SKRIFTLIG FRÅGA E-3633/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: Indonesien och miljön

Har kommissionen kontaktat Världsbanken och Internationella valutafonden för att säkerställa att alla medel som tilldelas Indonesien åtföljs av stränga miljö- och socialpolitiska krav?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(11 januari 1999)

Genom sin representation har kommissionen nära och aktiva kontakter med både Världsbanken och Internationella valutafonden (IMF) om alla aspekter av givarnas policy och de villkor som ställs för nya givarmedel som görs tillgängliga på grund av den nuvarande ekonomiska och finansiella krisen i Indonesien. Världsbanken håller regelbundet givarsamordningsmöten både på representationschefsnivå och om tekniska frågor och även FN:s utvecklingsprogram är delaktigt i givarsamordning av sociala frågor och befolkningsfrågor. Kommissionen verkar för att säkerställa att gemenskapens intressen beaktas i alla dessa fora.

All givarsamordning grundar sig på IMF:s villkor, såsom de anges i olika viljeförklaringsbrev. IMF-medlen betalas direkt till den indonesiska statsbudgeten, under det att merparten av Världsbankens medel är knutna till särskilda projekt. Alla gemenskapsmedel är avsedda för särskilda projekt, inbegripet katastrofinsatser och humanitärt bistånd.

Miljön och de sociala förhållandena utgör en integrerad del av alla åtaganden i kommissionens program. Det gällande skogsbruksprogrammet mellan gemenskapen och Indonesien har till huvudsyfte att säkerställa en hållbar förvaltning av Indonesiens skogstillgångar och det behandlar även problemet med att bevara den biologiska mångfalden samtidigt som den lokala befolkningens levnadsstandard höjs(1).

Gemenskapsfinansierade projekt bidrar dessutom till den indonesiska regeringens ansträngningar för att minska verkningarna av den ekonomiska krisen genom att använda arbetsintensiva metoder för att genomföra åtgärder istället för mekaniserade metoder(2).

Nya åtaganden som gjorts efter krisens utbrott har nästan uteslutande avsett stöd till indonesiska regeringens strategi för ett socialt skyddsnät. I samtliga fall har sociala kriterier, och i tillämpliga fall även miljökriterier, använts för att bedöma varje förslags bärkraft innan man fattat några finansieringsbeslut.

Kommissionen kommer även i fortsättningen att stödja internationella ansträngningar för att säkerställa att tillräcklig vikt fästs vid sådana överväganden, särskilt under den rådande instabiliteten i Indonesien.

(1) Burau skogsförvaltningsprojektet (BFMP) och Leuserutvecklingsprogrammet (LDP). Inom ramen för BFMP lämnas bistånd vid provning och förevisning av en reproducerbar modell för hållbar skogsförvaltning på grundval av naturliga produktionsmetoder på Dipterocarplåglandet i Kalimantan. Inom ramen för LDP ges bistånd till bevarande av ett unikt ekosystem genom förstärkning av förvaltnings- och skyddsstrukturerna i Leusernationalparken och försöker man minska de lokala samhällenas överexploatering genom att hjälpa dem till alternativa hållbara ekonomisk verksamhet.

(2) I Punggur Utara-bevattningsutvecklingsprojektet anges att arbetsintensiva arbetsmetoder skall användas vid underhåll av bevattnings kanaler.