SKRIFTLIG FRÅGA E-0076/98 från Maartje van Putten (PSE) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: Anpassning av direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter

Den 28 maj 1997 framlade Europeiska kommissionen ett förslag till ett direktiv om ¨anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen av direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter¨ (KOM(97)0195). Förslaget avsåg enligt punkt 7 i motiveringen bland annat att avskaffa underindelningen av livsmiljöerna (t. ex. gråa sanddyner) eftersom dessa ingår i tolkningsmanualen för Europeiska unionens livsmiljöer (version EUR 15). Detta förslag antogs av rådet den 27 oktober 1997 (direktiv 97/62/EG) ((EGT L 305, 8.11.1997, s. 42. )).

1. På vilket sätt har det säkerställts att var och en av de olika underavdelningarna av livsmiljöer som fanns med i den ursprungliga indelningen av vissa livsmiljöer (bilaga I i direktiv 92/43/EEG) ((EGT L 206, 22.7.1992, s. 7. )) också i tillfredsställande grad finns företrädd inom nätverket Natura 2000?

2. Bortsett från den ovanstående frågan, är medlemsstaterna också enligt direktiv 92/43/EEG skyldiga att ändra sitt motsvarande urval av områden så att omväxling mellan de olika typerna av livsmiljöer i tillfredsställande grad kan garanteras?

3. Vilken rättslig ställning intar i jämförelse med en bilaga till ett direktiv som antagits av rådet den ¨tolkningsmanual för Europeiska unionens livsmiljöer (version EUR 15)¨ till vilken det hänvisats?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (2 mars 1998)

1. Den nyligen antagna bilagan I till rådets direktiv 97/62/EG av den 27 oktober 1997 om anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen av direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter ((EGT L 305, 8.11.1997. )) innebär inte att de bestämmelser som gäller för den livsmiljötyp som kallas för gråa sanddyner ändrats.

Den ursprungliga bilagan omfattade kravet att medlemsstaterna skulle föreslå områden för denna prioriterade livsmiljötyp. I den nya bilagan ingår samma krav.

Det har uppkommit förvirring genom att den ursprungliga versionen omfattar ytterligare indelningar av livsmiljötypen. Dessa underkategorier skall dock anses ha ingått enbart i informationssyfte.

Till skillnad från andra underkategorier som ingick i förteckningen och som medförde vissa förpliktelser för medlemsstaterna, var dessa underkategorier varken individuellt numrerade i bilagans första kolumn, eller försedda med asterisk för att ange att de skulle prioriteras. En ingående analys visade dessutom att en av dessa underkategorier (16-224) inte alls förekommer på atlantkusten. Det var alltså ett fel att den hade tagits med i den ursprungliga bilagan.

För att reda upp denna situation föreslog kommissionen rådet att i bilagan stryka detta enda fall av underkategorier som endast hade informationsvärde.

2. Medlemsstaterna skall för var och en av punkterna i bilaga I eller II föreslå områden som endast överensstämmer med dessa punkter. Det rör sig normalt sett om livsmiljötyper eller arter. I vissa, sällsynta fall kan det röra sig om underkategorier av livsmiljötyper eller om underarter.

Detta krav skall dock ses som ett sätt att ¨bibehålla eller återställa en gynnsam bevarandestatus hos livsmiljöer och arter¨, som det föreskrivs i artikel 2 februari I enlighet med artikel 1 e är en livsmiljös bevarandestatus gynnsam om ¨dess naturliga utbredningsområde och de ytor den täcker inom detta område är stabila eller ökande¨.

Därför skall tillräcklig rumslig mångfald garanteras när medlemsstaterna föreslår områden för en viss livsmiljötyp. Därigenom garanteras dessutom tillräcklig mångfald inom livsmiljötypen, inbegripet eventuella underkategorier.

3. Bilagan skall ses som den enda rättsligt bindande texten. Tolkningsmanualen för Europeiska unionens livsmiljöer är ett rent vetenskapligt referensdokument.

Till skillnad från arterna kunde livsmiljötyperna inte definieras entydigt när direktiv 92/43 först antogs. Därför kom kommissionen och medlemsstaterna överens om att det var nödvändigt att sammanställa en gemensam referens som regelbundet anpassas till vetenskapliga utvecklingar och de nya livsmiljöer som tillkommer i bilagan (som de nyligen införda nordliga livsmiljötyperna).