SKRIFTLIG FRÅGA P-2345/98

från Carlos Carnero González (GUE/NGL) till kommissionen

(13 juli 1998)

Angående: Gruvan i Reocín i Kantabrien - Spanien

Malmfyndigheterna i gruvan i Reocín i Spanien, som tillhör företaget AZSA; börjar bli uttömda. Detta torde leda till en kortfristig stängning av gruvan, vilket givit upphov till en logisk och påtaglig oro i den region (Kantabrien) och den trakt (Torrelavega och Besaya) där gruvan ligger, bland annat därför att 380 anställningar och ett stort antal indirekta arbetstillfällen redan har försvunnit, vilket fått ekonomiska och sociala följdverkningar.

Efter att under några dagar ha besökt nämnda gruva och fört ingående samtal med arbetarnas representanter och företagsledningen tror jag att det är nödvändigt att mobilisera alla tillgängliga resurser för att medverka till att utforma och genomföra en samling åtgärder av det slag som föreslagits av representativa fackförbund.

Känner kommissionen till situationen vid gruvan i Reocín och vet den om någon motsvarande konjunktur kan förmärkas vid likartade anläggningar i Finland, Irland och Sverige?

Förfogar kommissionen över något särskilt program inom ramen för vilket denna typ av situationer skulle kunna tas upp?

Skulle kommissionen vara redo att överväga ett deltagande från EU:s sida, på lämpligt vis, tillsammans med lokala, regionala och nationella myndigheter, i programmet för ett livskraftigt arbetsliv och för ekonomisk och miljömässig återhämtning i regionerna?

Anser kommissionen att allt detta dessutom skulle kunna leda till större balans i den behandling som tillkommit alla gruvindustrins grenar, inklusive metallindustrin?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Enligt de uppgifter som företaget Asturia de Zinc S.A. lagt fram, förväntas livstiden för gruvan i Reocin att löpa ut under början av 2003. tillgångarna i Reocin har brutits intensiv under mer än 100 år.

När gruvan stängs kommer arbetsstyrkan att ha minskats från 380 till cirka 170 arbetare, genom ett program för förtidspensionering för alla arbetare från och med 60 års ålder. Företaget har för avsikt att förhandla fram ett avtal med fackföreningarna om avgångsvederlag för arbetare som inte uppnått förtidspensionsåldern. Förtidspensionering kan dock inte erbjudas yngre arbetare, så som förekommer inom kolgruvesektorn.

För närvarande genomför företaget geologiska undersökningar för att finna nya mineraltillgångar som kan göra det möjligt att fortsätta gruvdriften i regionen. När malmtillgångarna väl tagit slut och det inte längre finns några möjligheter för gruvdrift i området är det allmän praxis i gruvindustrin runt om i världen att stänga gruvan och återställa området i enlighet med nationell och regional lagstiftning. Kommissionen har inga uppgifter om andra nedläggningar av zinkgruvor i gemenskapen.

För närvarande finns det inga särskilda gemenskapsprogram som kan bidra till lösningen av de problem som frågeställaren nämner. Däremot förekommer olika typer av nationella stödåtgärder i regionen Cantabria, där Reocingruvan är belägen. Dessa samfinansieras delvis av strukturfonderna och bidrar till utbildning, sysselsättning, ekonomisk återhämtning och återställande av miljön i regionen. Om de nationella, regionala eller lokala myndigheterna inom ramen för sina respektive behörighetsområden beslutar sig för att speciellt anslå en del av de resurser som för närvarande finns att tillgå (eller som kommer att anslås under nästa programperiod 2000-2006) till Reocinområdet, är kommissionen fullt beredd att stödja och uppmuntra ett sådant initiativ.

Inom gemenskapen är det bara kolgruvesektorn som behandlas på annat sätt. Denna sektor omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen.