ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0951/98

från José Escudero (PPE) till kommissionen

(30 mars 1998)

Ämne: Kulturellt samarbete

I betänkandet om artikel 128 eller om de kulturella aspekterna i gemenskapens verksamhet, i slutsatserna från rådet (kultur) och i Europaparlamentets betänkanden vill man förstärka det kulturella samarbetet mellan Unesco, Europarådet och andra internationella organisationer och kommissionen.

Kan kommissionen ange om det för närvarande finns en rättslig ram som möjliggör detta samarbete? Hur genomförs samarbetet, eller hur är det tänkt att det skall genomföras i praktiken? Har kommissionen för avsikt att inrätta de mekanismer som är nödvändiga för att kunna genomföra gemensamma insatser och därmed öka omfattningen av sin verksamhet genom att kommissionens resurser förenas med andra organisationers med samma målsättningar?

Vilka gemensamma åtgärder har kommissionen genomfört med Unesco på grundval av det verksamhetsavtal som slöts i februari 1996?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(17 juni 1998)

Som svar på parlamentsledamotens fråga kan meddelas att artikel 128.3 i EG-fördraget är den rättsliga ramen för samarbetet mellan gemenskapen och Europarådet samt andra internationella kulturorganisationer, t.ex. Förenta nationernas organisation för utbildning, vetenskap och kultur (Unesco).

En skriftväxling inleddes mellan kommissionen och Europarådet den 5 november 1996 i syfte att förnya den skriftväxling som inletts 16 juni 1987. Vad gäller det praktiska samarbetet föreskrivs bl.a. i skriftväxlingen en möjlighet till informella kontakter mellan företrädare för kommissionen och Europarådets generalsekretariat så att båda organens tjänstemän kan delta i sammanträden som anordnas av respektive institutioner och organisationer i enlighet med deras egna särskilda bestämmelser.

Från och med december månad 1997 har Europarådets företrädare regelbundet inbjudits att delta i kulturkommitténs sammanträden, detta sedan rådet den 11 december 1996 medgav att denna rådsarbetsgrupp "informellt håller en diskussion om kulturfrågor [...] vid sidan av kommittémöten som utgör en del av rådets beslutsprocess".

Gemenskapen och Unesco har nyligen på liknande sätt inlett en skriftväxling i syfte att underlätta det praktiska samarbetet mellan Unesco och kommissionen.

Det är huvudsakligen konkreta projekt som får stöd både av gemenskapen, inom någon av dess program, och av Unesco genom organisationens egna satsningar som de senaste åren utgjort det kulturella samarbetet mellan Unesco och gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1009/98

från Ernesto Caccavale (UPE) till kommissionen

(6 april 1998)

Ämne: Förmodad olaglighet vad gäller förbudet att motta statsstöd i samband med gemenskapsfinansiering

Kommissionen har godkänt det fleråriga utvecklingsprogrammet för regionen Campanien. Den har alltid prioriterat och t.o.m. krävt att dess ekonomiska stöd skall åtföljas motsvarande ekonomiskt stöd från medlemsstaten direkt eller från regioner och lokala myndigheter etc. (samfinansiering). Åtgärd 2.2 i det fleråriga utvecklingsprogrammet för Campanien gäller att bygga ut infrastruktur, och jag undrar om det förbud som fastställts för regionen Campanien är lagligt och förenligt med kommissionens riktlinjer?

Förbudet innebär att när infrastrukturen byggs ut av konsortier (lokala utvecklingsorgan där officiella, privata och lokala myndigheter är representerade), så kan dessa enbart motta gemenskapsstöd. Men om de skulle få stöd från en medlemsstat för att bygga ut infrastruktur kan de t.o.m. bli tvungna att ge avkall på gemenskapsstödet. Detta verkar absurt, och vissa organisationer ämnar faktiskt vända sig till EG-domstolen i denna fråga.

Mot bakgrund av denna situation undrar jag om kommissionen inte anser att den bör inge en redogörelse som eventuellt kunde upphäva förbudet, som faktiskt förhindrar nationell samfinansiering och är oförenligt både med gemenskapens bestämmelser och med stödramen för regionen Campanien?

Det kontor som har ansvar för förvaltningen av åtgärd 2.2 har fastställt att förbudet grundar sig på en bestämmelse som kommissionen fastställt när det gäller tillämpning av netto-/bruttosubventionsekvivalenten. Då det nu däremot är fråga om infrastruktur av allmänt intresse, undrar jag om kommissionen inte anser att den bör uttala sig om tillämpningen av netto-/bruttosubventionsekvivalenten således att dessa villkor endast bör gälla åtgärd 2.1 (åtgärder för små och medelstora företag) men inte åtgärd 2.2, som har offentlig, men däremot inte privat relevans?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(7 maj 1998)

Enligt åtgärd 2.2 i det regionala operativa programmet för Campanien ges stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden till offentliga investeringar i industriområden. Stödsatsen är 50 %. Sådana offentligt finansierade infrastrukturer säljs eller hyrs ut till företag till marknadspriser för att konkurrensen inte skall snedvridas.

I Campania anläggs industriområden uppenbarligen också av konsortier av lokala företag som använder privata medel för att finansiera investeringen. Dessa konsortier har ansökt om stöd enligt åtgärd 2.2 och regionen föreslår att åtgärden skall ändras, så att den även omfattar privatfinansierade industriområden.

Dessa skulle vara berättigade till ett stöd från strukturfonderna till den stödsats på 50 % som har fastställts för offentliga investeringar. Regionen har emellertid inte för avsikt att omfinansiera det privata bidraget på 50 % med ett ytterligare offentligt bidrag, vilket gör det möjligt för konsortierna att få sina investeringar offentligt finansierade till 100 %. Kommissionen har inga invändningar mot detta tillvägagångssätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0811/98

från Jens-Peter Bonde (I-EDN) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Energipolitik

Kan kommissionen bekräfta att ärenden som gäller val av energislag, såsom exempelvis frågor om avveckling av kärnkraftverk eller förbud mot att införa kärnkraft, inte skall regleras av EU?

Kan kommissionen bekräfta att den inte har några invändningar mot avvecklingen av kärnkraftverket Barsebäck, beläget ungefär 20 km från Köpenhamn?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(4 maj 1998)

I sin vitbok "En energipolitik för Europeiska unionen"(1) konstaterar kommissionen att medlemsstaterna intar olika energipolitiska hållningar och att detta måste beaktas vid utformningen av gemenskapens energipolitik (punkt 80). Kommissionen konstaterar vidare att vissa medlemsstater är mycket beroende av kärnkraft, medan andra föredrar att driva en energipolitik utan kärnkraft. Kommissionen erinrar emellertid om att det enligt Euratomfördraget ingår i de europeiska institutionernas ansvarsområde att utveckla kärnkraften i enlighet med de regler som antagits och de politiska ställningstaganden som gjorts på internationell och lokal nivå (punkt 84).

Kommissionen anser att det är medlemsstaternas sak att välja väg i fråga om kärnkraften. Vad beträffar den svenska regeringens beslut att stänga kärnkraftverket i Barsebäck kan kommissionen meddela att ett klagomål inkommit i enlighet med gemenskapens konkurrensregler. Eftersom detta klagomål fortfarande är föremål för utredning kan kommissionen inte förutsäga vilka slutsatser som kommer att dras.

(1) KOM(95) 682 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1283/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Skadeersättningar till jordbruket på grund av katastrofalt oväder i Grekland

Det katastrofala oväder som i form av hårda stormar, häftiga regnskurar och frost drabbat flera områden i Grekland (Peloponnesos, öarna m.fl.) har vållat stora skador inte bara på produktionen utan också på gröda och växtlighet, boskap samt infrastrukturer.

Eftersom gottgörelse för skador som drabbat jordbrukets produktionskapacitet i samband med naturkatastrofer utgör en av EUGFJ:s utvecklingssektions prioriteringar (artikel 5 i rådets förordning (EEG) 4256/88)(1), vill jag fråga kommissionen om följande: Har kommissionen för avsikt att godkänna en eventuell anhållan från Greklands sida om att få omfördela finansieringsmedlen inom gemenskapsstödramen, i syfte att finansiera skadeståndsersättningar för jordbruket?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Kommissionen uttrycker sin sympati för de jordbrukare vars produktion och produktionsmöjligheter har skadats till följd av ovädret.

Kommissionen skulle vara beredd att undersöka en anhållan från de grekiska myndigheterna om en omfördelning av prioriteterna inom gemenskapens stödramar (EGSR) i syfte att finansiera återskapandet av de skadade produktionsmöjligheterna. Anhållan skall vara grundad på en ingående och välformulerad dokumentation, som i detta fall bör lämnas in till kommissionen. Med hänsyn till att införandet av EGSR är långt framskridet är emellertid de faktiska möjligheterna för en omfördelning av de medel som fortfarande är disponibla oerhört begränsade.

(1) EGT L 374, 31.12.1988, s. 25.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1409/98

från Ursula Schleicher (PPE) till kommissionen

(11 maj 1998)

Ämne: Förverkligande av direktivet om samordnande åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar

Direktivet om samordnande åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (96/61/EG(1)) av den 24 september 1996 skall vara genomfört i Europeiska unionens medlemsstater senast den 30 oktober 1999. En av direktivets viktigaste beståndsdelar är principen om "bästa tillgängliga teknik" ("best available techniques", BAT). Så vitt jag vet skall det europeiska IPPC-kontoret i Sevilla utarbeta en definition på BAT samt även dokumentera och offentliggöra innehållet.

Först när definitionen på BAT finns, kan direktivet vederbörligen tillämpas i medlemsstaterna.

Hur långt har man kommit med arbetet på IPPC-kontoret i Sevilla och när kan man räkna med ett offentliggörande av BAT-definitionen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(19 juni 1998)

Det är riktigt att tidsfristen för överförandet av rådets direktiv 96/61/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC) till nationell lagstiftning löper ut den 30 oktober 1999, och principen om "bästa tillgängliga teknik" ("best available techniques", BAT) utgör här en central beståndsdel. Det stämmer dock inte att det är det europeiska IPPC-kontoret i Sevilla som skall utarbeta en definition på BAT.

Begreppet "bästa tillgängliga teknik" definieras ingående i artikel 2.11 i direktivet och endast denna definition gäller vid fastställandet av vilka rättsliga skyldigheter som införs genom direktivet.

Det europeiska IPPC-kontoret i Sevilla fyller dock en funktion i det informationsutbyte gällande BAT som organiserats av kommissionen i enlighet med artikel 16.2 och som skall leda till kommissionens offentliggörande av BAT-referensdokument. Dessa dokument har emellertid ingen status som rättsakter, med undantag av att de upplysningar som de innehåller måste beaktas när man fastställer bästa tillgängliga teknik i enlighet med direktivets bilaga IV.

Avsikten är att en rad BAT-referensdokument skall utarbetas för samtliga IPPC-sektorer innan år 2002. De första BAT-referensdokumenten förväntas kunna bli offentliggjorda i början av år 1999.

(1) EGT L 257, 10.10.1996, s. 26.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1450/98

från Eva Kjer Hansen (ELDR) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: Kommissionens genomförande av rådets beslut om finansiellt stöd till de östeuropeiska ansökarländerna 2000-2006

Kan kommissionen redogöra för hur beslutet från Europeiska rådet i Luxemburg, enligt vilket "finansiellt stöd till de länder som omfattas av utvidgningsprocessen kommer, när det gäller fördelningen av stödet, att grundas på principen om lika behandling, oavsett tidpunkten för anslutning, och särskild uppmärksamhet kommer att ägnas de länder som har de största behoven", har genomförts i Agenda 2000 av den 18 mars 1998?

Kommissionen uppmanas i synnerhet att redogöra för hur fördelningen av stödet bidrar till att minska de sociala och ekonomiska skillnaderna mellan Estland och Lettland/Litauen.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(29 maj 1998)

För att finansiera den förstärkta strategin inför anslutningen har kommissionen i Agenda 2000(1) föreslagit att sammanlagt 21 000 miljoner ecu skall anslås för perioden 2000-2006. Under dessa sju år kommer det årliga beloppet av 3 000 miljoner ecu omfatta 1 500 miljoner ecu till Phare, 500 miljoner ecu till särskilt jordbruksstöd och 1 000 miljoner ecu till strukturstöd. Detta innebär mer än en fördubbling av gemenskapens nuvarande bidrag till strategin inför anslutningen.

Det är meningen att alla kandidatländer skall få tillgång till stödet efter behov. När något av dessa länder sedan blir medlem i EU och kan komma i fråga för gemenskapsmedel för medlemsstaterna, är det inte längre berättigat till stödet inför anslutningen. De 3 000 miljonerna ecu kommer då att delas mellan de länder som står kvar utanför gemenskapen, som därmed får mer. På så sätt kan gemenskapen allt eftersom utvidgningen fortskrider fokusera sitt ekonomiska stöd på de länder som inte nått så långt.

Dessutom inrättas för närvarande ett system omfattande 100 miljoner ecu som skall hjälpa de kandidatländer som ännu inte har inlett förhandlingar att komma ifatt. Syftet med dessa medel är att de skall underlätta slutförandet av omstruktureringen av banksektorn och de stora, statligt ägda företagen (inbegripet därtill hörande sociala åtgärder och miljöåtgärder), främja utländska direktinvesteringar och vara till hjälp i kampen mot korruption.

Frågeställaren hänvisar till "de sociala och ekonomiska skillnaderna mellan Estland och Lettland/Litauen". Dessa skillnader kommer naturligtvis att minska genom de åtgärder som nämns ovan, framför allt genom det system som hjälper länderna i fråga att komma ifatt.

(1) KOM(97) 2000 slutlig.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 402 , 22/12/1998 s. 0147



SKRIFTLIG FRÅGA E-1622/98 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (27 maj 1998) Ämne: Sänkt moms på reparationer av trossamfunds byggnader Är kommissionen beredd att stödja ett krav på att momsen sänks på reparationer av byggnader som används i religiösa syften från 17,5 % till 5 %? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (3 juli 1998) Enligt gällande gemenskapslagstiftning om mervärdesskatt saknar medlemsstaterna rätt att bestämma en lägre mervärdesskattenivå för reparation, renovering och underhåll av kyrkor och religiösa byggnader. Ett kommissionsförslag om harmonisering av mervärdesskattenivåer, som möjligen kommer att behandla parlamentsledamotens fråga, håller för närvarande på att utarbetas. Frågan om en lägre mervärdesskattenivå för reparation, renovering och underhåll av historiska byggnader och kyrkor kommer att beaktas i samband med detta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1323/98

från Jean-Antoine Giansily (UPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: EU:s turistpolitik

Om några år kommer turismen att vara den ekonomiskt mest expansiva sektorn inom EU. Om det nu är så att denna dynamiska sektor närmar människor från hela världen till varandra, så skapar den också en mängd arbetstillfällen inom små och medelstora företag och utgör en på lång sikt varaktig verksamhet.

Som en följd av detta, bedömer inte kommissionen det som både väsentligt och brådskande att inrätta en verklig turistpolitik inom EU och kan den säga oss vilket slags initiativ som kan vara önskvärt här om man betänker att det för tillfället inte verkar existera en rättslig grund för ämnet i fråga?

Inom ramen för inrättandet av en kraftfull europeisk turistpolitik, anser inte kommissionen att det vore absolut nödvändigt att skapa en europeisk turistmyndighet, som det vore befogat att förlägga till ett ledande turistland?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(12 juni 1998)

Kommissionen är medveten om turismens ekonomiska, sociala och kulturella vikt, särskilt med tanke på att den bidrar till att skapa sysselsättning i Europa.

Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt i så måtto att en verklig gemensam turistpolitik bör genomföras snarast, förutsatt att den grundar sig på subsidiaritetsprincipen och tar hänsyn till medlemsstaternas behörighet på området. För att få en lämplig rättslig grund för att säkerställa att gemenskapens åtgärder på området blir kontinuerliga och verkningsfulla, kommer kommissionen inte att spara några ansträngningar för att få rådet att fatta ett beslut om ett flerårigt program för stöd till europeisk turism, som redan 1996 föreslogs i förslaget till rådets beslut om ett första flerårigt program för stöd till europeisk turism - Philoxenia-programmet (1997-2000)(1) och det ändrade förslaget till rådets beslut om ett första flerårigt program för stöd till europeisk turism - "Philoxenia" (1997-2000)(2).

För övrigt anser inte kommissionen, särskilt med beaktande av sin behörighet, att det vore lämpligt att inrätta en europeisk turistmyndighet.

(1) EGT C 222, 31.7.1996.

(2) EGT C 13, 14.1.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1392/98

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: Åtgärder till förmån för funktionshindrade (pilotprojekt)

Kan kommissionen bekräfta den tidsplan som planerats för genomförandet av denna budgetpost under 1998, inklusive fastställande av riktlinjer, tidsfrister för inlämnande av ansökningar, sannolikt datum för tillkännagivande av besluten och datum för de första utbetalningarna?

Hur ser denna tidsplan ut jämfört med motsvarande tidsplan för 1997?

Kan kommissionen bekräfta att den avser att genomföra pilotprojekt till förmån för funktionshindrade ytterligare ett år under 1999? Om detta inte är fallet, varför inte?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(5 juni 1998)

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på att två inbjudningar att lämna förslag, kallade "stöd till utbytes- och informationsåtgärder som främjar lika möjligheter för människor med funktionsnedsättning" och "stöd till representativa europeiska samarbetsorganisationer som verkar inom området lika möjligheter för människor med funktionsnedsättning"(1), har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

I korthet är sista ansökningsdag för den förstnämnda inbjudan den 12 juni 1998. Det slutgiltiga urvalet av sökande kommer att ske den 24 juli 1998. Endast insatser som påbörjats tidigast den 1 oktober 1998 och senast den 31 december 1998 kan delfinansieras av gemenskapen. Vad gäller den andra inbjudan skall de ansökningar som gäller den årliga driftsbudgeten för en icke-statlig organisation från den 1 april 1998 ha inkommit senast den 29 maj 1998. I detta fall kommer kommissionen att fatta sitt slutgiltiga beslut den 26 juni 1998. Dessa datum överensstämmer ungefärligen med de som gällde för inbjudan att lämna förslag 1997.

De första utbetalningarna kommer att göras först när kontrakten undertecknats.

I sitt preliminära budgetförslag för 1999 har kommissionen föreslagit att medel skall avsättas för stöd till samordning av icke-statliga organisationer som företräder människor med funktionshinder och av nyskapande insatser för att göra allmänheten medveten om funktionshindrades rättigheter.

(1) EGT C 103, 4.4.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0649/98

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(10 mars 1998)

Ämne: Skatt på alkoholhaltiga drycker

Den österrikiska förvaltningsdomstolen (VwGH) har konstaterat att den skatt som påläggs alla alkoholhaltiga drycker och drycker blandade med alkohol (skatt på alkoholhaltiga drycker) eventuellt inte är förenlig med gemenskapslagstiftningen.

1. I hur många och i vilka medlemsstater påläggs liknande konsumtionsskatter?

2. Är det frågan om en kränkning av EU:s direktiv om konsumtionsskatt?

3. Utgör skatt på alkoholhaltiga drycker en förbjuden omsättningsskatt?

4. Innebär den skatt som tas ut på alkoholhaltiga drycker en olaglig förmånlig behandling av försäljning som sker direkt från producenten, som inte påläggs denna skatt?

5. Om det skulle vara frågan om en överträdelse av fördraget och kommissionen skulle inleda ett överträdelseförfarande mot Österrike, när skulle man kunna räkna med detta beslut?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar

(27 april 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0756/98

från Outi Ojala (GUE/NGL) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Avskaffande av diskriminering på grund av sexuell läggning

Europeiska gemenskapernas domstol har i mål C-249/96 (Lisa Grant mot South West Train) meddelat ett beslut där domstolen konstaterar att rådet på förslag av kommissionen och efter att ha hört Europaparlamentet enligt Amsterdamfördraget har möjlighet att vidta vissa åtgärder för att avskaffa diskriminering i olika former, bland annat diskriminering på grund av sexuell läggning.

Trots att Amsterdamfördraget ännu inte har ratificerats är det möjligt och till och med nödvändigt att inleda förberedelserna inför ändringarna. Vilka konkreta åtgärder ämnar kommissionen vidta för att avskaffa diskriminering på grund av sexuell läggning i Europeiska unionen och på vilket sätt ämnar man involvera parlamentet i beredningen av ärendet?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(19 maj1998)

Kommissionen undersöker för närvarande vilka möjligheter som artikel 13 i utkastet till Amsterdamfördraget erbjuder och dess konsekvenser för gemenskapspolitiken. Under 1998 kommer en bred diskussion om hur man skall gå vidare i fråga om artikel 13 att påbörjas för att ge alla huvudaktörer möjlighet att delta i samråd om diskrimineringsfrågor. I detta samrådsförfarande kommer även parlamentsledamöter att delta.

I dagsläget kan kommissionen inte ge ett detaljerat svar på parlamentsledamotens fråga om prioriteringar vad gäller olika slag av diskriminering och särskilda åtgärder. Svaret blir till stora delar avhängigt av resultatet i samrådsförfarandet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0933/98

från Giuseppe Rauti (NI) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Försäljning av historiska fynd med anknytning till det syditalienska kungadömet

Skulle kommissionen kunna ingripa för att få den italienska regeringen att tänka om vad gäller det förbryllande beslut den fattat om att till den privata sektorn sälja ut egendom, eventuellt i mindre delar, som finns i Gaeta (Latina) och som utgör en historisk vittnesbörd om det förtvivlade motståndet från de sista kämparna för det syditalienska kungadömet?

En omfattande folkopinion håller på att bildas mot detta vettlösa beslut, mot vilket även Gaetas kommunstyrelse står enig. Det verkar fullständigt vansinnigt - och rent katastrofalt för det italienska, och i synnerhet det syditalienska, kulturarvet - att byggnader och konstruktioner som Philistal-batteriet med sina magasin, kruthuset i Trinità och bunkrarna på fältvallen i Serapo skall säljas för några hundra miljoner lire till de högst bjudande och "privatiseras" utan minsta tanke på att detta är statsegendom som är av historiskt intresse och utgör en viktig källa för turismen i Gaeta, och en referenspunkt av stort intresse och med stor dragningskraft för kulturella utställningar, samlingar och kongresser.

Europa består inte endast av marknader och banker, och dessa har dessutom inte något värde om Europeiska unionen inte ingriper för att värna om sina "rötter" och sitt historiska ursprung.

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(12 maj 1998)

Kommissionen noterar parlamentsledamotens begäran om ett ingripande mot försäljningen av det "syditalienska kungarikets" [kungariket De Bägge Sicilierna] historiska platser och önskar framhålla att den fäster stor vikt vid att platser som av historiska eller konstnärliga skäl är av symbolisk betydelse för Europa bevaras och värdesätts. Kommissionen stödjer bl.a. genom Rafael-programmet att så sker. Enligt subsidiaritetsprincipen ligger dock den aktuella frågan inte inom kommissionens kompetensområde, utan den är en fråga för de italienska myndigheterna.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0008



SKRIFTLIG FRÅGA E-0241/98 från María Estevan Bolea (PPE) till kommissionen (13 februari 1998) Ämne: Biologisk mångfald Vilka mekanismer håller kommissionen på att sätta igång för att garantera att alla dess enheter deltar i utarbetandet av Europeiska unionens strategi för biologisk mångfald?