SKRIFTLIG FRÅGA E-0387/99

från Karl von Wogau (PPE) till kommissionen

(1 mars 1999)

Angående: Erkännande av en tysk universitetsexamen i Spanien

Känner kommissionen till att om man vill få en universitetsexamen som "Diplomkauffrau" (ungefär = "diplomköpman" ) från Freie Universität Berlin erkänd i Spanien, då räcker det inte bara med en styrkt översättning av examensbeviset med dithörande s.k. "Apostille", alltså en förenklad form av det rättsliga styrkandet, avsedd för användning utomlands, utan dessutom måste man lägga fram intyg över vilka vitsord man fått i de enskilda ämnena under hela studietiden? Om inte vitsorden från varje enskilt ämne företes, då krävs det kompletterande studier. Även utan sådana problem tar det mellan 10 och 12 månader att få examen godkänd.

Tycker kommissionen som jag att sådant här inte passar ihop med Europeiska unionens föreskrifter om ömsesidigt erkännande av examensbevis och vad tänker kommissionen göra för att se till att den här principen erkänns i praktiken?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar

(6 maj 1999)

Kommissionen är medveten om att erkännande av examensbevis från universitetsutbildning ofta tar lite tid. Huruvida detta är förenligt med gemenskapslagstiftningen om ömsesidigt erkännande av examensbevis beror helt på syftet med erkännandet.

När det gäller erkännande av högre utbildning vilar ansvaret på medlemsstaterna. Gemenskapen har bara till uppgift att stödja detta arbete (artikel 149 i EG-fördraget, f.d. artikel 126). Rådet kan anta rekommendationer och beslut, som dock inte får omfatta någon harmonisering av medlemsstaternas lagar eller andra författningar. Om det i detta fall gäller erkännande av examensbevis för att få ytterligare behörighet skulle svaret bli att gemenskapslagstiftningen inte innehåller några särskilda regler om just detta(1).

Svaret skulle kanske bli ett annat om syftet med erkännandet av examensbeviset vore att innehavaren skulle kunna utöva ett reglerat yrke (eventuellt med användning av motsvarande yrkestitel). Ett sådant fall skulle kunna omfattas av rådets direktiv 89/48/EEG(2). Enligt det direktivet får värdmedlemsstaten bara kontrollera om det finns några väsentliga skillnader mellan den utbildning som erhållits i den medlemsstat den sökande kommer ifrån och de krav som ställs i värdlandet. Handläggningen av en ansökan om att få utöva ett reglerat yrke måste ske så snabbt som möjligt och vara avslutad senast fyra månader efter det att alla styrkande handlingar har framlagts, varunder behörig myndighet även skall ha fattat ett motiverat beslut. Enligt ett arbetsdokument från samordningsgruppen kan värdlandet kräva att underlagen skall framläggas i auktoriserad översättning.

En nödvändig förutsättning för att detta direktiv skall kunna åberopas är för det första att yrket som den sökande vill utöva är reglerat i värdlandet (dvs. att det finns rättsliga eller administrativa föreskrifter om att man måste ha ett examensbevis för att få arbeta inom det yrket i medlemsstaten i fråga). För det andra måste den sökande ha behörighet att utöva yrket i hemlandet eller (om yrket inte är reglerat i den medlemsstaten) ha minst två års relevant yrkeserfarenhet. Endast om dessa två villkor är uppfyllda kan tidsfristen åberopas i detta fall.

Det är därför av avgörande betydelse vilket yrke en migrerande arbetstagare utövade eller fick utöva i hemlandet, liksom vilket yrke han eller hon vill utöva i värdlandet(3). Om kommissionen får närmare information och om det då visar sig att direktiv 89/48/EEG är tillämpligt, kommer kommissionen att kontakta behöriga spanska myndigheter.

(1) Vad beträffar innehavet av en akademisk titel i en annan medlemsstat fastställde EG-domstolen i sin dom av den 31 mars 1993, med stöd av artiklarna 48 och 52 i EG-fördraget (artiklarna 39 och 43 i EG-fördraget efter Amsterdamfördraget), att syftet med det administrativa förfarandet för erkännande av universitetsexamen som tilldelats på grundval av högre studier bara får vara att kontrollera om examensbeviset (även doktorsgrad) har tilldelats enligt gällande regler (mål C-19/92 (Kraus), Rec. 1993, s. 1-1663).

(2) Rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, EGT L 19, 24.1.1989.

(3) Om till exempel en person efter avslutad ekonomisk utbildning i Tyskland vill arbeta som "economista", som är ett reglerat yrke i Spanien men som inte har någon direkt motsvarighet i Tyskland, måste man kontrollera dels vilken typ av yrkeserfarenhet den personen har sedan tidigare i Tyskland, dels omfattningen av denna.