ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2008/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: Nigeria

Kan kommissionen ange vilka projekt som för Nigerias del har finansierats genom Europeiska unionens budget under 2000?

Kan kommissionen ange det totala stödbelopp som beviljats landet för 2000 inom samtliga stödberättigade områden?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 och E-2155/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(23 september 2002)

Kommissionen skickar med hänsyn till svarets omfattning en tabell med de begärda uppgifterna direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

Det bör noteras att sifforna i den sammanfattande tabellen per land också finns i sektionen med Ekonomiska tabeller i årsrapporten om genomförandet av EG:s yttre bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2971/02

från Christa Prets (PSE) till kommissionen

(22 oktober 2002)

Ämne: GD Sysselsättning och socialpolitik Informationspolitik

Den 12 september 2002, kl. 18.00, offentliggjorde Austria Presse Agentur (APA) ett brådskande meddelande med rubriken EU riktar skarp kritik mot Österrikes sysselsättningspolitik. I detta hänvisar APA till kommissionens årliga utvärderingsrapport för de nationella handlingsplanerna, som APA hade fått exklusiv tillgång till. Den 13 september ville jag ha närmare upplysningar om detta, och vårt kontor gjorde en förfrågan hos den ansvariga avdelningen vid kommissionen, men fick inga upplysningar med hänvisning till att rapporten först kommer att offentliggöras i november. Varför får ledamöter av Europaparlamentet tillgång till upplysningar först efter att pressen fått det?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(29 november 2002)

Kommissionen antog utkastet till den gemensamma rapporten om sysselsättningen 2002 den 13 november 2002(1). Kommissionen bedömer i rapporten de framsteg som gjorts av medlemsstaterna vid genomförandet av sysselsättningsriktlinjerna för 2001. Efter att ha antagits skickades det vidare till de andra institutionerna, inklusive parlamentet, och gjordes tillgängligt för pressen och allmänheten.

I de inledande faserna av förberedandet av utkastet till den gemensamma rapporten om sysselsättningen och relevanta bilagor, håller kommissionen bilaterala möten med alla medlemsstater för att kontrollera att alla uppgifter är korrekta. Detta års möte med Österrike ägde rum den 13 september 2002. Strax innan mötet skickades det preliminära förslaget som vanligt till det österrikiska ministeriet för arbetsmarknad och ekonomi.

Kommissionen har inte för vana att göra utkast till förslag tillgängliga för pressen innan de har antagits och skickats till andra europeiska institutioner. Enligt ramavtalet offentliggör kommissionen inga lagstiftningsinitiativ eller andra viktiga initiativ eller beslut utan att först ha meddelat parlamentet. Enligt bestämmelserna i ramavtalet meddelar kommissionen därför vanligtvis parlamentet de allra viktigaste beslut som har fattats av kommissionens ledamöter omedelbart efter kommissionens möte varje vecka.

(1) KOM(2002) 621 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1880/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(28 juni 2002)

Ämne: Grenada

Beträffande Grenada: Kan kommissionen upprätta en förteckning över de projekt som godkänts för finansiering genom Europeiska unionens budget för 2001 samt uppge totalbeloppet för detta års investeringar?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 och E-2155/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(23 september 2002)

Kommissionen skickar med hänsyn till svarets omfattning en tabell med de begärda uppgifterna direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

Det bör noteras att sifforna i den sammanfattande tabellen per land också finns i sektionen med Ekonomiska tabeller i årsrapporten om genomförandet av EG:s yttre bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1357/02

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(14 maj 2002)

Ämne: Banksekretessen i medlemsstaterna

För att bekämpa finansiering av terror samt penningtvätt spelar banksekretessen en viktig roll.

Kan kommissionen i anslutning till detta besvara följande frågor:

1. I vilka medlemsstater är banksekretessen reglerad i lag?

2. I vilka medlemsstater är banksekretessen beroende av bankens standardavtal och medarbetarnas anställningsavtal?

3. Vilka medlemsstater har ingen banksekretess?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(14 juni 2002)

Banksekretess eller kundsekretess som skyddas av strafflagstiftningen, speciallagstiftning eller av civilrättsliga regler finns i någon form i alla medlemsstater.

Penningtvättdirektivet (rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar(1)), i dess ändrade lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/97/EG av den 4 december 2001(2), kräver att banksekretessen hävs när det föreligger misstanke om penningtvätt och att misstänkta transaktioner skall

rapporteras till ansvariga myndigheter. Direktiv 2001/97/EG, som skall genomföras senast den 15 juni 2003, utvidgar betydligt de brottsliga handlingar som omfattas av gemenskapslagstiftningens definition av penningtvätt. När direktivet antogs kom medlemsstaterna också överens om att brott kopplade till finansiering av terrorism utgjorde ett sådant allvarligt brott som avses i direktivet.

Den (ofta komplicerade) situationen i enskilda medlemsstater kan sammanfattas, naturligtvis något förenklat, på följande sätt.

Banksekretess föreskrivs genom lag i Danmark, Grekland, Frankrike, Luxemburg, Österrike, Portugal, Finland och Sverige.

I Belgien, Tyskland, Spanien, Irland, Italien, Nederländerna och Förenade kungariket finns det ingen speciallagstiftning om banksekretess, utan sekretessen grundas främst på det civilrättsliga avtalsförhållandet mellan banken och kunden, där banken är skyldig att upprätthålla kundsekretess.

(1) EGT L 166, 28.6.1991; svensk specialutgåva, område 10, volym 1, s. 68.

(2) EGT L 344, 28.12.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1657/02

från Ioannis Souladakis (PSE) till rådet

(11 juni 2002)

Ämne: Finansiering av infrastrukturprojekt inom Cardsprogrammet

I det femåriga strategiska Cardsprogrammet föreskrivs det ingen finansiering av större infrastrukturprojekt eftersom medlen inte räcker till. Följaktligen utesluts den finansiering av stöd och förbättring av infrastruktur som är absolut nödvändig för den långsiktiga utvecklingen i sydöstra Europa ur gemenskapsramen, och detta leder till frågetecken om hur dessa projekt skall finansieras.

1. Vilka finansieringssätt har rådet tänkt sig för finansiering av större infrastrukturprojekt i sydöstra Europa?

2. Vilka enheter och finansieringsorgan inom EU skall delta i finansieringsförfarandet för infrastrukturprojekt?

Svar

(5 november 2002)

1. Förutom det gemenskapsstöd som ges enligt Cardsförordningen får investeringsprojekt i kandidatländerna i Central- och Östeuropa särskilt stöd genom den globala garanti som gemenskapen ger EIB för att täcka eventuella förluster för lån till investeringsprojekt i dessa länder. Taket för den totala utlåningen med gemenskapsgaranti till denna region fastställdes i november 2001 till 9 280 miljoner EUR fram till 2007.

2. EIB har dessutom inrättat en föranslutningsresurs som uppgår till 8 500 miljoner EUR fram till 2003 för icke garanterad utlåning för investeringsprojekt i kandidatländerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2430/02

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(26 augusti 2002)

Ämne: Eteriska oljor

Har kommissionen övervägt att inrätta en ny branschkategori för aromterapi inom vilken eteriska oljor skulle kunna klassificeras antingen som

1. jordbruksprodukter eller

2. kemiska produkter?

Jordbruksprodukter skulle vara oljor som framställts genom enkel destillering, medan kemiska produkter skulle vara oljor vars kemiska sammansättning förändrats och som standardiserats enligt fastställda branschnormer.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(16 oktober 2002)

Av tullsatsmässiga och statistiska skäl indelas i allmänhet varor i handelsklassificeringarna (Harmoniserade systemet, Kombinerade nomenklaturen [KN]) enligt objektiva kriterier såsom fysiska eller kemiska egenskaper.

Eteriska oljor är av vegetabiliskt ursprung, och erhålls genom olika processer (t.ex. pressning, destillering och extraktion). De klassificeras som sådana i handelsklassificeringarna (rubriken 3301 i kombinerade nomenklaturen: Eteriska oljor (även terpenfria), ) efter vilka växter de utvinns från (t.ex. bergamott, apelsin, citron, lime, pelargon, jasminblom, lavendel, pepparmynta, o.s.v.). De har i allmänhet en komplex sammansättning och innehåller många kemiska ämnen såsom alkoholer, aldehyder, ketoner, fenoler, estrar, etrar och terpener i olika proportioner.

Syntetiska eteriska oljor tillverkas inte som sådana. Specifika kemiska ämnen som erhålls genom syntes, vilka kan visa sig vara billigare, tillförs eteriska oljor för att förstärka deras arom. Enligt reglerna klassificeras dessa ämnen i enlighet med sin kemiska struktur som Organiska kemikalier (kapitel 29 i KN). För att kunna klassificera dem korrekt måste man därför känna till dessa produkters exakta sammansättning. Rena ämnen med en väldefinierad struktur vilka har extraherats från eteriska oljor räknas också som Organiska kemikalier.

Slutsatsen blir att av systemskäl skulle en distinktion mellan jordbruksprodukter (naturliga) och kemiska produkter (syntetiska) som innehåller eteriska oljor för aromterapi kunna visa sig svår att genomföra inom ramen för handelsklassificeringarna, och har kommissionen veterligen aldrig efterfrågats av industrin.

Ur industriell synvinkel innehåller gemenskapens näringsgrensindelning NACE Revision 1 för närvarande klass 24.63 Tillverkning av eteriska oljor. Denna klass omfattar tillverkning av extrakt från aromatiska naturprodukter men inte tillverkning av syntetiska, aromatiska produkter.

Nästa revidering av NACE kommer att äga rum 2007. Revideringsprocessen har redan påbörjats, och även om kommissionen ännu så länge inte har fått några förslag rörande denna sektor kommer förslag som sänds till kommissionen att beaktas vid revideringsprocessen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1996/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: Mauritius

Kan kommissionen ange vilka projekt som för Mauritius del har finansierats genom Europeiska unionens budget under 2000?

Kan kommissionen ange det totala stödbelopp som beviljats landet för 2000 inom samtliga stödberättigade områden?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 och E-2155/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(23 september 2002)

Kommissionen skickar med hänsyn till svarets omfattning en tabell med de begärda uppgifterna direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

Det bör noteras att sifforna i den sammanfattande tabellen per land också finns i sektionen med Ekonomiska tabeller i årsrapporten om genomförandet av EG:s yttre bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2635/02

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: Lågprisflygbolag och konsumenträttigheter

Konsumenternas klagomål på så kallade lågprisflygbolag ökar allt mer. Skulle kommissionen kunna granska de här flygbolagens verksamhet och garantera att EU:s konsumenträtt också omfattas av den här typen av flygbolag?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(24 oktober 2002)

Kommissionen fäster stor vikt vid skyddet av flygpassagerares rättigheter och håller på att utarbeta ett regelverk för detta ändamål. År 2000 lade kommissionen fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 2027/97 av den 9 oktober 1997 om lufttrafikföretags skadeståndsansvar vid olyckor(1), vilken antogs i år(2). 2001 lade den fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om införande av gemensamma regler om kompensation och assistans till flygpassagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar(3) (för att ersätta den befintliga rådets förordning (EEG) nr 295/91 av den 4 februari 1991 om införande av gemensamma regler om kompensation till passagerare som nekas ombordstigning på luftfartyg i regelbunden lufttrafik(4)). Detta förslag ligger nu hos parlamentet och rådet för beslut. Slutligen offentliggjorde kommissionen tidigare i år ett samrådsdokument om luftfartsföretagens avtal med passagerare, för att utarbeta ett förslag till lagstiftning nästa år.

Individuella konflikter mellan passagerare och luftfartsföretag ingår i de nationella domstolarnas ansvar. Dessa kan hänföra frågor för tolkning av gemenskapslagstiftningen till EG-domstolen i enlighet med artikel 234 i fördraget. Om det emellertid finns väldokumenterade och tvingande bevis för att medlemsstaternas myndigheter inte vidtar lämpliga åtgärder för att garantera att den relevanta gemenskapslagstiftningen tillämpas eller följs upp på ett korrekt sätt, är kommissionen naturligtvis redo, som fördragets väktare, att undersöka sådana klagomål.

(1) EGT C 337 E, 28.11.2000.

(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 889/2002 av den 13 maj 2002; EGT L 140, 30.5.2002.

(3) EGT C 103 E, 30.4.2002.

(4) EGT L 36, 8.2.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2272/02

från Pere Esteve (ELDR) till rådet

(24 juli 2002)

Ämne: Rådet uppfyller inte tidsfristerna för besvarande av prioriterade frågor

Prioriterad fråga P-0296/02(1) som undertecknad ställde till rådet den 20 januari 2002, registrerad den 5 februari 2002, om det spanska ordförandeskapets roll vid det 58:e sammanträdet för Kommissionen för de mänskliga rättigheterna i Genève (den 18 mars till den 26 april 2002) hade den 25 juni 2002 ännu inte besvarats. Vid detta datum hade det redan gått två månader sedan Kommissionen för de mänskliga rättigheterna avslutade sitt sammanträde och dessutom återstod bara ett fåtal dagar av Spaniens period som unionens ordförandeland.

Enligt artikel 44.5 i parlamentets arbetsordning måste frågor av detta slag besvaras inom tre veckor från det datum då de registreras i rådet, vilket i det här fallet skulle innebära senast den 26 februari 2002.

I rådets samlade svar på de skriftliga frågorna E-1299/00, E-1300/00 och P-1541/00(2) av den 10 juli 2000 erinrar rådet om att det inte berörs av de tidsfrister som anges i parlamentets interna arbetsordning. Det påpekar emellertid att det i syfte att förbättra samarbetet med parlamentet på detta område snabbt antog en rad interna åtgärder för att kunna besvara de skriftliga frågorna inom högst två månader.

Berörda prioriterade fråga besvarades nästan fem månader efter att den registrerats och svaret var då inte längre relevant eftersom det 58:e sammanträdet för Kommissionen för de mänskliga rättigheterna redan avslutats och Spaniens ordförandeskapsperiod led mot sitt slut.

Är rådet medvetet om de negativa konsekvenser som blir följden av att det inte följer parlamentets arbetsordning? Avser rådet att vidta verkligt effektiva åtgärder för att lösa problemet med de förseningar som uppstår mycket oftare än vad som gäller för kommissionens svar?

(1) EGT C 229 E, 26.9.2002, s. 70.

(2) EGT C 46 E, 13.2.2001, s. 167.

Svar

(16-19 december 2002)

Rådet kan endast bekräfta det svar som gavs på frågorna E-1299/00, E-1300/00 och P-1541/00 och försäkrar den ärade parlamentsledamoten att rådet fortfarande, i möjligaste mån och i enlighet med sina egna interna regler, agerar för att ett svar skall ges snarast möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1872/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(28 juni 2002)

Ämne: Fiji

Beträffande Fiji: Kan kommissionen upprätta en förteckning över de projekt som godkänts för finansiering genom Europeiska unionens budget för 2001 samt uppge totalbeloppet för detta års investeringar?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1867/02, E-1868/02, E-1869/02, E-1870/02,E-1871/02, E-1872/02, E-1873/02, E-1874/02, E-1875/02, E-1876/02, E-1877/02, E-1878/02,E-1879/02, E-1880/02, E-1881/02, E-1882/02, E-1883/02, E-1884/02, E-1908/02, E-1909/02,E-1996/02, E-1997/02, E-1998/02, E-1999/02, E-2000/02, E-2001/02, E-2002/02, E-2003/02,E-2004/02, E-2005/02, E-2006/02, E-2007/02, E-2008/02, E-2009/02, E-2134/02, E-2135/02,E-2136/02, E-2137/02, E-2138/02, E-2139/02, E-2140/02, E-2141/02, E-2142/02, E-2143/02,E-2144/02, E-2145/02, E-2146/02, E-2147/02, E-2148/02, E-2149/02, E-2150/02, E-2151/02,E-2152/02, E-2153/02, E-2154/02 och E-2155/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(23 september 2002)

Kommissionen skickar med hänsyn till svarets omfattning en tabell med de begärda uppgifterna direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

Det bör noteras att sifforna i den sammanfattande tabellen per land också finns i sektionen med Ekonomiska tabeller i årsrapporten om genomförandet av EG:s yttre bistånd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1733/02

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(17 juni 2002)

Ämne: Säkrare betalningar med bankkort

Trots bankernas konstanta åtgärder fortsätter antalet bankkortsbedrägerier att öka.

Antalet bankkortsinnehavare har samtidigt ökat med 6 procent under 2001. Det är alltså inte överraskande att antalet korttransaktioner praktiskt taget har fördubblats under tio års tid och att det 2001 uppgick till 4,8 miljarder transaktioner.

Då man betalar med bankkort via en elektronisk betalningsterminal i en affär sker det med hjälp av avancerad teknik som grundar sig på avläsning av de uppgifter som finns i det elektroniska chipset. Samma chips används också i bankomater och möjliggör en säker validering av den hemliga koden. Trots detta har man inte tagit chipset systematiskt i bruk på de kort som distribueras av bankerna i de olika medlemsstaterna.

I detta sammanhang och mot bakgrund av dessa markant ökande bedrägerier undrar jag om kommissionen har för avsikt att harmonisera bestämmelserna om säkrare bankkort, vilket skulle göra det möjligt för unionsmedborgarna att utnyttja detta expanderande betalningsmedel på ett fullständigt säkert sätt?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(26 juli 2002)

Kommissionen är medveten om ökningen av bankkortsbedrägerier, och vi håller med parlamentsledamoten om att det är viktigt att införa chipkort i alla medlemsstater för att minska antalet förfalskningar. Faktum är att den vanligaste formen av betalningsbedrägerier i gemenskapen sker med hjälp av förfalskade kort, som står för ungefär 30 procent av förlusterna. Betalkortsystemen och bankerna har bestämt sig för att införa chipkort i alla medlemsstater till 2005. Tidsfristen har satts med hänsyn till det stora antalet nya kort som måste utfärdas och den utrustning (terminaler, uttagsautomater och så vidare) som måste bytas ut eller ändras.

Kommissionen antog i februari 2001 en treårig handlingsplan för förebyggande av bedrägeri(1). Handlingsplanens huvudsakliga syfte är förbättrad säkerhet. Avsikten är att införa högsta tänkbara ekonomiskt lönsamma säkerhetsnivå.

Kommissionen kommer 2003 att anordna en konferens om betalningssäkerhet på den inre marknaden i syfte att förbättra informationen om säkerhet för moderna betalningsprodukter och -system. Diskussioner om övergången till chipkort i EU äger regelbundet rum vid mötena i EU:s grupp av experter på förebyggande av bedrägerier, som är den grupp som ansvarar för genomförandet av handlingsplanen.

Handlingsplanen för smartkort (som ingår i E-europe-initiativet) innehåller åtgärder för att öka användningen av chipkort för betalningsapplikationer, vilket även omfattar standardiseringsfrågor.

(1) Meddelande från kommissionen om förebyggande av bedrägeri och förfalskning som rör andra betalningsmedel än kontanter, KOM(2001) 11 slutlig.