ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3472/00

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(8 november 2000)

Ämne: Övervakning vid observationsorganet för hälsofrågor

Vilken form av övervakning har observationsorganet för hälsofrågor för avsikt att använda beträffande epilepsi, Parkinsons sjukdom och andra neurologiska tillstånd?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 december 2000)

Det aktuella handlingsprogrammet för hälsoövervakning och det kommande programmet för folkhälsa syftar till att utveckla och tillhandahålla adekvata, tillförlitliga och jämförbara datamängder och indikatorer på folkhälsa för att man skall kunna rapportera om hälsoläget i gemenskapen. Kommissionen vill att även neurologiska tillstånd skall ingå i det europeiska hälsoövervakningssystemet när ett sådant har upprättats.

Projektet Monitoring neurological diseases in Europe har redan slutförts och kommissionen kommer att skicka en kopia av rapporten till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3535/00 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen. Fri rörlighet för arbetskraft inom samtliga näringsgrenar.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 151 E , 22/05/2001 s. 0187 - 0187



SKRIFTLIG FRÅGA E-3535/00 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (13 november 2000) Ämne: Fri rörlighet för arbetskraft inom samtliga näringsgrenar Med hänsyn till svaret på min fråga nr. E-2823/00(1) om fri rörlighet för arbetskraft från kommissionär Diamantopoulou ur vilket det förefaller framgå att den fria rörligheten för arbetskraft är fastställd att gälla från och med den minimiålder som tillämpas i de enskilda medlemsstaterna undrar jag om kommissionen skulle kunna bekräfta att denna bestämmelse är tillämplig på samtliga näringsgrenar inom EU inbegripet professionell fotboll? (1) EGT C 136 E, 8.5.2001, s. 101. Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar (19 december 2000) Gemenskapsbestämmelserna om fri rörlighet för arbetstagare gäller för alla EU-medborgare som har uppnått den ålder som värdlandet har fastsatt för att man skall få tillgång till landets arbetsmarknad. Detta gäller även idrottsverksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3543/00

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(9 november 2000)

Ämne: Märkning av nötkött som medför en snedvridning av konkurrensen

I samband med den aktuella diskussionen om den obligatoriska märkningen av nötkött har Europeiska kommissionen stipulerat att det nya direktivet på detta område inte får leda till en snedvridning av konkurrensen.

1. Känner kommissionen till att tyska inköpsorganisationer i stor utsträckning har upphört att köpa in kött som inte kommer från tyska producenter?

2. Har kommissionen för avsikt att ingripa mot denna otillåtna form av protektionism som utgör ett handelshinder på den inre marknaden?

3. Är kommissionen beredd att på nytt kritiskt överväga den obligatoriska märkningen med ursprungsland?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 december 2000)

Kommissionen är medveten om att kravet att nötkött skall ursprungsmärkas kan komma att påverka kommersiella beslut både nu och i framtiden. Kommersiella beslut fattas emellertid av enskilda aktörer och kan därför inte betraktas som otillåtna protektionistiska åtgärder.

Kommissionen har redan tidigare kunnat konstatera sk. nationella reflexer i vissa medlemsstater där kött märks med fullständigt ursprung. Detta är den huvudsakliga orsaken till att kommissionen i sitt förslag till rådets förordning om allmänna bestämmelser för ett obligatoriskt system för märkning av nötkött(1) även angav möjligheten att märka nötkött med texten med ursprung i EU.

Rådet (enhälligt) och parlamentet (med stor majoritet) beslutade emellertid att ursprungsmärkningen för nötkött skall bestå i att medlemsstatens namn anges.

I enlighet med vad kommissionen deklarerade i rådet i samband med att man antog rådets förordning (EG) nr 2772/1999 av den 21 december 1999 om allmänna bestämmelser för ett obligatoriskt system för märkning av nötkött(2) kommer kommissionen även fortsättningsvis att nära följa upp hur handeln inom gemenskapen inom nötsektorn utvecklas.

(1) KOM(1999) 664 slutlig.

(2) EGT L 334, 28.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2854/00

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(5 september 2000)

Ämne: Överträdelseförfarande mot Spanien för förorening av vattendrag

I sitt svar av den 3 maj 2000 på min fråga E-0738/00(1) om förorening av vattendrag i vissa delar av Katalonien, i synnerhet i Baix Empordà och Osona, och om den självstyrande provinsen Kataloniens lokala förvaltnings (Consejo Ejecutivo de la Generalidad) underlåtelse att följa EG-domstolens dom i mål C-71/97, av den 1 oktober 1998, skriver kommissionen att man inlett ett överträdelseförfarande mot Spanien när det gäller detta problem.

Jag ber kommissionen att redogöra för datum för inledandet av detta förfarande, när rättsprocessen skall inledas och vilka förväntningar den har på detta.

(1) EGT C 53 E, 20.2.2001, s. 21.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(9 oktober 2000)

När det gäller rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket(1) har kommissionen inlett två överträdelseförfaranden mot Spanien, varav ett har lett till att åtal väckts inför domstolen.

Domstolen har redan dömt Spanien (dom av den 1 oktober 1998 i mål C-71/97) för att inte ha följt bestämmelserna i rådets direktiv 91/676/EEG. Domstolen kritiserade Spanien för att ännu inte ha utsett några känsliga områden och för att inte ha antagit några riktlinjer för god jordbruksse i enlighet med artiklarna 3 och 4 i direktivet. Det skall dock noteras att Spanien efter domen har sänt in information om utsedda känsliga områden i hela landet tillsammans med riktlinjer för god jordbrukssed.

Domstolen har även i sin dom i mål C-274/98 av den 13 april 2000 kritiserat Spanien för att inte ha upprättat åtgärdsprogram för de känsliga områdena, vilket är obligatoriskt enligt artikel 5 i direktiv 91/676/EEG. Kommissionen undersöker för närvarande vilka åtgärder de spanska myndigheterna har vidtagit som följd av domen.

Kommissionen har dessutom inlett ett överträdelseförfarande mot Spanien efter en framställning till Europaparlamentets utskott för framställningar om nitratföroreningar i dricksvattnet i Osona-området i Katalonien. Efter den formella underrättelsen har de spanska myndigheterna informerat kommissionen om att en plan som omfattar samtliga kommuner i området har antagits och att den håller på att genomföras för att lösa problemet.

Kommissionen hoppas att dessa förfaranden skall bidra till lösningen av det problem som parlamentsledamoten tar upp. Kommissionen kommer vidare att vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att Spanien utser känsliga områden i samtliga provinser där nitrater från jordbruket försämrar kvaliteten på färskvatten eller havsvatten och för att säkerställa att åtgärdsprogrammen genomförs snabbt.

(1) EGT L 375, 31.12.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3015/00

från Lord Bethell (PPE-DE), Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) och Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(26 september 2000)

Ämne: Gibraltars tillgång till telefonnätverk i Spanien

Före december 1995 vägrade den spanska telefonoperatören Telefonica (vid den tiden den enda GSM-operatören som erbjöd tjänster i Spanien) att sluta ett roamingavtal med GIBTEL, i uppenbar strid med reglerna om konkurrens och den gemensamma marknaden. Konsekvensen därav blir att när GIBTEL- och GSM-kunder åker in till Spanien, och ut från det område som täcks av deras egna stationer, så kan de inte använda sina GIBTEL-mobiltelefoner förrän de åker över gränsen till Andorra, Frankrike eller Portugal, trots det faktum att GIBTEL har slutit gränsöverskridande avtal med GSM-operatörer i alla andra EU-länder.

I juni i år skickades ett brev, undertecknat av kommissionens ledamöter Bolkestein, Liikanen och Monti, till regeringarna i Spanien och Förenade Kungariket med en uppmaning till dem att komma till en lösning när det gäller klagomålen om nummerproblem och roaming före slutet av juli 2000. Slutdatum försköts sedan till augusti 2000. Det andra slutdatumet har nu passerats och problemet är fortfarande olöst.

Skulle kommissionen, utan hänsyn till spanska territorialanspråk på Gibraltar, kunna uppge om den tror att Gibraltars medborgare är berättigade till samma skydd under de europeiska fördragen som alla andra medborgare i Europeiska unionen och om Telefonicas diskriminerande behandling av GIBTEL är laglig, och, om så är fallet, vilka åtgärder som kommissionen föreslår för att hävda fördragen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(7 november 2000)

Parlamentsledamöternas fråga gäller de svårigheter företaget Gibtel, som är Gibraltars mobiltelefonoperatör, har haft med att ingå ett roamingavtal med en spansk teleoperatör, nämligen Telefónica.

Kommissionen undersöker denna fråga i ett vidare sammanhang, nämligen i samband med Spaniens vägran att erkänna Gibraltars internationella prefix, dvs. 350. En av konsekvenserna av denna vägran är, som parlamentsledamoten betonar, att det är omöjligt för Gibtel att ingå ett roamingavtal med en spansk operatör.

Kommissionen bekräftar att den i juni 2000 skickade en skrivelse till de spanska och brittiska myndigheterna, i vilken de uppmanades att så snabbt som möjligt hitta en lösning på problemet. Som parlamentsledamöterna känner till föreskrivs i artikel 299.4 (tidigare artikel 227) i EG-fördraget att bestämmelserna i fördraget skall tillämpas på de europeiska territorier vilkas utrikes angelägenheter omhändertas av en medlemsstat. Detta gäller även Gibraltar. I andra delar av primär- och sekundärrätten har det preciserats hur gemenskapsrätten skall tillämpas i Gibraltar.

Kommissionen har i detta skede ännu inte avslutat sin undersökning av saken, men kommer snarast möjligt att offentliggöra sina slutsatser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2765/00

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Program för samordnad förvaltning av kustzoner

Kan kommissionen säga något om framstegen för programmet för samordnad förvaltning av kustzoner och ange när den avser att anta det?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(10 oktober 2000)

Kommissionens demonstrationsprogram för integrerad förvaltning av kustområden (ICZM) slutfördes förra året. I dess slutfas ingick ett omfattande samråd om en tänkbar gemenskapsstrategi för integrerad förvaltning av kustområden. De som deltog i samrådet ombads bland annat att ta ställning till vilka åtgärder som behövs på gemenskapsnivå.

En sammanfattning av detta samrådsförfarande samt av demonstrationsprogrammets tekniska resultat finns på kommissionens webbsida: europa.eu.int/comm/environment/iczm/home.htm

Utgående från de erfarenheter som gjorts i samband med demonstrationsprogrammet och de svar som inkom i samband med samrådsförfarandet antog kommissionen den 27 september 2000 ett meddelande till Europaparlamentet och rådet om slutsatserna från demonstrationsprogrammet och ett utkast till en gemenskapsstrategi för integrerad förvaltning av kustområden(1).

Som del i denna strategi antog kommissionen den 8 september 2000 ett förslag till Europaparlamentets och rådets rekommendation till medlemsstaterna om genomförandet av integrerad förvaltning av kustområden i gemenskapen(2).

(1) KOM(2000) 547 slutlig.

(2) KOM(2000) 545 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3111/00

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(27 september 2000)

Ämne: Förslag från kommissionen om bestämmelser för klassificering av ägg

I början av september presenterade kommissionen ett förslag om den tvingade märkningen av äggförpackningar per den 1 januari 2001. Detta förslag innehåller genomgripande förändringar av de nuvarande bestämmelserna för klassificering av ägg. Förslagets tidsschema verkar synnerligen sammanpressat, då förslaget är tänkt att träda i kraft redan den 1 januari 2001. Första frågan blir då också när kommissionen tänker rådfråga parlamentet om detta förslag?

Det är mycket viktigt att en sådan genomgripande förändring av klassificeringen har stöd av sektorns marknadsaktörer. Andra frågan är om och på vilket sätt kommissionen har involverat näringslivet i förberedelserna för detta kommissionsförslag? Om ja, vad är då resultatet av denna konsultation?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(23 oktober 2000)

Avsikten med förslaget(1) om ändring av förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg(2) är att göra det obligatoriskt att ange uppfödningsform i alla fall och inte bara beträffande ägg från burhöns.

Enligt den gemensamma organisationen av marknaden för ägg skall handelsnormer fastställas av rådet på förslag från kommissionen och med kvalificerad majoritet (artikel 2.2 i förordning (EEG) nr 2771/75)(3), medan parlamentet inte behöver höras. Parlamentet har ändå informerats om förslaget.

Kommissionen har informerat allmänheten om sin avsikt att göra det obligatoriskt att ange uppfödningsmetod genom sitt meddelande till rådet om skydd av värphöns i olika uppfödningssystem från mars 1998(4). Även om huvuddelen av industrin och konsumenterna är redo att godta

denna form av obligatorisk märkning gjorde företrädare för industrin trots allt vissa reservationer beträffande praktiska aspekter av åtgärden vid ett första expertsammanträde i mars 1999. Diskussionen kommer att fortsätta under oktober och november 2000 inom de ständiga och tillfälliga arbetsgrupperna inom den rådgivande kommittén och kommer att röra de tekniska aspekterna, vilka även skall regleras i en förordning som kommissionen skall anta i enlighet med förfarandet för förvaltningskommittéer.

(1) KOM(2000) 522 slutlig.

(2) EGT L 173, 6.7.1990.

(3) EGT L 282, 1.11.1975.

(4) KOM(1998) 135 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2924/00

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(19 september 2000)

Ämne: Regler för märkning av livsmedel

Håller kommissionen med om att det vore bra att vidta åtgärder på EU-nivå för att förenkla möjligheten att tillhandahålla positivare information om livsmedel (parallellt med de aktuella ansträngningarna beträffande livsmedelssäkerhet) som en insats för att bidra till att återupprätta den vanliga konsumentens förtroende för livsmedel i Europa, och håller kommissionen med om att sådana åtgärder vore i linje med dess meddelande från maj 2000 om en hälsostrategi inom EU och att de skulle bidra till att stödja medlemsstaternas ansträngningar att hålla i styr de stigande kostnaderna för hälsovården?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 november 2000)

Kommissionen instämmer verkligen i att det är viktigt att vidta åtgärder på gemenskapsnivå för att göra det lättare att tillhandahålla mer positiv information om livsmedel. Enligt vitboken om livsmedelssäkerhet(1) skall konsumenterna informeras om hur viktig en välbalanserad kost är, och hur den påverkar människors hälsa. De specifika åtgärder som skall vidtas för att nå detta mål är ett meddelande om en handlingsplan för en kost- och näringspolitik (åtgärd nr 18) och ett förslag till rådets rekommendation om europeiska kostråd (åtgärd nr 74).

I vitboken anges i fråga om åtgärd nr 18 att kommissionen överväger att utveckla en omfattande och enhetlig kost- och näringspolitik och kommer att lägga fram en handlingsplan om detta. Kommissionens meddelande om en handlingsplan för en kost- och näringspolitik håller på att utarbetas, och kommer troligen att färdigställas inom de närmaste månaderna.

Ett förslag till rådets rekommendation om europeiska kostråd håller också på att förberedas. Syftet med detta förslag är att formulera gemensamma vetenskapliga rekommendationer om näring, kost och hälsosamma vanor. Konsumenterna kommer att få ta del av rekommendationerna på lämpligt sätt.

I punkt 100 i vitboken om livsmedelssäkerhet förklarade kommissionen att den avser att föreslå en ändring i lagstiftningen för att avskaffa den möjlighet som idag finns att inte ange sådana beståndsdelar som utgör mindre än 25 % av den slutliga produkten.

En märkning med alla ingredienser är inte bara ett sätt att ge konsumenterna bästa möjliga information om livsmedlens sammansättning, utan är också ett sätt att se till att de konsumenter som av hälsoskäl eller etiska skäl måste eller vill undvika vissa ingredienser får den information de behöver. Kommissionen anser också att man bör stödja konsumenter som lider av allergi eller intolerans genom att ge dem mer utförlig information om produkternas sammansättning. Därför kommer kommissionen också att föreslå att vissa ämnen, för vilka det är vetenskapligt bevisat att de kan ge upphov till allergi eller intolerans, utan undantag måste anges på förpackningen. Kommissionen har kommit långt i arbetet även med detta förslag.

Åtgärderna på livsmedelsområdet ingår i den folkhälsostrategi som kommissionen lade fram i maj 2000.

(1) KOM(1999) 719 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3401/00

från Nicole Thomas-Mauro (UEN) till kommissionen

(7 november 2000)

Ämne: Ställningen för makor och makar till egna företagare

Genom att anta Astrid Lullings betänkande (A4-0005/1997)(1) om situationen för medhjälpande makor och makar till egna företagare föreslog Europaparlamentet, med full respekt för subsidiaritetsprincipen, åtgärder som skulle hjälpa till att förbättra situationen för kvinnor som arbetar tillsammans med sin make inom jordbruk, hantverk, handel och de fria yrkena.

Detta betänkande avsåg att avhjälpa brister i direktivet från 1986, vilket långt ifrån hade uppnått det uppsatta målet, det vill säga att ge medhjälpande makor och makar en tydligt definierad yrkesstatus och, i förlängningen, ge dem rätt till social trygghet.

Den franska föreningen för medhjälpande makor och makar uppskattar antalet personer som berörs inom hela EU till 8.2 miljoner. Kommissionens uppskattning från 1993 ligger på 3,3 miljoner.

Jag skulle vilja veta om kommissionen har tillgång till färska undersökningar om den sociala situationen för makor och makar till egna företagare inom EU?

Kommer kommissionen att rekommendera medlemsländerna att vidta nödvändiga åtgärder, särskilt skattemässiga, för att ge makor och makar till egna företagare möjlighet till en stabil social ställning?

(1) EGT C 85, 17.3.1997, s. 186.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(14 december 2000)

Kommissionen förfogar inte över några statistiska uppgifter eller nyare studier om den sociala situationen för egenföretagares makar och makor. I nuläget har kommissionen inte för avsikt att inom skatteområdet lägga några konkreta förslag som skulle beröra denna grupp.

Inom ramen för den mer allmänna debatt som på gemenskapsnivå påbörjats om hur socialförsäkringssystemen i Europa skall förbättras och moderniseras, skulle dock dessa personers situation kunna behandlas.

Skattefrågor som rör personer gifta med egenföretagare kommer också att undersökas inom ramen för en studie av individualiseringen av rättigheterna när det gäller skatter och socialförsäkringar.

Inom jordbrukssektorn i vissa medlemsstater har lantbrukarhustrurna (som utgör 22 % av arbetskraften inom denna sektor) fått sin ställning definierad, vilket har medfört en förbättring av deras situation i jämförelse med tidigare. Men läget varierar ganska mycket från en medlemsstat till en annan. Samma sak gäller utbildningsmöjligheterna och tillgången till tjänster, som framgår av en nyligen utkommen publikation(1).

(1) Women active in rural development, Europeiska kommissionen, 2000 Broschyrtexten finns på webbplatsen europa: http://europa.eu.int/comm/dg06/publi/women/broch_en.pdf.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3109/00

från Freddy Thielemans (PSE) till kommissionen

(27 september 2000)

Ämne: Fullgörande av projekt ALA/92/47 och ALA/92/35 för skydd av staden Montero mot översvämningar

Tack vare finansiering från EU:s sida (projekt nr ALA/92/47 och ALA/92/35) och ett avtal mellan Bolivia och Europeiska gemenskapen kommer staden Montero få ett bättre skydd mot översvämningar. Men arbetena har blivit försenade och kommer inte att hinna slutföras före den 30 september, vilket är det datum då kontraktet om tekniskt bistånd löper ut, även om finansieringsavtalet med Bolivia ännu inte har löpt ut. Enligt våra källor vägrar gemenskapen att ge uppskov så att de redan finansierade arbetena kan slutföras. Alla investeringar riskerar att vara förgäves på grund av detta.

Är kommissionen medveten om att en eventuell vägran att ge uppskov gör redan gjorda arbeten onödiga? Varför vägrar kommissionen att förlänga projektet tills arbetena är avslutade?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(24 oktober 2000)

Det viktigaste målet med projektet var att göra de nationella myndigheterna delaktiga i utarbetandet av en arbetsmetod och en förvaltningspolitik som garanterar att arbetena underhålls och fortgår, eftersom man var fullt medveten om att det alltid skulle komma att finnas behov av förbättrings- och reparationsarbeten och att arbetena skulle fortsätta långt efter det att projektet löpt ut. Då projektet bland annat syftade till att skydda stora delar av stränderna längs en flod som är i ständig morfologisk utveckling, ingick det i projektets allmänna målsättning att utarbeta en dynamisk metod baserad på observationer och undersökningar av vattendragets förändring till följd av olika ingrepp och att därigenom dra de nödvändiga slutsatserna för att kunna göra bättre ingrepp i framtiden.

Det var i detta perspektiv som den nationella administrationen förbereddes för att ta över projektet i syfte att med egna medel och egen kapacitet kunna utföra de iordningställanden som efterhand kommer att bli nödvändiga.

Vad beträffar finansieringsavtalet måste dess giltighetstid vara längre än såväl projektet som dess kontrakt för att projektet skall kunna avslutas administrativt innan finansieringsavtalet upphör att gälla. Den gemenskapsfinansiering som genomfördes i syfte att skydda tätortsbebyggelsen i Montero omfattas av två finansieringsavtal, som undertecknades i april 1993 (katastrofhjälpsarbeten) respektive juli 1993 (skydd av staden Montero). Projektet varade i sex år. Genom ett tillägg till kontraktet om tekniskt bistånd kunde kontraktets giltighetstid förlängas med ytterligare sex månader till den 30 september 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3103/00

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(26 september 2000)

Ämne: Utvecklingsländer och husdjurens välbefinnande

I sitt svar av den 16 juni 2000 (till skriftlig fråga P-1325/00(1)) höll kommissionen med om att husdjurens välbefinnande är en av de faktorer som skall beaktas vid utformningen av gemenskapspolitiken avseende jordbruket i utvecklingsländer. Industriell djuruppfödning leder inte bara till att djurens välbefinnande försämras, utan påverkar även fattigdomsbekämpningen negativt eftersom den gör det svårare för småbrukare och kan orsaka omfattande skador på miljön.

Planerar kommissionen att avfatta skriftliga riktlinjer om husdjurens välbefinnande för att:

a) vägleda gemenskapen när man ger stöd eller råd till utvecklingsländer och,

b) hjälpa gemenskapen att utnyttja sitt inflytande i organ som FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation och Världsbanken för att övertala dem att ta hänsyn till husdjurens välbefinnande när de ger råd och stöd till utvecklingsländer?

(1) EGT C 72 E, 6.3.2001, s. 45.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 oktober 2000)

Som det angivits i kommissionens svar av den 16 juni 2000 på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-1325/00(1) utgår inom ramen för gemenskapens utvecklingsbistånd inte finansiellt stöd till införande eller främjande av industriell boskapsuppfödning i utvecklingsländer, eftersom gemenskapen i första hand vill stödja fattiga småbruk.

FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) och Världsbanken, vilka också deltar i initiativet för boskap, miljö och utveckling (LEAD-initiativet), studerar tillsammans med gemenskapen frågor om djurhälsa. Den undersökning som skall utföras i Asien och Latinamerika(2) liksom annan verksamhet som utförs av olika organisationer i samma fråga förväntas ge strategisk vägledning till både nationella och internationella beslutsfattare.

Eventuella åtgärder som skall vidtas därefter kommer att utformas inom ramen för LEAD-initiativet, vilket är samordningsorgan.

(1) EGT C 72 E, 6.3.2001, s. 45.

(2) EGT C 72 E, 6.3.2001, s. 45.