ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3706/00

från John Cushnahan (PPE-DE) till kommissionen

(29 november 2000)

Ämne: Barnarbete i Latinamerika och Västindien

Siffror som getts ut av Unicef visar att hälften av de 200 miljonerna barn och tonåringar i Latinamerika och Västindien anses leva i fattigdom och 10 procent arbetar för dåliga löner. Somliga länder har antagit lagar för att försöka sätta stopp för barnarbetet, men inte särskilt många har gjort några framsteg, eftersom fattigdomen fortfarande är en mäktig drivkraft för att barnen skall arbeta. Minderåriga arbetare påträffades nyligen på den familjeranch som tillhör Mexikos nyvalde president Vicente Fox, som vädjade om att man inte skulle döma hans familj för hårt, i och med att barnarbete är mycket vanligt, så olagligt det än är.

Vad tänker kommissionen göra för att hjälpa barnen i Latinamerika och Västindien i deras svåra situation? Hur kan en folkvald president försvara att han bryter mot lagen, genom att hänvisa till att det är mycket vanligt med barnarbete?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 januari 2001)

Kommissionens strategi beträffande Latinamerika är inriktad på fattigdomsbekämpning, förbättring av arbetsvillkoren i allmänhet och avskaffande av barnarbete. Inom ramen för kommissionens samarbetsprogram har flera projekt rörande barns rättigheter,

arbetsvillkor och frågan om gatubarn inletts runt om i Latinamerika. (T.ex. projektet satellite street children på 874 000 euro som genomförs av den icke-statliga organisationen European Network on Street Children Worldwide, ENSCW, och projektet Poder crecer på 1 miljon euro som genomförs av den icke-statliga organisationen International Catholic Child Bureau, BICE, och som har som syfte att bistå och främja icke-statliga organisationer som tar hand om barn och ungdomar i svåra situationer, såsom gatubarn, barn i fängelse och minderåriga arbetstagare).

Kommissionen fortsätter att främja konstruktiva åtgärder vars syfte är att underlätta genomförandet av Latinamerikas barnkonvention (Código del niño y el adolescente). I detta sammanhang kan nämnas att en av de frågor som prioriteras i Latinamerika under 2001 just är främjande och skyddande av barns rättigheter.

Kommissionen har noterat parlamentsledamotens oro över fallet med minderåriga arbetstagare i Mexiko och kommer att utnyttja alla tillfällen att uppmana de mexikanska myndigheterna att se till att lagarna om barnarbete efterlevs i alla sammanhang.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3882/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(4 december 2000)

Ämne: Färdigställande och ibruktagande av transportaxel nr 10

Förutom embargot ledde händelserna i före detta Jugoslavien till att transporterna av grekiska produkter via Jugoslavien upphörde, och till att färdigställandet av transportaxeln mellan Central- och Sydeuropa avbröts.

Vad avser kommissionen, mot bakgrund av de politiska förändringarna i Jugoslavien, att göra för att transportaxel nr 10 genom Zagreb och Belgrad skall färdigställas och återigen kunna öppnas för trafik, vilket skulle normalisera vägförbindelserna mellan Grekland och Centraleuropa?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 januari 2001)

Kommissionen har ännu inte börjat inrikta sig på förbättringar av infrastrukturen. Arbetet hittills har koncentrerats på genomförandet av ett katastrofbistånd om 200 miljoner euro, vars syfte är att hjälpa Serbien att klara vintern. Kommissionen planerar att anordna en givarkonferens för Förbundsrepubliken Jugoslavien när landets förbindelser med de internationella finansinstituten har klargjorts förhoppningsvis senast i början på sommaren och den grundliga utvärdering av Förbundsrepubliken Jugoslaviens behov som pågår är klar. I detta sammanhang kommer kommissionen att titta närmare på möjligheten att återuppta arbetet med vägkorridor 10.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3922/00

från Anna Karamanou (PSE) till rådet

(20 december 2000)

Ämne: Tilltagande främlingsfientlighet i Europa

Centrumet för övervakning av rasism och främlingshat i Europa har nyligen offentliggjort sin årsrapport, i vilken man konstaterar att rasismen i Europeiska unionen har ökat i ansenlig omfattning. Beate Winkler som är chef för centrumet understryker att man konstaterat en oroväckande ökning av det antal personer, framför allt afrikanska och arabiska invandrare, albaner och romer, som fallit offer för rasistiskt våld i Sverige, Frankrike, Tyskland och flera andra länder. Samtidigt med detta kan man också konstatera ett ökande antal angrepp och attacker mot synagogor, hebreiska gravgårdar och moskéer. I rapporten från Centrumet för övervakning av rasism och främlingshat i Europa för år 1999 konstateras vidare att Internet i allt större utsträckning utnyttjas av nynazistiska organisationer för spridning av politisk och rasistisk propaganda.

I uppropet från den europeiska konferensen mot rasism som förra månaden hölls i Strasbourg betonas att Europa är ett samhälle med gemensamma värderingar, ett mångkulturellt förflutet och en mångkulturell nutid och framtid. Hur effektiva är de åtgärder som rådet gått in för och på vilket sätt kan en efterlevnad av de förbindelser som ingicks i Strasbourg garanteras, för att bekämpa rasism och rasistisk diskriminering, främlingsfientlighet, religiös fanatism, intolerans, antisemitism och skräck för islam allt detta som hotar de demokratiska samhällena och deras grundmurade värderingar?

Svar

(8 mars 2001)

1. Rådet vill rikta den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på svaret på skriftlig fråga nr E-3089/00.

2. När det gäller åtgärder för att bekämpa direkt eller indirekt diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning erinrar rådet om att det vid mötet den 27 november 2000 antog ett beslut om inrättande av gemenskapens handlingsprogram mot diskriminering (20012006)(1). I detta beslut uppmanas kommissionen att regelbundet övervaka programmet i samarbete med medlemsstaterna och att utvärdera det med hjälp av oberoende experter.

(1) EGT L 303, 2.12.2000, s. 23.
SKRIFTLIG FRÅGA P-4129/00 från António Seguro (PSE) till kommissionen. Generalsekreterarens rapport om resultaten från Europeiska rådet i Nice.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 174 E , 19/06/2001 s. 0236 - 0236



SKRIFTLIG FRÅGA P-4129/00 från António Seguro (PSE) till kommissionen (9 januari 2001) Ämne: Generalsekreterarens rapport om resultaten från Europeiska rådet i Nice Lördagen den 16 december publicerade den portugisiska tidningen O Público på sista sidan en artikel med titeln Konfidentiell rapport från Romano Prodis medarbetare Portugal blev förloraren i Nice. Artikeln refererar till en rapport skriven av Europeiska kommissionens generalsekreterare om resultaten från Nice. Inom ramen för gällande bestämmelser begär jag en bekräftelse på att denna rapport existerar, och, om så är fallet, att jag får en kopia översänd. Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (30 januari 2001) Den rapport parlamentsledamoten talar om var ett internt dokument avsett att ge en snabb första översikt över resultatet av Europeiska rådet i Nice för kommissionens delegationer och representationer. Det var inte avsett att offentliggöras och ger inte uttryck för kommissionens bedömning av toppmötet, vilken överlämnades till parlamentet av kommissionens ordförande den 12 december 2000. Eftersom rapporten ändå har läckt ut till pressen, sänder kommissionen en kopia av den till parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4088/00

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(10 januari 2001)

Ämne: Golvbeläggningsindustrin

Har kommissionen utrett hur golvbeläggningsindustrin tillhandahåller yrkesutbildning? Har kommissionen några planer på att förbättra utbudet av sådan utbildning?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(8 mars 2001)

Arbetsfältet inom golvbeläggningsindustrin är stort och mångskiftande och omfattar bl.a. parkettgolv, golvmattor, termoplastiska plattor och keramiska plattor. För alla dessa material krävs det olika yrkesfärdigheter och utbildning. Den verksamhet som för närvarande bedrivs på europeisk nivå gäller det allmänna utbudet av utbildning inom byggindustrin.

Inom Leonardo da Vinci-programmet kan det beviljas stöd till innovativa yrkesutbildningsprojekt. Under 19951999 (första etappen av programmet) finansierades ett projekt som gällde golvbeläggningsindustrin, närmare bestämt yrkesutbildning för plattsättare i Europa (1995), som genomfördes av branschorganisationen Assopiastrelle. Det fanns också många andra projekt för att främja innovativa lösningar vad gäller utbildning inom byggindustrin i allmänhet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3613/00

från Olivier Dupuis (TDI) till rådet

(15 november 2000)

Ämne: Bekämpande av barnhandel, barnexploatering och sexuella övergrepp mot barn

Barnhandeln, barnexploateringen och de sexuella övergreppen mot barn är ett problem som blir alltmer gränsöverskridande. Det chockerande med dessa brott är att de är råa och brutala, och att det tar lång tid för den europeiska rättsapparaten att behandla de fall som uppkommer i medlemsstaterna.

Unionen har hittills koncentrerat sig på sambandet mellan pedofili och Internet medan andra betydligt viktigare aspekter har förbigåtts. Enligt avdelning IV, punkt B i den gemensamma åtgärden mot barnhandel och sexuellt utnyttjande av barn, skall rådet under år 1999 utvärdera hur medlemsstaterna har uppfyllt sina skyldigheter när det gäller att förbättra det rättsliga samarbetet och harmonisera eller revidera den nationella lagstiftningen i kampen mot barnhandel, barnexploatering och sexuella övergrepp mot barn. I sitt svar av den 28 september 2000 på fråga P-1748/00 förklarar rådet att den inte har uppfyllt denna förpliktelse: Denna utvärdering kommer att göras inom den närmaste framtiden enligt de bestämmelser som föreskrivs i beslutet. Rådet har därför ännu inte någon möjlighet att kontrollera medlemsstaternas lagstiftning på detta område.

När kommer rådet att uppfylla förpliktelsen att genomföra denna utvärdering? Av vilken anledning har man inte redan gjort det? Vilka hinder har rådet stött på? Anser inte rådet att en utebliven utvärdering får till följd att den gemensamma åtgärden blir betydelselös och utan genomslagskraft? Finns det motstånd inom rådet? Vilka andra åtgärder tänker rådet vidta för att tillämpa artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen, där det särskilt anges att ett av medlen för att skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa är kampen mot människohandel och brott mot barn?

Svar

(26 februari 2001)

Rådet känner inte till att det skulle finnas något motstånd mot att göra en utvärdering av gemensam åtgärd 97/154/RIF av den 24 februari 1997 om bekämpande av människohandel och sexuellt utnyttjande av barn(1), vare sig från medlemsstaternas eller rådets sida.

I sitt svar på skriftlig fråga P-1748/00 i samma ärende erinrade rådet om de insatser som gjorts på gemenskapsnivå efter antagandet den 24 februari 1997 av den gemensamma åtgärden som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till för att bekämpa människohandel och brott mot barn. Dessa åtgärder vittnar om rådets och medlemsstaternas vilja att bekämpa denna synnerligen motbjudande form av brottslighet.

I övrigt hänvisar rådet till sitt svar på skriftlig fråga P-3618/00.

(1) EGT L 63, 4.3.1997, s. 2.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4029/00

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(21 december 2000)

Ämne: Körkortsbehörighet för tunga transportfordon

En av de förare som var inblandad i en olycka på M4-motorvägen mellan London och Bristol den 28 november var en 20-årig belgisk förare som körde ett tungt transportfordon. I Förenade kungariket är det inte möjligt för en 20-åring att inneha körkort för tunga transportfordon. Kan kommissionen förklara hur det kommer sig att förare kan köra i ett visst land med en behörighet som är mindre sträng än den som gäller för landets medborgare? Kan kommissionen också ange om den ämnar harmonisera körkortsbehörigheterna för tunga transportfordon?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 mars 2001)

Föreskrifter om minimiåldern hos förare i godstrafik fastställs i rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av den 20 december 1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om vägtransporter(1). I artikel 5 i rådets förordning fastställs minimiåldern för att få framföra tunga transportfordon till

b) - 21 år, eller

- 18 år, om föraren har ett sådant bevis på sin yrkeskompetens, som är godkänt av en medlemsstat och som bestyrker fullgjord utbildning till förare av fordon för godstransporter på väg, i enlighet med gemenskapsreglerna om en lägsta utbildningsnivå för förare vid vägtransporter.

I enlighet med vad som föreskrivs i denna artikel är det möjligt för en tjugoårig belgisk förare att framföra tunga transportfordon i Förenade kungariket under förutsättning att föraren har ett bevis på sin yrkeskompetens, som är godkänt av en av medlemsstaterna. Denna bestämmelse i rådets förordning (EEG) nr 3820/85 har direkt effekt.

När det gäller harmoniseringen av kvalifikationerna för förare av tunga transportfordon lämnade kommissionen den 2 februari 2001 in ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om utbildning av yrkesförare för gods- eller och persontransport på väg(2).

(1) EGT L 370, 31.12.1985.

(2) KOM(2001) 56 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3846/00

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(7 december 2000)

Ämne: Överträdelse av direktiv 97/11/EG genom rivningar i kvarteret Cabanyal-Canyamelar (Valencia)

I sitt svar till frågorna E-2416/00, E-2417/00 och E-2418/00 uppgav Europeiska kommissionen att ombyggnadsarbetena i kvarteret Cabanyal-Canyamelar i Valencia klassificeras som stadsplanering och att enbart de spanska myndigheterna därför har befogenhet att besluta huruvida det krävs en bedömning om inverkan på kulturarvet.

Kommissionen tog emellertid inte hänsyn till att anläggandet av exempelvis parkeringar och shoppingcentrum enligt bilaga I och II till direktiv 97/11/EG(1) om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt skall föregås av en konsekvensbedömning. I projektet för att förlänga Blasco Ibáñez-avenyn fram till havet ingår denna typ av anläggningsarbeten, varför det helt klart omfattas av ovannämnda direktiv.

Som kommissionen uppmärksammats på i de tidigare frågorna skulle projektet för att förlänga Blasco Ibáñez-avenyn till havet om det genomfördes innebära att 1 500 stycken 1800-talsbyggnader i det historiska centrumet skulle rivas, vilka hittills skyddats av den valencianska regionalregeringen på grund av sina specifika särdrag och sitt kulturella värde. En av de byggnader som skulle rivas är ett av de mest symboliska exemplen på europeiskt kulturarv, nämligen fiskemarknaden Lonja de los Pescadores, den äldsta i Spanien och en av de äldsta i Europa.

Mot bakgrund av ovanstående ställs följande fråga: Anser inte kommissionen att förlängningen av Blasco Ibáñez-avenyn och dess inverkan på kulturellt och historiskt intressanta platser i kvarteret Cabanyal-Canyamelar strider mot direktiv 97/11/EG?

(1) EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 februari 2001)

Utifrån den information frågeställaren lämnar anser kommissionen att det nämnda projektet skulle kunna omfattas av bilaga 2 till rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1) om ansökan om tillstånd lämnades in före den 14 mars 1999. I så fall åligger det medlemsstaten att bedöma huruvida det är nödvändigt att göra en miljökonsekvensbeskrivning.

Om ansökan lämnades in efter detta datum faller det inom bilaga II till rådets direktiv 97/11/EEG av den 3 mars 1997(2) om ändring av direktiv 85/337/EEG. Även i detta fall är det medlemsstaten som skall bedöma om det skall göras en miljökonsekvensbeskrivning, med hjälp av trösklar eller kriterier, eller genom beslut från fall till fall. I alla dessa fall skall kriterierna i bilaga III användas.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4027/00 från Freddy Blak (PSE) till kommissionen. Chaufförer.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 174 E , 19/06/2001 s. 0218 - 0218



SKRIFTLIG FRÅGA E-4027/00 från Freddy Blak (PSE) till kommissionen (21 december 2000) Ämne: Chaufförer Allt fler danska lastbilschaufförer blir bestulna på sina pengar då de parkerar på rastplatser. Hur avser kommissionen att garantera att europeiska arbetstagare, i detta fall danska chaufförer, inte blir bestulna på sina pengar på parkeringsplatser? Hur avser kommissionen att lösa detta problem, som blir allt värre? Finns det några initiativ på gång och om så är fallet, vilka? Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar (6 februari 2001) Den risk som danska yrkeschaufförer löper när de parkerar sina fordon måste anses som en fråga om medlemsstaternas upprätthållande av lag och ordning och skydd av den inre säkerheten. Kommissionen saknar befogenheter i frågan, eftersom det är medlemsstaterna som enligt artikel 33 i Fördraget om Europeiska unionen ansvarar för att upprätthålla lag och ordning och skydda den inre säkerheten. Frågan om danska yrkeschaufförer omfattas därför inte av polissamarbetet och det straffrättsliga samarbetet inom ramen för EU-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3883/00

från Claude Desama (PSE) till kommissionen

(4 december 2000)

Ämne: Förvaltning av VEU:s personal

VEU-personalens framtid är oroväckande. Nya strukturer håller på att inrättas inom den andra pelaren utan att de sakkunskaper som finns inom VEU beaktats. Dessa beslut leder till ett stort antal uppsägningar, vilka åtföljs av nyanställningar, samt till många kostsamma flyttar och ombyggnader av EU:s och VEU:s fastigheter.

I detta sammanhang och med tanke på att Europa mer än någonsin vill framhäva sin sociala dimension är jag tveksam till om dessa uppsägningar är berättigade och om medlen förvaltas på rätt sätt.

Är det inte förnuftigare att på bästa sätt utnyttja de personalresurser som finns tillgängliga inom VEU innan man anställer ny personal? Om så är fallet, vilka framtidsutsikter avser man att erbjuda dessa tjänstemän?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(5 januari 2001)

Rekryteringen av tjänstemän till gemenskapens institutioner styrs helt av stadgan. I enlighet med artikel 29 i tjänsteföreskrifterna kan endast personer som klarat ett uttagningsprov som är öppet för medborgarna i alla medlemsstater rekryteras som tillsvidareanställda tjänstemän. Undantag görs endast i ett begränsat antal fall (A1- och A2-tjänstemän och, i undantagsfall, vid rekrytering till tjänster som kräver speciella kvalifikationer).

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att de kunskaper och den erfarenhet som den VEU-personal har som berörs av de organisatoriska förändringarna inom VEU kan vara av värde för gemenskapens institutioner. Kommissionen har därför redan inlett en dialog med VEU:s generalsekretariat och personalföreträdare för att undersöka möjligheterna att rekrytera VEU-tjänstemän på ett sätt som är förenligt med tjänsteföreskrifterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3970/00

från Peter Skinner (PSE) till kommissionen

(20 december 2000)

Ämne: Asbest

Asbest kommer att ta livet av över 250 000 EU-medborgare under de kommande årtiondena. Dödssiffran kommer att stiga drastiskt när den utökas

med antalet personer som dött till följd av asbest i de östeuropeiska länder som snart kommer att gå med i EU. Problemen i samband med asbest överskrider gränserna, både mellan olika länder och mellan olika vetenskaper. Bland dessa problem märks: forskning kring tidig diagnos och behandling av asbestbetingade sjukdomar, terminalvård av patienter, stöd till asbestoffrens familjer, ersättning från tidigare arbetsgivare och/eller myndigheter för att personer varit utsatta för asbest i sitt arbete eller i miljön, problem till följd av att asbesthaltiga produkter fortsätter att användas i våra byggnader, fartyg, järnvägar och vår infrastruktur, bortskaffande av asbestavfall, frågan om hur arbetstagarna och allmänheten skall göras mera medvetna om riskerna, övervakning av bolag från EU som till u-länderna försöker exportera den asbestteknik som råkat i vanrykte och, som en grundväsentlig fråga, övervakningen av att EU:s lagstiftning om asbest efterlevs. Tror kommissionen det kunde vara till nytta om det inrättades ett sekretariat som skulle samordna initiativen i alla frågor som har med asbest att göra?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(9 februari 2001)

Kommissionen anser inte att det är berättigat att inrätta ett sekretariat som samordnar initiativ om asbestrelaterade frågor.

Samarbetet mellan de olika avdelningar på kommissionen som svarar för marknadsbegränsningar, avfall, diagnos och behandling av sjukdomar, arbetarskydd, handel och folkhälsa har fungerat tillräckligt bra och man har därför kunnat upprätta ett nätverk för förebyggande åtgärder som omfattas av gemenskapens lagstiftning. Dessa åtgärder minskar de hälsorisker som är förbundna med asbest. Samtidigt kommer Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö att fortsätta följa upp de vetenskapliga rönen om folkhälsoaspekterna på asbest.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4089/00

från Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen

(10 januari 2001)

Ämne: Informationskampanj om euron i Spanien

Spanska finansministeriet har genomfört en informationskampanj för att främja euron, bestående av olika förklarande affischer i vilka man framhäver de viktigaste milstolparna i Spaniens medlemskap i EU och i EMU. Det skandalöst propagandistiska innehållet i denna utställning har utformats i syfte att höja den nuvarande regeringschefen José Marìa Aznar till skyarna. Till exempel visar man för att illustrera Spaniens anslutning till EU endast ett foto på långt håll av 1985 års regering, där man knappt kan urskilja den spanska monarkins representanter och den dåvarande regeringschefen Felipe Gonzáles, medan bilden av José María Aznar finns med flera gånger, inbegripet på foton som är större än en kvadratmeter.

Har den här typen av utställning finansierats med gemenskapsmedel? Anser kommissionen det lämpligt att informationskampanjen om euron innehåller propagandistiska inslag till förmån för José María Aznar?

Skall informationskampanjen för euron lämna praktisk information om den gemensamma valutan eller skall den omvandlas till ett instrument för att höja José Marìa Aznar till skyarna?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(16 mars 2001)

I två kampanjer inom informationsprogrammet Prince har det ingått utställningar:

- Europa vårt gemensamma ansvar och

- Euron, en valuta för Europa.

Den första utställningen anordnades 1997 och handlade om EU-samarbetet och myntets historia fram till euron. Den andra utställningen, som hölls i Valladolid, innehöll allmän information om institutionerna.

Utställningen bestod av sex delar:

- Praktiska frågor kring euron.

- Presentation av den nya valutan och dess ekonomiska och politiska fördelar för EU-samarbetet.

- EU:s historia, från Romfördraget till den ekonomiska och monetära unionen (EMU).

- Information om EU:s medlemsstater.

- Spaniens integration med EU och EMU.

- Euromynt och -sedlar.

Som illustration till informationen (historia, utvecklingen i medlemsstaterna, fördragen etc.) presenterades de premiärministrar i demokratins Spanien som deltagit i EU-integrationen (Adolfo Suárez, Leopoldo Calvo Sotelo, Felipe González och José María Aznar).

Vissa inslag i utställningen var likadana i alla medlemsstater, men den medlemsstat där utställningen hölls var ansvarig för att anpassa dem till sina förhållanden, helt i enlighet med subsidiaritets- och decentraliseringsprinciperna.

Totalkostnaden för utställningarna uppgick till 1 011 595 euro, varav 4 procent eller 40 500 euro utgjordes av stöd från gemenskapens budget.