SKRIFTLIG FRÅGA E-1976/02

från Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: Gränser för tillåten ljudvolym på dansställen

Enligt gällande grekisk lagstiftning är den högsta tillåtna ljudvolymen för musik som spelas på de ställen som i sina verksamhetstillstånd karaktäriseras som nöjesrestauranger 100 decibel. På övriga ställen, till exempel på kafeterior och barer, är högsta tillåtna ljudvolym från högtalare 80 decibel.

1. Finns det någon gemenskapslagstiftning som reglerar högsta tillåtna ljudvolym från högtalare för stora dansställen med levande musik eller discjockey?

2. Kan kommissionen upplysa mig om vilka bestämmelser angående detta som gäller i var och en av Europeiska unionens medlemsstater, samt om vilka följderna är för dem som inte följer den nationella lagstiftningen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(8 augusti 2002)

Kommissionen har med stort intresse tagit del av upplysningarna i frågeställarens skriftliga fråga beträffande de tillåtna bullernivåerna på nöjesrestauranter där det spelas musik.

På gemenskapsnivå finns det ingen lagstiftning som begränsar ljudvolymen för musik. Tillämpningsområdet för direktiv 2002/49/EG av den 29 juni 2002 om bedömning och hantering av omgivningsbuller(1) omfattar endast buller från olika trafikmedel (vägtrafi8k, järnvägstrafik och lufttrafik) samt från industriell verksamhet.

Införandet av sådana bestämmelser är därför uteslutande medlemsstaternas sak, och kommissionen har inga uppgifter om vilka åtgärder som vidtas på lokal nivå för att förebygga buller från musik som spelas på för hög volym.

Däremot vill kommissionen göra frågeställaren uppmärksam på att det finns lagstiftning på gemenskapsnivå avseende skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Dels handlar det om ramdirektiv 89/391/EEG(2) om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet, och dels om rådets direktiv 86/188/EEG(3) om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för buller i arbetet. Detta direktiv omfattar alla arbetstagare, med undantag för sjöfolk och flygplanspersonal, och gäller följaktligen också för arbetstagare på nattklubbar och andra etablissemang (cafeterior, barer osv.).

Kommissionen anser att det är medlemsstaternas sak att främja och garantera kontrollen och den korrekta tillämpningen av de nationella bestämmelser genom vilka detta direktiv införlivas i nationell lagstiftning.

Slutligen vill vi göra frågeställaren uppmärksam på att direktiv 86/188/EEG om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för buller i arbetet håller på att ses över på kommissionens initiativ, vilket skall leda till ökad säkerhet på arbetsplatsen och till att direktivets tillämpningsområde utvidgas. Rådet antog en gemensam ståndpunkt i detta ärende den 29 oktober 2001(4), och för närvarande genomgår rättsaktsförslaget medbestämmandeförfarandet (artikel 251 i EG-fördraget).

(1) EGT L 189, 18.7.2002.

(2) Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989, EGT L 183, 29.6.1989.

(3) Rådets direktiv 86/188/EEG av den 12 maj 1986, EGT L 137, 24.5.1986.

(4) Gemensam ståndpunkt (EG) nr 8/2002 av den 29 oktober 2001, EGT C 45 E, 19.2.2002.