SKRIFTLIG FRÅGA E-1790/01

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(19 juni 2001)

Ämne: Traditionella AVS-bananleverantörer

Till följd av avtalen mellan Europeiska unionen och Förenta staterna och Europeiska unionen och Ecuador om importordningen för bananer skall ytterligare 100 000 ton dollarbananer importeras till gemenskapen från och med den 1 juli 2002.

Den nya ordningen gör att det blir allt viktigare för de traditionella AVS-leverantörerna att snabbt förbättra sin konkurrenskraft på marknaden.

Europeiska unionen antog 1999 åtgärder om tekniskt och ekonomiskt bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer (rådets förordning (EG) nr 856/1999(1) och kommissionens förordning (EG) nr 1609/1999(2)) i syfte att förbättra leverantörernas konkurrenskraft och underlätta övergången till liberaliseringen av marknaden 2006.

Fram till dags dato har inga åtgärder vidtagits, vilket äventyrar de ansträngningar som AVS-länderna gjort för att anpassa sig till de nya marknadsvillkoren.

Kan kommissionen redogöra för varför åtgärderna försenats och vilka åtgärder som planerats för att komma i fatt och göra det möjligt att betala ut biståndet?

(1) EGT L 108, 27.4.1999, s. 2.

(2) EGT L 190, 23.7.1999, s. 14.

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(7 november 2001)

Under den andra etappen av den nya importordningen för bananer till gemenskapen (fram till den 1 januari 2006) kommer 100 000 ton bananer att överföras från tullkvot C till tullkvot B. Den nya tullkvoten C kommer uteslutande att vara förbehållen producenter från staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-stater). Antagandet av den nya förordningen(1) kommer dock att vara beroende av att Världshandelsorganisationen (WTO) beviljar ett undantag från artikel XIII i det allmänna tull- och handelsavtalet(GATT). I den nya förordningen anges det nämligen att en tullkvot för bananer som uteslutande är förbehållen AVS-producenter skall finnas kvar fram till den 1 januari 2006 vilket står i strid med bestämmelserna i artikel XIII i GATT.

Hitintills har rådets förordning (EG) nr 856/1999 av den 22 april 1999 om att inrätta en särskild ram för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer(2) och kommissionens förordning (EG) nr 1609/1999 av den 22 juli 1999 om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 856/1999(3) genomförts på följande sätt:

- I sin budget för 1999, närmare bestämt under budgetrubrik B7-8710 Stöd till AVS-bananproducenter har kommissionen anslagit 45 miljoner euro till finansieringen av projekt med anknytning till den särskilda ram för bistånd till traditionella AVS-bananleverantörer som inrättades genom ovannämnda förordningar. Anslagen för 2000 och 2001 uppgår till 44,475 miljoner euro respektive 44 miljoner euro. I budgetförslaget för år 2002 föreslås ett anslag på 45 miljoner euro.

- När det gäller 1999 års anslag tecknades finansieringsavtal för projekt till ett belopp av sammanlagt 44,5 miljoner euro med nio av de tolv länder som i dessa förordningar betraktas som traditionella AVS-bananleverantörer. Två av dessa tolv leverantörer (Madagaskar och Somalia) har inte lagt fram vare sig något projekt eller någon strategi på lång sikt och har således, i enlighet med bestämmelserna, inte kunnat utnyttja anslagen. Deras anslag har fördelats mellan de övriga länderna. Det tolfte landet (Kap Verde) har inte kunnat utnyttja sina anslag på grund av administrativa förseningar. Detta lands anslag på 0,5 miljoner euro har därför gått förlorat. Sammanlagt har de nio länder som har tecknat finansieringsavtal avsatt 77 % av anslagsbeloppen till åtgärder för att höja konkurrenskraften för sina bananer och 23 % till diversifiering.

- När det gäller anslagen för år 2000 har tio avtal ingåtts för sammanlagt 44,075 miljoner euro. Madagaskar och Somalia har, fortfarande av samma skäl, inte kunnat utnyttja sina anslag vilka har omfördelats bland de övriga länderna, med undantag för ett belopp på 0,4 miljoner euro som använts för att finansiera ett avtal om projektövervakning. Kap Verde har kunnat ansluta sig till de nio länder som fått anslag ur 1999 års budget och har även delvis kompenserats för förlusten av 1999 års anslag. För samtliga dessa tio avtal har 73 % av anslaget använts för att förbättra konkurrenskraften för bananerna och 23 % för diversifiering.

- När det gäller år 2000 håller de nya projekten fortfarande på att granskas.

Hitintills har sammanlagt 3,345 miljoner euro betalats ut. Denna siffra skall ses mot bakgrund av att de första avtalen inte undertecknades av kommissionen förrän i augusti 2000 och av mottagarna under perioden september 2000februari 2001. När dessa avtal ingicks uppstod nämligen en mängd juridiska problem. Eftersom programmet är nytt, sträcker sig över en tioårsperiod och har tolv förmånstagare, vilket således kan innebära att 120 avtal måste utformas, var kommissionen tvungen att utarbeta ett system som var så enkelt och harmoniserat som möjligt enligt gällande regler. Dessutom var slutmottagarnas ställning i de länder som undertecknat avtal mycket varierande från ett land till ett annat, dvs. alltifrån ett enda statsägt produktionsföretag i Surinam till tusentals små familjeföretag på Windward Islands.

(1) KOM(2001) 477 slutlig.

(2) EGT L 108, 27.4.1999.

(3) EGT L 190, 23.7.1999.