SKRIFTLIG FRÅGA E-3219/00

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(17 oktober 2000)

Ämne: Betalning av underhåll för barn med skilda föräldrar

Finns det, eller planeras det någon EG-lagstiftning, som säkerställer att frånskilda föräldrar som är vårdnadshavare erhåller underhåll för barn från sin f.d. make/maka då den sistnämnde är bosatt i en annan medlemsstat?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(15 november 2000)

Kommissionen riktar parlamentsledamotens uppmärksamhet på konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (Brysselkonventionen)(1). I Brysselkonventionen fastställs principen om att det är hemvisten för den som har rätt till underhåll som avgör domstols behörighet. I konventionen föreskrivs att beslut som fattats av domstolar och myndigheter i medlemsstaterna som har rätt att besluta om underhåll skall erkännas. Där anges också förfarandet för att verkställa avgöranden i en annan medlemsstat.

Med andra ord, enligt Brysselkonventionen kan den frånskilda föräldern som har vårdnaden om barnen vända sig till domstolen i den stat där han eller hon har sin hemvist för att få en dom om beviljande av underhåll. Domstolens dom kan, tack vare det system som fastställs i konventionen, verkställas i den medlemsstat där den före detta maken eller makan har sin hemvist.

Brysselkonventionen, som har ratificerats av alla medlemsstaterna, håller på att göras om till en gemenskapsförordning, vilket blev möjligt i och med att Amsterdamfördraget trädde i kraft. Denna omvandling kommer också att medföra förändringar i sak. Bland annat kommer förfarandet för att erkänna och verkställa domar att förenklas och påskyndas genom att man inför ett intyg som följer med den ursprungliga domen och som innehåller de uppgifter som krävs för att den medlemsstat beslutet riktar sig till skall kunna fatta ett beslut om verkställighet.

Inom ramen för det mellanstatliga samarbetet antog medlemsstaterna den 6 november 1990 i Rom en konvention om ett förenklat förfarande för indrivning av underhållsbidrag. Det främsta syftet med konventionen är att komplettera bestämmelserna i Brysselkonventionen med administrativa bestämmelser. Genom dessa bestämmelser fastställs i varje medlemsstat en central myndighet

som är ansvarig för att söka upp gäldenären, förklara domen verkställbar och vidta åtgärder för att verkställa den. Konventionen har dock inte ratificerats av alla medlemsstater och har inte trätt i kraft.

Europeiska rådets möte i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 förespråkade en ytterligare minskning av de mellanliggande åtgärder som fortfarande krävs för att möjliggöra erkännande och verkställighet av avgöranden och domar i den anmodade staten. Som ett första steg bör dessa mellanliggande förfaranden avskaffas när det gäller (mldr) vissa domar i familjerättsliga processer (t.ex. underhållstvister (mldr)). Sådana beslut skulle automatiskt erkännas i hela unionen utan några mellanliggande förfaranden eller grunder för att vägra verkställighet. Detta kunde ske i samband med att miniminormer fastställs för vissa aspekter av den civilprocessrättsliga lagstiftningen. Efter Europeiska rådets möte i Tammerfors har rådet och kommissionen arbetat med att utforma ett åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av beslut i civila och kommersiella ärenden, vilket bland annat omfattar avskaffande av mellanliggande åtgärder (exekvatur) vid domar om underhållsskyldighet.

(1) EGT L 299, 31.12.1972 (konsoliderad version).