ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3444/98

från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen

(24 november 1998)

Angående: Utsläpp av kväveoxider från flygplan

Med hänvisning till förslag till rådets direktiv om begränsning av utsläpp av kväveoxider från civila readrivna underljudsplan (KOM(97) 0629-97-0349(SYN))(1), vars rättsliga grund utgörs av artikel 84, frågar jag kommissionen efter en hänvisning till artikel 130 S. Vidare vore det lämpligt med en mer utförlig hänvisning, i inledningen till direktivet, med hänsyn till direktivet 92/14/EEG(2) (gränser för bullernivå för flygplan).

Slutligen frågar jag om man i inledningen till direktivet kan uttryckligen betona att texten även gäller länderna inom EES och länderna som ansöker om anslutning?

Svar från Niel Kinnock på kommissionens vägnar

(14 januari 1999)

Kommissionen anser att artikel 84.2 är den lämpliga rättsliga grunden för det föreslagna direktivet om begränsning av utsläpp av kväveoxider från civila readrivna underljudsplan p.g.a. åtgärdens konsekvenser för tillträdet till marknaden för luftfartstjänster.

Kommissionen anser inte att det vore lämpligt att i tolkningssyfte föra in en hänvisning i ingressen till ett inbördes förhållande mellan rådets direktiv 92/14/EEG av den 2 mars 1992 om begränsningar i utnyttjandet av flygplan som omfattas av volym 1, del II, kapitel 2 i bilaga 16 till konventionen om internationell civil luftfart, andra upplagan (1988)(3) och förslaget om kväveoxidbegränsningar.

När direktivet väl har antagits kommer det att bli en del av gemenskapens samlade lagstiftning vilket kommer att innebära skyldigheter för alla länder som ansöker om medlemskap i Europeiska unionen.

(1) EGT L 108, 7.4.1998, s. 14.

(2) EGT L 76, 23.3.1992, s. 21.

(3) EGT L 76, 23.3.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2951/98

från John Iversen (PSE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: EU-stöd för privat lagring

Priserna på fläskkött är för närvarande mycket låga, eftersom jordbrukarna har ökat produktionen efter en period med höga priser. EU har använt exportbidrag för att åtgärda krisen. Tyvärr får inte alla produkter exportbidrag, t.ex. vissa produkter som exporteras till Fjärran Östern.

Kan kommissionen vidta åtgärder för att säkerställa att produkter som exporteras till Fjärran Östern och som inte får exportbidrag kan få stöd för privat lagring?

Anser kommissionen inte att det är rimligt att bevilja ett sådant stöd, eftersom en av konkurrenterna på denna marknad är USA, som inte uppställer miljökrav och som ger sina producenter exportbidrag?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 november 1998)

Genom förordning (EG) 2042/98 av den 25 september 1998(1) införde kommissionen den 26 september 1998 en stödordning för privat lagring av griskött. De styckningsdelar av griskött som avses för marknaderna i Fjärran östern utgör stödberättigande produkter och aktörerna får alltså omfattas av denna ordning inom ramen för export till dessa områden.

(1) EGT L 263, 26.9.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3724/98

från David Hallam (PSE) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Elektromagnetisk strålning och dess inverkan på folkhälsan

Känner kommissionen till någon forskning om vilken inverkan elektromagnetiska fält (som bildas vid telekommunikationsmaster och kraftledningar) har på människors hälsa eller på boskap som betar nära dessa fält? Skulle kommissionen överväga att inleda forskning om den elektromagnetiska strålningens inverkan på folkhälsan om sådan forskning inte bedrivits? Om folkhälsan på något sätt skulle vara hotad, skulle kommissionen då överväga att införa lagstiftning som gör det möjligt för lokala, regionala eller nationella myndigheter att reglera var telekommunikationsmaster får uppföras?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3491/98 och P-3724/98 ingivna av Pádraig Flynn för kommissionen

(11 januari 1999)

I juni 1998 lade kommissionen fram ett förslag till rådets rekommendation om begränsning av befolkningens exponering för elektromagnetiska fält(1). I förslaget beaktas det vetenskapliga yttrandet från Internationella kommissionen för skydd mot icke-joniserande strålning, med stöd av kommissionens vetenskapliga styrkommitté. Rådet diskuterar nu detta dokument och har överlämnat det till parlamentet som skall avge ett yttrande.

Resultaten av aktuell och framtida forskning på området kommer att beaktas inom ramen för det rapporteringsförfarande som föreskrivs i dokumentet.

(1) KOM(98) 268 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3368/98

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(16 november 1998)

Angående: Reningsverk i San Juan de los Terreros (Pulpi)

Av min skriftliga fråga E-0815/98(1) och av svaret på densamma av Ritt Bjerregaard av den 30 april 1998 är det uppenbart att den livskvalitet som en av mina väljare, Howard, upplever när han är bosatt på sin spanska egendom, är långt ifrån tillfredsställande.

Mycket få människor i Europa skulle tolerera att stinkande och vidrig lukt ständigt tränger in i deras hem och de torvbäddar som iordningställts av myndigheterna i San Juan de los Terreros, Pulpi, minskar i liten omfattning eller inte alls det pågående problemet. Min väljare betalar skatt till de spanska myndigheterna och som sådan anser han att de spanska myndigheterna kunde göra mer för att finna en lämplig lösning på problemet.

Skulle kommissionen kunna sätta press på myndigheterna för att de skall inse att brådskande förbättringar är nödvändiga att genomföra?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(25 januari 1999)

Frågeställaren har tidigare ställt en skriftlig fråga, E-815/98, om reningsverket för avloppsvatten från tätorten San Juan de los Terreros à Pulpi (Almeria - Spanien). Som anförts i svaret på denna fråga är det medlemsstaten själv - i enlighet med rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 (om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt)(2) - som skall avgöra om ett sådant reningsverksprojekt kan antas medföra en sådan betydande miljöpåverkan att det bör bli föremål för en sådan bedömning. De spanska myndigheterna har bedömt att en sådan bedömning är nödvändig, och den genomfördes 1992. I detta avseende har gemenskapens lagstiftning respekterats.

Eventuella förbättringar som skall genomföras - för att råda bot på det obehag som denna anläggning förefaller orsaka för en person som ingår i frågeställarens valkrets - faller dock inom de regionala eller lokala myndigheternas kompetensområde. Detta gäller oberoende av om man, efter en sådan bedömning som nämns ovan, bestämmer att det krävs eller inte krävs uppföljningsåtgärder efter installationen. Kommissionen har inga befogenheter i denna fråga.

(1) EGT C 354, 19.11.1998, s. 26.

(2) EGT L 175, 5.7.1985.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4083/98

från Françoise Grossetête (PPE) till kommissionen

(14 januari 1999)

Angående: Nätverk för övervakning och kontroll av överförbara sjukdomar

Europaparlamentet och rådet fattade den 24 september 1998 ett beslut om inrättande av ett epidemiologisk övervaknings- och kontrollnät för överförbara sjukdomar.

För närvarande finansierar kommissionen ett pilotprojekt gällande att epidemiologiskt övervakningsnät för alveolar leverechinococcus, en parasitsjukdom som överförs genom livsmedel men som även är starkt förbunden med miljö- och vattenföroreningar.

Denna sjukdom sprider sig kraftigt i Frankrike och Tyskland, har registrerats i Nederländerna och utgör ett hot för Förenade kungariket.

Har kommissionen för avsikt att i enlighet med artikel 8 i beslutet från september 1998 ändra bilagan till detta beslut och lägga till alveolar leverechinococcus, vilket därmed skulle möjliggöra en övervakning som endast kan genomföras på ett korrekt sätt på europeisk nivå?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(23 februari 1999)

Enligt parlamentets och rådets beslut 2119/98/EG av den 24 september 1998 skall nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen bildas(1).

Kommissionen avser inte att för närvarande göra något utkast till ändring av bilagan till beslutet genom att lägga till "alveolar leverechinococcus".

Prioriteringar kan variera över tiden beroende på förändringar i den epidemiologiska situationen inom gemenskapen och utanför så det är viktigt att övervaka potentiella hälsoproblem. Kommissionen stöder "EurEchinoReg", ett pilotprojekt om alveolar echinococcus. När resultaten av projekten har kommit skall kommissionen besluta om de nödvändiga åtgärder som skall vidtas.

(1) EGT L 268, 3.10.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3684/98

från James Nicholson (I-EDN) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Tjernobylkatastrofen och fiskimport

Vilka säkerhetsåtgärder har kommissionen i beredskap för fisk som importeras från områden som kan ha smittats av radioaktivt nedfall från katastrofen vid kärnkraftverket i Tjernobyl?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(4 februari 1999)

Övergången till fri omsättning inom gemenskapens territorium av jordbruksprodukter, som importeras från tredje land, regleras av rådets förordning (EEG) 737/90 av den 22 mars 1990(1) (om villkoren för import av jordbruksprodukter med ursprung i tredje land efter olyckan vid kärnkraftverket i Tjernobyl). Där föreskrivs att den sammanlagda radioaktiviteten av cesium 134 och 137 i mjölk, mjölkprodukter och spädbarnsmat inte får överskrida gränsvärdet 370 Bq/kg, samt gränsvärdet 600 Bq/kg för alla övriga produkter.

För att ta hänsyn till det faktum att vissa produkter omöjligen kan ha blivit radioaktivt nedsmittade i betydande grad genom nedfall från Tjernobylolyckan samt till förändringarna i strålningssituationen i de länder som berörts av nedfallet, har kommissionen i enlighet med bestämmelserna i förordning (EEG) 737/90 beslutat att anta en förteckning, som uppdateras löpande, över de produkter som skall undantas från den aktuella förordningen. Den första förteckningen finns med som bilaga till kommissionens förordning (EEG) 146/91 av den 22 januari 1991(2). Den innehåller ett stort antal produkter, bland annat fisk, skaldjur, blötdjur och andra ryggradslösa vattendjur enbart av havsursprung. Fisk, skaldjur, blötdjur och andra ryggradslösa vattendjur av sötvattensursprung blev i sin tur undantagna 1993, när en ny förteckning antogs enligt kommissionens förordning (EEG) 1518/93 av den 21 juni 1993(3). Sedan 1991 har kommissionen, biträdd av en särskild kommitté bestående av företrädare för medlemsstaterna, med jämna mellanrum sett över förteckningen. Den ändrades senast 1997, då kommissionen antog förordning (EG) 727/97 av den 24 april 1997(4). Även om fisk och andra vattenprodukter inte längre omfattas av förordning (EG) 737/90, är medlemsstaterna skyldiga att följa de bestämmelser i direktivet som föreskriver de grundläggande normerna för skyddet av allmänhetens hälsa mot de faror som förorsakas av joniserande strålning(5), däribland den exponering som uppstår genom intag av livsmedel.

(1) EGT L 82, 23.3.1990.

(2) EGT L 17, 23.1.1991.

(3) EGT L 150, 22.6.1993.

(4) EGT L 108, 25.4.1997.

(5) EGT L 246, 17.9.1980; EGT L 265, 5.10.1984; EGT L 159, 29.6.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3830/98

från Paul Rübig (PPE) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Den internationella ekonomiska turbulensens konsekvenser för den europeiska stålmarknaden - beträffande området för rättvis världshandel

Den internationella stålkonjunkturen står inför nya utmaningar: tre stora regioner i världen - Ryssland, Sydostasien och Latinamerika - befinner sig i ekonomiska svårigheter. På detta följer två konsekvenser: omläggningen av traditionella handelsströmmar har lett till massiv importökning i Europa. Denna ökning utgjordes 1998 av 520 % från Asien och 109 % från USA. Dessutom leder koncentrationen av försäljningsmarknaden till en tillbakagång av den europeiska exporten, vilken ytterligare förstärks av tendenser till regional protektionism. De europeiska stålproducenterna har hittills framgångsrikt trotsat denna utveckling. Vad som nu saknas är framför allt politiska perspektiv när det gäller de ekonomiska ramvillkoren inom denna sektor.

Vilka åtgärder anser kommissionen vara nödvändiga för att säkerställa rättvisa konkurrensvillkor världen över? I synnerhet efterfrågas en förteckning från kommissionen över alla pågående och planerade åtgärder för att motverka dumping och subventioner.

Svar från sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(19 januari 1999)

Kommissionen är medveten om att stålsektorn i gemenskapen har känt av en kraftig importökning och en minskad export efter den kris som började i Sydostasien förra året. Under rådande förhållanden måste alla parter ta sitt ansvar; de länder som exporterar stål måste följa god handelssed och de länder som importerar stål måste avstå från att vidta oproportionerliga eller oöverlagda åtgärder när deras marknad kommer under press.

Kommissionen har, i enlighet med Världshandelsorganisationens (WTO) ministerdeklaration från maj 1998, åtagit sig att bibehålla marknadstillträdet på den nivå det ligger idag samtidigt som liberaliseringarna skall fortsätta. Kommissionen anser att det hjälper ekonomierna att återhämta sig från de ekonomiska svårigheterna om handeln får expandera i ett reglerat system. Handelspolitiska skyddsåtgärder måste då vidtas för att man skall kunna komma till rätta med vissa problem, vilket också anges i WTO-bestämmelserna.

Kommissionen har fått ta emot två klagomål från Eurofer om dumpning respektive subventionering av varmvalsade ringar eller rullar av stål beträffande sex respektive tre länder. Kommissionen har i enlighet med den grundläggande antidumpningsförordningen (EG) 384/96 av den 22 december 1995(1) undersökt klagomålen och kontrollerat att de uppfyller kraven på tillräckliga bevis enligt de grundläggande antidumpnings- och antisubventionsförordningarna (som båda är helt och hållet förenliga med WTO-avtalen på området). Efter samråd med medlemsstaterna beslutade kommissionen den 6 januari att den europeiska industrins bevisning var tillräcklig för att motivera att en fullständig undersökning inleddes.

För närvarande pågår följande antidumpnings- (AD) och antisubventionsundersökningar (AS) beträffande stålprodukter:

>Plats för tabell>

(1) EGT L 56, 6.3.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3226/98

från Elena Marinucci (PSE) till kommissionen

(19 oktober 1998)

Angående: Gemenskapsprogrammet Urban

Kommissionen uppmanas att besvara följande frågor:

1. Är det sant att kommissionen ämnar finna medel för att följa upp Europeiska rådet i Cardiff och stödja fredsprocessen i Irland genom att ta dem från medel som inte utnyttjats i andra gemenskapsprogram?

2. På vilka gällande bestämmelser grundar sig detta beslut?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(19 november 1998)

Kommissionen har föreslagit medlemsstaterna att freds- och försoningsinitiativet under 1999 skall finansieras genom att de vägledande ekonomiska tilldelningarna för de gemenskapsinitiativ som inte fungerar som förväntat, anpassas. Förslaget motsvarar Europeiska rådets uppmaning på toppmötet i Cardiff i juni 1998 att kommissionen måste finna sätt att stödja de nya möjligheter som fredsavtalet i Nordirland ger, och motsvarar också parlamentets uppmaning att betrakta det som högsta prioritet att försöka stödja fredsavtalet i praktiken. Förslaget överensstämmer också med riktlinjerna för utkastet till 1999 års budget, enligt vilka ytterligare 100 miljoner ecu bör överföras till fredsinitiativet genom att omstrukturera de andra gemenskapsinitiativen, och motsvarar parlamentets uppmaning att omfördela tilldelningar mellan gemenskapsinitiativen för att garantera ett riktigt ekonomiskt genomförande.

Ändringarna av de vägledande tilldelningarna kommer att göras genom att ändra kommissionens beslut av den 13 juli 1994 och den 8 maj 1996, där de ursprungliga vägledande tilldelningarna till gemenskapsinitiativen respektive fördelningen av den finansiella reserven för gemenskapsinitiativen fastställdes.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3833/98

från Paul Rübig (PPE) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Den internationella ekonomiska turbulensens konsekvenser för den europeiska stålmarknaden - beträffande området för rättvis världshandel

Den internationella stålkonjunkturen står inför nya utmaningar: tre stora regioner i världen - Ryssland, Sydostasien och Latinamerika - befinner sig i ekonomiska svårigheter. På detta följer två konsekvenser: omläggningen av traditionella handelsströmmar har lett till massiv importökning i Europa. Denna ökning utgjordes 1998 av 520 % från Asien och 109 % från USA. Dessutom leder koncentrationen av försäljningsmarknaden till en tillbakagång av den europeiska exporten, vilken ytterligare förstärks av tendenser till regional protektionism. De europeiska stålproducenterna har hittills framgångsrikt trotsat denna utveckling. Antalet aktörer i CÖE-länderna ger upphov till att särskilda aspekter bör beaktas i samband med strategin inför utvidgningen av unionen.

Vilken betydelse ger kommissionen stålsektorn, i synnerhet mot bakgrund av den aktuella situationen, vid de pågående och planerade anslutningsförhandlingarna?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(24 februari 1999)

Kandidatländerna förväntas genomföra gemenskapens regelverk för stålsektorn vid anslutningen. Under tiden fram till medlemskapet förbereder de sig inom ramen för strategin inför anslutningen. Kommissionen fäster stor vikt vid stålsektorn under denna förberedande fas. I sitt meddelande av den 7 april 1998(1) har kommissionen dragit upp upp riktlinjer för hur omstruktureringen av stålindustrin i de central- och östeuropeiska länderna skall stödjas för att den på ett framgångsrikt sätt skall kunna integreras i den inre marknaden.

(1) KOM(98) 220 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2731/98

från Jens-Peter Bonde (I-EDN) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: EU-stöd till skolmjölk

Kommissionen har i sitt svar av den 13 september 1996, E-2246/96(1), förklarat att den inte godkänner att alla mjölksorter får samma stöd.

Den danska regeringen har lagt fram en redogörelse i Folketinget över förebyggande hälsovård, en redogörelse som hälsovårdsdepartementet har sänt ut till skolorna den 13 januari 1998. Samtliga matvaror i skolbespisningarna skall innehålla högst 30 procent energi från fett, för att eleverna skall få sunda kostvanor. EU:s stöd till skolmjölk motverkar det danska arbetet med att ge eleverna sunda och fettsnåla kostvanor, eftersom magra mjölkprodukter inte får någon positiv särbehandling.

Är kommissionen, med tanke på ovanstående, fortfarande övertygad om att urvalet av mjölkprodukter med EU-stöd är tillräckligt stort och varierat för att bidra till en sund, varierad och välbalanserad kost för eleverna, eller ska man i stället helt ta bort stödet till de fettrika produkterna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 oktober 1998)

Kommissionen kan bekräfta att de faktorer som frågeställaren tar upp i sin fråga inte påverkar kommissionens svar på den skriftliga frågan nr E-2246/96. Vad gäller den regel om 30 % energi från fett som avses i föreliggande fråga anser kommissionen, mot bakgrund av att regeln gäller alla livsmedel som konsumeras i skolbespisningar, att subventioneringen av samtliga mjölkprodukter inom ramen för EU:s stöd till skolmjölk är fullkomligt förenligt med denna regel.

Vidare önskar kommissionen erinra om att stödet till skolmjölk och dess mål och medel utgör en del av den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter. I fråga om mål som inte ingår i den ramen bör det säkerställas att stödet till skolmjölk inte påverkas. Kommissionen övervakar nogsamt att detta villkor uppfylls.

(1) EGT C 11, 13.1.1997, s. 71.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3296/98

från José Barros Moura (PSE) till rådet

(10 november 1998)

Angående: Macaos överlåtelse till Kina - trupper

År 1975 drog Portugal tillbaka sina militära styrkor från territoriet Macao, vars storlek inte motiverar en militär närvaro. Även om den gemensamma deklarationen som avgetts av Portugal och Kina ger den kinesiska centralregeringen exklusiva befogenheter på försvarsområdet och inom utrikespolitiken, var parterna införstådda med att inga kinesiska trupper skulle placeras ut. Detta bekräftades även av Lu Ping i ett svar till undertecknad inför Europaparlamentet i april 1997.

Vice premiärminister Qian Qichen har emellertid nyligen inför den förberedande kommittén som samlats i Peking uppgett att Kina kommer att sända trupper till Macao som en suveränitetssymbol.

Hur bedömer rådet detta faktum med tanke på trovärdigheten i Kinas åtaganden att upprätthålla "ett land med två system"?

Svar

(8 februari 1999)

Vid sitt möte i Amsterdam den 16-17 juni 1997 uttryckte Europeiska rådet sin önskan om att övergångsprocessen i territoriet skall fortsätta i enlighet med Kinas och Portugals gemensamma förklaring från 1987, och därigenom bidra till en smidig övergång för förvaltningen den 20 december 1999.

Europeiska unionen uppmärksammar i detta sammanhang särskilt principen om "ett land, två system".

Enligt rådets åsikt har övergångsperioden än så länge utvecklats på ett positivt sätt. Rådet förväntar sig att full respekt för den framtida särskilda administrativa regionens höga grad av autonomi fortsättningsvis kommer att säkerställa att Macaos specifika sociala, rättsliga, ekonomiska och kulturella identitet bibehålls.

Samtidigt som rådet noterar att den kinesisk-portugisiska gemensamma förklaringen ger Kinas regering exklusiv behörighet i försvars- och utrikesfrågor, vill det dock tro att de kinesiska myndigheterna inte kommer att vidta några ensidiga åtgärder som bryter mot den gemensamma förklaringen och är övertygat om att eventuella utplaceringar av trupper i Macao efter den administrativa övergången kommer att ske i enlighet med den gemensamma förklaringen och endast i syfte att upprätthålla territoriets försvar.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 182 , 28/06/1999 s. 0123



SKRIFTLIG FRÅGA E-3755/98 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (11 december 1998) Angående: Intresseregister för kommissionsledamöter Mot bakgrund av ert svar på min fråga P-0357/95(1) och med tanke på att parlamentsledamöternas register redan är offentligt undrar jag om kommissionen inte anser att även kommissionens register bör göras offentligt före det kommande valet till Europaparlamentet. Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (15 januari 1999) De uppgifter som kommissionsledamöterna lämnat i detta avseende meddelas var och en som så begär. (1) EGT C 179, 13.7.1995, s. 15.