SKRIFTLIG FRÅGA E-2163/00

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Oroväckande minskning av vattenresurserna i Grekland

I Grekland är faran för ökenspridning en realitet, inte bara på grund av den ständigt pågående minskning av vattenresurserna som kunnat konstateras, utan också på grund av erosionen. Mer än 30 procent av den odlingsbara jorden i Grekland har förlorat sin bördighet i jordbrukssammanhang enbart i Attika rör det sig om 60 000 hektar som inte längre går att odla. En annan följd är migrationen inom landets gränser och det faktum att landsbygdens invånare ger upp sina jordbrukssysslor, eftersom vattenresurserna inte lämpar sig för bevattning (vattnet är halvbräckt, bräckt eller salt) eller helt enkelt inte finns att tillgå överhuvudtaget. Utsikterna är oroväckande för hela regioner i Grekland men särskilt för Thessaliens del, där grundvattnet sjunker i en takt som rör sig mellan en halv och två meter per år. Liknande problem har man också i andra regioner som Attika, Boiotien, Fthiotida, Korinth, Argolida, Trizinia, Magnisia, Lakonien, Evia, Halkidiki samt på många öar i Egeiska och Joniska havet. Samtidigt finns det inte något integrerat system för förvaltning av vattenresurserna i Grekland, detta varken på lokal/regional nivå eller på nationell nivå.

1. Vilka uppgifter förfogar kommissionen över beträffande de faror som hänger samman med de sinande vattenresurserna i Grekland?

2. Finns det fortfarande medel inom den andra gemenskapsstödramen som skulle kunna användas till förvaltning av vattenresurserna och, om så är fallet, varför har de inte utnyttjats?

3. Innehåller det regionala utvecklingsprogrammet SPA-3 som den grekiska regeringen lagt fram planer på skapa ett integrerat system för förvaltning av vattenresurserna i hela landet?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(9 oktober 2000)

Gällande gemenskapslagstiftning inom vattenområdet täcker för närvarande enbart de kvalitativa aspekterna och inte de kvantitativa. Kommissionen får därför inga systematiska upplysningar om den kvantitativa aspekten. Detta förhållande skulle kunna komma att ändras i framtiden efter det att det nya ramdirektivet för vatten har trätt i kraft.

Europeiska miljöbyrån har, på grundval av tillgängliga uppgifter och uppgifter som medlemsstaterna lämnat in frivilligt, offentliggjort en serie rapporter om de underjordiska vattentillgångarna i Europa och om dessas kvalitet och hur stora kvantiteter det finns. Den senaste rapporten är från 1999. I rapporterna bekräftas det som parlamentsledamoten anför att de underjordiska vattentillgångarna i Grekland minskar kontinuerligt.

Vidare tyder resultaten från forskningsprojekt som finansierats genom det fjärde ramprogrammet för forskning och det femte ramprogrammet som fortfarande pågår på att de krympande vattentillgångarna, de extremt känsliga jordarna och ekosystemen på ökenspridningen. Man pekar vidare på de negativa verkningarna av det nuvarande systemet för förvaltning av vattenresurserna i Grekland och i övriga regioner kring Medelhavet och det ges konkreta förslag och rekommendationer för en integrerad metod när det gäller dessa resurser. Resultaten skulle kunna användas av de nationella och regionala myndigheterna för att förbättra förvaltningen på de egna territorierna.

De strukturfondsmedel som avsatt inom gemenskapens stödram för Grekland under föregående programplaneringsperiod 19941999 är slut. Godkända utbetalningar för projekt som pågår måste göras före utgången av år 2001.

De operativa programmen för perioden 20002006 har inte antagits formellt ännu, men i de planer som för närvarande diskuteras ingår åtgärder för att förbättra vattenförvaltningen, särskilt i de områden i Grekland som är värst drabbade av problemet.

Kommissionen vill även erinra om att det i de miljöåtgärder för jordbruket som finansieras genom Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) inom ramen för planen för landsbygdens utveckling 20002006 föreskrivs åtgärder för vattenförvaltning i samband med den nitratförorening som har sitt ursprung i Thessalien och bevarandet av biotoper inom nätverket Natura 2000 i Makedonien och Thrakien.