ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2517/99

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(22 december 1999)

Ämne: Företaget Sviluppo Italia och överträdelser av gemenskapslagstiftningen

Företaget Sviluppo Italia (Italiens utveckling) inrättades i och med den italienska regeringens lagdekret (1/99) för att ge stöd till de ekonomiskt nödställda områdena i Mezzogiorno.

Företagets aktiekapital består, förutom det rörelsekapital som fastställdes i lag 208/98, även av gemenskapsmedel, och dess förbindelser med de offentliga myndigheterna regleras av särskilda avtal, som således inte allmänheten har någon insikt i.

Anser inte kommissionen att denna situation är oförenlig med gemenskapslagstiftningen om konkurrens, användning av gemenskapsmedel och statligt stöd, i synnerhet med beaktande av följande:

1. Offentliga medel som härrör från gemenskapsmedel och som avser att finansiera företagsfrämjande program i ekonomiskt nödställda områden används som startkapial (riskkapital) och som betalningsflöde (finansiering) till förmån för ett enda företag (aktiebolag) som formellt ingår i den privata sektorn men som kontrolleras av staten. Dessa medel kan därmed användas för andra ändamål än de som de avsatts för och utan någon som helst möjlighet för de lokala verksamheterna att påverka besluten, trots att det var dessa verksamheter som medlen avsåg från början.

2. Eftersom målsättningen för Sviluppo Italia är mycket vagt formulerad och eftersom det är omöjligt att särskilja den verksamhet som genomförs i allmänhetens intresse och själva företagets verksamhet, åtnjuter företaget en ledande ställning på marknaden för utvecklingstjänster och finansiella tjänster, samtidigt som det undgår offentlig kontroll vilket ger företaget en monopolställning till nackdel för nya eller befintliga företag.

3. Sviluppo Italia är en juridisk person som omfattas av civilrättsliga bestämmelser med de befogenheter detta innebär, och kan därmed undgå den säkerhet och de garantier som krävs av ett statligt företag när det gäller verksamhetens organisation och resultat (parlamentarisk kontroll, revision, statlig kontroll vid anbudsinfordran, tillsättning av personal vid urvalsprov).

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 februari 2000)

Medlemsstaterna är behöriga att hantera strukturfondsmedlen. Därför är beslutet att samla alla statens tillgångar i ett enda företag, ett aktiebolag, inte att bedöma enligt gemenskapens regler om statligt stöd. Enligt artikel 222 (tidigare artikel 166) i EG-fördraget skall fördraget inte i något hänseende ingripa i medlemsstaternas egendomsordning. Alltså innebär det inte i sig en överträdelse av gemenskapens konkurrensregler när en medlemsstat skapar ett holdingbolag i aktiebolagsform som verkar på marknaden.

I alla fall kommer Sviluppo Italias verksamhet att omfattas av gemenskapens regler om konkurrens och om strukturfonderna.

Kommissionen känner inte till några inslag av statligt stöd till Sviluppo Italia. Om kommissionen skulle få sådana uppgifter, kommer den att granska dem och fatta beslut därom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2437/99

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Central- och östeuropeiska medborgares rätt att etablera sig i EU i syfte att idka affärsverksamhet eller tillhandahålla tjänster som egna företagare

1. Känner kommissionen till hur många medborgare från länderna i Central- och Östeuropa som under de två senaste åren anhållit om tillstånd att etablera sig i EU i enlighet med tillämpliga bestämmelser i överenskommelserna mellan de central- och östeuropeiska länderna och EU?

2. Har kommissionen producerat någon form av vägledningsmaterial för sådana medborgare från länder i Central- och Östeuropa som önskar slå sig ner i EU i enlighet med dessa bestämmelser?

3. Har kommissionen framställt något meddelande eller PM för de nationella myndigheterna i länderna i Central- och Östeuropa angående den etableringsrätt som dessa överenskommelser stipulerar om?

4. Har kommissionen mottagit klagomål från medborgare i länder i Central- och Östeuropa som hänför sig till utövandet av etableringsrätten i enlighet med dessa överenskommelser?

5. Känner kommissionen till några fall där nationella domstolar hänvisat ärenden som hänför sig till etableringsrätten i enlighet med dessa överenskommelser till EG-domstolen?

6. Har kommissionen för avsikt att inom den närmaste framtiden vidta några åtgärder för att främja etableringsrätten i enlighet med dessa överenskommelser?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(13 januari 2000)

De frågor som tas upp av frågeställaren gäller rätten för medborgare från central- och östeuropeiska länder att etablera sig i gemenskapen i syfte att idka affärsverksamhet eller att tillhandahålla tjänster som egna företagare.

1. Kommissionen förfogar inte över några uppgifter eller uppskattningar beträffande antalet medborgare från länderna i Central- och Östeuropa som under de två senaste åren ansökt om tillstånd att etablera sig i medlemsstaterna.

2. och 3. Utövandet av etableringsrätten är inte bara beroende av bestämmelserna i Europaavtalen, utan också av nationell lagstiftning. Det är därför inte praktiskt genomförbart att utarbeta någon allmän vägledning eller några allmänna råd för medborgare från länderna i Central- och Östeuropa eller från medlemsstaterna.

4. Kommissionen har mottagit några klagomål som hänför sig till den långa tidsutdräkten för handläggningen av ansökningar om etableringstillstånd. Klagomålen behandlas av den berörda nationella myndigheten.

5. Fyra ärenden är för närvarande aktuella i vilka nationella domstolar har begärt ett förhandsavgörande av domstolen rörande tillämpningen av de relevanta bestämmelserna i Europaavtalen (Gloszczuk/C-63/99, Kondova/C-235/99, Barkoci & Malik/C-257/99 och Jany m.fl./C-268/99). Kommissionen har yttrat sig i samtliga dessa ärenden. Domstolens avgöranden kan inte väntas före sommaren 2000.

6. Inga särskilda åtgärder är planerade för att främja utövandet av etableringsrätten inom ramen för Europaavtalen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2550/99

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(4 januari 2000)

Ämne: Agenda 2000

En reform av den gemensamma jordbrukspolitiken utgjorde en del av Agenda 2000-paketet, där man även utlovade en reform av mjölkbestämmelserna. Det verkar som om det kommer att dröja till 2003 innan denna reform kommer att kunna genomföras, men under tiden har mjölkkvoterna för Irland, Italien och Portugal höjts. Varför höjdes dessa kvoter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(18 januari 2000)

Inom ramen för Agenda 2000 fattade Europeiska rådet vid sitt möte i Berlin beslut för mjölksektorn i två grundläggande frågor: sänkning av det vägledande priset på mjölk och interventionspriserna för smör och skummjölkspulver från och med 2005 samt fortsättning på systemet med mjölkkvoter fram till och med 2008 (rådet har dock åtagit sig att 2003 företa en granskning för att det skall bli möjligt att låta det nuvarande systemet upphöra efter 2006) och höjning av de nationella kvoterna i två omgångar.

Höjningen av mjölkkvoterna är kopplade dels till förlängningen av kvotsystemet till efter den 31 mars 2000, då systemet skall upphöra att gälla, dels till sänkningen av de institutionella priserna, som möjliggjort höjningen.

Med beaktande av de omedelbart förestående och akuta strukturproblem som hänger samman med förlängningen av kvotsystemet har rådet beslutat om en särskild höjning i förväg jämfört med den linjära höjningen av kvoterna på 1,5 % från och med 2005 för fem medlemsstater, nämligen Grekland, Spanien, Irland, Italien och Förenade kungariket (Nordirland) från och med den 1 april 2000. Beslut om denna särskilda höjning fattades därför att man anser att den kommer att ha föga eller ingen effekt på dessa medlemsstaters produktion och följaktligen inte heller på gemenskapens totala produktion.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2635/99

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Bidrag till kärnkraft och förnybara energikällor

1. Kan kommissionen räkna upp hur mycket bidrag kärnkraft (inbegripet fusion) å ena sidan och förnybara energikällor (sol och vind) å andra sidan erhållit ur Europeiska gemenskapernas sammanlagda budget under de olika budgetposterna sedan gemenskapernas grundande?

2. Om inte, varför kan den inte det?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Loyola de Palacio

(1 mars 2000)

Kommissionen sänder de efterfrågade upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2720/99

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Penningtransaktioner

Jag är mycket oroad över att europeiska konsumenter över hela Europa förs bakom ljuset när de växlar pengar. Jag har kunnat konstatera att kunderna vid valutaväxling inte före växlingen får en nettokvittens som visar växelkurs, växlingsavgift och andra avdrag.

Kan kommissionen säga om det finns några planer på att lagstifta om skydd för konsumenterna i sådana här situationer?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 februari 2000)

Som parlamentsledamoten kanske känner till, utfärdade kommissionen den 23 april 1998 en rekommendation om bankavgifter för omräkning till euro (98/286/EG)(1). Rekommendationen innehåller några viktiga bestämmelser om tydlig information. Kommissionen anser att tydlig information om omräknings- och växlingsavgifter är viktig för att främja konkurrens och på så sätt minska avgifterna. I artikel 3 i rekommendationen anges att banker och andra företag (däribland växlingskontor) som växlar sedlar bör ge tydlig och lättfattlig information innan växlingen, närmare bestämt skriftlig information om alla avgifter som kommer att tas ut.

Kommissionen angav också i rekommendationen att den avser att följa upp tillämpningen av denna norm för god praxis. Slutsatserna från en undersökning som kommissionen låtit utföra i slutet av 1999 kommer att presenteras i ett meddelande under första halvåret 2000. De olika aspekterna på betalningar över gränserna, däribland sedelväxling, har behandlats av kommissionen i meddelandet om detaljistbetalningar på den inre marknaden(2).

I fall där kommissionen har fått kännedom om brott mot kraven på tydlig information har den vänt sig till nationella myndigheter. Detta har i allmänhet resulterat i att de anmälda överträdelserna upphört. Det nämnda meddelandet om detaljistbetalningar kommer att ge ytterligare incitament för finansiella institutioner att följa bestämmelserna.

(1) EGT L 130, 1.5.1998.

(2) KOM(2000) 36.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2841/99 från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen. Prioritering när det gäller forskning om Arktis och polarregionerna.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 280 E , 03/10/2000 s. 0145 - 0145



SKRIFTLIG FRÅGA E-2841/99 från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen (18 januari 2000) Ämne: Prioritering när det gäller forskning om Arktis och polarregionerna Vilken forskning om Arktis och polarregionerna skall prioriteras, enligt kommissionens tjänstemän och rådgivare? Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar (10 februari 2000) Forskning som berör polarregionerna (Arktis och Antarktis) omfattas av arbetsprogrammet för område 2.1.4 Klimatvariationer och plötsliga klimatförändringar (t.ex. den hydrologiska cykeln och dess samband med polarprocesser, kvantifiering av förändringar och dess inverkan på och samspel med kryosfären). Dessutom är forskning om stratosfäriskt ozon och effekter i Arktis ett viktigt forskningstema (t.ex. Theseo Third European stratospheric experiment on ozone, det tredje europeiska stratosfäriska ozonexperimentet).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1928/99

från Jan Wiersma (PSE) till rådet

(4 november 1999)

Ämne: Behandlingen av zigenare i Tjeckien

Känner rådet till avsikterna hos kommunstyrelsen i den tjeckiska kommunen Usti Nad Labem att låta bygga en mur i ett bostadsområde för att avskilja den del där zigenare är bosatta från resten av området?

Anser rådet detta projekt stå i strid med de kriterier som beslutats i Köpenhamn och som kandidatländerna skall uppfylla?

Om detta är fallet, vilka åtgärder tänker då rådet vidta?

Svar

(31 januari 2000)

Rådet känner till den mur som byggts mellan romerna och den övriga befolkningen i Usti Nad Labem och välkomnar att de lokala myndigheterna har låtit riva den. Innan dess hade unionen anslutit sig till den tjeckiska regeringens fördömande av uppförandet av denna mur och givit regeringen sitt stöd när den omedelbart uppmanade de lokala myndigheter som var behöriga i frågan att göra allt som står i deras makt för att riva muren.

Unionen följer noga frågan om minoriteters rättigheter och inte minst romernas rättigheter i alla kandidatländer. Unionen agerar för att regeringarna i dessa länder fortsätter ansträngningarna för att förbättra situationen för romerna i länderna i fråga. Byggandet av en mur i den tjeckiska staden har varit blott ett av de tillfällen som rådet tagit i akt för att ta upp frågan om romerna. Unionen kommer även fortsättningsvis att följa utvecklingen av situationen och ge sitt stöd på detta område tillsammans med andra internationella organisationer som är aktiva på detta område (t.ex. OSSE och Europarådet).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1718/99

från Armando Cossutta (GUE/NGL) och Lucio Manisco (GUE/NGL) till rådet

(30 september 1999)

Ämne: Massdöd bland irakiska barn till följd av embargot

Den dramatiska omfattningen på antalet irakiska barn som dött till följd av embargot mot Irak har nu även bekräftats av WHO, FN:s observatörer och internationella Röda korset.

1. Av vilken anledning fortsätter rådet att stödja embargopolitiken mot Irak trots att det nu står klart att denna inte på något sätt försvagar makten för diktatorn i Bagdad utan bara drabbar civilbefolkningen, vilket även Frankrikes regering hävdar?

2. Vilka omedelbara åtgärder har rådet för avsikt att vidta för att få ett slut på en situation som vad mänskliga rättigheter och internationell rätt beträffar inte längre kan tolereras?

Svar

(24 januari 2000)

Europeiska unionen kommer att fortsätta genomföra det embargo som beslutades av FN:s säkerhetsråd enligt resolution nr 687. Unionen har också genomfört programmen olja för mat som beslutades av FN:s säkerhetsråd och konstaterar att dessa program har förbättrat levnadsvillkoren för den irakiska civilbefolkningen, om än i begränsad omfattning.

EU ger också bistånd till det irakiska folket, inom de gränser som fastställs i FN:s säkerhetsråds resolutioner, genom internationella hjälporganisationer. Rådet uppmanar den irakiska regeringen att stärka samarbetet med dessa organisationer och underlätta deras arbete.

Samtidigt fortsätter EU att ge bistånd till det irakiska folket. Rådet uppmanar den irakiska regeringen att samarbeta med internationella hjälporganisationer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2460/99

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Europeiska kommissionens hållning vad gäller projektet Europamuseum

I samband med symposiet Museum for Europe den 21 och 22 oktober i vilket kommissionens ordförande Romano Prodi deltog uttalade några politiker att de gav sitt stöd åt museum i Europaparlamentet. Kostnaden beräknas uppgå till en miljard franc, varav Europaparlamentet, den belgiska staten och det privata näringslivet skall betala var sin tredjedel. Den historiska utgångspunkten för den permanenta utställningen skall utgöras av Karl den stores rike.

1. Känner kommissionen till detta initiativ från stiftelsen Museum för Europa om att förlägga ett museum till Europaparlamentet, vilket kan härledas ur kommissionens ordförande Romano Prodis närvaro vid symposiet? Om det förhåller sig så, när och av vem blev kommissionen informerad angående detta projekt?

2. a)Vilka målsättningar beträffande byggnaden och utställningens innehåll har stiftelsen Museum för Europa lagt fram för kommissionen?

b) Vem är enligt stiftelsen Museum för Europa ansvarig för muséets förvaltning och organisation?

3. Har kommissionen beviljat något ekonomiskt stöd till stiftelsen Museum för Europa vad gäller att förlägga ett museum till Europaparlamentet? Om det förhåller sig så, vilka slags stöd gäller detta då konkret (bidrag, lokaler,mldr) och hur vill kommissionen motivera detta stöd? Om inte, varför avstår kommissionen från att stödja stiftelsen Museum för Europa?

4. Instämmer kommissionen i beslutet att betrakta Karl den stores rike som den historiska utgångspunkten för den permanenta utställningen i muséet? Om det förhåller sig så, är inte detta till skada för de viktiga bidrag som den antika och den bysantinska kulturen givit åt europeiskt tänkande? Om inte, vilket innehållsligt koncept vill kommissionen då lägga fram för att ge det europeiska muséet en mera korrekt och fullständig utformning?

5. Kommer kommissionen att uppmana initiativtagarna att fullständigt och korrekt uppfylla den belgiska språklagstiftningen i muséet, med hänsyn till att denna lagstiftning kan betraktas som ett utslag av ömsesidig respekt för språk och kulturer? Om inte, varför det, då en bristande tillämpning av språklagstiftningen innebär att den ömsesidiga respekten för språk och kulturer i Belgien skadas?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(20 januari 2000)

Kommissionen har också blivit informerad om att man planerar att inrätta ett Europamusem i Bryssel.

Det är viktigt att betona att detta projekt är ett privat initiativ av en stiftelse och att kommissionen inte är bunden av de uttalanden den gjort i samband med detta. Kommissionen har inte heller fått något material eller några ansökningar i detta ärende.

Ett sådant museum i Bryssel kan mycket väl vara av intresse, och kommissionen finner det föga troligt att en sådan europeisk kulturinsats inte skulle avspegla de olika traditioner och kulturer som utgör grunden för vår identitet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2241/99

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 december 1999)

Ämne: Anställda vid medlemsstaternas centralbanker

Skulle ni vilja ange vilka myndigheter som ansvarar för att godkänna centralbankens budget i de olika medlemsstaterna, hur många anställda dessa myndigheter har, för hur lång tid de anställda tillsätts, om de kan tillsättas på nytt samt vem som tillsätter dem?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(21 december 1999)

Kommissionen anser att ett korrekt svar på denna fråga skulle kräva omfattande efterforskningar. Detta kan inte motiveras mot bakgrund av följande

uttalande, som ingår i kommissionens konvergensrapport från 1998 (utarbetad enligt artikel 121.1, tidigare artikel 109j.1, i EG-fördraget): En nationell centralbank måste givetvis vara redovisningsskyldig. En rätt att i förväg reglera budgeten kan dock, beroende på sammanhanget, skapa en situation där den nationella centralbanken inte kan utföra sina ECBS-relaterade uppgifter på ett oberoende sätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2184/99

från Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till kommissionen

(29 november 1999)

Ämne: Bortfallet skatteavdrag för kost- och logikostnader vid arbets- och tjänsteresor samt företagsrelaterade flyttningskostnader

Tyskland har i den nyaste lagen om skattelättnader avskaffat skatteavdraget för kost- och logikostnader vid arbets- och tjänsteresor samt företagsrelaterade flyttningskostnader.

- Hur bedömer kommissionen den tyska rättsliga åtgärden mot bakgrund av artikel 17.6 i det sjätte EU-momsdirektivet?

- Är bortfallet av skatteavdraget överensstämmande med de nu gällande bestämmelserna i direktivet?

- Vad ämnar kommissionen göra så att den tyska skattelagen åter igen är överensstämmande med bestämmelserna i det sjätte momsdirektivet?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 januari 2000)

Kommissionen känner till de senaste bestämmelser som Tyskland antagit avseende begränsning eller avskaffande av rätten att dra av mervärdesskatten, särskilt när det gäller kostnader för kost och logi vid tjänsteresor samt vissa flyttkostnader.

Det är tveksamt om dessa bestämmelser, som för närvarande håller på att undersökas, är förenliga med artikel 17.6 i rådets sjätte direktiv 77/388/EG av den 17 maj 1977 rörande harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter(1).

Skulle undersökningsresultaten bekräfta att åtgärderna i fråga inte är förenliga med gemenskapslagstiftningen kommer kommissionen inte att tveka att använda sina befogenheter enligt EG-fördraget för att tillse att överträdelsen upphör.

(1) EGT L 145, 13.6.1977.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2400/99

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(13 december 1999)

Ämne: Sanering av den historiska asbestföroreningen inom Europeiska unionen

Sedan 1997 är det förbjudet att använda asbestfibrer eftersom de innebär en risk för folkhälsan. Denna historiska förorening måste därför också undanskaffas så snabbt och effektivt som möjligt. Därvid är en noggrann inventering av asbestbeståndet och tydliga saneringsdirektiv av allra största betydelse.

1. Har rådet tillgång till en noggrann och detaljerad inventering av det historiska asbestbruket i de femton EU-medlemsstaterna på basis av försäljningssiffror från asbestproducenterna? Om inte: ämnar då rådet gripa sig verket an med en sådan inventering för att snabbt och effektivt kunna sanera inom en nära framtid?

2. Hur mycket asbest producerades och användes inom Europeiska unionen 1997?

3. I hur många fabriker användes asbest enligt rådet?

4. I hur många kontorsbyggnader användes asbest enligt rådet?

5. I hur många privata bostäder användes asbest enligt rådet?

6. I hur många skolbyggnader användes asbest enligt rådet?

7. Vilka byggnader måste enligt rådet prioriteras vid saneringen?

8. Vilka direktiv har rådet utfärdat för att uppnå en snabb och effektiv sanering av den historiska asbestföroreningen?

Svar

(14 februari 2000)

Rådet förfogar inte över de uppgifter som krävs för att svara på de frågor som ställs av den ärade parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2568/99

från Francesco Speroni (TDI) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Nattliga visuellflygningar Italien

Avser kommissionen att vidta några åtgärder så att den italienska staten får de behöriga myndigheterna att anta slutliga bestämmelser som gör det möjligt att genomföra flygningar i enlighet med visuellflygbestämmelserna, liksom i vissa andra medlemsstater?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(11 januari 2000)

Nattliga visuellflygningar omfattas för närvarande inte av gemenskapslagstiftningen. Varje medlemsstat fastställer sina egna krav för dessa operationer och har ansvaret för att bedöma om och hur de får genomföras.

Eftersom detta inte förefaller påverka de grundläggande friheterna i EG-fördraget planerar kommissionen inte att lagstifta på detta område inom den närmaste framtiden.