SKRIFTLIG FRÅGA E-2582/98

från Ernesto Caccavale (UPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Möjlighet att vidta åtgärder för rehabilitering av personer vars växlar protesterats i Italien

I Italien har SNARP (nationell organisation för att bekämpa ocker och rehabilitera personer vars växlar protesterats) vid upprepade tillfällen riktat allmänhetens uppmärksamhet på det faktum att på grund av den nationella lagstiftningen för kredittransaktioner, unik i Europa, är mer än 12 miljoner affärsmän, hantverkare, yrkesmän och vanliga medborgare, som varit utsatta för att få sina växlar och checkar protesterade, utestängda från banktransaktioner. De kan inte heller handla med euro, eftersom eurotransaktioner bara kan utföras av den som innehar ett transaktionskonto i en bank och detta gäller åtminstone fram till den nya europeiska valutans införande.

Italien deltar därför i Europeiska unionen med en ekonomiskt aktiv befolkning som är ungefär 25 procent mindre än den borde vara eftersom 12 miljoner människor av valmanskårens 42 miljoner under de senaste tio åren har blivit registrerade efter att deras växlar protesterats. I denna grupp kan finnas potentiella företagare, som sålunda diskrimineras och vars personliga frihet vad gäller affärsverksamhet är begränsad.

Med tanke på öppenheten och storleken av den europeiska marknaden kan inte diskrimineringen av de som varit inblandade i protestförfaranden få fortsätta. Dessa förhindras nämligen att få tillgång till någon form av bankverksamhet, vilket strider mot fundamentala principer i författningen. Dessa personer är indirekt tvingade att använda sig av illegala metoder eller att arbeta i en gråzon och hjälper därmed mot sin vilja till med att uppmuntra den organiserade brottsligheten.

Kan kommissionen säga

- vilka åtgärder den ämnar vidta för att effektivt förhindra en utökning av den svarta marknaden för krediter och ocker för de 12 miljoner människor vars växlar har protesterats i Italien,

- vilken roll Europeiska centralbanken kan spela genom att rekommendera att en speciell gemenskapslagstiftning utarbetas som är avsedd att tillse att Banca d'Italia och den italienska bankföreningen antar regler vars mål är att ge möjlighet för både individer och företag att återfå rätten att verka och producera, vilket inte är möjligt utan att man har tillgång till banksystemet för alla former av transaktioner och den alltmer spridda användningen av elektroniska pengar,

- vilken roll kommissionen själv kan spela genom att finna en omedelbar lösning avsedd att återinföra de individuella rättigheterna och produktiviteten för 12 miljoner italienare som för närvarande automatiskt är utestängda från att verka lagligt inom det italienska och europeiska banksystemet?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2455/98 och E-2582/98 ingivna av Mario Monti för kommissionen

(2 oktober 1998)

Kommissionen anser att den växande svarta kreditmarknaden, användningen av ocker i medlemsstaterna (särskilt Italien), det stora antalet avslag av ansökningar till banker i Italien och de förebyggande åtgärder som måste vidtas på detta område omfattas av medlemsstaternas direkta behörighet.

Med hänsyn till den stora mångfalden av orsakerna på nationell nivå till detta fenomen och dess särskilda kännetecken, skulle lagstiftningsåtgärder ge mera fokuserade och effektiva resultat om de antogs på nationell nivå. Mer utbildning och information till medborgare och företagare om de finansiella följderna av dessa fenomen anses ofta vara ett effektivt medel för att förebygga att de sprids ytterligare.

Kommissionen följer emellertid situationen, särskilt mot bakgrund av den inre marknaden, och kommer att fortsätta att göra detta. Kommissionen anser slutligen att detta område inte heller omfattas av Europeiska centralbankens behörighet, som i huvudsak avser penningpolitiken, betalningssystemen och, i mindre utsträckning, kreditinstituten.