ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3371/97 från Lis Jensen (I-EDN) till rådet (23 oktober 1997)

Ämne: Tillämpning av avsnittet om sysselsättning i Amsterdamfördraget

Den 1 oktober 1997, i samband med att kommissionen lade fram sitt förslag till EU:s sysselsättningsinitiativ, sade kommissionens ordförande att rådet gett uttryck för att man redan efter Europeiska rådets extra möte om sysselsättning den 20-21 november skulle kunna börja tillämpa delar av avsnittet om sysselsättning i Amsterdamfördraget.

Anser verkligen rådet att delar av Amsterdamfördraget kan tillämpas redan innan det har ratificerats av medlemsstaternas parlament, och, för Danmarks del, också innan man har hållit folkomröstning om fördraget?

Svar (26 januari 1998)

1. Vid sitt möte den 16 och 17 juni 1997 i Amsterdam noterade Europeiska rådet med glädje den överenskommelse som träffades vid regeringskonferensen om att införliva en ny avdelning om sysselsättning i fördraget och bekräftade den betydelse som rådet fäster vid främjandet av sysselsättning och minskning av den oacceptabla sysselsättningsnivån i Europa. Europeiska rådet ansåg att ¨rådet bör försöka se till att de relevanta bestämmelserna under denna avdelning omedelbart börjar gälla¨. Under tiden har Amsterdamfördraget undertecknats, närmare bestämt den 2 oktober 1997, och skall ratificeras av samtliga medlemsstater i enlighet med respektive medlemsstats konstitutionella regler. Det är dock självklart att Amsterdamfördraget inte träder i kraft eller får effekt förrän nationella ratificeringsförfaranden har genomförts. Följaktligen kan ingen rättsakt antas så länge som de lämpliga rättsliga grunderna inte har trätt i kraft.

2. Europeiska rådet bekräftade vid sitt extra möte om sysselsättning (Luxemburg den 20 och 21 november 1997) riktlinjerna från Europeiska rådet i Amsterdam. Det beslöt inte att föregripa de relevanta bestämmelserna i Amsterdamfördraget men fastslog att i väntan på fördragets ratificering skall den metod som fastställs i den kommande artikel 128 i fördraget tillämpas omedelbart i praktiken och i samförstånd för att uppbåda alla tillgängliga medel i kampen mot arbetslösheten.

3. Rådet, som handlar i enlighet med de nu gällande fördragen, kommer att granska varje förslag när kommission förelägger det för rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3662/97 från Carlo Ripa di Meana (V) till kommissionen (19 november 1997)

Ämne: Privatisering av Roms mejeri (Azienda Speciale Centrale del Latte di Roma)

Adriana Spera, ledamot av Roms kommunfullmäktige, lade för cirka ett år sedan fram en utförlig rapport om privatiseringen av Roms mejeri (Azienda Speciale Centrale del Latte di Roma) inför kommissionen.

Enligt denna rapport finns misstankar om brott mot artiklarna 92 och 93 i EG-fördraget, i synnerhet när det gäller de statliga bidrag som Roms kommun anslagit för att balansera de enorma förluster (cirka 250 miljarder lire) som företaget gjort sedan 1990. Om det enligt tillbörlig rättspraxis bekräftas att brott har begåtts kommer de privata förhandlingar som inletts av Roms kommun och som är tänkta att leda till att företaget överlåts till Ciriogruppen inte att kunna genomföras.

Med anledning av detta tillfrågas kommissionen om den granskat ovan nämnda rapport och vad detta i så fall fått för konsekvenser.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (4 december 1997)

I slutet av 1996 tog kommisionen emot ett klagomål som gällde beviljandet av offentliga medel för finansiell sanering av Centrale del latte di Roma och där frågan ställdes om det privatiseringsförfarande som planerades av kommunen Rom var förenligt med gemenskapsbestämmelserna om offentlig upphandling.

Kommissionen håller för närvarande på att undersöka ärendet och har därför ännu inte tagit ställning till klagomålet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3393/97 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (23 oktober 1997)

Ämne: Agenda 2000 och miljön

Hur stämmer förslagen om att ändra EU:s bestämmelser om spannmål överens med kommissionens förslag till miljöskydd?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (18 december 1997)

Kommissionen har ännu inte utarbetat några detaljerade förslag till reform av spannmålsordningen. Det allmänna utkastet till den avsedda reformen finns i kommissionens dokument Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 slutlig. )).

Kommissionen har för avsikt att föreslå att interventionspriset för spannmål skall sänkas från den nuvarande nivån på 119,19 ecu per ton till en nivå som har funktionen av ett skyddsnät på 95,35 ecu per ton. Detta skall enligt förslaget göras samtidigt som det införs en icke-grödspecifik arealutbetalning på 66 ecu per ton, multiplicerad med de regionala referensavkastningarna för spannmål enligt 1992 års reform. Denna utbetalning beräknas enbart i syfte att dämpa de ekonomiska konsekvenserna av en lägre interventionsnivå.

Kommissionen kommer att lägga fram ett förslag som möjliggör för medlemsstaterna att göra de direkta utbetalningarna för jordbruksgrödor och arealuttag beroende av att miljöbestämmelserna iakttas, vilket gör att de i högre grad kan användas i strävan att uppnå miljömål. Förutsatt att medlemsstaterna använder sig av denna möjlighet kan fördelarna för miljön bli betydande.

Kommissionen anser att finansieringen av riktade miljöåtgärder inom jordbruket skulle vara det effektivaste sättet att använda jordbruksbudgeten på för att nå miljömål. Kommissionen föreslår därför att miljöavsnittet inom den gemensamma jordbrukspolitiken skall stärkas genom en ökad finansiering från budgeten och, när så är nödvändigt, större andel delfinansiering.

Kommissionen kommer utöver detta att föreslå att programmet för mindre gynnade områden omvandlas till ett grundläggande instrument för att bevara och gynna jordbrukssystem för vilka den insats som krävs är låg. Detta kommer att vara särskilt relevant i de fall där anpassningen av spannmålsordningen och av den gemensamma organisationen av marknaden för andra produkter, tillsammans med ogynnsamma naturliga förutsättningar, gör att det finns risk för att denna typ av jordbruksverksamhet inte kan bestå. En sådan jordbruksverksamhet ses i många områden som ett villkor för att landsbygden skall bevaras och fortleva.

Kommissionen förväntar sig dessutom positiva miljöeffekter av en reformerad spannmålsordning, vilket innebär att en sänkt interventionsnivå följs av en faktisk sänkning av marknadspriset. Detta skulle kunna minska motivationen att använda överdrivet mycket gödningsmedel och bekämpningsmedel. Sådana följdeffekter har märkts efter införandet av de så kallade prisstabilisatorerna 1988 och reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken 1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2928/97 från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Diskriminerande bestämmelse i belgisk postlagstiftning

Om en utlänning utan stadigvarande adress i Belgien eller Luxemburg fyller i en inbetalningsblankett för att göra en inbetalning till en person i Belgien kan blanketten enligt belgisk lagstiftning inte tas emot på postkontoren, på vissa undantag när. Detta leder till att en nederländsk medborgare som är bosatt i Nederländerna inte kan göra en inbetalning till en belgisk kontohavare på ett postkontor i Belgien.

1. Anser kommissionen att detta är diskriminering på basis av nationalitet?

2. Anser kommissionen att den belgiska lagstiftningen utgör ett hinder och står i strid med de europeiska bestämmelserna om den inre marknaden?

3. Om så är fallet, vad ämnar kommissionen göra åt saken?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (19 november 1997)

Kommissionen har kontaktat det belgiska postverket, som har bekräftat att det i dess interna anvisningar anges att ¨inbetalningsblanketter ställda till belgiska mottagare av utländska personer som inte är fast bosatta i Belgien eller Luxemburg kan inte accepteras¨, dock med vissa väl definierade undantag. Postverket bekräftar därmed uppgifterna i parlamentsledamotens fråga.

En bestämmelse som begränsar de postala kreditinstitutens rätt att godta gireringar från utländska medborgare innebär enligt EG-domstolens rättspraxis ((Mål C-175/88, Biehl mot Administration des contributions du Grand-duché de Luxembourg, Rec.1990, s. I-1779. )) en begränsning av den fria rörligheten för tjänster, eftersom den främst berör personer som inte är belgiska medborgare.

En sådan bestämmelse behöver inte stå i strid med gemenskapslagstiftningen om motivet för den är hänsynen till allmänintresset. EG-domstolen har emellertid varit restriktiv vid bedömningen av sådana motiv.

Kommissionen kommer att närmare undersöka det problem som parlamentsledamoten tar upp. Om undersökningen visar att begränsningen är omotiverad, kommer kommissionen att ta upp frågan med den berörda medlemsstaten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3093/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (2 oktober 1997)

Ämne: Medicinska behandlingsmöjligheter för gravt kemikalieskadade

1. I vilket europeiskt land erbjuds adekvat medicinsk behandling och terapi för gravt kemikalieskadade med kemikalieöverkänslighet?

2. I vilket europeiskt land finns det adekvat diagnosticering (så som genomfördes vid Gulfkrigsundersökningen) under kontrollerade förhållanden (Environmental Control Unit) av människor med överkänslighet mot kemikalier respektive födoämnesintolerans eller neurotoxiska skador?

3. Finns det kliniker som uppfyller miljöstandarden för Environmental Health Center i Dallas (USA)? (Fritt från kemikalier, ingen desinfektion, filtrering av luft och vatten, inredning av glas, stål eller harts- och terpenfritt trä, utan heltäckningsmattor, rök- och doftförbud och så vidare, se EHC:s beskrivning)

4. Finns det kliniker som uppfyller den medicinska standarden för Environmental Health Center? (Läkare med erfarenheter på området miljömedicin; avgiftningsterapi; immunssystemterapi; testsubstanser utan konserveringsmedel och så vidare)

5. Förfogar man över motsvarande giftfri inkvartering?

6. Finns det någon klinik i Europa med motsvarande kontrollerade förhållanden (ECU) med kirurger som kan genomföra operationer av människor med kemikalieöverkänslighet?

7. Vilka europeiska länder finansierar adekvata miljökliniker med statliga medel?

8. Vilken betydelse har psykiatriseringen av kemikalieskadade i de olika EU-länderna?

Svar (20 januari 1998)

Rådet har på detta stadium inte förelagts något förslag från kommissionen i detta ärende, och har inga sådana uppgifter som behövs för att lämna den information som den ärade parlamentsledamoten ber om.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2267/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 juli 1997)

Ämne: Information om bidrag till nordvästra Italien under perioden 1995-1996

Hur mycket pengar och till vilket ändamål godkändes bidrag från Europeiska unionen till nordvästra Italien (Lombardiet, Piemonte, Ligurien och Aosta-dalen) under åren 1995 och 1996, i synnerhet när det gäller följande:

1. Europeiska fonden för regional utveckling,

2. Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) - orienteringsdelen,

3. Europeiska socialfonden,

4. Europeiska unionens forskningsprogram,

5. Europeiska unionens program inom energisektorn,

6. Europeiska unionens program inom miljösektorn,

7. Övriga program inom Europeiska unionen?

Kompletterande svar avgivet av Jacques Santer på kommissionens vägnar (24 november 1997)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3362/97 från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen (22 oktober 1997)

Ämne: Översvämningarna i Valencia, Murcia och Andalusien: Stöd åt de drabbade

De senaste översvämningarna i det spanska Medelhavsområdet, som inträffade under den sista veckan i september, orsakade stora personskador och materiella skador. Enligt de första preliminära beräkningarna, som utförts av småjordbrukarnas organisation, la Unión de Pequeños Agricultores, uppgår de materiella skadorna i Valencia, Murcia och Andalusien till 20 000 miljoner pesetas.

Ämnar kommissionen med tanke på omfattningen av dessa skador, som om man betänker att de berörda är små jordägare även får stora sociala konsekvenser, tilldela de drabbade något stöd för att reparera skadorna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3362/97 och E-3366/97 ingivna av Franz Fischler för kommissionen (19 november 1997)

Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) skulle kunna finansiera dels återhämtningen av den produktionspotential inom jord- och skogsbruket som har lidit skada till följd av naturkatastroferna, dels inrättande av lämpliga förebyggande mekanismer (artikel 5 h i förordning (EEG) nr 4256/88 ((EGT L 374, 31.12.1988. ))). I detta sammanhang skulle stöd kunna ges till insatser för att utbilda experter och medvetandegöra befolkningen när det gäller förebyggande åtgärder samt eventuella arbeten i samma syfte.

Det är dock nödvändigt att lämpliga ekonomiska resurser avsätts inom gemenskapens stödram för regioner inom mål 1 eller 5b så att de mest relevanta insatserna, som ledamoten hänvisar till, kan samfinansieras.

Kommissionen är beredd att granska medlemsstatens förslag för att lösa de problem ledamoten tar upp inom ramen för de ekonomiska medel som har avsatts inom gemenskapens stödram till förmån för de berörda regionerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3095/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Etapp 2 i Donau-utbyggnaden

Så som kommissionen känner till (skrivelse från det bayerska delstatskansliet till medborgarforumet för miljö av den 21.3.1997; Förbundsregeringens svar nr 11/86, 11/87 av den 23.1.1997) är varken fristaten Bayern eller förbundsregeringen beredd att efterleva de förpliktelser som uppkommer ur EG:s fågelskyddsdirektiv och habitatdirektivet och utse flodbanks-ekosystemet mellan Straubin och Vilshofen som skyddsområde. Fristaten och förbundsregeringen fastslår i de nämnda svaren att avsättandet av skyddsområde fått stå tillbaka för den pågående utbyggnaden av Donau, eftersom ett beslut om sättet den andra etappen i utbyggnaden i detta Donauavsnitt skall ske på inte skall fattas före år 2000.

Detta förfarande är lagstridigt. Enligt EG-domstolens rättsskipning är det förbjudet att låta ekonomiska hänsyn påverka avsättandet av särskilda skyddsområden eller påverka sådana områdens gränser.

Det är den bayerska delstatsregeringen som är ansvarig för att de officiella utlåtandena från delstatsmyndigheten för miljöskydd ännu inte föreligger. Man har inte gett dessa utlåtanden i uppdrag eftersom fristaten Bayern och förbundsregeringen vill kringgå avsättandet av ett skyddsområde. Våra frågor är:

1. Kommer kommissionen i enlighet med artikel 169 i EEG-fördraget att anmoda Förbundsrepubliken att vidta erforderliga åtgärder inom den tid som angivits av kommissionen?

2. Kommer kommissionen att anhålla om att Förbundsrepubliken Tyskland bötfälls i enlighet med artikel 171 i EEG-fördraget eftersom förbundsregeringen och delstaten helt uppenbart bryter mot förpliktelsen enligt artikel 3 och 4 i fågelskyddsdirektivet och mot plikten att föreslå en lista över områden enligt habitatdirektivet?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (11 november 1997)

Det är riktigt att kommissionen, som parlamentsledamoten påpekar, är informerad om denna fråga. Det aktuella området, i likhet med övriga områden längs Donau, har framhävts inom ramen för de överträdelseförfaranden (92/4575) som inleddes under 1994 till följd av Tysklands bristfälliga utmärkning av särskilda skyddsområden i enlighet med direktiv 79/409/EG ((EGT L 103, 25.4.1979. )) om bevarande av vilda fåglar.

1. I enlighet med förfarandet i artikel 169 i EG-fördraget gav kommissionen Tyskland möjlighet att inkomma med synpunkter.

2. Sanktioner i enlighet med artikel 171 i EG-fördraget kommer endast i fråga om en medlemsstat inte har följt en dom från EG-domstolen. I det aktuella fallet finns ingen sådan dom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3321/97 från Joaquín Sisó Cruellas (PPE) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Televisionen och de döva i Europa

Televisionens roll som informations- och underhållningsmedium för döva blir allt viktigare. Några reella tekniska svårigheter att anpassa TV-mediet till hörselskadade människors behov finns inte i dag, även om denna anpassning sker på olika sätt och går olika fort i de olika medlemsstaterna.

Skulle kommissionen kunna upplysa mig om det finns någon form av stöd riktat till de europeiska televisionsbolagen, för framställning av ett större antal program anpassade för döva?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (27 november 1997)

Textning av TV-program är i vissa medlemsstater den vanligaste metoden för att översätta program på främmande språk till det nationella språket. Textning är även det normala sättet att anpassa program för döva.

Bland de incitament som inrättats genom Media II-programmet finns ett stödsystem i form av lån till gränsöverskridande distribution av audiovisuella program (inklusive TV-program). Generellt sett är kostnader för dubbning och textning emellertid inte ersättningsbara. Även om rådets beslut 95/563/EG av den 10 juli 1995 om genomförandet av ett program för att stimulera utveckling och distribution av europeiska audiovisuella verk (Media II * Utveckling och distribution) (1996 * 2000) ((EGT L 321, 30.12.1995. )) således inte uttryckligen föreskriver några mål mot att anpassa program för döva, bidrar programmet indirekt till en ökning av antalet program som anpassas för denna grupp genom incitamenten att öka gränsöverskridande distribution av TV-program.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 134 , 30/04/1998 s. 0128



SKRIFTLIG FRÅGA E-3263/97 från María Estevan Bolea (PPE) till kommissionen (20 oktober 1997) Ämne: Petroleumkoks Vilka egenskaper har petroleumkoks och hur många procent svavel och miljondelar klor, fluor, bly, zink, koppar, krom, nickel, kadmium repektive vanadin och övriga ämnen innehåller det? Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (14 november 1997) Petroleumkoks har en svavelhalt på mellan 2 och 6,5 %. Halten av tungmetaller ligger under 1 000 per miljon (ppm). Bland dessa tungmetaller varierar vanadiumhalten mellan 200 och 400 ppm. Petroleumkokset har ett högt energivärde, som ligger runt 7 780 kilokalorier per kilo.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3183/97 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (16 oktober 1997)

Ämne: Skillnader i tidningspriser

Även om man accepterar nödvändigheten av att i viss utsträckning höja priset på tidningar då de säljs i andra EU-stater än ursprungslandet, skulle kommissionen kunna kommentera det faktum att tidningen the Independent den 16 september kostade 20 pence i Förenade kungariket, medan den i Strasbourg samma dag såldes för 14 franska francs, vilket enligt dåvarande växelkurs motsvarade ett pund och 40 pence. Detta innebär en prishöjning på 750 procent..

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (26 november 1997)

Det står i princip varje utgivare fritt att fatta ensidiga och affärsmässiga beslut om tidningspriser, inbegripet prisskillnader mellan olika medlemsstater, och vanligtvis omfattas dessa beslut inte av förbuden i gemenskapslagstiftningen.

Om kommissionen skulle konstatera att det förekom konkurrensbegränsande avtal eller missbruk av en dominerande ställning i strid med konkurrensreglerna och den inre marknadens funktion, skulle den vidta alla lämpliga åtgärder inom ramen för bestämmelserna i EG-fördraget och underrätta Europaparlamentet om detta.

Nyligen inledde kommissionen dessutom en studie, vars syfte är att undersöka hur systemen för tidningsdistribution fungerar i samtliga medlemsstater, hur de samverkar över gränserna samt inverkar på prisstrukturen för tidningar. Kommissionen har just mottagit resultaten och håller på att analysera dem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2991/97 från María Sornosa Martínez (GUE/NGL) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Jaktförbud och rättsligt skydd för våtmarken Marjal del Moro (Valencia)

Våtmarken Marjal del Moro i Valenciaregionen klassificeras enligt rådets direktiv 79/409/EEG om bevarande av vilda fåglar ((EGT L 103, 25.4.1979, s. 1. )) som ett särskilt skyddsvärt område. I området finns en mångfald olika vilda fågelarter. Två av dessa är utrotningshotade, marmoranden, varav man har registrerat 5 par med 28 ungar, och vitögd dykand, varav det finns 4 hannar och 2 honor. I Marjal del Moro finns också andra hotade europeiska arter, som stannar upp här under sin flytt.

Marjel del Moro är ett område där jakt är tillåtet i viss omfattning, och där tillståndet löper ut den kommande jaktsäsongen 1997/98. Tillståndet kan dock förlängas. Jakt är ett allvarligt hot mot dessa och andra skyddade arter.

María Sornosa och Pedro Marset bad i sin fråga E-2682/97 kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder för att få Marjal del Moro förklarat som ett skyddat område (vilket också Saguntos kommun begärde 1994).

1. Bryter man inte mot direktiv 92/43/EEG ((EGT L 206, 22.7.1992, s. 7. )) om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, eftersom Marjal del Moro är ett särskilt skyddsvärt område och därför ingår i Natura 2000?

2. Vad kan kommissionen göra för att övertyga den centrala och autonoma regionförvaltningen om att Marjal del Moro måste ges rättsligt skydd?

3. Kan man besluta om brådskande åtgärder för att stoppa jakten under den kommande säsongen och på så sätt förhindra att någon av de nämnda arterna försvinner?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (10 november 1997)

1. De uppgifter som lagts fram om jakt inom ett särskilt skyddsområde innebär inte i sig ett brott mot direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. Alla de nämnda arterna är skyddade i nationell och regional lagstiftning, och fridlysta. Förekomsten av dessa arter, och det faktum att de förökar sig inom området, varigenom deras antal stigit i jämförelse med när skyddsområdet fastställdes (exempelvis fem par av marmaronetta augustirostris i stället för ett halvt, eller 6 exemplar av aythya nyroca i stället för inget) tyder på att området har en tillfredsställande förmåga att ta emot sådana arter.

2. Det är uteslutande de spanska myndigheternas ansvar att fastställa skyddade områden inom ramen för nationell eller regional spansk lagstiftning.

3. De regionala myndigheterna i Valencia anmälde nyligen, i samband med ett besök på plats från kommissionens sida, att jakt inte längre kommer att tillåtas när den innevarande jakträtten, med en löptid på tio år, löper ut i februari 1998.

Kommissionen kommer att övervaka att denna åtgärd tillämpas från och med det datum som angivits.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3042/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Vitboken om järnvägar

Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ¨Vitbok: En strategi för vitalisering av gemenskapens järnvägar¨ (KOM(96) 421 slutlig) ((EGT C 206, 7.7.1997, s. 23. )). Gamla skulder och förbättringar av den finansiella situationen och infrastrukturen. En väsentlig strategisk faktor i vitbokens strävan efter en avreglering av järnvägarna är en oberoende kommersiell ledning.

En nödvändig förutsättning för detta och för överensstämmelsen med direktiv 91/440/EEG ((EGT L 237, 24.8.1991, s. 25. )) om utvecklingen av gemenskapens järnvägar är att avveckla de gamla skulderna.

Kan kommissionen ange om det är korrekt att denna avveckling inte har genomförts till fullo och om den har varierat från en medlemsstat till en annan? Dessutom ombeds kommissionen att snarast vidta nödvändiga åtgärder för att avhjälpa detta.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (den 31 oktober 1997)

Kommissionen anser att befrielse från tidigare skulder för att skapa en sund finansiell situation är en väsentlig del av strategin för att vitalisera gemenskapens järnvägar. Direktiv 91/440/EEG om utvecklingen av gemenskapens järnvägar innehåller krav på att medlemsstaterna skall hjälpa till att minska skulderna till en nivå som inte hindrar en sund finansiell förvaltning. Kommissionen har inlett en undersökning av de framsteg som gjorts för att minska skulderna. Man har för avsikt att presentera resultatet i början på nästa år i form av ett meddelande till rådet och parlamentet om genomförandet och resultaten av direktiv 91/440/EEG.