SKRIFTLIG FRÅGA E-2847/01

från Ari Vatanen (PPE-DE) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Utökning av kapaciteten på förbindelsen Mosel/Saône-Rhône

Kommissionen har anmodats undersöka om en utökning av kapaciteten på förbindelsen Mosel/Saône-Rhône kan vara av europeiskt intresse. Konstruktionen av de kanaler som krävs för att förbinda Mosel, Saône och Rhône förutsätter att även Medelhavet, Svarta Havet, Nordsjön och Östersjön förbinds med hjälp av ett flod- och kanalsystem. Det finns risk för att Seines, Rhens, Rhônes och Mosels flodbäcken förblir återvändsgränder, om man inte skapar möjligheter för en utveckling av de ekonomiska aktiviteterna längs med denna nord-sydaxel, som ligger mitt i en mycket viktig euro-korridor.

Detta system har följande fördelar:

- Varje fartyg på 3 000 ton motsvarar cirka 200 lastbilar vilket skulle frigöra vägkapacitet, något som naturligtvis är fördelaktigt ur miljösynpunkt,

- varje container har ett självkostnadspris per ton/kilometer som beräknas till hälften av kostnaderna för godstransport per järnväg,

- produktion av vattenkraft är förenligt med målsättningarna i Kyotoprotokollet om klimatförändringar.

Kostnaderna för en utbyggnad av kapaciteten på förbindelsen Mosel-Saône skulle uppgå till cirka 4 miljarder euro. Med hjälp av denna summa skulle alltså överbelastningen i knutpunkten för de största internationella trafikströmmarna kunna förhindras.

Vad anser kommissionen om ett sådant projekt?

Överväger kommissionen att genomföra några studier i syfte att utvärdera fördelarna med projektet och dess genomförbarhet?

Vilka möjligheter till gemenskapsfinansiering finns (till exempel inom ramen för de transeuropeiska nätverken)?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 november 2001)

Kommissionen mottog år 2000 två ansökningar om finansiellt stöd för projekt rörande en förbindelse mellan Mosel och Saône-Rhône, inom ramen för rådets förordning (EG) nr 2236/95 av den 18 september 1995 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät(1). Ansökningarna avser undersökningar samt arbeten med att höja broar och göra Mosel djupare.

Efter att dessa ansökningar granskats visade det sig att det saknas redovisning av hur långt projekten kommit rent tekniskt. De begärda summorna var dessutom mindre än 1 miljon euro. Parlamentet har rekommenderat kommissionen att, som regel, inte bevilja finansiella stöd till det transeuropeiska transportnätet på mindre än 1 miljon euro. Med hänsyn till den totala budgeten som stod till förfogande år 2000, beslöt kommissionen, tillsammans med de franska myndigheterna, att prioritera projekt i Frankrike eftersom dessa tekniskt sett var mer utvecklade samt gällde större summor.

I vitboken om den europeiska transportpolitiken fram till 2010(2) erkänns inre vattenvägars viktiga roll i fråga om att spara energi och plats. Kommissionen konstaterar i det avseendet också att förbindelsen mellan Mosel och Saône-Rhône utgör den enda flodförbindelsen som för samman Nordsjön med Medelhavet, då projektet med förbindelsen Rhen-Rhône lagts ned av berörd medlemsstat. I ändringsförslaget till parlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet(3), som antogs av kommissionen den 2 oktober 2001(4), finns fortfarande planer på en inre vattenväg mellan Mosel och Saône-Rhône på kartan över nätverket för vattenvägar. Enligt artikel 11 i detta beslut skall man genom moderniseringsarbeten eller skapande av en ny vattenväg på denna axel så småningom uppnå klass Va/Vb, vilket skulle tillåta båtar på 3 000 ton att passera.

Om en ny ansökan rörande förbindelsen mellan Mosel och Saône-Rhône görs, kommer kommissionen åter att undersöka möjligheterna till finansiellt stöd enligt ovan nämnda bestämmelser och med hänsyn till projektets kvalitet samt tillgängliga budgetmedel.

(1) EGT L 228, 23.9.1995.

(2) KOM(2001) 370 slutlig.

(3) EGT L 228, 9.9.1996.

(4) KOM(2001) 544 slutlig.