ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0135/98 från Carmen Díez de Rivera Icaza (PSE) till kommissionen (23 januari 1998)

Ämne: Erosion och förlust av bördig jord

I vissa områden i Europeiska unionens södra del sker en oroväckande erosion som leder till att upp till 50 ton bördig jord per hektar går förlorade. Det är värt att påpeka att varje centimeter bördig jord behöver upp till 100 år för att återskapas.

Kan kommissionen tala om ifall det planeras stödprogram i syfte att motverka denna erosion och om unionens jordbrukspolitik har som ett av sina mål att främja mindre skadliga jordbruksmetoder?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (12 mars 1998)

Kommissionen är medveten om att ett stort antal jordbruks- och landsbygdsområden, särskilt i de södra medlemsstaterna, hotas av jorderosion och att det är nödvändigt att vidta särskilda åtgärder för att bibehålla landytan och minska erosionen.

I detta avseende tillämpas redan nedanstående system för gemenskapsstöd.

Inom ramen för kompletterande åtgärder inom reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 2078/92 av den 30 juni ((EGT L 215, 30.7.1992. )) produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven i syfte att förebygga jordförstöring.

Programmet för Spanien omfattar en särskild åtgärd om ¨erosionsbekämpning¨. I programmet för Portugal ingår en åtgärd kallad ¨system för spannmålsodling utan konstbevattning¨ som bygger på olika odlingstekniska metoder för att minska erosionspåverkan, medan de italienska programmen innehåller ett antal tillvägagångssätt, tekniska metoder och regler för god jordbrukspraxis avsedda för att bibehålla jordytan. Dessutom föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 2080/92 av den 30 juni 19921 åtgärder för beskogning av jordbruksmark och förbättring av skogsbruksarealen i jordbruksföretag. Dessa åtgärder kan, särskilt i Spanien, utgöra ett viktigt instrument för att bevara jordytan och upprätthålla dess vattenbalans.

Mer än hälften av den sammanlagda skogsarealen på 500 000 hektar ligger i de södra medlemsstaterna och därav ligger 238 000 hektar i Spanien (per den 30 april 1996).

I ramarna för gemenskapsstöd i mål 1-området och de samlade programplaneringsdokumenten för regionerna i område 5b föreskrivs att strukturfonderna skall medfinansieras de åtgärder för att bekämpa erosion och ökenbildning som föreslås av medlemsstaterna, särskilt i medelhavsområdet.

Det bidrag på 15 % som utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) har avsatt till medfinansiering av mål 1 i Spanien har anslagits helt till åtgärder för erosionsbekämpning. För perioden 1994-1999 beräknas utgifterna uppgå till 450 miljoner ecu.

Dessutom medfinansierar Sammanhållningsfonden olika projekt för miljöförbättring som är inriktade på att minska erosionen. För perioden 1993-1995 har ett belopp på 202 miljoner ecu betalats ut till Spanien och Portugal.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0212/98 från Glenys Kinnock (PSE) till rådet (11 februari 1998)

Ämne: Förseningar i ratificeringen av avtalet om ändring av fjärde Lomékonventionen

Kan alla medlemsstater i Europeiska unionen som ännu inte gjort det åta sig att utan vidare dröjsmål ratificera avtalet om ändring av fjärde Lomékonventionen, då fortsatta förseningar hotar att störa verksamheten vid Centrum för industriell utveckling (CIU) och inom AVS-EU:s gemensamma församling?

Svar (11 maj 1998)

Rådet kan med glädje meddela den ärade parlamentsledamoten att alla medlemsstaterna nu har ratificerat den fjärde Lomékonventionen, reviderad genom Mauritiusavtalet av den 4 november 1995.

Enligt artikel 360.1 i den reviderade konventionen, träder den i kraft den första dagen i den andra månaden efter den dag då ratificeringsinstrumenten från medlemsstaterna och från minst två tredjedelar av AVS-staterna liksom notifieringen om ingåendet av konventionen från gemenskapens sida har deponerats. Detta villkor har uppfyllts såväl från AVS-staternas som från de femton medlemsstaternas sida. Vid sitt möte den 27 april 1998 antog rådet beslutet om ingåendet av avtalet om ändring av den fjärde Lomékonventionen. Följaktligen träder denna reviderade konvention i kraft den 1 juni 1998.

När det gäller Centrumet för industriell utveckling (CIU) och den gemensamma AVS-EU-församlingen antog AVS-EU:s ministerråd den 19 december 1997 de bestämmelser som krävs för att dessa organ skall fungera, i avvaktan på att konventionens andra finansprotokoll skall träda i kraft.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0013/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Otillåten försäljning av Monsanto-sockerbetan i Nederländerna

Det har rapporterats att två ton sockerbetor från försöksodlingar i Nederländerna, som inte godkänts för marknadsföring för något som helst ändamål, blandats med vanliga grödor och kommit in i födoämneskedjan i form av raffinerat socker genom det holländska kooperativa sockerbolaget. Betmassan sägs ha använts till kreatursfoder.

Kan kommissionen förklara följande:

1. Hur har denna otillåtna försäljning gått till?

2. Vilka kontrollrutiner fanns på orten och hur kommer det sig att dessa blev åsidosatta?

3. Vilka krisåtgärder har vidtagits för att ersätta det förorenade sockerförrådet samt betmassan och överensstämmer dessa åtgärder med de beredskaps- och krisplaner man kommit överens om att tillämpa?

4. Vilka varningsmeddelanden har gått ut till livsmedelsproducenter, detaljister och leverantörer av kreatursföda?

5. Har någon liknande otillåten försäljning rapporterats av något annat medlemsland?

6. Vilka nya kontroller kommer kommissionen att rekommendera för att undvika att denna typ av otillåten försäljning upprepas?

Svar avgivet av Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (5 mars 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0210/98 från Katerina Daskalaki (UPE) till rådet (11 februari 1998)

Ämne: Nya turkiska maktövergrepp på de ockuperade områdena

Det brittiska ordförandeskapet har, som en extra skyldighet, i uppgift att inleda anslutningsförhandlingar med de länder som ansökt om medlemskap, bland dem också Cypern. Jag vill fråga rådet om det känner till följande, och vilka åtgärder det i så fall kommer att föranleda:

1. Anklagelserna mot den turkiska ockupationsmakten om att den säljer hus ägda av grekcyprioter i det ockuperade Kythrea och om att detta sker genom annonsering i brittisk press.

2. Uppgifterna i italiensk press om att den turkiska maffian har öppnat banker på de ockuperade områdena av Cypern där pengar från illegal invandring, narkotikahandel och smuggling placeras. Enligt samma uppgifter är statliga tjänstemän och turkiska politiker inblandade i affären.

Svar (11 maj 1998)

Rådet har inte fått kännedom om de uppgifter som den ärade parlamentsledamotet åberopar.

När det gäller anslutningsförhandlingarna med Cypern har dessa påbörjats, liksom med de övriga fem kandidatländerna, den 31 mars 1998. De grundar sig på principen att kandidatländerna fullt ut skall införliva Europeiska unionens regelverk. På området för rättsliga och inrikes frågor omfattar detta regelverk ett visst antal åtgärder, inbegripet samarbete i kampen mot narkotika och organiserad brottslighet samt en förstärkning av kampen mot olaglig invandring.

Rådet erinrar om att Europeiska unionens ståndpunkt är att anslutningsförhandlingarna med Cypern på ett positivt sätt kommer att bidra till sökandet efter en politisk lösning av Cypernproblemet genom förhandlingar under FN:s beskydd. Europeiska unionen finner det glädjande att Cyperns regering har föreslagit att företrädare för den turkcypriotiska sidan deltar i den delegation som skall förhandla om Cyperns anslutning till Europeiska unionen. Unionen beklagar att det turkcypriotiska samfundet hittills har ställt sig avvisande till detta erbjudande och understryker än en gång den vikt unionen fäster vid att turkcyprioterna knyts till anslutningsprocessen i enlighet med slutsatserna från Europeiska rådet i Luxemburg. Ordförandeskapet och kommissionen kommer att upprätthålla de nödvändiga kontakterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0260/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Uteslutning av producenter från program för skadestånd

Kommissionen hänvisade i sitt svar på min fråga nr E-1774/97 ((EGT C 21, 22.1.1998, s. 94. )) om producenter som undantas från skadestånd att den utreder frågan vad medlemsstaten (Grekland) beträffar. Nu vill jag alltså fråga kommissionen om den efter sin utredning anser det rätt att en medlemsstat tolkar förordning nr 2328/91 ((EGT L 218, 6.8.1991, s. 1. )) så att personer som ¨har dömts eller åtalats för brott mot straffrätten, före deras frigivning eller innan slutgiltigt beslut har avgetts¨, och dessa personers familjemedlemmar utesluts från programmet för skadestånd?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (19 mars 1998)

Under de senaste månaderna har Grekland i enlighet med artikel 93.3 i EG-fördraget underrättat kommissionen om flera fall där jordbrukare har kompenserats för förluster på grund av naturkatastrofer (översvämningar, hagelskurar, bränder, kraftiga snöfall osv.).

Sådana åtgärders överensstämmelse med gemenskapsbestämmelserna analyseras med avseende på artikel 92.2 b i EG-fördraget. För tillämpningen av denna artikel har kommissionen utarbetat ramar som kräver att skadorna som har drabbat stödmottagaren skall ha en viss minsta omfattning och att ingen överkompensation av skador skall ske. Eventuella begränsningar av stöden till en region, en typ av produktion eller en typ av jordbrukare är ett politiskt val som de nationella myndigheterna är ansvariga för och som inte kan ifrågasättas i den mening som avses i artikel 92*94 i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0146/98 från Brian Simpson (PSE) till kommissionen (2 februari 1998)

Ämne: Dresser-Rand

Är kommissionen medveten om att Dresser-Rand i Wythenshawe, Förenade kungariket, är på väg att flytta sin produktion till Le Havre i Frankrike, vilket innebär att 300 jobb försvinner från ett mål 2-område?

Kan kommissionen undersöka om detta agerande är en följd av olagliga subsidier eller av mutor som franska myndigheter har betalat till företaget?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (6 mars 1998)

Kommissionen har uppmärksammat parlamentsledamotens fråga och redan engagerat sig i saken genom att ta kontakt med de franska myndigheterna för att förvissa sig om att gemenskapsreglerna om statligt stöd efterlevs.

Kommissionen kommer omgående att underrätta parlamentsledamoten om utredningens resultat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0035/98 från Antonio Graziani (PPE) och Pierluigi Castagnetti (PPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Medel från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket till extremistisk organisation

Känner kommissionen till att veckotidskriften från Hamburg Die Woche har publicerat uppgifter om att medel från EU:s jordbruksfond, vilka i oktober 1996 uppgick till 225 000 DM, har gått till en organisation för biologisk antropologi, eugenik och beteendestudier som enligt tidskriften leds av en välkänd nynazist, Jürgen Rieger?

Denna grupp leder ett jordbrukscenter i södra Sverige och är enligt tidskriften delaktig i att organisera ¨Hentendorg-veckorna¨ som kännetecknas av klart extremistiska aktiviteter.

Anser kommissionen vidare att det, under förutsättning att uppgifterna i tidskriften från Hamburg är sanna, är moraliskt försvarbart och juridiskt möjligt att högerextremistiska verksamheter finansieras genom att man utnyttjar tvetydiga tolkningar av gemenskapens lagar och förordningar?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0034/98 och E-0035/98 ingivna av Franz Fischler för kommissionen (18 februari 1998)

Kommissionen hänvisar ledamöterna till svar på skriftlig fråga P-4231/97 från Undine-Uta Bloch von Blottnitz ((EGT C 187, 16.6.1998, s. 138. )).
SKRIFTLIG FRÅGA P-0169/98 från Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) till rådet (28 januari 1998)

Ämne: Bild av EU-området på Euromynten, utan åtskillnad mellan Spanien och Portugal

I ett informationsdokument som getts ut av Europeiska monetära institutet som reklam för euron (på samma sätt som kalendern för 1998 som nyligen delades ut) har metallmynten en design som representerar Europeiska unionens område på ett sådant sätt att de olika medlemsstaterna kan urskiljas, med undantag av Portugal och Spanien. Dessa två länder har en sådan design på mynten att det ser ut som om de utgjorde en enda stat. Detta misstag - det kan väl endast röra sig om ett misstag - har uppmärksammats i portugisiska massmedier (se ¨O Independiente¨ av den 16 januari 1998). Misstaget är mycket allvarligt och känsligt, vilket rådet säkert är medvetet om.

Samarbetsförfarandet som skall tillämpas för att anta rådets förordning om valörer och tekniska specifikationer för mynt i euro pågår och parlamentet antog två resolutioner, den 6 november och den 17 december 1997, utan att detta fel skulle ha visat sig eller uppdagats.

Jag ställer därför frågan vad rådet ämnar göra för att rätta till detta misstag och för att avvärja de följder misstaget kan få, samt vilken åtgärd eller åtgärder rådet ämnar vidta för att klara upp saken inför allmänheten i syfte att sätta stopp för eller minska de konsekvenser som inte längre kan undvikas.

Svar (30 mars 1998)

Enligt fördraget är det rådet och inte EMI som är behörigt att harmonisera euromyntens valörer och tekniska specifikationer (artikel 105a.2 i fördraget).

Under den avslutande delen av samarbetsförfarandet med Europaparlamentet bekräftade rådet den 19 januari 1998 sitt godkännande av den gemensamma ståndpunkten inför antagandet av en förordning om euromyntens valörer och tekniska specifikationer, efter att ha tagit del av de ändringar Europaparlamentet föreslagit vid andra behandlingen. Förordningens formella antagande kommer att äga rum efter bekräftelse av de medlemsstater som deltar i euron.

Däremot är förfarandet ett annat då det gäller beslutet om utformningen av euromyntens gemensamma sida. Alla medlemsstater har nämligen med en mellanstatlig överenskommelse godkänt den slutliga utformningen av denna gemensamma sida, först på Europeiska rådet i Amsterdam och nu senast i samband med Ecofin-rådet den 17 november 1997.

Den avbildning som avses ovan framställer Spanien och Portugal som två skilda geografiska enheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0147/98 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (2 februari 1998)

Ämne: Fördelning av ankomst- och avgångstider på flygplatsen Schiphol, Amsterdam

Med anledning av klagomål om ljudföroreningar beslutade den nederländska regeringen förra året att i enlighet med förordning (EEG) nr 95/93 ((EGT L 14, 22.1.1993, s. 1. )) förklara Schiphol överbelastad och att reducera antalet ankomst- och avgångstider med 10 000.

Många regionala flygplatser, som Southampton Airport i Förenade kungariket, påverkas negativt av detta beslut. Southampton har förlorat samtliga sina fem dagliga ankomst- och avgångstider på Schiphol. De regionala flygplatser som har möjlighet att erbjuda reguljärflyg till stora internationella flygplatser bidrar i mycket hög grad till den regionala ekonomin.

En samordnare kommer nu att utses för att fördela ankomst- och avgångstider på Schiphol på icke-diskriminerande grunder.

På vilket sätt avser kommissionen att övervaka denna fördelning av ankomst- och avgångstider, i synnerhet för att säkerställa att man tar tillräckligt stor hänsyn till regionala flygplatser, och vilka åtgärder tänker den vidta för att göra information om denna övervakning tillgänglig för allmänheten?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (26 mars 1998)

Ansvaret för fördelningen av avgångs- och ankomsttider vid mättade flygplatser inom gemenskapen tillhör, enligt föreskrifterna i rådets förordning (EEG) nr 95/93, en samordnare som skall utses av den ansvariga medlemsstaten. Vid genomförandet av detta uppdrag assisteras samordnaren av en samordningskommitté, som består av lufttransportföretag, flygplatsmyndigheter och representanter för flygtrafikledningen, vilka fungerar i egenskap av rådgivare.

Till följd av ett dekret från den nederländska transportministern av den 13 januari 1998 har Schiphol-flygplatsen varit föremål för full samordning från början av vintersäsongen 1997-1998. Kommissionen förstår dock att flygbolagens vintertidtabeller, i den form de godkändes vid Internationella luftfartssammanslutningens (IATA:s) tidtabellskonferens, fortsätter gälla under vintersäsongen. Kommissionen har inte fått något formellt tillkännagivande om att avgångs- eller ankomsttider skulle ha dragits in till följd av överkapacitet under den aktuella vintersäsongen.

Den nämnda samordningskommittén kan besluta att i samordningsprocessen ta hänsyn till regionala tjänster. Dessutom kan den berörda medlemsstaten besluta att pålägga skyldigheten att erbjuda allmännyttiga tjänster i förhållande till regionala tjänster och reservera de nödvändiga avgångs- och ankomsttiderna för ändamålet. Kommissionen har dock inte fått rättslig befogenhet i någon av dessa specifika frågor.

Enligt förordningen skall samordnaren agera på ett icke-diskriminerande sätt och tillhandahålla information för alla intresserade parter och kommissionen skall övervaka tillämpandet av förordningen. Om det finns bevis för att dess föreskrifter gällande icke-diskriminering och information inte respekteras kan kommissionen använda sin makt för att ingripa.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0043/98 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (15 januari 1998)

Ämne: Marockos brott mot fiskeriavtalet med EU

Marockos ensidiga beslut att förlänga den biologiska återhämtningsperioden för bläckfisk för 1998 strider mot bestämmelserna i det nu gällande fiskeriavtalet med EU. Det är också känt att Marocko inte respekterar bläckfiskens lekplatser innanför gränsen 12 sjömil från kusten, vilket betyder att dessa biologiska återhämtningsperioder bara är skenåtgärder för resursbevarande.

Kan kommissionen informera om vilka åtgärder den redan vidtagit och vilka åtgärder den avser att vidta för att hindra de marockanska myndigheterna från att på detta sätt bryta mot det nu gällande fiskeriavtalet?

Kan kommissionen visa vilka effekter denna åtgärd, om den genomfördes, skulle få politiskt, ekonomiskt och handelsmässigt för förbindelserna mellan EU och Marocko och särskilt vilka de rättsliga och finansiella konsekvenserna skulle bli inom ramen för fiskeriavtalet?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (12 februari 1998)

Gemenskapen har alltid fäst mycket stor vikt vid bevarandet och en sund förvaltning av fiskeresurserna. Inom ramen för fiskeriavtalet med Marocko har gemenskapen, tillsammans med sin avtalspart, åtagit sig att införa en politik som gör det möjligt att garantera fiskerisektorns livskraftighet på lång sikt, och då särskilt när det gäller fisket efter bläckfisk, vilket ju är av stor betydelse för båda parters fiskeflottor.

Mot denna bakgrund anser kommissionen att en biologisk återhämtningsperiod endast utgör en del av åtgärderna för att bevara fiskeresurserna. Kommissionen motsätter sig i princip inte en dubbelt så lång biologisk återhämtningsperiod som den som redan fastställts i avtalet.

Denna åtgärd bör emellertid ingå i en operativ ram för de åtgärder för bevarande av resurserna som Marocko åtagit sig att vidta och som, i båda parters intresse, skall omfatta både det storskaliga och det småskaliga bläckfiskfisket. Detta är den åsikt som gemenskapen framförde på den blandade kommitténs möte den 3 och 4 december 1997.

När det gäller Marockos ensidiga beslut att förlänga den biologiska återhämtningsperioden fortsätter kommissionen, i enlighet med den förklaring som antogs av rådet i denna fråga den 18 december 1997, sina ansträngningar för att garantera efterlevnaden av de åtaganden som gjorts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0057/98 från Alex Smith (PSE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Handels- och samarbetsavtalet mellan EU och Sydafrika

EU håller för närvarande på att framförhandla ett samarbetsavtal med Sydafrika. Avtalet kommer att få avgörande betydelse för Sydafrikas framtid. Det är därför viktigt att se till att alla samhällsskikt och i första hand de mer utsatta grupperna kommer att kunna dra nytta av överenskommelsen.

Bland de utsatta grupperna utgör kvinnorna den största gruppen. Hur tänker kommissionen se till att avtalet, framför allt den del som berör handeln, inte får negativa följder för kvinnorna i Sydafrika? Kommer man att genomföra studier om vilka följder avtalet får för kvinnorna? Är kommissionen beredd att ge Sydafrika ekonomiskt stöd till sådana studier?

Kommer kommissionen att undersöka EU-importens följder för lokala produkter som ofta saluförs av kvinnor som bedriver affärsverksamhet på orten i liten skala? Kommer man att göra undantag för dessa produkter som ger ett stort antal kvinnor inkomster inom den informella sektorn?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0057/98 och E-0058/98 ingivna av João de Deus Pinheiro för kommissionen (12 februari 1998)

Könsrollsfrågorna har hög prioritet i kommissionens utvecklingspolitik, och den sydafrikanska regeringen strävar efter att främja könsrollsfrågorna och att följa framstegen på detta område. Det råder ingen tvekan om att detta kommer att omnämnas och understrykas i de kapitel i avtalet som rör ¨Utvecklingssamarbete¨ och ¨Samarbete inom andra områden¨. Kommissionen kommer att verka för bestämmelser som främjar kvinnans roll inom de områden som tas upp av parlamentsledamoten. Avtalet kommer därför att vara positivt för kvinnorna.

Förhandlarna räknar inte med att det kommer att tas in några skyldigheter i avtalet vad gäller genomförandet av studier. Däremot har kommissionen åtagit sig att bedöma verkningarna för kvinnor av program som redan satts igång inom ramen för det Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling i Sydafrika liksom av framtida program.

Avtalet kommer också att innehålla vissa bestämmelser om uppföljning av samarbetet mellan gemenskapen och Sydafrika. Vad gäller utvecklingssamarbetet inom ramen för det Europeiska programmet för återuppbyggnad och utveckling sker årligen överläggningar mellan kommissionen och den sydafrikanska regeringen varvid man går igenom resultaten av pågående program. Denna praxis kommer att bibehållas för det nya avtalet. När det gäller att bedöma specifika program tar kommissionen i regel hänsyn till stödmottagarnas synpunkter. Bedömningen av verkningarna för kvinnor kommer därför i tillämpliga fall att genomföras tillsammans med företrädare för kvinnorna.