SKRIFTLIG FRÅGA E-1465/99

från Heidi Hautala (Verts/ALE) till kommissionen

(1 september 1999)

Ämne: Förbjudandet av azofärgämnen i EU

Azofärgämnen är tillåtna i EU, även om man har konstaterat att de framkallar utslag, snuva och andra allergiska reaktioner. Livsmedelsindustrin i Sverige och Finland har traditionellt avhållit sig från att använda azofärgämnen.

Kommissionen har tagit avstånd från Sveriges regerings beslut att förhindra att sötsaker och drycker som innehåller azofärgämnen kommer ut i handeln i Sverige, vilket skulle innebära en avvikelse från färgämnesdirektivet av 1994.

Varför godkänner kommissionen inte Sveriges förbud mot azofärgämnen, då det inte är meningen att snedvrida konkurrensen, utan att skydda konsumenternas och speciellt barns och ungdomars hälsa? Vad tänker kommissionen göra för att livsmedelsindustrin skulle avstå från att använda azofärgämnen, då deras enda funktion är att göra livsmedel mera lockande till utseendet? Kommer kommissionen att vidta åtgärder för att förbjuda azofärgämnen i hela EU?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen

(15 oktober 1999)

Skälen till kommissionens beslut beträffande Sveriges begäran att få tillämpa undantag från rådets direktiv 94/36/EG av den 30 juni 1994 om färgämnen för användning i livsmedel(1) vad gäller användning av azofärgämnen anges i kommissionens beslut 1999/5/EG av den 21 december 1998 om Konungariket Sveriges anmälan av nationella bestämmelser i fråga om vissa färgämnen och sötningsmedel i livsmedel(2).

Direktiv 94/36/EG om färgämnen för användning i livsmedel antogs på grundval av de yttranden om färgämnen som Vetenskapliga livsmedelskommittén avgav. Rådet och parlamentet kände vid tiden för antagandet av direktivet till att Vetenskapliga livsmedelskommittén i sina yttranden angav att azofärgämnen orsakar allergier hos vissa personer. I direktivet är därför villkoren för användning av azofärgämnen begränsande, med gränser för i vilka livsmedel dessa tillsatser får användas och genom att specificera den högsta mängd av tillsatserna som får användas. Den lösning gemenskapen antog baseras på information till konsumenten. Personer som är allergiska mot vissa ingredienser bör kunna välja livsmedel som inte innehåller dessa. Rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel(3) gör detta möjligt eftersom det innehåller bestämmelser om att tillsatser i livsmedel måste anges i märkningen.

Kommissionen erkänner att de åtgärder som tillämpas i Sverige beträffande azofärgämnen är grundade på omsorg om människors hälsa. Kommissionen ansåg emellertid inte att den svenska begäran var berättigad, eftersom den ansåg att de svenska åtgärderna var mer omfattande än nödvändigt i jämförelse med syftet. En mindre omfattande åtgärd skulle ha kunnat vidtas för att nå samma mål, t.ex. märkning av produkter.

Kommissionen samlar för närvarande information om intaget av tillsatser i livsmedel i gemenskapen och kommer att rapportera resultatet av denna undersökning till parlamentet och rådet nästa år. Om rapporten skulle visa att den befintliga lagstiftningen behöver ses över kommer kommissionen att vidta de åtgärder som krävs.

(1) EGT L 237, 10.9.1994.

(2) EGT L 3, 7.1.1999.

(3) EGT L 33, 8.2.1979.