ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3030/01

från Francesco Musotto (PPE-DE) till kommissionen

(30 oktober 2001)

Ämne: Skydd av det sicilianska språket

Italienska senatens lagdekret 3366 av den 26 november 1999 om bestämmelser om skydd av albaners, katalaners, germaners, grekers, sloveners och kroaters språk och kultur samt av de personer som talar franska, frankoprovensalska, friulanska, rätoromanska, occitanska och sardiska har omvandlats till statlig lag nr 482 av den 15 december 1999.

Lagen förser de rörelser som verkar för att bevara historiska minoriteter (det vill säga de som sedan länge uppfattar sig själva som sådana) med instrument som gör att de kan förbättra sin situation. Inte minst föreskrivs 2 miljarder lire om året för nationella och lokala projekt avseende studier av språk och kulturella traditioner bland personer som tillhör en erkänd språklig minoritet. Ett belopp på 9,8 miljarder lire per år är avsatt för de offentliga myndigheter som vill skapa förutsättningar för att respektive grupp skall kunna använda ett av de språk som omfattas av skyddet, och ett belopp på 8,7 miljarder lire per år skall användas för utgifter som lokala myndigheter har haft för att uppfylla de krav som följer på denna lag.

Kan kommissionen därför ingripa på området för skydd av språkliga minoriteter och verka för att även sicilianskan inkluderas i den italienska lagen, med beaktande av att sicilianarna är spridda över hela världen och av att Sicilien har betydelsefulla sociala och kulturella traditioner?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(19 december 2001)

All unionens verksamhet till stöd för unionens språkliga och kulturella mångfald regleras huvudsakligen av artikel 151 (f.d. artikel 128) i EG-fördraget, där det anges att Gemenskapen skall bidra till kulturens utveckling i medlemsstaterna med respekt för dessas nationella och regionala mångfald, samtidigt som gemenskapen skall framhäva det gemensamma kulturarvet. Följande begränsning fastställs: Gemenskapens insatser skall syfta till att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och vid behov stödja och komplettera deras verksamhet.

Kommissionen har därför inga befogenheter att vidta åtgärder mot en medlemsstat för att ändra dess nationella lagstiftning om behandling av språkliga minoriteter, förutom i de fall där sådan lagstiftning kan anses utgöra en kränkning av de grundläggande principerna om frihet, demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt rättsstatsprincipen, vilka är gemensamma för medlemsstaterna enligt artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen.

Kommissionen har inte fått någon information av vilken det skulle framgå att italienska senatens lagdekret nr 3366 av den 26 november 1999 skulle utgöra en sådana kränkning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2917/01

från Carlos Carnero González (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Oegentligt bruk av gemenskapsmedel vid det kommunala institutet för sysselsättning och företagsutbildning (IMFEF)

Är kommissionen medveten om att enligt ett meddelande från den spanska revisionsrätten (som lyder under det spanska skatteministeriet) skall

enligt vad som idag uppges av tidningen El País 1 200 miljoner pesetas, som tagits emot i form av stöd från EU, ha använts på ett oegentligt sätt av det kommunala institutet för sysselsättning och företagsutbildning (IMEFE) i Madrid?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta i detta avseende i enlighet med gällande gemenskapslagstiftning?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(20 november 2001)

I svaret till de skriftliga frågorna P-0303/01 och P-355/01 samt i svaret till den muntliga frågan H-368/01 har kommissionen informerat parlamentsledamoten om vilka åtgärder som vidtagits för att garantera att kommissionens ekonomiska intressen skyddas. Kommissionen har särskilt anmodat medlemsstaten i fråga att utföra lämpliga kontroller av Europeiska socialfondens stöd till IMEFE (Instituto Municipal de Empleo de Madrid).

Kommissionen har redan vidtagit de nödvändiga åtgärderna för att hos de nationella myndigheterna (Intervención General de la Administración del Estado samt arbetsmarknads- och socialministeriet) kontrollera om uppgifterna i pressen är välgrundade.

Dessutom har Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) uppgivit att den undersökning, som inleddes den 27 februari 2001 och som nämns i svaret till den muntliga frågan ovan, fortfarande pågår.

Så snart de spanska myndigheterna formellt har sänt adekvata uppgifter till kommissionen, kommer kommissionen att i nära samarbete med medlemsstaten vidta lämpliga ekonomiska åtgärder i enlighet med förfarandena i gemenskapens och medlemsstatens gällande bestämmelser.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3106/01

från Jean-Claude Fruteau (PSE) till kommissionen

(5 november 2001)

Ämne: Studie av allt utom vapen-initiativets inverkan

Den 26 februari 2001 antog rådet det så kallade allt utom vapen-initiativet. Detta initiativ ger fritt tillträde till EU:s marknad och befrielse från tullavgifter och kvoter för alla produkter från utvecklingsländer, med undantag för vapen och ammunition. Detta är inte riskfritt för producenterna i EU:s mest avlägsna regioner.

Man kan exempelvis befara att vissa producenter av ris, socker, bananer och rom i de utomeuropeiska departementen inte kommer att kunna konkurrera med producenter i utvecklingsländerna med samma medel.

Kommissionen, som är väl medveten om detta problem, beslutade i sitt arbetsprogram av den 12 juni 2001 om en hållbar strategi för EU:s mest avlägsna regioner att under andra halvan av 2001 genomföra en studie av vilken inverkan denna förordning har haft.

Skulle kommissionen kunna ge Europaparlamentet en lägesrapport från denna studie och åtminstone ange vilka referensramar man använder?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(27 november 2001)

Kommissionen kan bekräfta att man har kommit långt i arbetet med att förbereda en konsekvensbedömning av partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet och Europeiska gemenskapen (AVS-EU) och av initiativet allt utom vapen. Kommissionen tänker påbörja utredningen i början av år 2002.

I enlighet med det tillvägagångssätt som angivits i kommissionens rapport om åtgärder för genomförande av artikel 299.2(1) kommer man i bedömningen att granska de möjligheter och frågor som ovannämnda två instrument innebär, i syfte att komma fram till ett antal rekommendationer både för kommissionen och de yttersta randområdena. Kommissionens avdelningar lägger nu sista handen vid detaljerna för kravspecifikationen till denna utredning.

(1) KOM(2000) 0147 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2646/01

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(28 september 2001)

Ämne: Inskränkningar i handeln med svinfett

För närvarande föreligger en situation där Tyskland förbjuder all användning av djurfett, däribland svinfett, i nötfoder. En situation som den Permanenta vetenskapliga kommittén den 12 januari 2001 bedömt inte vara i linje med gällande regler.

1. Delar kommissionen den Permanenta vetenskapliga kommitténs uppfattning om att de tyska bestämmelserna om att hålla alla djurfetter borta från nötfoder, som ett skydd mot BSE, går för långt och att dessa bestämmelse står i strid med europeisk lagstiftning?

2. Delar kommissionen då även uppfattningen att det nederländska förbudet mot handel, bearbetning och upparbetning samt transporter av djurfetter, avsedda för utfodring av boskap, från Frankrike och Tyskland (av den 21 december 2001/Nr TRCJZ/2000/15455, Staatscourant den 22 december 2000, nr 249, sidan 44, artikel III, C), står i strid med den europeiska lagstiftningen för den inre marknaden? Samma beståndsdelar från nederländska djur eller fett från tyska djur, som smälts ned i Nederländerna, får ju användas.

3. Planerar kommissionen att förklara dessa bestämmelser som ogiltiga, så att handeln med exempelvis svinfett kan återupptas och fortgå normalt?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(12 november 2001)

Vissa medlemsstater, däribland Tyskland och Nederländerna, har infört förbud mot användning av djurfett i foder. Som parlamentsledamoten påpekar har det i Tysklands fall utfärdats ett allmänt förbud. De nederländska åtgärderna gäller dock bara fetter med ursprung i Frankrike och Tyskland medlemsstater som själva har vidtagit åtgärder med totalt eller partiellt förbud.

Med tanke på att de åtgärder som har vidtagits i medlemsstaterna är så olika, anser dock kommissionen att problemet bör behandlas på ett övergripande sätt.

Därför har kommissionen inlett en allmän diskussion om bedömning av djurfetter när det gäller risker för transmissibel spongiform encefalopati.

I början av 2001 hörde den också Vetenskapliga styrkommittén om den allmänna frågan om bedömning av djurfetter.

Kommittén lämnade ett yttrande den 28 och den 29 juni 2001, som uppdaterades den 6 och den 7 september 2001. Det gäller visserligen bara djurfetter från produkter som härrör från idisslare, men det bidrar ändå till att förbättra den allmänna kunskapen om bearbetning av djurfett till foder.

Med anledning av detta måste kommissionen undersöka vilka konsekvenser yttrandet får för gemenskapslagstiftningen, innan den tar ställning till de nationella åtgärder som parlamentsledamoten tar upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2991/01

från Sir Robert Atkins (PPE-DE) till kommissionen

(29 oktober 2001)

Ämne: Statsstöd till Aer Lingus

Har kommissionen hört den irländska regeringen om det föreslagna statsstödet till Aer Lingus, och kommer kommissionen att göra ett uttalande om att sådana stöd är olagliga?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(10 januari 2002)

Den 19 oktober 2001 sammanträdde tjänstemän från det irländska transportministeriet och från kommissionen i Bryssel, och det förekommer regelbundna kontakter mellan dessa myndigheter.

I samband med mötet redogjorde företrädare för det irländska transportministeriet för Aer Lingus nuvarande situation och för några tänkbara lösningar på problemen. Men hittills har den irländska regeringen inte fattat något slutgiltigt beslut i frågan.

Så snart ett sådant beslut fattas kommer kommissionen att undersöka huruvida de föreslagna åtgärderna är lagliga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2418/01

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till rådet

(4 september 2001)

Ämne: Förvanskning av statistik i Grekland

När det gäller EU:s ekonomiska och sociala politik lägger man särskild vikt vid statistik för att göra avstämningar av rådande situation, göra jämförelser mellan medlemsstaterna, följa upp vilka framsteg som gjorts och fastställa riktlinjer.

Denna politik grundar sig på att de statistiska myndigheterna i medlemsstaterna arbetar på ett konsekvent och trovärdigt sätt.

Förutom att det i Grekland ständigt förekommer förseningar och brister vid insamlingen av statistiska uppgifter angående sysselsättning och arbetslöshet för kvinnor och män, så har den statliga statistikmyndigheten även nyligen anklagats för förvanskning av statistik över arbetslöshet och sysselsättning. Vad tänker rådet göra för att ta itu med detta?

Svar

(12 februari 2002)

Det är inte rådets sak att föra en direkt dialog med medlemsstaterna om deras statistisk, utan en fråga för kommissionen.

Att såväl rådet som kommissionen, och för övrigt även Europaparlamentet, fäster stor vikt vid en statistisk ram, anpassad efter den europeiska sysselsättningsstrategin framgår av förslaget till beslut om gemenskapens stödåtgärder inom sysselsättningsområdet som för närvarande behandlas vid dessa institutioner.

Även Europeiska rådet har vid flera tillfällen påpekat att jämförbara och tillförlitliga statistiska uppgifter och indikatorer bör definieras och samlas in.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3095/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Hallickligor

Uppdagandet av en hallickliga i Grekland för någon tid sedan gjorde att frågan om hur hallickarna bedriver sin verksamhet uppmärksammades i offentligheten. Bland annat använder de sig obehindrat av annonser i dagspressen och de vinster som de inblandade kammar in är enorma. Det är värt att påpeka att man i grekisk press nämnde att den årliga omsättningen för dessa kriminella ligor uppgår till 20 miljarder drakmer per år. Moderna slavmarknader har skapats av illegala invandrare i samarbete med grekiska kriminella. De importerar flickor till Grekland, till ett pris som rör sig mellan 300 000 1 miljon drakmer per individ, har dem att bo i eländiga lägenheter eller på hotellrum och bjuder ut dem via de så kallade rosa annonserna i dagspressen.

Vad tänker kommissionen göra för att sätta stopp för fenomenet med dessa förödmjukande rosa annonser? Vilka konsekvenser anser kommissionen att förekomsten av dessa vulgära annonser har med tanke på minderåriga läsares psykiska konstitution, eftersom annonserna förekommer i tidningar och tidskrifter som går till alla hem? Finns det en juridisk möjlighet att i dagspressen förbjuda publicering av annonser som till sitt innehåll är förödmjukande gentemot kvinnor?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 januari 2002)

Frågeställaren refererar till att man nyligen avslöjade ett prostitutionsnätverk i Grekland och att annonser om prostitution är tillåtna i grekisk press. Kommissionen har för närvarande inga planer på att lägga fram några förslag inom detta område.

Då sådan annonsering inte har några gränsöverskridande följder, är det medlemsstaterna som skall avgöra hur den skall regleras i deras nationella press, och vederbörlig hänsyn till skydd av underåriga skall tas. Behovet att reglera annonsering i syfte att skydda underåriga erkändes av kommissionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997 om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television(1). I direktivet föreskrivs att medlemsstaterna skall reglera TV-utsändningar som faller inom deras behörighetsområde på ett sådant sätt att reklamen inte kan skada underårigas moraliska eller fysiska utveckling.

(1) EGT L 202, 30.7.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2989/01

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(29 oktober 2001)

Ämne: Budgeteringen av sjätte ramprogrammet för forskning och utveckling

De viktigaste källorna till Europas välstånd består av industribranscher med stor export, eftersom det är de som svarar för konkurrens och tillväxt. I kommissionens förslag till beslut om ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration 20022006 motsvarar anslagen till vissa delbudgetar inte deras betydelse för Europeiska unionens handelsbalans.

Det är på sin plats att man prioriterat stödet till sektorn Informationssamhällets teknik (IST), med tanke på att denna sektor spelar en avgörande roll för den ekonomiska tillväxten, så att ökade investeringar i detta område för teknik skapar ökad konkurrenskraft inom sådana områden där unionen släpar efter och dessutom också påverkar andra områden.

Dock ser det ut som om sektorn material/maskiner/fordon, som får stöd genom det tematiska forskningsområdet Nanoteknik, intelligenta material, nya produktionsprocesser, får alltför litet stöd jämfört med IST, som i relation till sin andel av volymen på EU:s export får sju gånger mera stöd.

Hur förklarar kommissionen mot bakgrund av detta och med beaktande av Europas konkurrensförmåga och de bidrag som en framgångsrik export kan ge till att trygga arbetstillfällen och välstånd storleken på de anslag som ges till de olika delprogrammen?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(7 januari 2002)

I förslaget till ett nytt ramprogram för forskning 20022006(1) (sjätte ramprogrammet) grundas valet av de prioriterade områden som gemenskapens insatser skall koncentreras på, och den budget som skall anslås för teman, på principen om ökat mervärde på europeisk nivå, och framför allt på att

- koncentrera resurserna på de vetenskapliga och tekniska utmaningar och möjligheter Europa kommer att stå inför,

- uppbåda resurser för att uppnå en kritisk massa,

- komplettera nationella offentliga och privata forskningsinvesteringar på ett bättre sätt på de relevanta områdena.

De åtgärder som skall genomföras under prioritering 1.1.3 Nanoteknik, intelligenta material, nya produktionsprocesser har till syfte att främja utvecklingen i Europa av kunskap om och teknik för avancerade material, produkter, tjänster och produktionsprocesser som är viktiga för industrins konkurrenskraft. Nanoteknik en helt ny prioritering i förhållande till det femte ramprogrammet. Förslaget till det sjätte ramprogrammet skulle innebära en tredubbel ökning av budgeten jämfört med de nuvarande stödnivåerna. I samband med resolutionen om Caudrion-rapporten röstade Europaparlamentet inte för att ändra den budget som kommissionen föreslagit för denna prioritering.

(1) EGT C 240 E, 28.8.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2346/01

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(3 augusti 2001)

Ämne: Seychellerna

Med tanke på Europeiska kommissionens engagemang för demokrati och mänskliga rättigheter, vilket ekonomiskt stöd och vilka konkreta råd ger den för att stärka demokratin i Seychellerna inför de kommande valen?

Kan kommissionen ange när en av dess företrädare senast träffade en ledare för oppositionen i Seychellerna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(8 oktober 2001)

Det förestående presidentvalet har utlysts med så kort varsel att det inte är möjligt att tillhandahålla något stöd under den tid som står till förfogande.

Senaste gången en högre företrädare för kommissionen träffade seychelliska oppositionsledare var i januari 2001: Christian Falkowski (direktör i generaldirektoratet för bistånd) mötte en seychellisk delegation i vilken två av de tre till oppositionen hörande parlamentsledamöterna i Seychellerna ingick, W. Ramkalawan och J.-F. Ferrari.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2693/01

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: Finansiering vid generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik

Kan kommissionen göra en förteckning över de projekt som under åren 20002001 lagts fram inom det finansieringsområde som handhas av generaldirektoratet för sysselsättning och socialpolitik vad gäller de italienska regionerna Ligurien, Lombardiet, Piemonte och Valle d'Aosta och namnge de projekt som därefter antagits?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(31 januari 2002)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att det, enligt subsidiaritetsprincipen och de gemenskapsrättsliga bestämmelserna på området, är de regionala förvaltningarna som ensamma ansvarar för urvalet och uppföljningen av projekt.

Kommissionen får inte någon information om vilka projekt som väljs ut.

All efterfrågad information tillhandahålls av de myndigheter som förvaltar de regionala operativa programmen.

Det rör sig i detta fall om följande myndigheter:

- Regione Lombardia

Assessorato Formazione Professionale

Via Soderini, 24

I-20146 Milano

Capo Servizio FSE: dott.ssa Silvana Ravasio

- Regione Autonoma Val D'Aosta

Dipartimento Politiche del Lavoro Agenzia del Lavoro

Via Garin, 1

I-11100 Aosta

Capo Servizio FSE: dott.ssa Nadia Savoini

- Regione Piemonte

Direzione Formazione professionale Lavoro

Via Pisano, 6

I-10152 Torino

Capo Servizio FSE: dott. Giuseppe De Pascale

- Regione Liguria

Politiche Attive del Lavoro

Via D'Annunzio, 64

I-16121 Genova

Capo Servizio FSE: dott.ssa Antonella Berettieri.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1610/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(1 juni 2001)

Ämne: Maltesiska som officiellt EU-språk

Kommer maltesiska att bli officiellt EU-språk om Malta går med i den Europeiska unionen och vilka förberedelser görs för att maltesiska blir officiellt EU-språk?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1610/01, E-1611/01, E-1612/01 och E-1613/01ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(27 juli 2001)

Det åligger de maltesiska myndigheterna att definiera sin ståndpunkt när det gäller frågan om maltesiska som officiellt språk, vilken kommer att behandlas i förhandlingarnas slutskede inom ramen för kapitlet institutioner. Alla kandidatländer som önskar att deras nationella språk blir officiellt språk i unionen är förpliktade att själva översätta gemenskapens regelverk till det språket. Kommissionen kan i det fallet tillhandahålla tekniskt stöd för att hjälpa länderna att inrätta de strukturer som krävs för arbetet. Utan att föregripa dess slutgiltiga ståndpunkt har Malta underrättat kommissionen om att landet har påbörjat arbetet med översättningen av gemenskapens regelverk till maltesiska.

Unionen har hittills inte betalat några bidrag till Maltas Europarörelse. Kommissionen har hittills inte haft några planer på att lämna bidrag, finansiering eller andra former av stöd till denna rörelse.

Kommissionen har inte som mål att övertyga de maltesiska medborgarna om fördelarna med en anslutning till EU. Den anser att det åligger de maltesiska medborgarna att fatta ett beslut i denna fråga. Kommissionen antog därför i maj 2000 en kommunikationsstrategi avseende utvidgningen, som omfattar Malta liksom de övriga kandidatländerna.

Syftet med strategin är trefaldigt, nämligen att

- förbättra förståelsen för unionen,

- förklara följderna av anslutningen,

- förklara kopplingen mellan förberedelsen inför anslutningen och framstegen i förhandlingarna.

Kommissionen har för avsikt att fortsätta att informera de maltesiska medborgarna, liksom medborgarna i de övriga kandidatländerna, på ett objektivt sätt. Strategin svarar på så sätt mot ett behov i det maltesiska civila samhället och bland dess medborgare, som vill vara korrekt underrättade för att kunna göra välgrundade val när det gäller frågan om Maltas anslutning till unionen. Fram till 2004 kommer ett belopp på 1 miljoner euro att användas, varav 200 000 euro under 2001 och 300 000 euro under 2002.

Hittills har en lokalanställd för tekniska frågor anställts vid unionens delegation på Malta och det är planerat att ytterligare en person skall anställas. Denna ytterligare personal kommer huvudsakligen att användas för att förvalta stödet inför anslutningen (38 miljoner euro för perioden 20002004) och övervaka Maltas framsteg vid genomförandet av gemenskapens regelverk.

Förhandlingar om miljöfrågor har nyligen inletts med Malta och kommissionen kan för närvarande inte föregripa resultaten av dem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2160/01

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(19 juli 2001)

Ämne: Ökningen av produktiviteten in den spanska olivsektorn

Nästan 50 procent av de spanska olivodlingarna ligger under gränsen för lönsamhet. Mer än en miljon hektar producerar enligt officiella uppgifter mindre än 1 500 kg oliver, motsvarande 320 kg olja.

Till nuvarande priser om 270 ptas per kilo och med ett stöd som endast uppgår till 150 ptas till följd av de nedskärningar som EU tillämpar om de tilldelade kvoterna överskrids, når de totala inkomsterna per kg inte upp till produktionskostnaderna.

I vilken utsträckning kan EU främja åtgärder för att rationalisera produktionen av olivolja inom den spanska olivsektorn, för att få till stånd en betydande ökning av produktiviteten och minska den uppenbara obalansen mellan produktionskostnaderna per hektar och det stöd man får för odlingen, som orsakar den ovannämnda bristande lönsamheten?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 september 2001)

Produktionen i gemenskapen har ökat kraftigt de senaste åren. Produktionen har utvecklats till att bli större än konsumtionen. Marknaden för olivolja i gemenskapen är därför hädanefter präglad av obalansen mellan utbud och efterfrågan vilket utlöser en marknadsituation som präglas av en nedgång av produktionspriserna. Det är sant att tack vare marknadsföring både i gemenskapen och i tredje land, har efterfrågan ökat avsevärt under de senaste åren, men konsumtionsökningen har ändå inte kunnat ta upp ökningen av olivoljeproduktionen i produktionsländerna. Spanien har bidragit till denna ökning tack vare en hög produktivitet hos olivträden och på nya planteringar.

För att återställa jämvikten mellan utbud och efterfrågan och förhindra en förlängd prissänkning av produktionspriserna, kan kommissionen bara stödja efterfrågan och med alla medel avskräcka från nya planteringar.