SKRIFTLIG FRÅGA E-0317/00

från Anna Karamanou (PSE) och Minerva Malliori (PSE) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Att ta itu med aids på ett effektivt sätt

95 % av de människor som har drabbats av aids lever i utvecklingsländerna i Asien och Afrika. Sjukdomen står för ett av fem dödsfall i Afrika, och den förväntade medellivslängden har minskat drastiskt, dels på grund av epidemins enorma utbredning, dels på grund av att de som insjuknat inte har ekonomisk möjlighet att klara den höga kostnaden för mediciner för behandling av sjukdomen. Dessutom underströk chefen för världshälsoorganisationen WHO, Gro Harlem Bruntland, i sitt upprop till alla industriländer att medicinen finns i norr och sjukdomen i söder, och begärde att man skulle se till att få slut på den bristande jämlikheten vad gäller förebyggande och behandling av aids.

Mot bakgrund av att USA nyligen beviljat ett stöd om 150 miljoner dollar och Kanada ytterligare 50 miljoner dollar, vill vi fråga kommissionen på vilket sätt och med vilka särskilda program EU har för avsikt att hjälpa utvecklingsländerna med förebyggande vård och behandling, så att de som drabbats av sjukdomen får möjlighet till medicinsk vård och så att man kan minska antalet fall med dödlig utgång, på samma sätt som man har lyckats med det i industriländerna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(30 mars 2000)

Kommissionen är helt medveten om utvecklingsländernas allt större svårigheter att klara av epidemin av humant immunbristvirus/förvärvat immundefektsyndrom (hiv/aids). De medicinska upptäckter som gjorts under de senaste åren har möjliggjort en avsevärd förbättring av omhändertagande av och överlevnad för patienter i industriländerna, medan dessa förbättringar ligger utom räckhåll för de fattigare länderna.

I kommissionens meddelande till rådet och parlamentet(1) med titeln Ökad solidaritet i kampen mot aids i utvecklingsländerna bekräftas kommissionens strävan till ökat samarbete med hela det internationella samfundet och understryks att solidaritetsinsatsen måste innefatta samtliga offentliga och privata institutionella aktörer. Sålunda bedriver kommissionen ett nära samarbete med Förenta nationerna (FN), Världshälsorganisationen (WHO) liksom med läkemedelsindustrin för att utarbeta mekanismer som underlättar patienternas tillgång till vård och för att utveckla nya mekanismer för finansiell solidaritet.

Kommissionen är också medveten om att omhändertagandet av de sjuka endast kan fungera om man parallellt utvecklar hälsovårdssystemen och att en internationell teurapeutisk solidaritet måste vara målinriktad och ytterst välstrukturerad om man skall nå det långsiktiga målet att minska sjuklighet och dödlighet förknippad med hiv och aids. Det bör här erinras om att användning av de nya anti-retrovirusbehandlingarna är särskilt besvärande för patienten, kräver ytterst välutbildad personal och rigorös uppföljning. Om de terapeutiska förfarandena inte följs strikt är själva effektiviteten hos dessa behandlingar hotad på lång sikt och i stor skala.

Därför vilar kommissionens strategi på detta område både på särskilda och målinriktade åtgärder via den särskilda budgetposten för hiv-aids och på bredare insatser för att stödja utveckling av hälsovårdssystem.

Under de senaste tio åren har kommissionen använt drygt 200 miljoner euro enligt denna särskilda budgetpost för att stödja nationella och regionala program i de länder i Asien, Afrika och Sydamerika som är hårdast drabbade av epidemin. I dessa program prioriteras förebyggande åtgärder men de stödjer också förbättrat omhändertagande av patienterna särskilt genom behandling av s.k. opportunistiska infektioner varvid relativt enkla och effektiva ågärder sätts in.

De särskilda åtgärderna kompletteras med bredare samarbetsprogram inriktade på att förbättra hälsovårdssystemen som är de enda som kan säkerställa att åtgärderna blir varaktiga.

För år 2000 finns en budget på 23 miljoner euro tillgänglig inom ramen för den särskilda budgetposten vars mål är att utveckla forskning och nyskapande åtgärder som kan bidra till mer effektiv och hållbar politik

på detta område. Åtgärderna syftar främst till att förebygga överföring av smitta från mor till barn, utveckla system för omhändertagande av patienter som präglas av kvalitet och hållbarhet, bedriva studium av de mekanimser på området för ekonomi och folkhälsa som påverkar förmågan att utveckla lämpliga vaccin samt till att medvetandegöra offentliga eller privata aktörer om behovet att utarbeta bakteriedödande produkter som är tillgängliga för alla.

Dessutom har kommissionen nyligen undertecknat ett finansieringsavtal med länderna i Afrika, Västindien och Stillahavs-området (AVS-länderna) som uppgår till 20 miljoner euro av medlen i åttonde Europeiska utvecklingsfonden (Eruf). Alla AVS avser åtgärder inom tillämpad forskning samt yrkes- och annan utbildning i syfte att utveckla institutionell kapacitet och genomföra förebyggande åtgärder särskilt på regional nivå.

(1) KOM(98) 407 slutlig.