SKRIFTLIG FRÅGA E-1068/98

från Allan Macartney (ARE) till kommissionen

(6 april 1998)

Ämne: Återförsäljning av lägenhetsandelar och tillämpning av direktivet om andelssystem

Känner kommissionen till att semesterfirare fortfarande ställs inför problem när de kommer i kontakt med försäljare av lägenhetsandelar? Har det sammanställts några bevis för missbruk av muntliga och skriftliga "löften" om återköp av lägenhetsandelar från kunder som vill använda sig av återförsäljningstjänster? Överväger kommissionen att föreslå ytterligare förordningar på området?

Hur långt har man kommit när det gäller att genomföra och övervaka efterlevnaden av direktivet om andelssystem?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Kommissionen är väl medveten om det fortgående problemet som semesterfirare ställs inför när de kommer i kontakt med företag som säljer tidsdelat boende. Kommissionen får regelbundet klagomål från medborgarna. Vidare får kommissionen fortlöpande information om aggressiva och oegentliga försäljningsmetoder från flera konsumentorganisationer som får gemenskapsstöd för att kunna motarbeta konsumentproblem över gränserna och de anmäler ett stort antal fall i samband med tidsdelat boende.

De uppgifter som har samlats in på detta område under de senaste åren ledde till att kommissionen föreslog ett direktiv om skydd för köparna vad avser vissa aspekter i avtal om nyttjanderätten till fast egendom på tidsdelningsbasis. Parlamentet och rådet antog det den 26 oktober 1994(1) (direktiv 94/47/EG).

Direktiv 94/47/EG berör inte allmänna försäljnings- och marknadsföringsmetoder såsom incitament, uppmuntran och andra former av övertalning, såsom löften om återköp av lägenhetsandelar från kunder som vill använda sig av återförsäljningstjänster, som omfattar mycket mer än enbart frågan om tidsdelat boende. Det finns än så länge ingen europeisk lagstiftning för dessa frågor, som förblir de enskilda medlemsstaternas angelägenhet.

Syftet med direktiv 94/47/EG är att fastställa ett minimum av gemensamma regler i förhållande till vissa aspekter av avtal om tidsdelat boende för att de som köper tidsdelat boende skall vara väl skyddade. I själva verket täcker direktivet endast sådana aspekter som berör avtalsförhållanden endast i fråga om information om avtalets innehåll, formerna för att lämna denna och förfarandet och reglerna för hävning och frånträdande. Detta direktiv, som inte påverkar medlemsstaternas gällande grundprinciper för avtalsrätt, fastlägger det minimiskydd som konsumenter i alla medlemsstater har rätt till. De nationella myndigheterna kan vidta strängare åtgärder om de anser att sådana behövs.

Enligt artikel 12 i direktivet skulle det tillämpas i medlemsstaterna senast den 29 april 1997. Hittills har sex medlemsstater inte meddelat vilka åtgärder som vidtagits för att i den nationella lagstiftningen införliva direktiv 94/47/EG. Kommissionen inledde ett förfarande enligt artikel 169 i EG-fördraget mot Belgien, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien och Luxemburg för ländernas underlåtenhet att meddela kommissionen vilka åtgärder de har vidtagit och skickade dem ett motiverat yttrande i början av 1998.

En första utvärdering av de nationella åtgärderna för att införa direktiv 94/47/EG som de övriga nio medlemsstaterna meddelat har visat att en del av dem eventuellt inte har införlivat alla aspekter. Kommissionen undersöker för närvarande dessa fall.

(1) EGT L 280, 29.10.1994.