ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1081/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(9 april 2001)

Ämne: Gränser suddas ut och konkurrensen snedvrids i samband med projektet Sensus

Projektet Sensus, en uppföljare till Aventinus, strävar efter att utveckla ett program för informationsutbyte mellan de europeiska polisväsendena och underrättelsetjänsterna. Sökandet efter intressant språkteknik ingår som en viktig del av projektet. Sensus stöds av kommissionen. Av svaret på fråga P-0009/01(1) framgår det att Sensus och Aventinus I och II bekostas med budgetposten B6-6121 113 inom programmet för telematiktillämpningar (19941998). För Aventinus I har ett belopp på maximalt 2 500 000 euro av gemenskapens medel godkänts, av vilka 2 341 190 därefter ansökts om och utbetalats. För Aventinus II har ett belopp på maximalt 550 000 euro av gemenskapens medel godkänts, av vilka 513 777 ansökts om och utbetalats. För Sensus har ett belopp på maximalt 2 250 000 euro av gemenskapens medel godkänts, av vilka 478 753 utbetalats den 31 december 2000.

Samordningen av projektet Sensus ligger i händerna på Stephan Bodenkamp/Christoph Kionowski, en hemlig agent för Bundesnachrichtendienst. Denna person ligger också till grund för tre Language Development Companies hos Lernout&Hauspie (L&H). Till följd av personens dubbla roll kan Bundesnachrichtendienst göra anspråk på L&H:s språkteknik. Nu framstår det plötsligt som klart att kopplingen mellan Sensus och Bundesnachrichtendienst och L&H leder till att a) gränserna på ett betänkligt sätt suddas ut mellan den privata och den offentliga sektorn, b) olika polisväsen och underrättelsetjänster inte på lika villkor kommer att förfoga över språktekniskt kunnande och c) det uppstår illojal konkurrens mellan språktekniska företag, beroende på om dessa medverkar vid Sensus eller inte.

1. Erkänner rådet att Sensus-samordnarens dubbla roll leder till att gränserna på ett betänkligt sätt suddas ut mellan den privata och den offentliga sektorn (i detta fall Bundesnachrichtendienst)? Om inte: vilka garantier har rådet i så fall för att inte gränserna skall komma att utsuddas på ovannämnda sätt?

2. Erkänner rådet att Sensus-samordnarens dubbla roll leder till att olika polisväsen och underrättelsetjänster inte på lika villkor kommer att förfoga över språktekniskt kunnande, med framför allt den konsekvensen att Bundesnachrichtendienst kommer att gynnas? Om inte: vilka garantier har rådet i så fall för att inte en dylik obalans kommer att uppstå?

3. Erkänner rådet att Sensus-samordnarens dubbla roll leder till illojal konkurrens mellan språktekniska företag, beroende på om dessa medverkar vid Sensus eller inte? Om inte: vilka garantier har rådet i så fall för att inte illojal konkurrens kommer att uppstå?

(1) EGT C 187 E, 3.7.2001, s. 154.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1064/01, E-1081/01 och E-1083/01

(16 juli 2001)

De händelser som beskrivs i de tre frågorna E-1064/01, E-1081/01 och E-1083/01 ligger inte inom Europeiska unionens råds behörighetsområde.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1634/01

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(12 juni 2001)

Ämne: Genomförandet av gemenskapsinitiativen under perioden 19941999

De gemenskapsinitiativ som inrättades 1989 ger Europeiska kommissionen ett större inflytande, eftersom denna antas ha en bättre överblick över situationen än de olika medlemsstaterna. Kommissionen har i samband med dessa gemenskapsinitiativ en större roll när det gäller att lösa specifika problem som berör hela unionen.

Under programplaneringsperioden 19941999 godkändes 13 initiativ tillsammans med en budget på 13,450 miljarder euro. Dessa initiativ kännetecknas av att de i förhållande till övriga åtgärder som finansieras genom strukturfonderna har ett mervärde på området för ökat transnationellt, gränsöverskridande och mellanregionalt samarbete, ökat deltagande för arbetsmarknadens parter i området och stöd till verkligt samarbete mellan samtliga berörda parter.

Allt detta ledde till att såväl kommissionen som medlemsstaterna gick in för att genomföra det totala anslag som hade beviljats för de tre olika initiativen under perioden 19941999.

Kan kommissionen uppge hur stora belopp som verkligen genomfördes under 19941999 av de sammanlagda anslag som hade beviljats för initiativen?

Hur stora belopp genomfördes i verkligheten inom ramen för de olika initiativen (Interreg II, Leader II, Regis II, NOW, Horizon, Youthstart, Integra, Adapt, Rechar II, Resider II, Konver, Retex, SME, Urban och Pesca)?

Hur bedömer kommissionen denna genomförandeprocent? Varför genomfördes inte resten av de belopp som hade anslagits för de olika initiativen?

Kan kommissionen mer exakt uppge hur stora belopp som totalt genomfördes av de anslag som hade beviljats dessa initiativ i Spanien? Hur stora belopp genomfördes inom ramen för varje initiativ i Spanien, och en hur stor procentsats innebär detta i förhållande till de beviljade anslagen för denna programplaneringsperiod? Hur bedömer kommissionen denna genomförandeprocent? Varför genomfördes inte resten av de belopp som anslagits för de olika initiativen?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(18 juli 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1003/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(30 mars 2001)

Ämne: Kushanska gravskatter i Afghanistan

De brottsliga handlingar som talibanernas regering i Afghanistan nyligen gjort sig skyldig till visar på ett tragiskt sätt vilken fara som hotar kulturskatterna i det här landet. En grekisk arkeolog vid namn Viktoras Sarigiannidis har lett utgrävningar i området Tilya Tépé, vid foten av berget Aï-Khanoum i norra Afghanistan. Före honom leddes utgrävningarna i området av den franske arkeologen Bernard, som bland annat fann en fullständig miniatyr av en grekisk stad - en av de tusen städer som Alexander den store och hans följeslagare grundade i det antika Baktrien.

Vid foten av det här berget fann den grekiske arkeologen i slutet av 1980-talet fem kushanska kungagravar och i dem 25 000 guldsmycken och andra värdefulla föremål. Den grekiske arkeologen överlät dessa fynd till den afghanska staten och meningen var att de skulle förvaras i Kabuls museum.

I dag, efter de extrema handlingar som talibanerna gjort sig skyldiga till, oroar sig många över vilket öde denna väldiga kulturskatt har att vänta, en kulturskatt som sprider ljus över en av de viktigaste skärningspunkterna längs den gamla sidenvägen från Kina till Spanien, samtidigt som den förser oss med värdefulla upplysningar om den civilisation som föddes i områden som detta, där Alexander den store och hans efterföljare drog fram och spred grekisk - och därigenom europeisk - kultur i Asien.

Jag vill fråga kommissionen om den känner till någonting om vad som hänt med denna skatt efter talibanernas utspel på senare tid? Skulle Europeiska unionen kunna köpa den här kulturskatten och på så sätt rädda den undan de fanatiska islamisternas förstörarmani?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 maj 2001)

Kommissionen har för närvarande ingen information om vad som har hänt med de specifika föremål som parlamentsledamoten hänvisar till. Det har nyligen kommit rapporter från Afghanistan om att talibanerna har förstört utställningsföremål på Kabuls museum. Kommissionen har dock inte fått detta bekräftat.

Som anges i svaret på parlamentsledamotens fråga E-0822/01(1) förutses inte någon finansieringn av åtgärder ämnade att skydda världskulturarvet i gemenskapens budget. För tillfället har gemenskapen inga planer på att inrätta en särskild fond för att köpa kulturskatter som hotas av förstörelse.

(1) EGT C 261 E, 18.9.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2081/01

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(5 juli 2001)

Ämne: Försening av programmet Leader+

De föregående Leader-programmen har varit mycket framgångsrika när det gäller att skapa partnerskap, bärkraftiga jordbruksföretag, lokal ekonomisk tillväxt och social integration i Irland och i hela

Europeiska unionen. För närvarande har godkännandet av riktlinjerna för det operativa programmet Leader+ försenats. Denna försening har inneburit svårigheter för de företag och lokala grupper som är verksamma i Irland. Kan kommissionen förklara varför godkännandet av riktlinjerna har dragit ut på tiden? Kan kommissionen bekräfta att den, inom en mycket snar framtid och innan ännu fler arbetstillfällen sätts på spel, kommer att godkänna riktlinjerna för programmet Leader+?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(31 juli 2001)

Kommissionen har försökt att så långt som möjligt undvika bristande kontinuitet i planeringen mellan perioden 19941999 och den nya perioden 20002006. I fallet Leader publicerades kommissionens meddelande till medlemsstaterna som fastställer riktlinjerna för gemenskapsinitiavet Leader+ i Europeiska gemenskapernas tidning den 18 maj 2000(1). Medlemsstater (och regioner) uppmanades att lämna in sina Leader+-program inom sex månader från och med detta datum (dvs. före mitten av november 2000). Kommissionen angav i riktlinjerna för Leader+ att de kommer att godkänna dessa program inom fem månader från mottagandet (tidsramen är dock klart beroende av att ett godtagbart program tas emot, och att tillfredsställande framsteg görs i påföljande förhandlingar). Urvalet av förmånstagare (lokala aktivitetsgrupper inom Leader) bör äga rum inom högst en tvåårsperiod från och med tidpunkten för programmens godkännande.

Det är överenskommet att de irländska myndigheterna skall tillhandahålla finansiering för att upprätthålla gruppkapaciteten under interimsperioden. Mot bakgrund av att urvalet av lokala aktivitetsgrupper (som skall genomföras av behöriga nationella myndigheter) måste ske med öppna och konkurrenskraftiga förfaranden för att garantera att lokala aktivitetsgrupper av högsta kvalitet väljs ut, får man inte ta för givet att lokala aktivitetsgrupper som erhöll finansiering i Leader II automatiskt kommer att väljas ut för Leader+. Detta beslut bör bero på kvaliteten på deras satsningar jämfört med konkurrerande ansökningar.

Om vi går till det specifika exemplet med det irländska Leader+-programmet, överlämnades programmet till kommissionen den 15 november 2000 och har just godkänts, den 3 juli 2001. Godkännandet kom efter ett komplicerat förhandlingsförfarande. Det inledande förslaget som överlämnades av de irländska myndigheterna har kompletterats och ändrats, och krävt avsevärda ansträngningar från båda parter. Urvalsramen för lokala aktivitetsgrupper kommer att vara tillräckligt stor. Detta kommer i stor utsträckning att bero på den specifika tidsram och de urvalsförfaranden som planeras av de irländska myndigheterna, som kommissionen föreslår att Ni kontaktar direkt för ytterligare detaljer i dessa frågor.

(1) EGT C 139, 18.5.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1337/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Dubbning av film

Språket är vårt viktigaste kommunikations- och uttrycksmedel. Kulturella verk, som filmer till exempel, kommer till sin rätt endast då de visas på sina originalspråk och skådespelarnas identitet och karaktär förändras drastiskt när dialogerna återges på ett annat språk och av andra skådespelare samtidigt som filmbilden är originalets. På det här sättet spjälkar man upp det konstnärliga verket i två delar och vilseleder åskådaren, som ser en person och hör en annan. Man skulle kunna göra upp en lång förteckning över skådespelare som lidit konstnärlig skada av att dialogerna återgetts på ett annat språk än originalspråket, då man använt sig av en annan skådespelares röst.

Spelfilmerna utsätts med andra ord för uppenbar misshandel på grund av dubbningen och återgivandet av dialogerna på ett annat språk än det som användes vid inspelningen. Särskilt stort är det här problemet i samband med klassiska filmer där dialogerna förkortas och skådespelarnas uttrycksförmåga och röstnyanser på ett ansenligt sätt går förlorade.

Jag skulle vilja höra kommissionens åsikt om dubbning av filmer utan restriktioner samt få information om huruvida det finns några rättsliga bestämmelser som styr villkoren och fastställer regler för dubbning av detta slag.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(21 juni 2001)

Parlamentsledamoten tar upp en viktig fråga som rör den kulturella integriteten för filmer när de dubbas till andra språk. Det finns ingen gemenskapslagstiftning som fastställer regler och inskränkningar när det gäller dubbning av film.

Det bör påpekas att även om kommissionen inte har tagit ställning i denna särskilda fråga, så har den genom programmet Media (som nu har uppdaterats och ersatts av Media Plus) främjat spridning av utländska filmer inom gemenskapen. Dessutom står frågan om kulturell mångfald högt på kommissionens kulturella dagordning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0806/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(19 mars 2001)

Ämne: Särbehandling av grekiska yrkesfiskare

På fråga ställd av mig om de grekiska yrkesfiskarnas ojämlika ställning gentemot de andra ländernas yrkesfiskare på grund av att den exklusiva fiskezonen har en utsträckning som skiljer sig från de senares, svarade kommissionen att detta beror på att Grekland har fastställt gränserna för sitt territorialhav till sex sjömil och att kommissionen inte kan ingripa när det gäller följderna av detta (svar nr P-0149/01(1)).

Oavsett om medlemsstaten eller Europeiska unionen är behörig i frågan så fortsätter de grekiska yrkesfiskarna att missgynnas, vilket beror på den smalare fiskezonen. Kan denna i alla händelser ogynnsamma behandling vara ett tillräckligt skäl för att bevilja kompenserande stöd?

(1) EGT C 235 E, 21.8.2001, s. 129.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 maj 2001)

Kommissionen ber att få hänvisa parlamentsledamoten till svaret på hans skriftliga fråga P-0149/01 av den 16 februari 2001(1).

När det gäller möjligheten att bevilja kompensation anser kommissionen att den exklusiva fiskezonens utsträckning, som ju fastställs av medlemsstaten själv, inte motiverar att stöd beviljas från gemenskapen.

(1) EGT C 235 E, 21.8.2001, s. 129.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0332/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 februari 2001)

Ämne: Skydd av vattenbiotopen Schinia

På min fråga om skydd av vattenbiotopen Schinia i enlighet med målsättningarna inom Natura 2000, svarade kommissionen (P-2323/00)(1) att de inrättningar som planerats i Schinia för de olympiska spelen 2004 har varit föremål för klagomål till kommissionen och att denna skall undersöka frågan.

Har kommissionen gjort några framsteg i sina efterforskningar och kan den informera oss om vad som hittills har framkommit?

(1) EGT C 72 E, 6.3.2001, s. 193.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0300/01 och E-0332/01 ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(19 april 2001)

Som frågeställaren nämner har kommissionen redan mottagit ett klagomål i samband med det planerade uppförandet av ett kanot- och roddcenter i Schinias. Som ett led i undersökningen av ärendet har kommissionen sänt ett brev till de grekiska myndigheterna för att betona områdets betydelse ur naturskyddsperspektiv och för att begära upplysningar om eventuella planer på att föreslå området för Natura 2000-nätet i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1). Kommissionens tjänstemän diskuterade ärendet med de grekiska myndigheterna vid ett möte i Aten den 13 och 14 december 2000.

Kommissionen undersöker för närvarande frågan mot bakgrund av områdets skyddsvärde och utifrån de uppgifter de grekiska myndigheterna har lämnat i sitt svar. En klar ståndpunkt i denna fråga väntas mycket snart.

Beträffande finansieringsfrågan vill kommissionen upplysa frågeställaren om att de grekiska myndigheterna inte har ansökt om bidrag från gemenskapen för det ovannämnda projektet.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0658/01

från Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) till kommissionen

(6 mars 2001)

Ämne: Europeiska rådet i Lissabon och den öppna samordningsmetoden

Europeiska rådet i Lissabon 2000 meddelade att Policyn för att motverka social utslagning bör grunda sig på en öppen samordningsmetod där nationella handlingsplaner kombineras med ett initiativ från kommissionen för samarbete på området som skall läggas fram senast i juni 2000. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att lägga fram ett sådant initiativ och exakt vid vilken tidpunkt avser den att göra detta?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(2 maj 2001)

Som svar på Europeiska rådets uppdrag antog kommissionen den 16 juni 2000 ett förslag till parlamentets och rådets beslut om inrättandet av ett program för gemenskapsåtgärder som skall uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta för att motverka social utslagning(1). Artikel 137 (f.d. artikel 118) i EG-fördraget (137.2.2 och 137.2.3) ger den rättsliga grunden. Syftet med förslaget är att stödja nationellt utbyte av god praxis och policyinriktat samarbete när det gäller social integrering. Med initiativet förväntar man sig att kunna uppfylla åtagandet genom att aktivt motverka fattigdom och främja den öppna samordningsmetoden. Man planerar att medlemsstaterna, regionala och lokala myndigheter samt arbetsmarknadens parter och det civila samhället aktivt skall delta.

Med anledning av parlamentets yttrande vid den första behandlingen antog kommissionen den 24 november 2000(2) ett ändrat förslag till detta beslut. Rådet antog formellt en gemensam ståndpunkt den 12 februari 2001(3) vilken tillsammans med kommissionens kommentarer har vidarebefordrats till parlamentet för en andra behandling.

(1) KOM(2000) 368 slutlig.

(2) KOM(2000) 796 slutlig.

(3) EGT C 93, 23.3.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0827/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(28 mars 2001)

Ämne: De femton EU-medlemsstaternas offentliggörande av tillåtna gränsvärden för restsubstanser

Den 30 mars 2000 ställde John Mc Cartin, ledamot av Europaparlamentet, en skriftlig fråga till kommissionen om tillåtna gränsvärden för restsubstanser och kontroll av förekomsten av restsubstanser (E-1114/00(1)). Utgående från uppgifter som ställts till förfogande av läkemedelsbranschen bestämmer kommittén för veterinärmedicinska läkemedel i London tillåtna gränsvärden för restsubstanser för aktiva ingredienser i veterinärmedicinska läkemedel för djur som är avsedda för livsmedelsproduktion.

EU:s femton medlemsstater är enligt lag skyldiga att inför kommissionen framlägga sina program för kontroll av förekomsten av restsubstanser i livsmedel för det kommande året, tillsammans med resultaten från föregående år. Resultaten anger vilka restsubstanser av veterinärmedicinska läkemedel som återfunnits i prov som tagits på livsmedel från Europeiska unionen.

Det är bara en enda medlemsstat, nämligen Förenade kungariket, som med tre månaders mellanrum offentliggör sådana detaljerade resultat. De övriga medlemsstaterna antingen underlåter att göra det eller också inskränker de sig till ofullständig information, som ibland läggs ut på Internet, ibland inte. Ändå skulle det kunna bidra till förtroendet ute bland konsumenterna om sådana resultat angående restsubstanser skulle offentliggöras av alla medlemsstater av EU på ett fullständigt sätt som medger insyn.

Kan rådet bekräfta att bara en enda medlemsstat, nämligen Förenade kungariket, med tre månaders mellanrum offentliggör en detaljerad översikt över restsubstanser av veterinärmedicinska läkemedel som återfunnits i prov som tagits på livsmedel? Om inte: finns det också andra EU-medlemsstater som på samma sätt (med jämna mellanrum och i detaljerad form) offentliggör vilka mängder restsubstanser som återfinns i prov som tagits på livsmedel?

(1) EGT C 53 E, 20.2.2001, s. 77.

Svar

(16 juli 2001)

Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att kommissionen i fördraget givits i uppdrag att övervaka tillämpningen av gemenskapslagstiftningen. Det är således endast kommissionen som kan bekräfta innehållet i de uppgifter som parlamentsledamoten hänvisar till.

Rådet erinrar så länge om det svar som kommissionen lämnade den 29 maj 2000 på parlamentsledamoten McCartins fråga, eftersom det innehåller uppgifter som kan vara till nytta när det gäller de områden som den ärade parlamentsledamoten tar upp i sin fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1274/01

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(2 maj 2001)

Ämne: Studie av de fundamentalistiska islamska rörelserna i Nordafrika

De fundamentalistiska islamska rörelserna har fått en så stark ställning i Nordafrika att de utgör en verklig politisk opposition, även om de inte är representerade i parlamenten. Den mobilisering de åstadkommit och den starka ställning de har i städernas förorter och på universiteten, gör att det finns all anledning att känna oro i hela den södra delen av EU.

Detta sociologiska fenomen bör därför omgående och inom en snar framtid bli föremål för en kartläggning, för att man fortlöpande skall kunna bedöma hur rörelserna kommer att utvecklas framöver och förebygga eventuella följder av en stark etablering i de nordafrikanska länderna.

Anser kommissionen därför att den bör verka för att det görs en ingående och uttömmande studie av dessa fundamentalistiska islamska rörelser i Nordafrika, för att få reda på hur de utvecklas och bedöma vilket inflytande de kan komma att få i detta geopolitiska område?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(31 maj 2001)

Kommissionen har inga planer på att göra en sådan studie.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1319/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Beviljande av tillstånd för radiostationer på Attika

Efter många år av oklarhet i lagstiftningen som styr de grekiska radiostationerna har den grekiska regeringen nu fattat ett beslut om att radiostationerna bör ha verksamhetstillstånd. På Attika har man beviljat tillstånd för 20 radiostationer, med motiveringen att fler än så inte kan få verksamhetstillstånd med tanke på de radiofrekvenser som står till förfogande.

Flera stationer med många lyssnare, flera olika projekt och många anställda har emellertid inte beviljats tillstånd, vilket lett till att man nu, efter protester och med stöd av en teknisk förklaring som svarade mot vissa krav som regeringen ställt, tillfälligt har utökat antalet tillstånd till 28. Trots det finns det fortfarande många stationer som inte fått tillstånd, fastän de håller erkänt hög kvalitet och har många lyssnare. Allt detta samtidigt som rapporter från lärare vid Tekniska högskolan i Aten säger att frekvensernas antal utan problem kan utökas till 35.

Den grekiska regeringen använder den nationella radio- och televisionsnämnden som alibi för utfärdande av yttranden som baserar sig på sporadiska tekniska förklaringar från regeringens sida. Det här har lett till att en ledamot av den nationella radio- och televisionsnämnden, anhängare av regeringspartiet, avsagt sig sitt uppdrag och anklagat den ansvarige ministern för oegentligheter.

1. Anser komissionen, med beaktande av artikel 6.1 och 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen om grundläggande mänskliga rättigheter, och med beaktande av artikel 11 i stadgan om grundläggande mänskliga rättigheter som handlar om frihet för massmedia, att den grekiska regeringens agerande här rör sig inom gränserna för det som är lagligt i europeisk mening?

2. Har kommissionen för avsikt att rikta en rekommendation till den grekiska regeringen i detta ärende?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(29 juni 2001)

Kommissionen har nyligen tagit emot klagomål avseende det sätt på vilket licenser för bedrivande av radioutsändningar på Attika fördelats. Kommissionen håller på att undersöka ärendet och har uppmanat de grekiska myndigheterna att inkomma med ytterligare uppgifter. Eftersom frågan är relativt invecklad är det ännu för tidigt att uttala sig om i vad mån de åtgärder som den grekiska regeringen vidtagit står i överensstämmelse med EG-rätten eller inte. Kommissionen fäster stor betydelse vid skapandet av en inre marknad för radioutsändningar inom gemenskapen och kommer att ägna fallet fortsatt uppmärksamhet.