SKRIFTLIG FRÅGA E-2654/99

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Förebyggande av infektionssjukdomar bland invandrare

I samband med den sjätte internationella workshopen om kultur, hälsa och invandring (Rom) spreds den senaste statistiken från det italienska institutet Istituto San Gallicanos avdelning för förebyggande medicin rörande invandrare, turister och tropiska sjukdomar. Enligt denna statistik har infektionssjukdomarna bland invandrare i Italien ökat från 7 till 11 procent.

Bland de sjukdomar som upptäcks bland invandrare ger särskilt infektionssjukdomarna anledning till oro, i synnerhet hepatitvarianterna A, B och C, aids och lepra, som tidigare var mycket sällsynt.

Kan kommissionen tala om huruvida den

1. anser att det är möjligt att finansiera tillfälliga strukturer i syfte att genomföra hälsovårdskontroller vid de viktigaste gränsövergångarna, med tanke på de ökande strömmen av flyktingar från tredje land till EU:s medlemsstater,

2. har tagit eller tänker ta initiativ för att förebygga att infektionssjukdomar bryter ut hos tredjelandsmedborgare inom EU och eventuellt smittar EU-medborgarna,

3. tänker vidta särskilda åtgärder för att garantera att invandrargrupperna får tillgång till nationella hälsovårdstjänster?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(27 mars 2000)

Kommissionen erinrar om att det vid Europeiska rådets extra möte i Tammerfors 1516 oktober 1999 sades att Europeiska unionen måste säkerställa en rättvis behandling av medborgare i tredje land som lagligen vistas på medlemsstaternas territorium. En mer kraftfull integrationspolitik bör syfta till att ge dem rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med EU-medborgarnas. Den bör också stärka icke-diskriminering i det ekonomiska och sociala livet och i kulturlivet och utarbeta åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet.(1)

Kommissionen vill framhålla att man, när man talar om invandrare från tredje land, måste komma ihåg att det inte rör sig om en homogen grupp. Det är i själva verket en grupp med stora skillnader inbördes, till exempel skillnader i rättslig ställning, vistelsetid inom EU, ursprungsland, ekonomisk och social situation. Varje tendens att klumpa ihop invandrare som en riskgrupp när det gäller spridning av infektionssjukdomar måste kraftfullt tillbakavisas.

Kommissionen kommer under innevarande år lägga fram en rapport om invandrares hälsa. Rapporten är en i en rad rapporter om hälsotillståndet i gemenskapen vilka omfattar både hela befolkningens hälsotillstånd och vissa särskilda befolkningsgruppers. Målet är att vaska fram generella tendenser för tredjelandsmedborgarnas hälsotillstånd.

I nuläget är det medlemsstaternas lagstiftning som styr hälsokontroller av invandrare som på lagligt sätt anländer till medlemsstaterna. Kommissionen har inte för avsikt att finansiera några tillfälliga strukturer för hälsokontroller vid gränsövergångarna.

I fråga om tredjelandsmedborgares tillgång till nationell hälsovård erinrar kommissionen om sitt förslag till förordning(2) om ändring av förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen, med avseende på dess utvidgning till att gälla medborgare i tredje land(3). Förslaget går i huvudsak ut på att tredjelandsmedborgare som lagligen vistas i EU och som är anslutna till ett system för social trygghet inte skall förlora sina förmåner när de flyttar inom EU, det vill säga detsamma som nu gäller för unionsmedborgare. Vidare skall de omfattas av gemenskapsreglerna för samordning av de nationella systemen för social trygghet, som bland annat innehåller ett särskilt avsnitt om sjuk- och moderskapsersättning.

Kommissionen fäster slutligen parlamentsledamotens uppmärksamhet på förslaget till direktiv om genomförandet av principen om likabehandling av enskilda personer oavsett ras eller etniskt ursprung(4). Enligt detta kommissionsförslag skall det inte få förekomma någon direkt eller indirekt diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung i medlemsstaterna. Detta gäller även socialt skydd och social trygghet. Förslaget är ett led i åtgärderna för att genomföra artikel 13 (tidigare artikel 6a) i EG-fördraget. Förslaget behandlas för närvarande i rådet och Europaparlamentet.

(1) Punkt 18 i Europeiska rådets slutsatser.

(2) EGT C 6, 10.1.1998.

(3) EGT L 149, 5.7.1971.

(4) KOM(1999) 566 slutlig.