag (artikel 17.1 c) för arbetstagare som officierar vid religiösa ceremonier i kyrkor och religiösa samfund.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1579/01

från Adeline Hazan (PSE) till rådet

(28 maj 2001)

Ämne: Familjers rätt till återförening

Nästa rådsmöte (rättsliga frågor) skall diskutera förslaget till ett europeiskt direktiv om familjers rätt till återförening, 2829 maj 2001.

Det är en väsentlig text för att förverkliga ett normalt familjeliv, något som understryks i den europeiska stadgan om mänskliga rättigheter, artikel 8, enligt vilken varje människa har rätt till respekt för sitt familjeliv.

Men det finns idag skäl att oroa sig för projektets framtid, eftersom vissa medlemsstater vill gå bakåt och införa betydande ändringar, fastän detta är ett första konkret och modigt steg mot att genomföra den tredje pelaren i gemenskapen:

- förlänga väntetiden till mer än ett år för att personer från tredje land skall få begära återförening av familjen,

- snävt begränsa antalet familjemedlemmar som kan få återförenas genom att utesluta föräldrar, ogifta par, myndiga barn som försörjs av familjen,

- inte ge familjemedlemmar arbetstillstånd när de kommer till mottagarlandet,

- tillåta staterna att dra tillbaka uppehållstillståndet för återförenade familjemedlemmar om de inte längre uppfyller villkoren två år efter återföreningen.

Förslaget till direktiv, med parlamentets ändringar, är en viktig text som bör få ett fast och slutgiltigt stöd från rådet. Vilken är rådets klara och tydliga ståndpunkt i denna fråga? Kommer rådet att se till att man gör slut på ideologier som bygger på en selektiv och föråldrad syn på europeiskt medborgarskap?

Svar

(21 november 2001)

Den 21 januari 2000 lade kommissionen fram ett förslag till rådets direktiv om rätt till familjeåterförening. Till följd av Europaparlamentets yttrande som avgavs den 6 september 2000 lade kommissionen fram ett ändrat förslag den 11 oktober 2000.

Det ändrade förslaget har ingående granskats vid flera behandlingar av texten. Eftersom det ännu inte har varit möjligt att uppnå enighet om ett visst antal grundläggande frågor när det bland annat gäller de personer som bör kunna komma i fråga för familjeåterförening eller de olika tidsfrister som skall iakttas i samband med detta, fortsätter diskussionerna om förslaget till direktiv inom rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1963/01

från Luisa Morgantini (GUE/NGL) till rådet

(12 juli 2001)

Ämne: Galucci, biståndsarbetare från Europeiska unionen, häktad i och utvisad från Israel

Den 8 juni häktades Galucci, som arbetar för ett humanitärt biståndsprojekt finansierat av Europeiska kommissionen, vid flygplatsen Ben Gourion och trots att han tydligt kunde motivera syftet med sin resa förhördes han under flera timmar. Han förbjöds att ringa till sitt konsulat, hans dator undersöktes, hans disketter beslagtogs och därefter utvisades han till Italien.

Kommer rådet att reagera till följd av de israeliska myndigheternas handlande, som i hög grad undergräver en tillfredsställande utveckling av de humanitära projekt som Europeiska unionen finansierar till förmån för den palestinska befolkningen som drabbas mycket hårt av kriget?

Vilka konkreta åtgärder avser rådet att vidta?

Svar

(29 november 2001)

Kommissionen, som har ansvar för att genomföra humanitärt stöd, har inte tagit upp Marco Galuccis fall med rådet.

För det första skall kommissionen avgöra om häktningen och utvisningen av Marco Galucci strider mot de avtal som kommissionen har ingått med Israel och om de israeliska åtgärderna hindrar projektets genomförande och, om så är fallet, vidta nödvändiga mått och steg.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2332/01

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till rådet

(3 augusti 2001)

Ämne: WTO:s nya förhandlingsrunda i Qatar (913 november)

Ett viktigt mål för den gemensamma handelspolitiken är för närvarande genomförandet av en ny fullständig multilateral förhandlingsrunda.

Vilka åtgärder har det belgiska ordförandeskapet planerat inför den fjärde ministerkonferensen i Doha för att förstärka kommissionens förhandlingsmandat så att den kan inta en stark position i Qatar i november, försvara sin tidsplan och, framför allt, nå konsensus i Världshandelsorganisationen (WTO)?

Svar

(6 december 2001)

Rådet kommer vid ett av sina förestående möten att uppmanas diskutera förberedelserna för WTO:s fjärde ministerkonferens. I detta sammanhang erinrar rådet om att dess slutsatser från den 26 oktober 1999 fortfarande ligger till grund för Europeiska unionens ståndpunkt beträffande multilaterala handelsöverläggningar inom WTO, särskilt i fråga om fortsatt liberalisering av handelsutbytet, stärkta regler för WTO och integrering av utvecklingsländerna i det multilaterala handelssystemet. På denna grundval fortsätter unionen aktivt sina strävanden att övertyga övriga medverkande inom WTO för att vid konferensen i Doha kunna inleda en övergripande förhandlingsrunda med multilaterala handelsöverläggningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2628/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(27 september 2001)

Ämne: Rådets möte den 20 juli 2001

Kan kommissionen ange om det hölls några omröstningar under rådets (budget) möte den 20 juli 2001 och om så är fallet, hur många och om vilka ärenden?

Kan kommissionen dessutom ange hur alla som deltog i omröstningen röstade om varje ärende som togs upp under mötet?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2620/01, E-2622/01, E-2624/01, E-2626/01 och E-2628/01ingivet av Romano Prodi för kommissionen

(15 oktober 2001)

Enligt artikel 9 i rådets arbetsordning är det rådets sak att offentliggöra omröstningsresultat och röstmotiveringar från rådets medlemmar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2370/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(8 augusti 2001)

Ämne: Fördelning av anslag till forskning och utveckling

Kan kommissionen ange vilka anslag varje medlemsstat hittills har fått för projekt som lagts fram inom ramen för det femte ramprogrammet för forskning och utveckling (19982002), och samtidigt specificera varje projekts inriktning?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(17 oktober 2001)

Ekonomiskt stöd inom ramen för gemenskapens ramprogram för forskning ges till konsortier bestående av juridiska personer (universitet, forskningscentrum osv.) från olika medlemsstater. Konsortierna genomför specifika forskningsprojekt gemensamt och i gränsöverskridande samarbete. Medlemsstaterna själva kan inte få ekonomiskt stöd till forskning från gemenskapens budget.

Ramprogrammets mervärde består i främjandet av europeiskt forskningssamarbete och sammanslutning i nätverk. Den största fördelen med programmen är att varje part får tillgång till samtliga resultat från de projekt denne deltar i, oberoende av sitt ekonomiska bidrag eller erhållet gemenskapsstöd.

Information om antalet deltagare från de olika medlemsstaterna i varje särskilt forskningsprogram återfinns i den årsrapport om forskningsverksamheten som offentliggörs varje år(1). Den statistiska bilagan till 2001 års rapport skickas direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

I Cordis-databasen på Internet (http://www.cordis.lu) får man tillgång till information och sökfunktioner. Man kan till exempel få en förteckning över alla projekt med deltagare från en viss region samt uppgifter om projektens mål, totala kostnader och gemenskapsstöd.

(1) KOM(2000) 842 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1779/01

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(15 juni 2001)

Ämne: Mekanismer för tekniskt stöd till Kina

På grundval av gemenskapens direktiv 91/492/EEG(1) och 91/493/EEG(2) fattades kommissionens beslut 97/20/EG(3) som innehåller en förteckning över de länder som har rätt att exportera musslor till EU. Kina fanns inte med i denna förteckning till följd av att de rapporter som begärts in om kemiska, mikrobiologiska och toxikologiska kontroller av områdena ifråga inte var tillförlitliga.

Inom ramen för det övergripande avtalet med Kina åtog sig EU att hjälpa Kina att övervinna de tekniska svårigheterna för att på så sätt kunna fullfölja sina åtaganden. Avser kommissionen med beaktande av detta att inrätta mekanismer för tekniskt stöd för att Kina skall kunna uppfylla inte bara EU:s krav utan också sina åtaganden inför upptagandet i Världshandelsorganisationen?

(1) EGT L 268, 24.9.1991, s. 1.

(2) EGT L 268, 24.9.1991, s. 15.

(3) EGT L 6, 10.1.1997, s. 46.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 juli 2001)

Kommissionens byrå för livsmedels- och veterinärfrågor besökte Kina 1999. Under besöket noterades de kinesiska ansträngningarna att uppnå de normer som krävs för att uppfylla gemenskapens hälsokrav beträffande musslor (skaldjur). Den drog dock slutsatsen att de kinesiska myndigheterna ännu inte kunde säkerställa att skaldjur avsedda för gemenskapens marknad var kontrollerade och säkra. I synnerhet ansågs övervakningssystemet för biotoxiner och smittämnen när det gäller levande musslor vara otillräckligt. Det beslutades därför att man tills vidare inte skulle föreslå att Kina skulle föras upp på förteckningen över de länder som får exportera skaldjur till EU.

Inom ramen för det bilaterala avtalet från maj 2000 beträffande Kinas anslutning till Världshandelsorganisationen (WTO) har unionen åtagit sig att samarbeta med Kina för att underlätta för landet att genomföra WTO:s bestämmelser. Tekniskt stöd kommer naturligtvis att spela en nyckelroll och med tanke på detta har unionen ett antal samarbetsprojekt, till ett värde på 25 miljoner euro, varav en del inletts och en del är klara att inledas inom den närmaste framtiden. Ett av dessa program är ett ramprogram som kom igång förra året och som särskilt utformats för att bistå Kinas regering och förvaltning i arbetet med att förbättra deras kapacitet att fullgöra kommande åtaganden inom ramen för WTO. Programmet består av ett antal specialiserade moduler inriktade på de delar av den kinesiska förvaltningen som kommer att hantera olika aspekter av genomförandet av WTO:s bestämmelser - inklusive området sanitära och fytosanitära normer.

Det har också beslutats att framtida stöd skall koncentreras på att stödja ekonomiska reformer och genomförandet av WTO:s bestämmelser. För att säkerställa att stödet inriktas på de områden där det gör mest nytta kommer kommissionen att föreslå projekt i samråd med Kina. Detta kan mycket väl inbegripa ytterligare aktiviteter inom det aktuella området.