SKRIFTLIG FRÅGA P-3528/00

från W.G. van Velzen (PPE-DE) till kommissionen

(8 november 2000)

Ämne: Tjeckiska kärnkraftverket Temelin

Mellan Österrike och Tjeckien har det under den senaste tiden uppstått svåra meningsskiljaktigheter när det gäller igångsättandet av det tjeckiska kärnkraftverket Temelin.

1. Vilka rättsliga möjligheter har kommission i enlighet med Amsterdamfördraget och med tanke på Tjeckiens förestående anslutning till Europeiska Unionen att avtvinga den tjeckiska regeringen en gränsöverskridande miljöprövning?

2. Förfogar kommissionen över något lagligt instrument för att avtvinga den tjeckiska regeringen en säkerhetsprövning innan Temelin verkligen tas i bruk? Om kommissionen inte förfogar över något rättsligt instrument och inte heller inom ramen för anslutningsförhandlingarna med Tjeckien kan lösa denna fråga på ett tillfredsställande sätt, kan då kommissionen ange vilka diplomatiska steg den tagit gentemot de båda regeringarna och med vilket resultat?

3. Den österrikiska regeringen har rekommenderat Europeiska unionen att inom den närmaste tiden enas om EU-normer för en säker användning av kärnkraft. Är kommissionen i stånd att på kort sikt uppnå detta, och på vilket sätt utvecklas dessa normer och vilka berörs av detta?

4. Anser kommissionen att den samhälleliga acceptansen för kärnkraft skulle kunna öka om det blir fråga om EU-normer för säkerhet och när det kan bli fråga om en EU-politik för säker upparbetning och slutlagring av kärnavfall?

5. Är kommissionen beredd, med tanke på den nuvarande oljekrisen och på grundval av en diversifierad energipolitik, där även en säker användning av kärnkraft passar in, att göra en maximal ansträngning för att förverkliga det som nämnts i fråga 4? Vilka åtgärder kommer kommissionen då att vidta?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(11 januari 2001)

Kommissionen kan inte med juridiska medel tvinga Tjeckiens regering att göra en gränsöverskridande miljökonsekvensbeskrivning (MKB) för kärnkraftsanläggningen Temelin. Denna fråga har varit föremål för bilaterala kontakter mellan Tjeckien, å ena sidan, och Österrike och Tyskland, å andra sidan. Den 16 november 2000 anordnades det en offentlig utfrågning i den tjeckiska staden Tyn i miljökonsekvensfrågan, i vilken berörda utländska parter kunde delta. Den 1 december 2000 skall en liknande utfrågning, som dock inte faller under nuvarande tjeckisk lagstiftning, anordnas i Linz (Österrike) angående anläggningen i Temelin. I enlighet med den nuvarande lagstiftningen i Tjeckien om miljökonsekvensbeskrivningar har de tjeckiska myndigheterna redan låtit påbörja en miljökonsekvensbeskrivning för 78 konstruktionsändringar i Temelin. De har försett Tysklands och Österrikes regeringar med information om detta.

I enlighet med de prioriteringar på kort sikt som fastställts inom ramen för 1999 års partnerskap för anslutning förväntas Tjeckien anta ny lagstiftning, som är förenlig med gemenskapens regelverk, inom området för miljökonsekvensbeskrivningar. Ett lagförslag håller just nu på att debatteras i det tjeckiska parlamentet och förväntas bli antaget i slutet av 2000 och träda i kraft i mitten av 2001. Denna lagstiftning kommer även att omfatta förfaranden för miljökonsekvensbeskrivningar i gränsöverskridande sammanhang. Ett förslag angående Tjeckiens anslutning till Förenta nationernas Esbokonvention förbereds också i det tjeckiska parlamentet. I överensstämmelse med grundläggande rättsprinciper kommer den nya lagstiftningen inte att tillämpas retroaktivt på förfarandet i samband med byggandet av Temelin-anläggningen.

Vid ett bilateralt möte i Melk den 12 december mellan Österrikes förbundskansler Wolfgang Schüssel och Tjeckiens premiärminister Milos Zeman, under medverkan av kommissionen, gick emellertid de tjeckiska myndigheterna frivilligt med på att utöka den pågående miljökonsekvensbeskrivningen för 78 konstruktionsändringar till att omfatta en övergripande och fullständig miljökonsekvensbeskrivning för hela anläggningen, med fullständigt beaktande av de expertutredningar som hittills gjorts.

Ansvaret för kärnsäkerheten vid Temelin åligger verksamhetsledningen, som driver anläggningen under överinseende och med tillstånd av den tjeckiska kärnsäkerhetsmyndigheten (SUBJ). Kärnsäkerhetsmyndigheten har underkastat anläggningen ett vederbörligt tillståndsförfarande. Kommissionen ser därför ingen anledning till att kräva att Tjeckien skall göra ytterligare säkerhetskontroller. Kommissionen deltar, med hänsyn till anslutningsförhandlingarna, i rådets pågående ansträngningar med att ange parametrar för en hög kärnsäkerhetsnivå. Dessa ansträngningar kommer att resultera i en utvärdering av kandidatländernas situation och utsikter. Frågan om kärnsäkerhet ingår i den regelbundna dialog som kommissionen för med Tjeckien.

Vidare bestämdes det vid det ovan nämnda mötet i Melk den 12 december att ett trepartsmöte skulle hållas och att kommissionen skulle skicka en trilateral expertgrupp till Wien och Prag i syfte att underlätta dialogen mellan Österrikes och Tjeckiens regeringar beträffande kärnsäkerhet och att finna lösningar på problem som uppstått.

I Euratomfördraget finns det ingen specifik rättslig grund för fastställandet av gemenskapsnormer för säkerheten vid kärnkraftsanläggningar. Medlemsstaterna har därför under de senaste tre årtiondena med framgång utarbetat nationella lagar och bestämmelser för att garantera en hög kärnsäkerhetsnivå inom deras respektive behörighetsområde. Det arbete som har letts av kommissionen sedan 1975 har resulterat i en väletablerad uppfattning inom gemenskapen beträffande kärnsäkerhet. Även om det finns gemensamma principer är det inte alls säkert att lagstiftning på gemenskapsnivå skulle

innebära en förbättring jämfört med den nuvarande situationen, eftersom regleringsrätten och den tekniska utvecklingen på området skiljer sig mycket åt i medlemsstaterna. Om man går för fort fram i frågan är det risk att en minsta gemensamma nämnare läggs till grund för en överenskommelse om konstruktions- och driftsäkerhet. Målet för regleringsåtgärder måste även i fortsättningen vara att garantera en hög kärnsäkerhetsnivå inom varje stat. I samband med utvidgningsprocessen har kommissionen som mål att se till att kandidatländerna uppnår en hög kärnsäkerhetsnivå.

När det gäller allmänhetens accepterande av kärnkraft är den avhängig av en mängd olika faktorer, inte enbart av om det finns gemenskapsnormer för säkerheten. Framsteg när det gäller slutfasen av kärnbränslecykeln och hanteringen av radioaktivt avfall är utan tvekan avgörande i det här sammanhanget.

Kravet på en hög kärnsäkerhetsnivå gäller oberoende av oljepriserna eller diversifieringen av energiförsörjningen. Säkerheten är avgörande i produktion av kärnenergi, oavsett hur stor del denna utgör av de energikällor som utnyttjas.