ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3815/00

från John Bowis (PPE-DE) till rådet

(7 december 2000)

Ämne: Direktivet om svin

Är rådet medvetet om att direktivet om svin skulle ha tillämpats från och med 1991 men att endast Förenade kungariket och Sverige hittills har införlivat bestämmelserna i direktivet om svins välfärd medan Danmark, Finland och Nederländerna planerar att göra detta?

När kommer de medlemsstater som inte införlivat direktivet att anta lämplig lagstiftning?

Svar

(24 april 2001)

Den 19 november 1991 antog rådet direktiv 91/630/EEG om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning.

Enligt artikel 11 i detta direktiv skall medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 januari 1994 och genast informera kommissionen om detta.

Förutom dessa hänvisningar till lagstiftning, är det inte rådets sak att kontrollera om medlemsländerna tillämpar sina egna rättsakter, eftersom denna befogenhet enligt fördraget tillkommer kommissionen.

Det bör emellertid erinras om att det direktiv som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till för närvarande håller på att ändras. Kommissionen antog den 16 januari ett meddelande där det ingår ett förslag som rör svinens välbefinnande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3699/00

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(29 november 2000)

Ämne: Bifångst av tumlare

Det framgår av svaret av den 16 oktober 2000 (E-2584/00DA)(1) att kommissionen allmänt sett endast har tillgång till mycket få fakta om populationsdynamikens och bifångsternas inflytande på tumlarbestånden.

Kan kommissionen med anledning av detta belysa Ascobans bedömning av tumlarnas situation i Nordsjön respektive Östersjön?

Kan kommissionen i detta sammanhang informera om samarbetet med Ascobans, samt om kommissionen deltar som observatör i Ascobans rådgivande kommittés sammanträden?

(1) EGT C 113 E, 18.4.2001, s. 125.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(1 februari 2001)

Bristen på information om denna art är kommissionen tyvärr inte ensam om, utan det är en situation den delar med vetenskapsvärlden. Det är därför inte förvånande att även mycket specialiserade organisationer, som parterna till Avtalet om bevarande av små valar i Östersjön och Nordsjön (Ascobans), fortsätter att efterlysa mer forskning på området.

Kommissionen välkomnar alla insatser för att upprätthålla en gynnsam bevarandestatus för arter som finns med i förteckningen i bilaga 4 i livsmiljödirektivet. Liksom för alla valarter träffar kommissionen regelbundet regionala miljöorganisationer för att utbyta åsikter och information. Ett möte med företrädarna för Ascobans hade planerats till den 8 december 2000 men på grund av oförutsedda händelser var man tvungen att skjuta upp mötet.

Vad gäller medverkan i Ascobans arbete är gemenskapen vad som i texten kallas regional organisation för ekonomisk integration och den får därför sända observatörer till mötena.

Hittills har gemenskapen undertecknat slutakten från mötet där texten till avtalet antogs och även själva avtalet. Avtalet har emellertid ännu inte ratificerats. Eftersom kommissionen för tillfället har en stor arbetsbörda och brist på personal beslutar den om deltagande i Ascobans möten från fall till fall.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3537/00

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2000)

Ämne: Läget beträffande de mänskliga rättigheterna i Colombia och broder Brendan Fordes liv

Jag erhöll ett skriftligt svar från kommissionär Pattens kansli den 19 september angående läget i Colombia och broder Brendan Fordes säkerhet i den by, La Union, där han är bosatt.

I detta brev sades att herr Patten hade tagit kontakt med sina motparter i Colombia för att erhålla garantier beträffande kränkningar av de mänskliga rättigheterna i detta område.

Skulle kommissionen vilja vara så vänlig och beskriva vad för några förklaringar och garantier man har erhållit från sina motparter i Colombia i denna fråga?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3537/00 och E-3538/00 ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(13 december 2000)

Omedelbart efter massakern i byn La Unión uppmanade EU den colombianska regeringen att undersöka de exakta omständigheterna kring detta brott. Den colombianska regeringen tillsatte en kommission som hade i uppdrag att undersöka massakern och som bestod av tjänstemän från den allmänne åklagaren, justitieministeriet och ombudsmannen. De har vid två tillfällen besökt platsen, senast i början av november, men har ännu inte lagt fram sin rapport. Det internationella trycket bör absolut upprätthållas för att säkerställa att de skyldiga dras inför rätta.

EU har konsekvent understrukit betydelsen av framsteg på området för mänskliga rättigheter. Det senaste tillfället för detta ägde rum den 24 oktober 2000 i Bogota, när Colombia stod som värd för ett internationellt möte om stöd till fredsprocessen. Kommissionen anser att de colombianska myndigheterna har visat ökad vilja att bemöta dessa krav. Regeringen har börjat vidta åtgärder (avskedandet av arméofficerare som deltagit i överträdelser av mänskliga rättigheter och rättegångar mot militär personal i civila domstolar). Fortfarande återstår emellertid mycket att göra och världssamfundet bör fortsätta att driva en aktiv politik för mänskliga rättigheter.

Kommissionen är medveten om häktningssituationen för fredsgemenskapen i La Unión/Urabá, där broder Forde arbetar. Likväl stöder kommissionen aktivt fredsgemenskaperna genom särskilda åtgärder som utförs av de icke-statliga organisationerna för att uppfylla deras behov av humanitärt bistånd. Den stöder också dessa fredsgemenskaper genom aktivt deltagande i Mesa por la paz en Urabá (en plattform för fred som består av olika nationella och internationella organ) som övervakar situationen för mänskliga rättigheter i de områden där fredsgemenskaperna verkar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3393/00

från Othmar Karas (PPE-DE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Effekter av och fördelar med den gemensamma valutan

Fjorton månader före övergången till euron är medborgarna i samtliga medlemsstater i euro-området inte tillräckligt informerade om den gemensamma valutan. I den informationskampanj som kommissionen, parlamentet och medlemsstaterna gemensamt skall organisera måste en viktig del vara att informera medborgarna om fördelarna med euron och de effekter som denna redan har visat sig få för tillväxten och stabiliteten i Europeiska unionen.

När kommer kommissionen i detta syfte att ha utarbetat och offentliggjort ett detaljerat och utförligt officiellt meddelande om dessa effekter och fördelar? Har kommissionen kommit överens med medlemsstaterna om att inbegripa detta meddelande i de nationella kampanjerna i hela Europa och därmed informera medborgarna?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(5 december 2000)

Kommissionen kommer att utarbeta en rapport om de positiva följderna av euron i början av 2001. I rapporten kommer fördelarna med Ekonomiska och monetära unionen (EMU) att behandlas ur följande synvinklar: I första kapitlet diskuteras det ekonomiska läget och samordningen av den ekonomiska politiken. Den sistnämnda fungerar smidigt och en stabilitetsinriktad makroekonomisk politik har vunnit i trovärdighet. I det andra kapitlet belyses de framsteg som har gjorts i skapandet av en fungerande finansmarknad i euroområdet, något som i synnerhet gynnar finansiering av investeringar i europeiska företag. Det tredje kapitlet behandlar EMU:s externa aspekter. Eurons sjunkande värde har getts oproportionerligt stor uppmärksamhet, samtidigt som euron har skyddat gemenskapen från de interna växelkursstörningar som annars kunde ha förväntats med tanke på svängningarna i dollarns växelkurs och oljepriserna. I det sista kapitlet belyses förberedelserna inför övergången till sedlar och mynt i euro 2002. Företagens, konsumenternas och myndigheternas förberedelser och uppgifter uppmärksammas.

Kommissionen kommer att avsluta rapporten i början av 2001. Kommissionen har ännu inte kontaktat medlemsstaternas regeringar i frågan om att ta med rapporten i de nationella informationskampanjerna, men den ser inga hinder för detta om medlemsstaterna så önskar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4016/00

från Carlos Carnero González (PSE) till kommissionen

(21 december 2000)

Ämne: Folkomröstning om fackföreningsfriheten i Venezuela

I Venezuela hölls den 4 december 2000 en folkomröstning om fackföreningsfriheten, vilken utlysts av president Hugo Chávez. Ungefär 80 procent av medborgarna röstade inte.

Folkomröstningen hölls i strid mot de internationella överenskommelserna som garanterar fackföreningsfrihet, framför allt Internationella arbetsorganisationen, vilket nyligen påtalades offentligt av chefen för denna organisation.

Av liknande skäl har Fria Fackföreningsinternationalen (det organ till vilket de största fackföreningskongresserna hör) vid upprepade tillfällen protesterat mot denna folkomröstning och varnat för de negativa konsekvenser den skulle kunna få.

Vad anser kommissionen om ovannämnda folkomröstning? Har den formellt informerat de venezuelanska myndigheterna om sin åsikt? Tänker kommissionen kräva av den venezuelanska regeringen att den respekterar fackföreningsfriheten som en förutsättning för en rättsstat?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 januari 2001)

Detta är en inre angelägenhet som skulle kunna diskuteras vid det möte mellan Europeiska unionen och Andinska gemenskapen som enligt planerna skall hållas i Santiago de Chile i mars.

Det kan vara värt att notera att Venezuela tillsammans med övriga länder i Latinamerika och Västindien vid toppmötet i Rio undertecknade en gemensam förklaring och därmed upprepade sitt stöd för demokrati och åsiktsfrihet. Kommissionen kommer även i fortsättningen att på nära håll se till att de avtal som slutits mellan parterna efterlevs och kommer vid behov att överväga att särskilt stödja vissa länder i denna strävan. Det bör dessutom understrykas att frågor som rör mänskliga rättigheter ingår i de tre prioriterade områden som fastställs i meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet angående uppföljning av toppmötet i Rio(1).

(1) KOM(2000) 670 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4022/00

från Michl Ebner (PPE-DE) och Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till rådet

(3 januari 2001)

Ämne: Avskaffande av skatteprivilegier för personer i diplomatisk tjänst

Privilegierna för diplomater fastställdes som bekant genom Wienkonventionen 1961. Frågeställaren har de senaste månaderna flera gånger i skriftliga frågor till kommissionen uttryckt sin övertygelse om att utvecklingen har sprungit ifrån denna konvention och att den bör ses över. Vid en översyn bör man särskilt behandla frågan huruvida de befintliga privilegierna överhuvudtaget fortfarande är berättigade mot bakgrund av den gemensamma marknaden i Europeiska unionen.

I sina svar har kommissionen (se särskilt E-1996/00) alltid hänvisat till att ett avskaffande eller en ändring av diplomaternas privilegier skulle kräva att man ändrade den befintliga gemenskapslagstiftningen och att det därmed samtidigt fordrades ett enhälligt rådsbeslut.

Kan rådet ange om det ämnar se över de privilegier för diplomater som med den nuvarande gemensamma marknaden i EU säkerligen inte längre är berättigade? Skulle rådet också kunna meddela om det i samband med ansträngningarna att reformera kommissionen också kommer att se över Wienkonventionen från 1961?

Svar

(24 april 2001)

Gemenskapslagstiftningen tillåter befrielse från moms och avgifter i enlighet med privilegierna för diplomater för att följa de internationella sedvanerättsregler, som är kodifierade i Wienkonventionen från 1961 om diplomatiska förbindelser. Gemenskapen skall iaktta dessa regler. (Jfr domstolens dom av den 16 juni 1998, punkt 45.)

Ur den gemensamma marknadens perspektiv och om man anser att de befrielser som beviljas medlemsstaternas beskickningar vid andra medlemsstater inte längre är berättigade, bör gällande gemenskapslagstiftning först ändras, vilket kräver enhällighet i rådet om kommissionens förslag. Detta förutsätter emellertid först att medlemsstaterna kommer överens om att inte längre sinsemellan tillämpa de relevanta bestämmelserna i Wienkonventionen från 1961, bestämmelser som de enligt internationell rätt skall iaktta. Rådet har inte fått några indikationer i den riktningen och det har för övrigt hittills inte lagts fram något förslag från kommissionen om ändring av de relevanta bestämmelserna om befrielse enligt direktiven 77/388/EEG (sjätte momsdirektivet) och 92/12/EEG (avgiftsbelagda varor). Kommissionen har för övrigt meddelat (svar på skriftlig fråga E-1996/99) att den inte har för avsikt att lägga fram något förslag i denna fråga inom den närmaste tiden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3645/00

från Jürgen Zimmerling (PPE-DE) till kommissionen

(23 november 2000)

Ämne: Framtiden för forskningsprogrammet INCO-DEV inom sjätte ramprogrammet

I riktlinjerna för det kommande sjätte ramprogrammet för 20022006 nämner man inte längre explicit det internationella samarbetet forskning för utveckling (INCO). Betyder det att pengar inte längre kommer att beviljas för detta område, och om så är fallet, av vilket skäl?

Först i maj 2000 offentliggjordes en utvärderingsrapport över de senaste fem åren av INCO-programmet. Av rapporten framgår det att programmet varit en stor framgång och att det är absolut nödvändigt med en fortsättning.

Forskningsprogrammet INCO-DEV är det viktigaste och i många fall det enda stödinstrumentet för utveckling av forskningskapaciteten i u-länderna och för de tyska forskningsanstalter som är aktiva på området. Om programmet upphörde skulle det innebära oersättliga förluster också på dessa områden.

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(9 januari 2001)

Forskningsprogrammet INCO-DEV som frågeställaren hänvisar till är bara en av sju aktiviteter inom det särskilda programmet Bekräftelse av gemenskapsforskningens internationella roll (19982002), som antogs den 25 januari 1999 som ett genomförandeprogram för femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling.(1)

Meddelandet nyligen med titeln Genomförandet av ett europeiskt område för forskningsverksamhet: Riktlinjer för unionens åtgärder inom forskning (20022006)(2) innehåller allmän information om det europeiska området för forskningsverksamhet och allmänna riktlinjer för utarbetandet av kommissionens förslag till nästa ramprogram. Meddelandet går inte in på detaljerna för de särskilda programmen, som skall föreslås av kommissionen och beslutas om när Europaparlamentet och rådet har antagit ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling för perioden 20022006. Meddelandet nyligen föregriper därmed inte frågan, som emellertid kommer att behandlas ytterligare vid utarbetandet av det sjätte ramprogrammet, där också tidigare erfarenhet och betydelsen av gemenskapsforskningens internationella dimension kommer att beaktas.

(1) EGT L 26, 1.2.1999.

(2) KOM(2000) 612 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3814/00

från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen

(7 december 2000)

Ämne: Efterlevnad av direktivet om svin från 1991

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att se till att alla medlemsstater respekterar direktivet om svin från 1991?

Kan kommissionen bekräfta att det hittills endast är Sverige, Förenade kungariket, Danmark, Finland och Nederländerna som har införlivat direktivet eller antagit lagstiftning för att införliva direktivet?

När kommer kommissionen att lägga fram förslag?

Vilket stöd ges till den polska regeringen för att den skall se till att man inte inför intensiv svinuppfödning?

Instämmer kommissionen med att alltför många suggor spenderar nästan hela sitt vuxna liv dräktiga och i suggboxar?

Instämmer kommissionen också med att mänskliga minimistandarder för uppfödning bör inbegripa tillräckligt med utrymme, tillhandahållande av halm, ett alternativ till avklippning av grisarnas svansar samt att man upphör med kastreringar?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(27 februari 2001)

Kommissionen har antagit en rapport om läget för den intensiva svinuppfödningen i gemenskapen samt ett förslag om ändring av direktiv 91/630/EEG i syfte att förbättra djurskyddsförhållandena för svin(1). Rapporten och förslaget överlämnades till rådet och parlamentet den 29 januari 2001.

Kommissionens förslag tar upp följande aspekter: reglerna för att hålla suggor i grupp vilket gör att de får mer utrymme att röra sig på, reglerna för att göra djurens miljö mer stimulerande och för att förbättra golvens utformning, samt förbudet mot de värsta formerna av rutinmässiga operativa ingrepp.

Kommissionen kan bekräfta att fem medlemsstater under de senaste åren har antagit djurskyddsbestämmelser för svin som går utöver dem i rådets direktiv 91/630/EEG.

Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor har genomfört inspektioner för att kontrollera att gemenskapens djurskyddslagstiftning för svin efterlevs på ett tillfredsställande sätt. Medlemsstater som bryter mot reglerna har också blivit föremål för rättsliga åtgärder.

Enligt Sapard-planen för Polen (20002006) skall gemenskapen bidra med totalt 205 170 000 euro för investeringar i jordbruksföretag. Bidragen kan ges till jordbrukare som bedriver slaktsvinsuppfödning i 100-250 bås eller som håller 10-25 suggor för produktion i slutet kretslopp. En förutsättning är dock att företaget uppfyller gemenskapens hygien- och djurskyddskrav.

(1) KOM(2001) 20 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3464/00

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(8 november 2000)

Ämne: Åtgärder mot översvämningar i nordvästra Italien

Kan kommissionen meddela vilka åtgärder som har vidtagits till stöd för den översvämningsdrabbade befolkningen i nordvästra Italien?

Har några anslag anvisats?

Har uppgifter begärts om skadornas omfattning?

Finns det disponibla ekonomiska resurser?

Har en utredning inletts?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3431/00, E-3464/00, E-3475/00 och P-3583/00 ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(13 december 2000)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på den muntliga frågan H-0857/00 från Michl Ebner under frågestunden vid parlamentets sammanträde under november session I(1) 2000.

Parlamentsledamoten ombeds också att notera kommissionens inlägg i debatten om klimatförändringar vid parlamentets sammanträde den 25 oktober(2) liksom kommissionens inlägg i debatten om översvämmningar vid sammanträdet den 16 november 2000(3).

(1) Europarlamentets debatter (november 2000).

(2) Europarlamentets debatter (oktober II 2000).

(3) Europarlamentets debatter (november 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3289/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Åtgärder mot koffein

Enligt forskare vid John Hopkins universitet i Förenta staterna tillsätts koffein till läskedrycker för dess beroendeframkallande verkan och inte som producenterna hävdar för smakens skull.

Förutom den beroendeframkallande faktorn är det också fastställt att sådana läskedrycker utgör en betydande sockerkälla och tränger bort sundare födoämnen från den dagliga kosten. Sockerintaget är framför allt ett hot mot tänderna och bidrar till övervikt.

Kan kommissionen meddela om den planerar åtgärder mot detta på grundval av konsumentskyddet (artikel 153 i EG-fördraget) eller folkhälsan (artikel 152 i EG-fördraget)?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 januari 2001)

Kommissionen är medveten om den oro som framkommit när det gäller koffeininnehållet i vissa livsmedel. Frågan har diskuterats med medlemsstaterna och kommissionen ställer sig positiv till en märkning av drycker som innehåller betydande mängder koffein så att konsumenterna uppmärksammas på förekomsten av detta ämne. Det kommer att läggas fram ett förslag till en sådan åtgärd under 2001.

Kommissionen känner också till sambandet mellan konsumtion av vissa näringsämnen som socker och hälsa. Det finns vetenskapliga belägg för att en hög daglig sockerkonsumtion har en skadlig inverkan på tandhälsan. Detta ämne har behandlats i rapporten om Eurodiet-projektet, som kommissionen har samfinansierat, och som skickats direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

Kommissionen håller för närvarande på att utarbeta ett meddelande om en handlingsplan för en kost- och näringspolitik och ett förslag till rådets rekommendation om europeiska kostråd. Utbildnings- och informationsåtgärder riktade till konsumenterna i dessa frågor kommer att vara en viktig del förslagen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3344/00

från Christoph Konrad (PPE-DE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Ersättning för betalda vägtullar i Österrike

Efter domslutet från Europeiska gemenskapernas domstol av den 26 september 2000, hur tänker kommissionen behandla vägtullar på Brennermotorvägen, som den österrikiska regeringen tagit ut sedan juli 1995 trots att vägtullarna i strid mot gemenskapslagstiftningen (direktiv 1999/62/EG)(1) övervägande krävts av icke-österrikiska transportföretag?

Kommer kommissionen att fordra att de berörda företagen ersätts retroaktivt?

(1) EGT L 187, 20.7.1999, s. 42.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(15 december 2000)

Kommissionen följer uppmärksamt utvecklingen i Österrike vad gäller de åtgärder som krävs för att följa EG-domstolens dom. Kommissionen har redan uppmanat den österrikiska regeringen att omedelbart vidta dessa åtgärder. Om Österrike underlåter att vidta sådana åtgärder kan kommissionen åter hänskjuta ärendet till EG-domstolen, och då ange ett standardbelopp eller ett vite som Österrike skall betala i enlighet med artikel 228 (f.d. artikel 171) i EG-fördraget.

Kommissionen har emellertid inte någon befogenhet att beordra någon återbetalning av vägtullar som redan betalats eller kommer att betalas fram till dess att Österrike börjar följa domen. Denna fråga avgörs av Österrikes domstolar. EG-domstolen avgjorde att vägtullarna på Brennermotorvägen stred mot gemenskapslagstiftningen, men det tillkommer österrikiska domstolar att avgöra under vilka omständigheter som ett transportföretag kan kräva tillbaka olagliga vägtullar (eller andra avgifter i Österrike), i tillämpning av gemenskapsbestämmelser som t.ex. Frankovitch-domen(1).

(1) Mål C-6 och 9/90, Rec. 1991, I, 5357.