SKRIFTLIG FRÅGA E-0499/03

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE)och Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(21 februari 2003)

Ämne: Miljömål för floden Rhen

I sitt svar den 3 juni 2002 på skriftliga frågan E-1128/02(1) från Erik Meijer (GUE/NGL) konstaterar kommissionsledamoten Wallström att kommissionen anser att det nuvarande avtalet om Rhen och genomförandet av ramdirektivet för vatten i nära samarbete med staterna längs floden kommer att garantera att de miljömål som fastställts för floden Rhen uppnås, både i ekologiskt hänseende och när det gäller flodens användning för utvinning av dricksvatten.

Detta ger anledning till följande frågor:

1. Håller kommissionen med om att de åtgärder som företas enligt ramdirektivet om vatten (2000/60/EG(2)) för att uppfylla kraven i artikel 7, däribland åtgärder för att skydda vattenkvaliteten för att minska den nivå av vattenrening som krävs för framställning av dricksvatten, innebär att vattenverkens arbete med att rena råvatten bör minska i stället för att öka?

2. Instämmer kommissionen, i sin egenskap av företrädare för unionen i den internationella konventionen för skydd av Rhen, med det gränsvärde på 0,1 µg/l av ämnet isoproturon som av Internationella kommissionen för skydd av Rhen uppställts som önskvärt maximivärde för förekomsten av detta ämne i Rhens vatten?

3. Parlamentet och rådet fastställde i november 2001 en förteckning över prioriterade ämnen. För dessa ämnen måste det fastställas normer, bland annat på området vattenkvalitet. Ett av de prioriterade farliga ämnen som skall utvärderas är isoproturon, som är orsaken till att man, såsom Meijer påpekat, upphört med att ta vatten från Rhen för framställning av dricksvatten i Nederländerna. Hur ser kommissionen på det ovannämnda gränsvärdet såsom norm för ämnet isoproturon?

4. Om kommissionen inte ämnar ta med det ovannämnda gränsvärdet i sina normer, hur ämnar kommissionen då i sina normer för ämnet isoproturon ta hänsyn till behoven för att ytvatten skall kunna användas för framställning av dricksvatten?

5. Kommissionen anger i sina svar på Meijers frågor att lösningen även ligger i en adekvat tillämpning av direktiv 91/414/EEG(3). Känner kommissionen till att de kriterier för framställning av dricksvatten ur ytvatten som ingår i de allmänna bestämmelserna, för närvarande inte tillämpas av en enda medlemsstat när det gäller att avgöra huruvida bekämpningsmedel i allmänhet och isoproturon i synnerhet skall tillåtas, och att detta förhållningssätt av olika medlemsstater motiveras med att det saknas riktlinjer för en sådan prövning?

6. Avser kommissionen att inom kort ta fram sådana riktlinjer (guidance document), för att undanröja denna brist när det gäller bedömningen av huruvida bekämpningsmedel skall tillåtas?

(1) EGT C 277 E, 14.11.2002, s. 150.

(2) EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.

(3) EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

1. Grundmålet i ramdirektivet för vatten (Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område(1)) är skyldigheten att åstadkomma/upprätthålla god status för alla vatten. Dessutom innehåller det särskild fokus på och särskilda skyldigheter beträffande vatten som används för specifika syften, som uttag av dricksvatten eller bad. Genom dricksvattendirektivet (rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten(2)), garanteras en god dricksvattenkvalitet för kranvatten. Där dricksvatten av god kvalitet i nuläget enbart kan garanteras genom höggradig rening, bör de kvalitetsmål som sätts upp i ramdirektivet för vatten leda till en väsentligt högre kvalitet på det obehandlade vatten som används för uttag av dricksvatten, och därigenom minska den nivå av vattenrening som behövs för produktion av dricksvatten. Detta kommer att innebära att vattenuttaget blir mer hållbart genom att den normala reningskostnaden sänks.

2. till 4. Slutsatserna från den internationella konventionen för skydd av Rhen är rekommendationer för denna flod enligt internationell lag och därmed har avtalsparterna till konventionen, däribland unionen, enats om dem. Enligt ramdirektivet för vatten (artikel 16.7) kommer kvalitetsnormer på unionsnivå att inrättas för koncentrationen av de prioriterade ämnena i alla ytvatten. Dessa kommer att vara rättsligt bindande. Kommissionen bedömer för tillfället noggrant all tillgänglig information, bland annat uppgifter och erfarenheter från Rhen, och kompletterar dessa med ytterligare vetenskapliga studier och omfattande samråd med berörda parter (artikel 16.5). Denna analys kommer att utgöra grunden för kommissionens förslag till parlamentet och rådet om särskilda åtgärder mot förorening av enskilda förorenande ämnen. Enskilda ämnen som isoproturon, eller grupper av förorenande ämnen som utgör en väsentlig risk för eller genom vattenmiljön, till exempel för vatten som används för uttag av dricksvatten, kommer att beaktas för riskhantering. Sådana åtgärder kommer att bestå av miljökvalitetsnormer för prioriterade ämnen, i syfte att uppnå en hög skyddsnivå. I kombination med detta kommer kommissionen att föreslå åtgärder för begränsning av utsläpp av prioriterade ämnen, så att utsläppen av dem i vatten minskas gradvis. Beträffande prioriterade farliga ämnen kommer kommissionen att föreslå en utfasning av utsläpp och läckage. Beträffande isoproturon har bedömningen av huruvida det skall klassificeras som farligt eller ej ännu inte avslutats.

5. Kommissionen känner inte till att det kriterium för framställning av dricksvatten ur ytvatten som ingår i de enhetliga principerna att ytvatten som används för uttag av dricksvatten måste följa bestämmelserna i rådets direktiv 75/440/EEG av den 16 juni 1975 om den kvalitet som krävs på det ytvatten som är avsett för framställning av dricksvatten i medlemsstaterna(3) inte används av någon medlemsstat i utvärderingen för tillstånd för växtskyddsmedel. Därför känner den inte heller till medlemsstaternas förklaring till den påstådda överträdelsen. Enligt kommissionens direktiv 2002/18/EG av den 22 februari 2002 om ändring av bilaga 1 till rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden, i syfte att införa isoproturon som verksamt ämne(4), genom vilken isoproturon tas upp i bilaga 1 till rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(5) är medlemsstaternas tidsfrist den 1 januari 2007 för att ändra eller dra tillbaka tillstånd för växtskyddsprodukter som innehåller isoproturon på grundval av utvärderingar utifrån de enhetliga principerna. Det kan vara förhastat att redan nu dra slutsatser om huruvida medlemsstaterna följer bestämmelserna i direktivet för isoproturon.

6. Kommissionen har inga planer på att ta fram riktlinjer för genomförandet av direktiv 91/414/EEG och detta av två anledningar. För det första anser inte kommissionen att det är nödvändigt eller till nytta att ta fram riktlinjer på detta stadium eftersom den inte känner till någon underlåtenhet att genomföra direktiv 75/440/EEG beträffande växtskyddsprodukter och andra bekämpningsmedel. För det andra är det inte uppenbart att ytterligare riktlinjer skulle ge ett mervärde i detta skede, eftersom bestämmelserna i direktiv 75/440/EEG är mycket tydliga. Om behovet skulle uppstå när 75/440/EEG upphör att gälla och vid genomförandet av direktiv 2000/60/EG kan frågan om riktlinjer övervägas igen.

(1) EGT L 327, 22.12.2000.

(2) EGT L 330, 5.12.1998.

(3) EGT L 194, 25.7.1975.

(4) EGT L 55, 26.2.2002.

(5) EGT L 230, 19.8.1991.