SKRIFTLIG FRÅGA E-3612/02

från Bob van den Bos (ELDR) till rådet

(16 december 2002)

Ämne: Människorättsklausul

Inför utarbetandet av Europaparlamentets betänkande om människorättssituationen i världen 2002 skulle jag vilja fråga följande:

1. Sedan nittiotalet tar Europeiska unionen med en människorättsklausul i bilaterala handels- och samarbetsavtal med tredje land. Kan rådet ge en översikt över sådana avtal som hävts under perioden 1990 fram tills nu? Kan rådet också ange vilka skälen varit till besluten om hävning?

2. Kan rådet ge en översikt över rådets (allmänna frågor) behandling av Europaparlamentets människorättsresolutioner under vilka sammanträden har vilka ämnen behandlats och med vilka resultat?

3. Kan rådet ge en översikt över närvaron av rådets företrädare vid behandlingen av människorättsfrågor under Europaparlamentets plenarsammanträden under perioden från april 2002 fram tills nu? Kan rådet också ange på vilken nivå rådet företrätts och hur rapporteringen till ministerrådet skett?

Svar

(56 maj 2003)

1. EU har infört mänskliga rättigheter som en väsentlig del i sina handels- och samarbetsavtal med tredje länder sedan 1995. Enligt dessa klausuler skall respekten för grundläggande mänskliga rättigheter och demokratiska principer ligga till grund för parternas inrikes- och utrikespolitik och utgöra en väsentlig del i avtalet. Avtalet får hävas vid en eventuell överträdelse. Före 1995 togs ofta respekten för mänskliga rättigheter uttryckligen upp i exempelvis ingressen till avtalen, utan att för den skull utgöra en väsentlig del av avtalet.

Hittills har det inte hävts något avtal med en klausul om mänskliga rättigheter som väsentlig del. Men i de fall då EU ansett att ett partnerland brutit mot de väsentliga delarna i avtalet, har vissa bestämmelser i avtalet tillfälligt upphävts. Det var exempelvis fallet med de finansiella bestämmelserna i Cotonouavtalet avseende Zimbabwe (2002), Komorerna (2000), Elfenbenskusten (2000), Fiji (2000), Haiti (2000) och Liberia (2001). I andra fall försenades undertecknandet av samarbetsavtal av omsorg om mänskliga rättigheter, när det bland annat gällde Kroatien (1995), Pakistan (1999), Algeriet (1998) och Ryssland (1995).

Betoningen ligger mer på att främja dialog och positiva insatser än att vidta bestraffningsåtgärder. EU tar varje tillfälle i akt att uppmana stater att respektera de mänskliga rättigheterna och befrämja skyddet av dem och att erinra partnerländer om deras åtaganden enligt avtal med en klausul om mänskliga rättigheter som väsentlig del.

2. Varje gång rådet samlas i konstellationen allmänna frågor, noteras alla de resolutioner, beslut och yttranden som Europaparlamentet antagit under sina föregående sammanträdesperioder. I samband härmed erinrar rådet om att de ståndpunkter som Europaparlamentet intagit eller kommer att inta under parlamentets debatter om de ifrågavarande punkterna vederbörligen har beaktats eller kommer att beaktas. Underförstått gäller detta förfarande självklart frågor som berör mänskliga rättigheter.

3. När det gäller närvaro av företrädare för rådet under de debatter som hålls under Europaparlamentets sammanträdesperioder, står det i artikel 26 i rådets arbetsordning: Rådet får i Europaparlamentet och dess utskott företrädas av ordförandeskapet, eller med ordförandeskapets godkännande, av det kommande ordförandeskapet eller generalsekreteraren.

Rådet har regelbundet hållit sig till denna bestämmelse varje gång det har tagit till orda under plenarsammanträden. Rådet uppmanar för övrigt den ärade parlamentsledamoten att konsultera de protokoll som utarbetas av Europaparlamentet efter varje sammanträdesperiod, där de begärda uppgifterna finns.