SKRIFTLIG FRÅGA E-0435/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 februari 2003)

Ämne: Järnvägsföretagens intresse av att det tillämpas av- och påstigningsförbud på resande i gränsöverskridande trafik

1. Känner kommissionen till att det allt oftare förekommer att järnvägsföretag betecknar de stationer där fjärrtåg i gränsöverskridande trafik stannar såsom tillåtna endast för avstigning eller för påstigning, så att resande inte längre får stiga av på sådana stationer där endast påstigning är tillåten eller stiga på på sådana stationer där endast avstigning är tillåten och att denna åtgärd stöds genom att man på stationerna inte ger några upplysningar om när dessa tåg stannar och vilka perronger de kommer till och går från?

2. Känner kommissionen också till att den åtgärd som avses i punkt 1 inte bara begränsar sig till att resande som skall åka en kort sträcka i inhemsk trafik hänvisas till andra tåg som kort därefter stannar på samma station utan att den gäller också på glest trafikerade gränsöverskridande sträckor och på resavstånd på hundratals kilometer?

3. Känner kommissionen också till att de internationella tåg som inte mera får anlitas av resande ofta är de första eller sista tågen för dagen på någon viss sträcka, så att de resande förhindras att så snabbt som möjligt nå sin bestämmelseort eller omstigningsplats? Detta kommer att gälla 2003 för det nattåg som sommartid trafikerar sträckan AmsterdamBrysselParis (med avstigningsförbud i Bryssel) och ett liknande system infördes 2002 för nattåget AmsterdamDuisburgMannheimMünchen/Zürich (med avstigningsförbud fram till München och schweiziska gränsen vid Basel) och har redan en längre tid gällt för tåget BarcelonaCerbèreParis/Milano (med avstigningsförbud på den franska gräns- och omstigningsstationen Cerbère).

4. Kan kommissionen bekräfta att dessa av- och påstigningsförbud beror på att järnvägsföretagen ensidigt gått in för att det skall gå lättare att sköta tågtrafiken genom att behovet att kontrollera av- och påstigande resande minskar?

5. Finns det enligt kommissionens uppfattning också andra orsaker till att järnvägsföretagen vidtar sådana åtgärder som vållar olägenheter och på det sättet jagar bort en del av kunderna?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0435/03 och E-0436/03ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(2 april 2003)

Kommissionen är medveten om att det kan finnas villkor för passagerarna i fråga om av- och påstigning på vissa tåg som används i trafik mellan olika länder. Sådana villkor är en del av

järnvägsföretagens företagspolicy, som kommissionen inte kan påverka. Det är bara medlemsstaterna som kan införa eventuell trafikplikt för järnvägsföretagen i de fall de så önskar.

Det kan finnas olika skäl till dessa villkor, exempelvis för passagerarnas komfort och säkerhet på nattåg eller driftsmässiga skäl. Kommissionen känner inte till om järnvägsföretagen har detaljerade bestämmelser på området. Begränsningarna i fråga om av- och påstigning skulle dock kunna bero på att det i gemenskapslagstiftningen saknas cabotagerätter i fråga om internationella tåg och på att järnvägsföretagen inte har tillräckligt stor press på sig att locka till sig passagerare.

I sitt förslag till förordning om järnvägspassagerares rättigheter kommer kommissionen att ta upp olika möjligheter för att förbättra kontraktsvillkoren för passagerare. Dessutom, i enlighet med parlamentets önskemål, kommer kommissionen att föreslå att åtkomsträttigheter för internationella passagerartjänster tillåts i syfte att eliminera konstgjorda hinder.