SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/618

(2004/C 88 E/0637)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1768/03

från John Cushnahan (PPE-DE) till kommissionen

(28 maj 2003)

Ämne: Rehabilitering av offer för tortyr

Håller kommissionen med om att en av de viktigaste prioriteringarna i det efterkrigstida Irak måste vara att ta itu med det irakiska folkets behov, framför allt i fråga om dem som råkat ut för tortyr och omänsklig behandling, vilka bäggedera var så vanliga under Saddam Husseins regim? Utanför Irak finns det många rehabiliteringscenter där personer som överlevt tortyr i Irak fått behandling. Håller kommissionen med om att det är oerhört viktigt att dessa center får fortsätta med sitt betydelsefulla arbete? Det har emellertid skett en omprioritering inom EU från rehabilitering av offer för tortyr i riktning mot förebyggande av tortyr och detta har lett till en drastisk nedskärning av EU:s anslag för sådan rehabilitering, nämligen från 14,5 miljoner euro 2001 till 8,2 miljoner euro 2002, vilket innebär en minskning med 45 procent. Kan kommissionen instämma med att det är viktigt att EU ger anslag både till förebyggande av tortyr och till rehabilitering av offer för tortyr? Har kommissionen för avsikt att ompröva denna nedskärning av EU:s anslag för rehabilitering av offer för tortyr, för att detta oerhört viktiga arbete skall kunna fortsättas?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(2 juli 2003)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning om att en eventuell humanitär insats bör riktas in på det irakiska folkets behov, särskilt på dem som fått utstå tortyr och omänsklig behandling under Saddam Husseins regim. Kommissionen håller för närvarande på att undersöka vilka insatser som på kort och medellång sikt skulle kunna ges stöd i Irak när det väl inrättats en lämplig politisk ram för kommissionens bidrag till Iraks återuppbyggnad efter kriget. De mänskliga rättigheterna, bl.a. rehabilitering av tortyroffer, anses vara ett av de områden som möjligen bör prioriteras.

Kommissionen har genom Europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR) beslutat sig för att anta ett mer strategiskt tillvägagångssätt för finansiering. I kommissionens meddelande från maj 2001 beträffande mänskliga rättigheter och demokratisering (1) angavs fyra tematiska prioriteringar för framtida stöd från EIDHR, bl.a. bekämpning av tortyr. I linje med behovet av att rikta in de begränsade medlen mer effektivt betonade kommissionen även att EU i största möjliga mån bör försöka rikta in sig på förebyggande av tortyr och mindre på stöd till rehabiliteringscentrum. I det programplaneringsdokument för EIDHR för 2002-2004 som följde på detta noterades att finansieringen på lång sikt skulle riktas om till förebyggande av tortyr.

Finansieringen av rehabiliteringscentrumen har skurits ned samtidigt som åtgärder vidtagits för att progressivt minska deras nuvarande beroende av finansiering från gemenskapen så att de kan söka medel från andra källor. I 2001 års infordran skars den maximala andelen stöd till rehabiliteringsprojekt ned till 60 % för centrum som befinner sig i EU och till 80 % för projekt utanför EU. Dessa procenttal sänktes ytterligare, till 50 % respektive 75 %, i 2002 års infordran. Den vikt som under bedömningsprocessen fästs vid hållbarhetsfrågor är i detta sammanhang en avgörande faktor när kommissionen fattar sina finansieringsbeslut. Under 2001 och 2002 var ”institutionell förstärkning”, vilket även innefattar utveckling av förmågan att anskaffa medel, dessutom uttryckligen stödberättigad.

2002 års förslagsinfordran var utformad som en fortsättning på denna process. Infordran, som omfattade 25 miljoner euro, avsåg finansiering av projekt för förebyggande av tortyr och rehabiliteringscentrum, och avsikten var att tilldela dessa två verksamhetsområden 1/3 respektive 2/3 av tillgängliga medel. Alla inlämnade projekt bedömdes av två experter, en med erfarenhet inom projektförvaltning och en annan inom psykiatri/psykologi. Projekten poängsattes, rangordnades och valdes ut så att det uppnåddes en balans i den geografiska fördelningen av de föreslagna åtgärderna.

Kvaliteten på de projekt som av olika rehabiliteringscentrum lämnades in för åtgärder inom EU (budgetpost B5-813) ledde faktiskt till resultat med respekt för den planerade fördelningen. De projekt som lämnats in av centrum utanför EU fick däremot ganska låga poäng (ibland under miniminivån), med den följden att den planerade fördelningen 2/3-1/3 inte kunde iakttas vid valet av dugliga rehabiliteringsprojekt. Runt 4,5 miljoner euro avsattes till centrum utanför EU (för perioden 2002-2003) med runt 8 miljoner euro till projekt för förebyggande av tortyr. Runt 4 miljoner euro avsattes till rehabiliterings-centrum i EU och 2 miljoner euro till projekt till stöd för tortyroffer.

När det gäller sannolikheten för att vissa centrum måste stängas för att de inte lyckats erhålla stöd från gemenskapen måste detta ses mot bakgrund av den uttalade strategin att övergå från rehabilitering till förebyggande och de ovan nämnda åtgärderna i samband med denna strategiändring. Stöd till centrum kan endast ges i enlighet med konkurrensregler som utformats för att se till att EU:s skattebetalare får valuta för pengarna genom att endast de bästa förslagen, som uppfyller vissa kvalitativa minimikrav, erhåller finansiering.

Det kan inte göras någon omfördelning av medel från 2003 års budget till rehabiliteringscentrumen. Detta skulle leda till nedskärningar inom andra viktiga EIDHR-prioriteringar på de mänskliga rättigheternas område, det skulle strida mot programplaneringen för EIDHR och skulle inte kunna verkställas i enlighet med de bestämmelser som fastställts i den ändrade budgetförordningen (2). Ytterligare en infordran avseende 5,5 miljoner euro beräknas dock äga rum under 2003 för centrum i EU.

(1) KOM(2001) 252 slutlig.

(2) Rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget, EGT L 248, 16.9.2002.