ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0517/00

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(28 februari 2000)

Ämne: Miljömedicinskt tillbud i Frankfurt (f.d. bostäder för amerikanska soldater)

De före detta bostäderna för amerikanska soldater utgör en hälsorisk för de nya hyresgästerna, eftersom mycket stora mängder cancerframkallande klister som innehåller tjära tidigare har använts i dem (t. ex. till 80 procent när det gäller parkettgolv) samt även giftigt PCB och pesticider (t. ex. DDT).

1. Känner kommissionen till att de berörda myndigheterna har förhindrat att lagstadgad miljöinformation har tillhandahållits?

2. Delar kommissionen uppfattningen att det innebär en allvarlig försummelse när riskbedömningen inte på ett tillräckligt sätt tar hänsyn till små barn (under sex år) som är den mest utsatta gruppen?

3. Delar kommissionen uppfattningen att myndigheterna är skyldiga att tillämpa största försiktighet och öppenhet i förhållande till de berörda?

4. Delar kommissionen uppfattningen att föroreningar i byggnader måste tillmätas större betydelse i framtiden?

5. Delar kommissionen uppfattningen att det i enlighet med artikel 17 i direktivet om miljöinformation inte bör vara möjligt för offentliga myndigheter att med hänvisning till undantagsbestämmelser hålla inne information som, om den offentliggjordes, skulle kunna avvärja allvarliga risker för människors hälsa?

6. Delar kommissionen uppfattningen att de senaste vetenskapliga rönen måste beaktas i samband med riskbedömningar?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(14 april 2000)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning att det är nödvändigt att man tillämpar öppenhet mot Europas medborgare, särskilt när det gäller miljö- och hälsofrågor.

I artikel 3 i rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation(1) föreskrivs att offentliga myndigheter skall lämna ut information om miljön till varje fysisk eller juridisk person på dennes begäran och utan att kräva att skälen för begäran anges. Vägran

att lämna ut sådan information skall motiveras med något av de skäl som anges i direktivet. Enligt direktiv 90/313/EEG är myndigheterna även skyldiga att tillhandahålla allmän information till allmänheten om tillståndet i miljön, exempelvis genom beskrivande rapporter som ges ut periodiskt.

Alla yttranden skall dessutom för att vara relevanta basera sig på bästa tillgängliga vetenskapliga fakta. För att detta skall vara möjligt stödjer kommissionen ett antal åtgärdsprogram.

När det gäller miljöföroreningar inomhus (indoor pollution) stödjer kommissionen genom sitt åtgärdsprogram avseende miljörelaterade sjukdomar(2) tre projekt som syftar till att få större kännedom om dessa föroreningars effekter på folkhälsan, och därigenom kunna förebygga de risker som är förbundna med sådana föroreningar.

(1) EGT L 158, 23.6.1990.

(2) EGT L 155, 22.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0984/00

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(31 mars 2000)

Ämne: Loi Evin-fallet

Kommissionsledamot Bolkestein har nyligen uppgett att man som bäst håller på att behandla Loi Evin-fallet. Kan han ange vem som leder dessa förhandlingar och kan han se till att parlamentet informeras om slutresultatet?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0984/00, E-0985/00 och E-0986/00 ingivet av Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 maj 2000)

Kommissionen vill åter påminna om att den undersöker detta ärende mycket noggrant, inte bara på grund av de stora farhågorna i parlamentet, utan även därför att kommissionens är mycket mån om att se till att bestämmelserna om den inre marknaden efterlevs.

Kommissionens huvudsakliga mål i detta fall är att se till att de utomterritoriella effekterna av Loi Evin stämmer överens med artikel 49 i EG-fördraget (f.d. artikel 59), dvs. att de står i ett rimligt förhållande till skydd av folkhälsan, ett mål som kommissionen stöder fullt ut. I detta avseende anser kommissionen att uppförandekoden från 1995 i princip kan vara ett adekvat medel för att se till att proportionalitetskraven tillgodoses. Kommissionen anser dock att det är nödvändigt att de franska myndigheterna ytterligare förbättrar koden när det gäller en inskränkning av dess tillämpning till ett begränsat antal väl definierade fall, för att se till att den ger större rättssäkerhet och förutsägbarhet för alla parter, inklusive dem som organiserar sportaktiviteter i andra medlemsstater. Kommissionen har för avsikt att diskutera dessa punkter med de franska myndigheterna inom en snar framtid. När kommissionen fattat ett slutligt beslut i denna fråga kommer beslutet att offentliggöras enligt gällande förfaranden och kommissionen kommer, givetvis, att med största nöje besvara alla ytterligare frågor som parlamentsledamoten kan tänkas vilja ställa.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1189/00

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(10 april 2000)

Ämne: Påföljder för användningen av bekämpningsmedel på spanska apelsiner

I sitt svar på min fråga P-0357/98(1) menade kommissionen att det var oacceptabelt att använda hartser som omvandlats med maleinsyraanhydrid och förestrats med pentaerytrit inom livsmedelssektorn.

Detta ämne används för bearbetning och konservering av spanska apelsiner. Kommissionen hade ju för avsikt att utföra en detaljerad analys för att överväga eventuella påföljder för kränkning av gemenskapsbestämmelserna.

Kan den därför svara på följande frågor?

1. Har man nu när det gått två år samlat tillräckligt mycket information för att göra en grundlig undersökning av detta oroväckande problem?

2. Hur tänker kommissionen konfrontera de personer i Spanien som gjort sig skyldiga till upprepade kränkningar av parlamentets och rådets direktiv 95/2/EG(2)?

3. Vilka initiativ tänker kommissionen ta för att åstadkomma en seriös kontroll av begränsningen av växtskyddsmedel, så att man kan förhindra saluföring av produkter som är skadliga för konsumenten?

(1) EGT C 223, 17.7.1998, s. 170.

(2) EGT L 61, 18.3.1995, s. 1.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(19 maj 2000)

Med anledning av de upplysningar som parlamentsledamoten lämnade till kommissionen i sin skriftliga fråga P-357/98 har kommissionen vänt sig till de spanska myndigheterna för att inhämta alla de önskade upplysningarna och har dessutom inlett en undersökning för att fastställa om det har skett en överträdelse i detta sammanhang.

De spanska myndigheterna har i sitt svar medgivit att de har gett tillstånd att behandla citrusfrukter efter skörd med ett ämne som innehåller harts som omvandlats med maleinsyraanhydrid och förestrats med pentaerytritol. De har dock angivit att de ansåg att ämnet ifråga omfattades av bestämmelserna i rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(1).

Efter det att kommissionen hade meddelat att användningen stred emot gällande gemenskapslagstiftning, särskilt emot Europaparlamentets och rådets direktiv 95/2/EG av den 20 februari 1995 om andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel, bekräftade de spanska myndigheterna nyligen att tillståndet att använda de omstridda ämnena skulle dras tillbaka. Kommissionen lägger följaktligen ned ärendet.

Allmänt sett ligger kontrollen av att marknadsaktörerna tillämpar de nämnda bestämmelserna på ett korrekt sätt inom medlemsstaternas ansvarsområde.

Vid underlåtenhet att fullgöra denna skyldighet skall kommissionen avgöra om förfarandet i artikel 226 (ex artikel 169) i EG-fördraget skall inledas.

(1) EGT L 230, 19.8.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0423/00

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till rådet

(17 februari 2000)

Ämne: Respekt för de mänskliga rättigheterna i EU:s utrikespolitik

Toppmötet mellan Europa och Afrika blir ett utmärkt tillfälle för ett närmande mellan dessa två världar samt för att skapa ömsesidig förståelse och nya samarbetsformer.

EU måste hålla fast vid att anta en dagordning som inbegriper demokratiska principer och respekt för de mänskliga rättigheterna.

Vilka frågor kommer rådet att föreslå till toppmötets dagordning? Kommer den att innehålla punkter som lika behandling av kvinnor och män och skydd för barn samt respekt för den internationella konventionen om barns rättigheter?

Svar

(2 maj 2000)

Rådet delar den ärade parlamentsledamotens uppfattning att toppmötet mellan Afrika och EU som kommer att äga rum i Kairo den 34 april kommer att utgöra ett utmärkt tillfälle för att på tröskeln till det nya seklet upprätta ett strategiskt partnerskap mellan medlemsstaterna i Europeiska unionen och staterna på den afrikanska kontinenten, ett partnerskap som kommer att grunda sig på det historiska arv som förenar oss liksom på vårt gemensamma intresse att främja fred, demokrati, mänskliga rättigheter, utveckling och utplånande av fattigdomen.

De frågor som kommer att diskuteras av statscheferna och av den regering som deltar på toppmötet har gemensamt godkänts av Europeiska unionen och dess afrikanska partners. Det rör sig om frågor som gäller politik, ekonomi och utveckling. Europeiska unionen fäster särskild vikt vid den politiska dialogen med sina afrikanska partners, som kommer att medföra en fördjupad diskussion om främjandet av demokrati och mänskliga rättigheter, däri inbegripet de frågor som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0580/00 från Mark Watts (PSE) till kommissionen. Hållbar europeisk transportpolitik.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 374 E , 28/12/2000 s. 0111 - 0111



SKRIFTLIG FRÅGA E-0580/00 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (29 februari 2000) Ämne: Hållbar europeisk transportpolitik Kan de traditionella EU-institutionerna, särskilt parlamentet och kommissionen, själva samordna sina ståndpunkter då de uttalar sig om frågor av europeiskt intresse inför en bredare allmänhet? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi (15 juni 2000) Kommissionen beklagar att den inte har tillräckliga upplysningar för att kunna besvara frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0421/00

från Ulrich Stockmann (PSE) till kommissionen

(23 februari 2000)

Ämne: Utrustning av fordon med varningstriangel

Ett tyskt industriföretag meddelade mig att konungariket Spanien sedan förra sommaren kräver att motorfordon utrustas med två varningstrianglar. Finns det planer inom den Europeiska kommissionen på att lägga fram ett motsvarande förslag, som bindande föreskriver för hela EU att alla motorfordon skall utrustas med två varningstrianglar?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(28 mars 2000)

Kommissionen är medveten om att det enligt den spanska lagstiftningen krävs två varningstrianglar i alla motorfordon.

Detta är ett krav i de allmänna föreskrifterna för motorfordon, artikel 19 och bilaga XII, vilka offentliggjordes i form av ett dekret (Real Decreto 2822/98) den 23 december 1998.

Varningstrianglar omfattas inte av konstruktionsnormerna för motorfordon och kravet på att de skall medföras är del av trafikbestämmelserna.

Dessa bestämmelser faller vanligtvis under medlemsstaternas behörighetsområde och kommissionen har inga planer på att genomföra det spanska systemet i hela gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0393/00

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(8 februari 2000)

Ämne: Rådets direktiv 91/628/EEG (ändrad genom rådets direktiv 95/29/EG av den 29 juni 1995) om skydd av djur vid transport

I rådets direktiv 91/628/EEG(1) (ändrad genom rådets direktiv 95/29/EG(2) av den 29 juni 1995) om skydd av djur vid transport anges att levande djur inte får transporteras under förhållanden som kan orsaka lidande och att medlemsstaterna själva ansvarar för att direktivet efterlevs.

Enligt artikel 13 i rådets direktiv 95/29/EG av den 29 juni 1995 skulle kommissionen före den 31 december 1999 till rådet ha ingett en rapport om de erfarenheter medlemsstaterna gjort efter genomförandet av detta direktiv, åtföljd av eventuella förslag. När avser kommissionen att uppfylla dessa krav?

Delar kommissionen åsikten att man i förslagen som åtföljer kommissionens rapport till rådet bör kräva en väsentlig ändring av EU:s politik så att långa transporter av levande djur överges och ersätts med kötthandel?

(1) EGT L 340, 11.12.1991, s. 17.

(2) EGT L 148, 30.6.1995, s. 52.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 mars 2000)

Kommissionens ansvar för djurskydd har ökat i och med den senaste ändringen av EG-fördraget. Enligt fördraget krävs att europeiska institutioner och medlemsstater vid utformningen av strategier för jordbruk, transport, inre marknaden och forskning skall prioritera djurens välbefinnande.

Enligt artikel 13 i rådets direktiv 91/628/EEG, senast ändrat genom rådets direktiv 95/29 (EG) av den 29 juni 1995 om skydd av djur vid transport, kommer kommissionen under det första kvartalet i år att lägga fram en rapport för rådet om medlemsstaternas erfarenheter av tillämpningen av gemenskapens lagstiftning inom detta område.

När gemenskapens lagstiftning efterlevs till punkt och pricka anser kommissionen att villkoren för djurens välbefinnande under transport är tillfredsställande. Det är självklart att det uppstår problem, särskilt under väldigt långa transportsträckor, både inom gemenskapen och i samband med införsel av djur från tredje länder i Europa. Kommissionen granskar noggrant dessa problem och riktar medlemsstaternas uppmärksamhet på problemenen om och när de dyker upp.

Vid ändring av gällande gemenskapslagstiftning kommer kommissionen att beakta både de uppgifter om genomförande av direktivet om djurskydd under transport som kommer från ovannämnda rapport och vetenskapliga rön inom denna disciplin.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1384/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(4 maj 2000)

Ämne: Den svenska modellen en förebild för kvinnors jämställdhet inom den offentliga sektorn

I Sverige har under nittiotalet exemplariska tillvägagångssätt lett fram till en situation där kvinnor är företrädda på ett balanserat sätt inom den offentliga sektorns tjänster. I det sammanhanget hade man som grundtanke att utbilda och medvetandegöra den högsta ledningen inom alla områden av den offentliga sektorn. Också statsministern och alla medlemmar av regeringen har sedermera deltagit i detta program.

Kommer kommissionen att vidta åtgärder för att ge sådana föredömliga exempel en brett upplagd publicitet, så att de övriga medlemsstaterna inom EU liksom också kandidatländerna för anslutning kan ha dem som riktmärke?

Med hjälp av vilka av Europeiska unionens finansiella styrmedel kunde sådana initiativ medfinansieras?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(15 juni 2000)

Kommissionen delar parlamentsledamotens åsikt att den svenska modellen för främjande av kvinnor inom den offentliga sektorn har varit ytterst framgångsrik.

Denna modell har därför tjänat som förebild i en rad olika projekt som ges stöd enligt rådets beslut 95/593/EG av den 22 december 1995 om gemenskapens handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för män och kvinnor (19962000)(1). Enligt detta beslut kan gemenskapen delfinansiera initiativ som syftar till att sprida goda förebilder när det gäller att främja kvinnor, inbegripet i den offentliga sektorn. Kommissionen har också stött en konferens om främjande av kvinnor inom den offentliga sektorn, vid vilken Jämställdhetsombudsmannen gav en utförlig redogörelse för det svenska systemet.

Främjande av kvinnor i toppbefattningar är en fråga som kommer att prioriteras högt i det nya ramprogrammet för jämställdhet för perioden 20012005(2).

Inom kommissionen anordnas också utbildning som syftar till att öka tjänstemännens medvetenhet om jämställdhetsfrågor, för att stödja kommissionens aktiva jämställdhetspolitik när det gäller tjänster med beslutsbefogenheter. Kommissionen kommer inom kort att anta ett beslut om en jämn könsfördelning i kommissionens rådgivande kommittéer och expertgrupper.

(1) EGT L 335, 30.12.1995.

(2) [Antas av kommissionen den 30 maj.].
SKRIFTLIG FRÅGA P-0987/00

från Jo Leinen (PSE) till kommissionen

(22 mars 2000)

Ämne: Förteckning över de fall där enhällighet krävs också i framtiden (beträffande bilagan till kommissionens yttrande om regeringskonferensen av den 26 januari 2000)

Kommissionen ombeds meddela medföredraganden av betänkandet om regeringskonferensen i Europaparlamentets utskott för konstitutionella frågor följande:

1. Vad är motivet bakom kommissionens förslag till en lång förteckning över fall där enhällighet gäller också i framtiden, särskilt del 2 (institutionella beslut) och del 4 (överensstämmelse mellan interna och externa beslut)?

2. Hur lyder argumentationen i den grundläggande frågan om hur detta förslag till bibehållande av enhällighet på många områden skall kunna bringas i överensstämmelse med planen på ett styre (governance) för en europeisk union med 28 eller fler medlemsstater, om varje medlemsstat tillerkänns vetorätt i detaljfrågor också i framtiden?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(25 april 2000)

1. I sitt yttrande om regeringskonferensen av den 26 januari 2000(1) föreslår kommissionen att beslutsfattande med kvalificerad majoritet skall göras till huvudregel. Kommissionen anger fem kategorier av bestämmelser där det finns allvarliga och varaktiga skäl som motiverar att man behåller beslutsfattande med enhällighet. Den andra kategorin omfattar väsentliga institutionella beslut och beslut som påverkar jämvikten mellan institutionerna, det vill säga grundläggande beslut om institutionernas uppbyggnad och verksamhet. Den fjärde kategorin utgörs av beslut inom områden där gemenskapen har utrikespolitisk behörighet och där det krävs enhällighet för inrikespolitiska beslut: samstämmiga regler bör gälla, det är tanken bakom artikel 300 i EG-fördraget. Kommissionen är beredd att i detalj gå i genom med parlamentsledamoten de exakta skälen till att bestämmelserna som återfinns i bilaga 1 till yttrandet har hänförts till dessa kategorier. Kommissionen anser emellertid inte att det rör sig om en lång lista.

2. Kommissionen erinrar om att bestämmelserna i bilaga 1 till yttrandet (förteckning över bestämmelser som genom undantag från principen om beslutsfattande med kvalificerad

majoritet även i fortsättningen skulle kräva beslut med enhällighet) främst är av institutionell natur, och att kommissionen föreslagit att i stort sett alla de rättsliga grunder som tillåter gemenskapen att handla inom olika områden i fortsättningen beslutas med kvalificerad majoritet. Kommissionen anser att dess yttrande innehållsmässigt ligger väldigt nära parlamentets betänkande inför regeringskonferensen, vilket antagits av utskottet för konstitutionella frågor(2). Där föreslås att endast beslut av konstitutionell art skall kräva enhällighet i rådet (punkt 25.3 i förslaget till resolution).

(1) Institutionella reformer En förutsättning för utvidgningen, KOM(2000) 34 slutlig.

(2) Betänkande A5-0086/2000 (föredragande: Giorgos Dimitrakopoulos och Jo Leinen), antaget av utskottet för konstitutionella frågor den 24 mars 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1255/00

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(14 april 2000)

Ämne: Minderårig italiensk medborgare kvarhållen i Kuwait City

Erica är tretton år gammal. Hennes mor är italienska och far egyptier.

Flickan befinner sig sedan mitten av januari på den italienska ambassaden i Kuwait City, dit hon spontant tog sin tillflykt av egen fri vilja för att få hjälp. I samband med föräldrarnas skilsmässa beviljades fadern vårdnadsrätten över flickan, som emellertid finner det outhärdligt att bo hos fadern i islamisk miljö, i ett land där man som känt föraktar många av de mänskliga rättigheter som europeiska kvinnor betraktar som omistliga. Erica är italiensk medborgare och vill återvända till Italien för att bo hos sin mor och sin yngre syster. De italienska myndigheterna skyddar flickan och bistår henne med all slags hjälp i enlighet med italiensk lagstiftning. Det är emellertid svårt att få flickan ut ur landet och hem till modern, vilket hon uttryckligen önskar och vilket har framhållits i ett brev till Italiens president Carlo Azeglio Ciampi.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att dess företrädare skall hjälpa den italienska ambassaden i dess strävan att uppfylla Ericas önskemål och låta flickan återvända till Europa för att bo hos sin mor?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(16 maj 2000)

Kommissionen har ingen representation i Kuwait.

Det fall som parlamentsledamoten tar upp har inte hänskjutits till kommissionen och ingår för övrigt inte i kommissionens mandat, utan omfattas av medlemsstaternas behörighetsområde och i synnerhet de bilaterala förbindelserna mellan Italien och Kuwait.

Kommissionen litar på att myndigheterna i dessa två länder kommer att lösa problemet inom lagens ramar och i flickans bästa intresse.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0873/00

från Alejandro Agag Longo (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2000)

Ämne: Mervärdesskatt

Sedan den 31 december 1992 gäller inom EU ett övergångssystem för indirekt beskattning. Europaparlamentet har upprepade gånger påkallat behovet av att utarbeta ett definitivt system baserat på principen om beskattning i ursprungslandet. Hittills har enbart minde förändringar gjorts i övergångssystemet för mervärdesskatten.

En väl fungerande inre marknad skulle kräva ett definitivt system som gör att marknaden kan fungera utan hinder, vilket följaktligen möjliggör att resurserna utnyttjas optimalt. I kommissionens arbetsplan för år 2000 verkar det emellertid inte finnas några planer på att agera i frågan. Har kommissionen fortfarande ambitionen att införa ett slutgiltigt och effektivt system för indirekt beskattning? Vilka orsaker ligger bakom den uppenbara stagnationen?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(28 april 2000)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning att ett definitivt mervärdesskattesystem, grundat på principen om beskattning i ursprungslandet och innebär att transaktioner på gemenskapsnivå får samma behandling som interna transaktioner inom en medlemsstat, skulle göra det möjligt för den inre marknaden att fungera optimalt. Ett sådant definitivt system, grundat på ursprungsprincipen, skulle uppfylla kraven på administrativ förenkling för aktörerna och skatteförvaltningarna och på effektiv bekämpning av skattefusk och skatteflykt.

Vid antagandet av övergångssystemet gjorde rådet det rättsliga och politiska åtagandet att inrikta sig på att införa ett definitivt system inom en femårsperiod. Med hänsyn till de invändningar som rests av medlemsstaterna lade kommissionen 1996 fram ett meddelande(1) med förslag på ett ändrat tillvägagångssätt, med en gradvis övergång till det definitiva systemet.

Det måste erkännas att inga framsteg har gjorts i detta avseende sedan dess och, allmänt sett, att de förslag som lagts fram av kommissionen på mervärdesskatteområdet inte har lett till resultat.

Med hänsyn till denna situation godkände kommissionen den 29 mars 2000(2) principen om en ny strategi som, utan att på något sätt göra avkall på målet att på sikt införa ett definitivt system grundat på ursprungsprincipen, syftar till att prioritera en förbättring av nuvarande förhållanden.

På kort sikt bör diskussionerna återupptas om de förslag som ligger på rådets bord och som har till syfte att förenkla de befintliga reglerna, att tillämpa dem på ett mer enhetligt sätt, att anpassa gemenskapslagstiftningen till den nya ekonomins krav, t.ex. vad gäller elektronisk handel eller posttjänster, och att återuppta och förstärka det administrativa samarbetet på detta område.

Om denna målsättning kan uppfyllas kan de nödvändiga förutsättningarna att skapas för att på längre sikt gå över till ett definitivt mervärdesskattesystem, vilket fortfarande är det slutgiltiga målet.

(1) KOM(1996) 328 slutlig.

(2) SEK(2000) 528.