ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2014/01

från Jo Leinen (PSE) till kommissionen

(6 juli 2001)

Ämne: Planerna för köpcentret Gigapole på den tysk-franska gränsen (Forbach-distriktet)

Det finns planer på att bygga ett enormt köpcentrum på 100 000 m2 (Gigapole) i distriktet Forbach i departementet Moselle på den tysk-franska gränsen.

Det här köpcentret är kraftigt överdimensionerat och skulle få mycket negativa följder för detaljhandlarna på båda sidorna om gränsen. Industriförbundet i Saarland räknar med att köpkraft för 400 miljoner D-mark om året skulle strömma från affärerna i omgivningen till det nya köpcentret Gigapole. Det här kommer att leda till ödsligare innerstäder och en ekonomisk nedgång för detaljhandlarna i grannstäderna Saarbrücken, Völklingen och Saarlouis i Saarland och Sarreguemines och Forbach i Lorraine.

Ett sådant här jättecentrum utnyttjar gränsläget och strider mot alla regler för en strukturerad regionplanering och socioekonomisk utveckling.

Jag skulle därför vilja att kommissionen svarade på följande frågor:

1. Känner ni till planerna på Gigapole-centret i Forbach-distriktet?

2. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att förhindra den här snedvridningen av konkurrensen och kränkningen av principerna för regionplanering?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(10 september 2001)

Kommissionen har inte fått någon information om planerna för byggandet av köpcentrumet Gigapole i trakten av Forbach. Styrningen av hur shoppingcentra etableras ligger inte inom gemenskapens

behörighetsområde. Regional planering och markplanering styrs av de behöriga regionala eller nationella myndigheterna i medlemsstaterna. Därför är det inte kommissionens sak att ta ställning i sådana frågor.

Kommissionen ser dock gärna att behöriga nationella eller regionala förvaltningar samarbetar över gränserna.

Gemenskapen förbjuder genom sina konkurrensregler (artiklarna 81 och 82 [tidigare artiklarna 85 och 86] i EG-fördraget) företag att sluta avtal som begränsar konkurrensen (t.ex. avtal mellan konkurrenter där priser fastställs) eller att missbruka en dominerande marknadsställning. Den dominanta ställningen som sådan är dock inte olaglig enligt artikel 82.

Kommissionen är villig att undersöka alla klagomål som kommer till dess kännedom, men delar i brist på ytterligare uppgifter inte frågeställarens åsikt att det planerade shoppingcentrumet Gigapole i trakten av Forbach troligtvis kommer att skapa en snedvridning av konkurrensen enligt gemenskapens konkurrensregler.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0068/01

från Herman Schmid (GUE/NGL) till kommissionen

(18 januari 2001)

Ämne: Flyktingar i Turkiet

Det är allmänt känt att Turkiet måste genomföra omfattande förbättringar när det gäller mänskliga rättigheter för kurder och andra nationella minoriteter. I östra Turkiet finns det emellertid flera tusen flyktingar från kurdiska områden i Irak och Iran. Vissa av dem har erkänts som flyktingar av UNHCR, andra har ingen erkänd status över huvud taget. Dessa grupper omfattas inte automatiskt av de krav som ställts vad avser kurder i Turkiet eftersom de inte är turkiska medborgare och de befinner sig därför i en mer utsatt situation än andra grupper av kurdiskt ursprung.

Vad kommer kommissionen att göra för att skydda dessa flyktinggrupper och för att dessa skall omfattas av det program för minoriteter och mänskliga rättigheter som syftar till att få Turkiet redo för EU-medlemskap?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(15 februari 2001)

Det är mycket riktigt så att situationen vad gäller de mänskliga rättigheterna i Turkiet måste förbättras som ett led i förberedelserna för Turkiets anslutning till Europeiska unionen. I det partnerskap för anslutning som ingåtts med Turkiet och som antogs av kommissionen den 8 november 2000(1) fastställs prioriteringarna i detta avseende. Om Turkiet genomför dessa prioriteringar skulle situationen förbättras för alla turkiska medborgare, oavsett ursprung.

När det gäller flyktingsituationen - vare sig flyktingarna är av kurdiskt eller annat ursprung - anges det klart och tydligt i regelverket på området för rättsliga och inrikes frågor vad som krävs för medlemskap i det avseendet. Detta inbegriper i synnerhet att det geografiska förbehållet till 1951 års Genève-konvention måste hävas så att det skapas en rättsligt grundad skyldighet att handlägga alla asylansökningar, oavsett den asylsökandes ursprung. Allmänna asylfrågor var ett av de ärenden som togs upp när experter från EU på området för rättsliga och inrikes frågor besökte Turkiet i september 2000. Experterna på asylfrågor underströk därvid hur viktig denna dimension är. De påpekade ett antal brister och angav en rad möjliga områden för ekonomiskt samarbete vilka inom kort kommer att tas upp till diskussion med Turkiet i avsikt att stödja de praktiska konsekvenser som en sådan betydande förändring av den turkiska asyllagstiftningen medför. Flyktingfrågan tas också upp i partnerskapet för anslutning vilket bl.a. innehåller en uppmaning om att mottagningsanläggningar bör utvecklas och flyktingar ges socialt stöd i Turkiet.

(1) KOM(2000) 714 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0356/01

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(6 februari 2001)

Ämne: BSE

Känner kommissionen till uppgifterna om en triangelhandel med nötkreatur, som skall ha fraktats från Turkiet via Grekland, lossats i Salento, där djuren förvarats i två slakterier, för att sedan transporteras till Belgien? Från Belgien skulle sedan ett antal kalvar ha förts till Italien av ett belgiskt exportföretag. Betalningen för djuren skall enligt uppgift ha varit löjeväckande låg, eftersom man bedömde djuren som högriskdjur. Belgiska myndigheter sägs också vara intresserade av uppgifterna, eftersom det verkar som om djuren kan ha varit smittade med BSE.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(24 april 2001)

Kommissionen känner inte till detta fall och kan därför inte uttala sig om de specifika anklagelserna. Det skulle vara intressant att få information som underbygger dem.

Generellt sett får Turkiet inte exportera levande nötkreatur till gemenskapen eftersom landet inte uppfyller kraven i rådets direktiv 72/462/EEG av den 12 december 1972(1) om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött. Med anledning av bluetongue-epidemin i Grekland har det sedan november 1999 varit förbjudet att förflytta levande nötkreatur från grekiskt territorium till andra medlemsstater eller tredje länder. Detta överensstämmer med grekisk nationell lagstiftning och kommissionens beslut 2000/350/EG av den 2 maj 2000 om epidemiologisk övervakning av bluetongue i Grekland och om vissa åtgärder för att förhindra att sjukdomen sprider sig(2).

(1) EGT L 302, 31.12.1972.

(2) EGT L 124, 25.5.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1352/01

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(7 maj 2001)

Ämne: Treh julingar för funktionshindrade personer

Är kommissionen medveten om att treh julingar gjorda för funktionshindrade personer i en medlemsstat inte alltid kan användas av funktionshindrade personer i en annan medlemsstat på grund av de olika reglerna om huruvida särskilda tillstånd skall krävas och huruvida funktionshindrade personer överhuvudtaget skall tillåtas köra sådana fordon?

Har kommissionen några planer på att behandla denna fråga?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(13 juli 2001)

Enligt gemenskapslagstiftningen finns det när det gäller körkort(1) och typgodkännanden(2) två kategorier av treh julingar: trehjulingar som är konstruerade för en hastighet som överstiger 45 km/h och treh julingar för lägre hastigheter.

Det är värt att notera att så kallade lätta tre- och fyrh julingar som inte omfattas av direktiv 91/439/EEG om körkort fortfarande faller inom det nationella behörighetsområdet. Följaktligen får varje medlemsstat fastställa egna bestämmelser för användningen av dessa fordon.

Om en medborgare innehar ett körkort för en treh juling som är konstruerad för en högsta hastighet som överskrider 45 km/h och denna treh juling har anpassats till bestämmelserna i ovannämnda direktiv om körkort skall emellertid ett ömsesidigt godkännande garanteras mellan medlemsstaterna.

Det förekommer skillnader mellan medlemsstaterna, eftersom medlemsstaterna enligt bestämmelserna i punkt 5 i bilaga III till ovannämnda direktiv får fastställa strängare krav än de minimikrav som fastställs i bilaga III för utfärdande eller förnyande av körkort. Dessutom är det uppenbart att bedömningen huruvida en rörelsehindrad person får köra och villkoren för detta skall göras av den behöriga nationella myndighet som ansvarar för läkarundersökningen, vilket onekligen kommer att leda till smärre skillnader i tolkningen av den identiska aktuella lagstiftningen, inte endast mellan medlemsstaterna, utan även mellan de behöriga myndigheterna inom en medlemsstat, på grund av de ofrånkomliga skillnaderna i de olika läkarnas utlåtanden.

Kommissionen önskar främja rörelsehindrade personers rörelseförmåga och fria rörlighet. Därför granskas för närvarande de åtgärder som vidtagits i de olika medlemsstaterna för att uppnå ett mer harmoniserat system i hela gemenskapen.

(1) Rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort, EGT L 237, 24.8.1991.

(2) Rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon, EGT L 225, 10.8.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1246/01

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(26 april 2001)

Ämne: Stöd till åtgärder för vänortsförbindelser

Inom ramen för inbjudan att lämna in förslag DG EAC nr 75/00 stöd till åtgärder för vänortsförbindelser 2001(1) har jag fått ett klagomål om genomförandet av projekt nr 01/153, första delen 2001.

Projektet kom inte i fråga för stöd, eftersom det inte uppfyllde inskrivningsvillkoren, som fanns i inbjudningens text. Dessa inskrivningsvillkor ändrades den 1 januari 2001. Sökandena har försäkrat både kommissionen och mig att de inte hade informerats om denna ändring.

1. Är kommissionen enig med mig om att det bortsett från frågan om vem som bär ansvaret för sökandenas brist på information är en princip för god förvaltning att ge inlämnare av projektförslag möjlighet att åtgärda sina brister, innan ett definitivt beslut fattas om ansökan? Om svaret är ja, varför har det inte skett i detta fall?

2. Hur många projektansökningar i ovannämnda uppmaning uppfyllde inte inskrivningsvillkoren?

(1) EGT C 320, 9.11.2000, s. 7.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(20 juni 2001)

De nya reglerna för beviljande av bidrag till vänortsverksamhet antogs i oktober 2000 efter samråd med de nationella organisationer som företräder vänortsrörelsen. Dessa regler, som inspirerats av de bakomliggande principerna för andra slag av EU-bidrag, har införts för att skapa större öppenhet och ökad effektivitet.

För att se till att informationen får största möjliga spridning har kommissionen offentliggjort inbjudan att lämna förslag i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1) och på den webbplats som Generaldirektoratet för utbildning och kultur skapat på Europaservern. Från denna webbplats kan man kan också ladda ner den elektroniska versionen av de blanketter som skall fyllas i. Texten till inbjudan att lämna förslag bifogas också de ansökningsblanketter som skickas ut.

När det gäller de särskilda frågor som parlamentsledamoten ställer ger kommissionen följande svar:

1. Kommissionen anser att god förvaltning innebär att bestämmelserna i inbjudan att lämna förslag skall tillämpas på ett enhetligt sätt och utan undantag på alla inlämnade ansökningar. Detta leder till bättre och snabbare handläggning, vilket även gynnar mottagarna.

I inbjudan att lämna förslag anges sista inlämningsdag för ansökan, och detta datum gäller alla sökande. Av rättviseskäl anges därför i sista stycket att ansökan inte får ändras på något sätt efter sista inlämningsdag.

2. Av de ansökningar som lämnades in i första omgången var det 187 som inte uppfyllde kraven.

(1) EGT C 320, 9.11.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1388/01

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(7 maj 2001)

Ämne: Aachen-hamstern

Har kommissionen någon information om Aachen-hamsterns mystiska försvinnande?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 juni 2001)

Kommissionen har i fem år behandlat frågan om skydd av hamstern (Cricetus cricetus) Aachenområdet. Ursprunget till frågan är oro över hur utvecklingen påverkar skyddet av denna art, vilket har påtalats för kommissionen genom framställning nr 685/96, som behandlas av parlamentets utskott för framställningar, och genom åtskilliga klagomål som rör utvecklingsförslag.

Frågeställaren hänvisas till de meddelanden(1) kommissionen har lämnat till parlamentets utskott under detta nummer, vilka ger en fullständig redogörelse av ärendet och den nuvarande situationen.

(1) Last communication: PE 221.901/REV/III.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1804/01

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(13 juni 2001)

Ämne: Stöd för omställning till euron

Företag som hyr ut automater (t.ex. jordnöts- eller spelautomater) har särskilda svårigheter inför övergången till euron. Med säkerhet kommer det att uppstå kostnader som för närvarande inte ens går att överblicka, t.ex. för nya sedelräknare, utrustning för programmering av mynträknare, licensavgifter osv.

Eftersom dessa företags existens hotas av de enorma kostnaderna, är det absolut nödvändigt att EU ger dem särskilt stöd och att de berörda företagen får tillgång till de medel som krävs.

Därför undrar jag i vilken form medel kommer att tillhandahållas till de drabbade företagen?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(19 juli 2001)

Kommissionen är väl medveten om varuautomatindustrins krav på kompensation för de kostnader som den tror att den kommer att få bära på grund av omställningen till euron. Kommissionen håller regelbundna möten med europeiska representanter för myntautomatindustrin för att diskutera problem och möjliga lösningar.

Ministrarna i euroområdet har kommit fram till en gemensam ståndpunkt när det gäller sådana kompensationskrav. Ministrarna anser att omställningskostnaderna är en investering och borde bäras av de sektorer där de uppstår. Den offentliga sektorn bär sina egna kostnader; samtidigt bör övriga sektorer göra sina egna ekonomiska ansträngningar för att anpassa sig.

De fördelar som införandet av euron medför kommer att bli bestående medan kostnaderna för omställningen bara uppstår en gång och är relativt små i förhållande till den framtida vinsten för alla branscher.

Euromynten är slutligen av en högre säkerhetsstandard än de nationella mynten och detta kommer faktiskt att hjälpa myntautomatindustrin att höja säkerhetsnivån i sina transaktioner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0952/01 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Meddelande av ändringar i finanspolitiken.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 350 E , 11/12/2001 s. 0063 - 0064



SKRIFTLIG FRÅGA E-0952/01 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (28 mars 2001) Ämne: Meddelande av ändringar i finanspolitiken Anser kommissionen medlemsstaternas finansministrar borde anmäla eventuella avsikter vad gäller ändringar i finanspolitiken innan dessa offentliggörs eller genomförs? Om detta är fallet, av vilka skäl? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Solbes Mira (20 juni 2001) Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans skriftliga fråga E-0850/01(1). Svaret är fortfarande giltigt. (1) Se s. 51.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0646/01

från John Cushnahan (PPE-DE) till kommissionen

(6 mars 2001)

Ämne: Kommissionens deltagande i plenardebatter

I ramavtalet ingår ett upprop till ledamöterna av kommissionen att dessa skall närvara vid plenardebatterna då de berör deras egna ämbetsområden. Som jag har förstått det stadgas det bara om några få undantag från denna regel.

Kan kommissionen ange hur många plenardebatter som under 2000 föll inom var och en kommissionsledamots ämnesområde?

Vid hur många debatter om respektive ämbetsområde deltog var och en ledamot av kommissionen?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(4 maj 2001)

Enligt ledamotens begäran framgår av den bifogade tabellen hur många plenardebatter som berörde de olika kommissionsledamöternas ansvarsområden under 2000 och vid hur många debatter om deras frågor som varje kommissionsledamot deltog vid. Det bör noteras att gemensamma debatter om olika ämnen eller om ett antal olika betänkanden räknas som en debatt. Tillfällen då kommissionsledamöter har deltagit i brådskande debatter, frågestunder, eller då de ersatt varandra har inte räknats med.

Under installationsdebatten den 15 september 1999, åtog sig kommissionens ordförande Romano Prodi att se till att kommissionsledamöterna deltog i plenardebatter som berörde deras behörighet som allmän regel. Detta politiska åtagande kodifierades senare i punkterna 19-21 i ramavtalet som antogs den 5 juli 2000. Som en allmän regel skall kommissionen tillse att den ansvariga kommissionsledamoten är närvarande vid plenarsammanträdena varje gång Europaparlamentet så begär, för behandling av de punkter på föredragningslistan som ingår i kommissionsledamotens behörighetsområde (punkt 19). I syfte att garantera kommissionsledamöternas närvaro åtar sig Europaparlamentet att göra sitt bästa för att behålla sina slutgiltiga förslag till föredragningslista (punkt 20). När Europaparlamentet ändrar ett förslag till föredragningslista efter det sammanträde under vilket talmanskonferensen skall fastställa ett slutgiltigt förslag till föredragningslista för en sammanträdesperiod eller när Europaparlamentet flyttar om punkterna på föredragningslistan för en sammanträdesperiod, skall kommissionen göra sitt bästa för att se till att den ansvariga kommissionsledamoten kan komma.

Den totala genomsnittssiffran, en närvaro på 86 %, visar på kommissionens vilja att fullfölja åtagandet. Emellertid finns, vilket ledamoten påpekar, en viss flexibilitet i ramavtalet med tanke på att kommissionsledamöterna har många olika engagemang.

Kommissionen vill också påminna om att siffran över närvaro i plenarsammanträden enligt punkt 19 i ramavtalet ger en ofullständig bild både av närvaron i allmänhet och av kontakterna mellan kommissionen och Europaparlamentet. För att se hela bilden måste man se på kommissionsledamöternas närvaro i utskottsmöten och möten med parlamentsdelegationer, politiska grupper och olika andra grupper.

>Plats fÄHor tabell>

Grundat på möten måndag - torsdag och möten i Bryssel.

Följande är inte medräknat: Debatter endast rörande Romano Prodi, brådskande debatter, omröstningar och kommissionens förklaringar för dagen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0686/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(8 mars 2001)

Ämne: Fonden för fiskets utveckling och minskning av EU:s fiskeriansträngningar

Europaparlamentet har i sin resolution om den gemensamma fiskeripolitiken inför den ekonomiska globaliseringens utmaningar uppmanat kommissionen och Europeiska rådet att fortsätta med sitt strukturella stöd till sektorn, och bibehålla de nuvarande stöd som inte medför en ökning av de allmänna fiskeriansträngningarna, särskilt de stöd som innebär miljöförbättringar eller skydd av havsmiljön, och särskilt de som går till flottor i länder som har uppfyllt de åtaganden som fastställts i de successiva fleråriga utvecklingsprogrammen (FUP). Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen att fortsätta sina ansträngningar för att anpassa gemenskapsflottan till befintliga

europeiska och globala resurser och förbereda ett nytt trovärdigt program för flottans riktlinjer, i linje med sektorns verklighet, vilka kan tillämpas effektivt och på lika villkor för alla flottor och yrkesmän inom sektorn, oavsett nationalitet.

Kan Europeiska kommissionen säga hur stort belopp av det totala strukturstödet till EU:s fiskerisektor som har använts till att minska fiskeriansträngningarna i varje medlemsstat under perioden 19941999?

Kan kommissionen lämna information angående varje medlemsstats genomförandegrad när det gäller detta belopp under planeringsperioden 19941999?

Kan kommissionen säga något om vad som har hänt med de ej använda beloppen av de belopp som var avsedda för minskning av fiskeriansträngningarna i varje medlemsstat under planeringsperioden 19941999?

Kan kommissionen informera om vad som har hänt med de ej använda beloppen i varje medlemsstat som har återlämnats till Europeiska kommissionen under perioden 199499?

Kan kommissionen säga hur stort belopp av det totala strukturstödet till EU:s fiskerisektor som har avsatts till minskningar av fiskeriansträngningarna i varje medlemsstat under perioden 20002006?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 april 2001)

1. Planerad anpassning av fiskeansträngningen 19941999

>Plats fÄHor tabell>

2. Genomförande av anpassningen av fiskeansträngningen 19941999

>Plats fÄHor tabell>

Beloppen i tabellen ovan motsvarar inte det samlade genomförandet, eftersom detta kommer att fortgå till slutet av 2001. Det fullständiga genomförandet kommer inte att bli känt förrän 2002.

3. Som redan påpekats i punkt 2 ovan, har genomförandet ännu inte avslutats. Det är för närvarande alltså inte möjligt att avgöra om en del av de belopp (eller vilka av dessa) som anges i tabellen i punkt 1 riskerar att förbli outnyttjade. Om detta sker, kommer de outnyttjade beloppen att annuleras, eftersom det sedan den 31 december 1999 inte är möjligt att göra någon ny programplanering.

4. Parlamentsledamoten ombeds att ta del av kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-59/01(1).

5. Planerad anpassning av fiskeansträngningen 20002006

>Plats fÄHor tabell>

(1) EGT C 235 E 21.8.2001, s. 106.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0593/01

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(1 mars 2001)

Ämne: Ömsesidigt erkännande av examensbevis inom Europeiska unionen

Mot bakgrund av en förfrågan från en person i min valkrets, John Spencer, med adress 68 Plains Field, Beckers Green, Braintree, Essex, CM7 3PD, vill jag fråga kommissionen om den känner till att denna person, i strid mot rådets direktiv 89/48/EEG(1) av den 21 december 1988 om generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier (införlivad i 294A0103(38)(2) och 294A0103(57)(3), inte fick likabehandling som lärare i Österrike, trots att han har en doktorsgrad i pedagogik från Cambridgeuniversitetet?

Kan kommissionen undersöka detta fall och avgöra om John Spencers rättigheter enligt direktiv 89/48/EEG kränkts?

(1) EGT L 19, 24.1.1989, s. 16.

(2) EGT L 1, 3.1.1994, s. 206.

(3) EGT L 1, 3.1.1994, s. 371.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 maj 2001)

Kommissionen är inte bekant med John Spencers fall. Om kommissionen skall ta upp frågan med de österrikiska myndigheterna och utreda fallet krävs det mera information. Kommissionen tänker därför skriva direkt till John Spencer och be honom om relevanta handlingar och information.