SKRIFTLIG FRÅGA P-1980/03

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(10 juni 2003)

Ämne: Rökförbud inom den nederländska hotell- och restaurangnäringen

Enligt artikel 11.a i den ändrade, nederländska tobakslagen är arbetsgivare skyldiga att tillhandahålla sina anställda en rökfri arbetsplats. Ministeriet för folkhälsa, välfärd och sport tillkännagav därför nyligen att man önskar upphäva den särställning som hotell- och restaurangbranschen innehar. Detta innebär att fr.o.m den 1 januari 2005 kommer allmänt rökförbud att gälla i nederländska hotell- och restauranger. Branschorganisationer uppskattar att ett rökförbud i hotell- och restauranger antagligen leder till att 50 000 arbetstillfällen kommer att vara hotade. Inkomstbortfallet uppskattas till 1,3 miljarder euro. Hotell- och restauranger belägna i gränsområdena kommer att drabbas orimligt hårt av dessa åtgärder. Hotell- och restauranggäster i gränstrakterna kommer att söka sig till Tyskland och Belgien, medan gäster från Tyskland och Belgien i stor utsträckning kommer att undvika de nederländska hotellen och restaurangerna.

Eftersom gästfrihet kan betraktas som en tjänst inom hotell- och restaurangnäringen sätts den fria rörligheten av tjänster ur spel genom dessa åtgärder. Införandet av denna nationella lagstiftning kan alltså leda till en snedvridning av den inre marknaden.

1. Känner kommissionen till den nederländska lagen om rökförbud?

2. Är kommissionen medveten om de ovan nämnda följderna som ett rökförbud förväntas få för hotell- och restaurangnäringen?

3. Delar kommissionen uppfattningen att ett ensidigt införande av rökförbud kommer att inverka menligt på den inre marknadens funktion?

4. Avser kommissionen vidta åtgärder för att motverka denna snedvridning av den inre marknaden?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 juli 2003)

De åtgärder som frågeställaren hänvisar till tycks vara förenliga med rådets rekommendation av den 2 december 2002 om förebyggande av rökning och om initiativ för en effektivare tobakskontroll(1). I punkt 4 i rekommendationen uppmanas medlemsstaterna att se till att myndigheter och andra organ på lämplig nivå genomför lagstiftning och andra effektiva åtgärder i överensstämmelse med nationell praxis och nationella förhållanden som ger ett adekvat skydd mot exponering för passiv rökning på arbetsplatser inomhus, avgränsade offentliga lokaler och kollektiva färdmedel.

Rekommendationen återspeglar de senaste årens forskningsresultat, som visar att exponering för passiv rökning på arbetsplatsen kan orsaka lungcancer och hjärtsjukdomar och även ge upphov till eller förvärra andningsproblem.

Kommissionen har förståelse för att företag inom hotell-, restaurang- och cateringbranschen är oroade över hur deras intäkter kan komma att påverkas av rökrestriktionerna. Samtidigt vill vi dock påpeka att amerikanska undersökningar visat att intäkterna för företag i hotell- och restaurangbranschen inte har minskat till följd av att lagar och bestämmelser om rökförbud har införts, utan har i stället i flertalet fall ökat(2).

Däremot känner inte kommissionen till vad branschorganisationerna har baserat sina beräkningar på och kan därför inte ta ställning till eller kommentera dessa uppgifter.

De uppgifter frågeställaren lämnar är inte tillräckliga för att kommissionen ska kunna bedöma om ett rökförbud för hotell-, restaurang och cateringbranschen i Nederländerna skulle påverka den inre marknadens funktion. Kommissionen kommer att fortsätta följa utvecklingen när det gäller riktlinjer för tobakskontroll i enlighet med kraven i fördragen.

(1) EGT L 22, 25.1.2003.

(2) Smoke Free Workplaces: Improving the Health and Well-being of People at Work. European Status Report 2001, sammanställd av Inge van den Borne och Tamara Raaijmakers (Dutch Center for Workplace Health Promotion) för ENSP (European Network for Smoking Prevention), 2001. M Scollo, A Lal, A Hyland, och S Glantz, Review of the quality of studies on the economic effects of smoke-free policies on the hospitality industry. Tobacco Control 2003; 12: 13-20.