SKRIFTLIG FRÅGA E-2276/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Riskbegränsning i samband med farliga transporter längs Westerschelde mellan Nordsjön och Antwerpens hamn

1. Kan kommissionen bekräfta att det är förenat med större risker när oceangående fartyg anlöper den belgiska hamnstaden Antwerpen än när de anlöper de kringliggande hamnarna Dunkerque, Zeebrugge och Rotterdam, eftersom Antwerpen ligger långt från havet och fartygen måste gå uppför Westerschelde in i grannlandet Nederländerna, en slingrande flodmynning som utvidgar sig till en havsvik med växlande djup?

2. Hur ser kommissionen på en rapport i tidningen Provinciale Zeeuwse Courant den 19 juni 2001 om att en olycka med en ammoniaktanker invid den nederländska staden Vlissingen som ligger strax intill där farleden börjar skulle kunna förorsaka 1 800 dödsfall och en olycka med en flytgastanker kunde förorsaka 235 dödsfall?

3. I vad mån ökas olycksrisken av den tvärgående färjetrafiken från färjelägena Kruiningen-Perkpolder och Vlissingen-Breskens, där den reguljära nord-sydliga förbindelsen löper till dess att en tunnel blivit färdig?

4. Uppfyller de nuvarande transporterna av flytgas och ammoniak över Westerschelde europeiska och internationella bestämmelser om transport av farliga ämnen sjövägen?

5. Vilka åtgärder anser kommissionen sig kunna verka till förmån för i gott samförstånd med regeringarna i Nederländerna och Belgien för att minska risken för olyckor och nedbringa risken för katastrofer till minsta möjliga?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 november 2001)

1. och 3. Kommissionen vill påpeka att transport av farligt gods alltid medför faror, särskilt vid längre transporter, t.ex. genom en flodmynning, och när flera länder är berörda, som i fallet med hamnen i Antverpen. Det är självklart att det krävs ökade säkerhetsåtgärder hos alla berörda parter när sjötransporter korsar andra transportsträckor.

2. Kommissionen känner till sådana bedömningar av de värsta tänkbara följderna. Det är svårt att säga om de är korrekta eller inte. Men kommissionen anser att olyckor kan undvikas om gällande regler respekteras till fullo.

4. och 5. Medlemsstaterna har ansvar för tillämpningen av gällande säkerhetsbestämmelser. Kommissionen har ingen anledning att tro att de nederländska eller belgiska myndigheterna skulle brista i efterlevnaden av dessa bestämmelser. I synnerhet känner kommissionen till gällande bilaterala avtal mellan Nederländerna och Belgien avseende sjöfartssäkerhet på Westerschelde. Kommissionen har skäl att anta att de nuvarande bestämmelserna, som bland annat föreskriver sträng trafikkontroll genom en samordnad serie av radarstationer samt lotsplikt, är tillräckliga för att garantera sjöfartssäkerheten och skyddet av havsmiljön.

Därför har kommissionen inga planer på att vidta särskilda åtgärder avseende sjöfarten i Westerscheldes flodmynning. Däremot anser kommissionen att övervakningen av fartyg som transporterar farligt eller förorenande gods bör förstärkas över hela Europa, och att samarbetet och informationsutbytet mellan medlemsstater bör förbättras. Därför har kommissionen den 6 december 2000 antagit ett direktivförslag(1) inom ramen för det s.k. ERIKA-II-paketet, som syftar till upprättandet av ett gemenskapssystem för identifiering, kontroll och övervakning av sjötransporter i medlemsstaternas kustvatten.

(1) EGT C 120 E, 24.4.2001.