SKRIFTLIG FRÅGA E-1304/02

från Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) till kommissionen

(7 maj 2002)

Ämne: EU:s ekonomiska ansvar för olika former av stöd till kärnkraftsanläggningar

Europeiska unionen stöder i EU:s nuvarande medlemsstater och i de central- och östeuropeiska länderna olika kärnkraftverk i ekonomiskt och organisatoriskt avseende. Unionen är behjälplig vid driften av moderna anläggningar och vid avvecklingen och demonteringen av överflödiga, gamla och/eller alltför osäkra komplex. Många kärnkraftverk som sedan lång tid erhållit avsevärda gemenskapsmedel för driften är föremål för beslut om demontering eller kommer att demonteras på sikt. I detta sammanhang finns det möjlighet att på nytt göra anspråk på kraftigt ekonomiskt gemenskapsstöd.

Trots att det handlar om mycket pengar är Europeiska unionens ekonomiska ansvar för det nämnda stödet till kärnkraftsanläggningar inte särskilt överskådligt. Dessutom är det oklart hur mycket pengar som går till de nämnda ändamålen via Europeiska investeringsbanken.

1. Kan kommissionen per år, med början 1990, och uppdelat på respektive gemenskapsprogram (såsom Tacis och Phare) på ett överskådligt och fullständigt sätt ange vilka medel Europeiska unionen har använt till start, drift, förbättring, avveckling och demontering av kärnkraftsanläggningar för alstrande av energi i unionen, kandidatländerna och övriga länder i Central- och Östeuropa samt OSS?

2. Kan kommissionen, enligt samma strategi som beskrivs i fråga 1, ange vilka medel Europeiska investeringsbanken (EIB) har investerat i sådana aktiviteter som avser start, drift, förbättring, avveckling och demontering av kärnkraftsanläggningar för alstrande av energi i unionen, kandidatländerna och övriga länder i Central- och Östeuropa samt OSS?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(27 juni 2002)

Något finansiellt stöd till idrifttagandet av kärnkraftverk har inte lämnats av gemenskapen eller Europeiska investeringsbanken. Detta gäller såväl stöd inom unionen som stöd inom ramen för Phare- och Tacisprogrammen. Gemenskapens stöd är i allmänhet inriktat på kärnsäkerhetsfrågor, i enlighet med vad som anges i kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 6 september 2001 om Kommissionens stöd till kärnsäkerhet i de nya oberoende staterna och

i Central- och Östeuropa(1). Detta stöd har inbegripit driftstöd, stöd till tillsynsmyndigheter, stöd för hantering av radioaktivt avfall och avvecklingsfrågor, stöd till förbättring av säkerhetssystemen och katastrofberedskap utanför anläggningarna.

Inom ramen för Phareprogrammet, vars syfte är att erbjuda finansiellt stöd för kandidatländerna i Central- och Östeuropa, har inget gåvobistånd lämnats till idrifttagandet av kärnkraftverk. Enligt Phareprogrammet har gåvobistånd lämnats till åtgärder för förbättrad säkerhet vid kärnkraftverk i mottagarländerna. Gåvobistånd till driften av kärnkraftverk kan därför endast avse säkerhetsrelaterade frågor. Ansvaret för driften av kärnkraftverk vilar uteslutande hos det kraftbolag som driver anläggningen. Stöd från Phareprogrammet kommer inte att lämnas för avveckling av kärnkraftverk vid utgången av deras tekniska livslängd.

Kommissionen har sedan 1999 utarbetat programplaner för stöd från Phareprogrammet till tidigarelagd stängning och avveckling av reaktorer av typen RBMK och VVER 440/230 i Litauen, Bulgarien och Slovakien. Detta stöd är kopplat till de tre kandidatländernas åtaganden att tidigarelägga stängningen av kärnkraftverken Ignalina, Kozloduy 14 och Bohunice V1. Fram till dags dato har kommissionen genomfört programplaneringsarbetet beträffande följande gemenskapsstöd med utgångspunkt från de totala åtaganden som finns angivna i budgetplanen för 20002006:

>Plats fÄHor tabell>

Den största delen av detta stöd fördelas genom tre internationella avvecklingsfonder som förvaltas av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD). En annan del är inriktad på att stödja tillsynsmyndigheterna i de tre länderna när det gäller att administrativt godkänna avvecklingsåtgärderna. Kommissionen föreslog i ett informationsmeddelande av den 30 januari 2002 om de gemensamma ekonomiska ramarna 20042006 för anslutningsförhandlingarna att rådet skulle ge ytterligare avvecklingsstöd till Litauen.

Gåvobistånd från Phareprogrammet har i mycket begränsad utsträckning lämnats för att stödja förberedelserna inför beslut om Euratomlån. Kommissionen har senare beviljat ett Euratomlån om 212,5 miljoner EUR avsett för moderniseringen av enheterna 5 och 6 vid kärnkraftverket Kozloduy. En begäran om lån från Rumänien avseende enhet 2 vid kärnkraftverket i Cernavoda är fortfarande under utredning.

Inledningsvis lämnades stöd enligt Phareprogrammet även till brådskande åtgärder för att förbättra kärnsäkerheten. Denna del av programmet har sedan ändrat inriktning och fokus ligger nu på stöd till tillsynsmyndigheterna. De kommersiella kraftbolagen förväntas finansiera säkerhetsåtgärder med egna resurser. Vid sidan av det stöd som är riktat till tillsynsmyndigheterna utgör stöd till åtgärder för hantering av radioaktivt avfall i kandidatländerna ett annat prioriterat område för Phareprogrammets stödinsatser.

Stöd till kärnsäkerhet enligt Tacisprogrammet regleras av rådets förordning (EG, Euratom) nr 99/2000 av den 29 december 1999 om bistånd till partnerstaterna i Östeuropa och Centralasien(2). I denna förordning, som avser perioden 20002006, anges tre prioriteringar för kärnsäkerhetsprogrammet i de nya oberoende staterna. Den första prioriteringen avser främjandet av en effektiv medvetenhet om kärnsäkerhet, särskilt genom fortlöpande stöd till tillsynsmyndigheterna och, på anläggningsnivå, genom bistånd på plats. Den andra prioriteringen gäller stöd till utveckling och genomförande av strategier som gäller använt kärnbränsle, aveckling och hantering av kärnavfall, inbegripet i nordvästra Ryssland inom ramen för ett mer omfattande internationellt samarbete. Den tredje prioriteringen slutligen avser bidrag till relevanta, EU-stödda internationella initiativ, exempelvis G7/EU-initiativet för stängning av Tjernobyl. Därutöver har stöd i form av förberedelse av finansiering genom Euratomlån givits till färdigställande och säkerhetsuppgraderingar av kärnkraftverk som är nästintill färdigbyggda.

Stödet till avvecklingen av kärnkraftverket i Tjernobyl förtjänar ett särskilt omnämnande. Sammanlagt 230 miljoner EUR avsattes för detta ändamål under perioden 19942001, inbegripet ett bidrag om 190 miljoner EUR till den av EBRD förvaltade fonden för inkapsling av Tjernobylreaktorn. I syfte att erhålla ersättningskapacitet efter stängningen av anläggningen i Tjernobyl är Ukraina i färd med att färdigställa och säkerhetsuppgradera två reaktorer av typen VVER 1000. Dessa reaktorer är belägna i Rovno och Khmelnitsky. Projektet finansieras genom lån från EBRD och Euratom om respektive 215 miljoner US-dollar och ett belopp i EUR motsvarande 585 miljoner US-dollar. Fastän båda lånen godkändes i december 2000 återstår vissa villkor att uppfylla före besluten kan träda i kraft.

I det ovan nämnda meddelandet om kommissionens stöd till kärnsäkerhet i de nya oberoende staterna och i Central- och Östeuropa finns detaljerade uppgifter om vilka slags stödåtgärder som finansierats av gemenskapen under 1990-talet och om dessa åtgärders räckvidd. En årsvis uppdelning av stödet till kärnsäkerhetsåtgärder från programmen Tacis och Phare återfinns i bilaga 1 till meddelandet. Detta stöd uppgick för perioden 19901999 till 531,78 miljoner EUR för Tacisprogrammet och till 192,94 miljoner EUR för Phareprogrammet. Till dessa belopp skall läggas ytterligare 22,85 miljoner EUR från Phares program för kärnsäkerhet för år 2001 (inga anslag av detta slag lämnades år 2001) och de 53 respektive 51 miljoner EUR som är anslagna för kärnsäkerhetsåtgärder inom Tacisprogrammet för år 2000 och 2001.

Sedan 1990 har Europeiska investeringsbanken inte bidragit till finansieringen av något kärnkraftverk, varken inom gemenskapen eller i Central- och Östeuropa. Under åren 19901993 lämnade EIB stöd till tre projekt inom kärnenergisektorn. Storleken på detta stöd uppgick till totalt 238,03 miljoner EUR. Dessa projekt var emellertid inte relaterade till kärnkraftverk, utan avsåg en anläggning för anrikning av uran i Tricastin i Frankrike, en anläggning för bearbetning av använt kärnbränsle i Sellafield i Storbritannien och en anläggning för bearbetning av radioaktivt avfall i Dessel i Belgien.

(1) KOM(2000) 493 slutlig.

(2) EGT L 12, 18.1.2000.