ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0037/01

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till rådet

(16 januari 2001)

Ämne: Konsekvenser för militärers hälsa av projektiler med utarmat uran

Ett stort antal militärer som deltog i Natos bombningar i före detta Jugoslavien har avlidit i leukemi och andra former av cancer. Detta tillsammans med de mer övergripande konsekvenserna för militärernas hälsa skapar stort förtret i den europeiska allmänna opinionen och skadar de nationella regeringarnas och de europeiska institutionernas trovärdighet.

Har rådet för avsikt att kontinuerligt och systematiskt låta utföra vetenskapliga undersökningar av dessa konsekvenser och tillkännage resultaten? Vilka andra åtgärder har det för avsikt att vidta när det gäller att finna de ansvariga men också för att skydda Europamedborgarna från dessa effekter?

Svar

(31 maj 2001)

Rådet bekräftar den stora oro som allmänheten känner i fråga om användningen av utarmat uran i ammunition. Under diskussionerna vid rådets möte den 22 januari 2001 uttryckte ministrarna sitt engagemang för att få full klarhet i denna fråga.

Det rådde allmän enighet om att det i första hand är en uppgift för Nato, eftersom det är den institution som organiserar krishanteringen på Balkan, att samla in uppgifter från deltagarna om användningen av utarmat uran, truppernas stationering och medicinska data. Ministrarna krävde också full insyn och öppet informationsutbyte mellan medlemsstaternas myndigheter och med andra organisationer som utreder denna fråga.

Rådet noterade dessutom att flera organ (FN:s miljöprogram (UNEP)), Världshälsoorganisationen (WHO), Nato, den kommitté som inrättats av kommissionen) för närvarande behandlar denna fråga, och man förväntar sig att de första rapporterna offentliggörs inom kort. När dessa rapporter är tillgängliga, kommer rådet att på nytt behandla denna fråga för att bedöma om några särskilda initiativ eller åtgärder är motiverade på EU-nivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0977/01

från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen

(30 mars 2001)

Ämne: Eventuella risker i samband med det militära bruket av ammunition som innehåller utarmat uran

Vilka förbindelser har kommissionen, inom ramen för sin översyn av riskerna i samband med användningen av utarmat uran, upprättat med Albert Schweitzerinstitutet i Berlin, Förenta staternas byrå för markförvaltning samt byrån för miljö- och hälsovetenskap vid Förenta staternas försvarsdepartement när det gäller de studier som dessa genomfört om eventuella risker i samband med det militära bruket av ammunition som innehåller utarmat uran?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0885/01, E-0977/01, E-0978/01 och E-0982/01 ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(5 juni 2001)

Kommissionen bjöd in internationella organisationer (Världshälsoorganisationen, FN:s miljöprogram, Internationella atomenergiorganet, NATO) till en rundabordsdiskussion om utarmat uran den 31 januari 2001. Förutom inbjudan har ingen annan korrespondens förekommit. Dessutom informerade kommissionen de andra organisationerna om yttrandet från den expertgrupp som inrättades enligt artikel 31 i Euratomfördraget den 6 mars 2001 och kommissionen informerades om FN:s miljöprograms rapport som kom ut den 14 mars 2001.

Kommissionen hade ingen kontakt med de andra organisationer frågeställaren nämner. Bland det material olika organisationer, särskilt NATO, har bidragit med finns amerikanska handlingar med koppling till miljö- och hälsokontoret (Office of Environmental and Health Sciences) vid det amerikanska försvarsdepartementet.

Informationsflödet om utarmat uran är betydande (i form av exempelvis handlingar och Internet-material). Expertgruppen har undersökt en stor del av detta material och har lagt ned mycket arbete på att identifiera vad som utgör ursprungliga, validerade informationskällor. De viktigaste referenserna till sådana informationskällor finns med i det offentliggjorda yttrandet.

Kommissionen anser att det är i alla organisationers intresse att utbyta information i så stor utsträckning som möjligt, men utan att göra avkall på oavhängigheten i samband med utvärderingen av informationen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0881/01 från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen. Laserpekpennor.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 340 E , 04/12/2001 s. 0115 - 0115



SKRIFTLIG FRÅGA E-0881/01 från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen (27 mars 2001) Ämne: Laserpekpennor Det tycks mig som om man i Förenta staterna klassificerar lasrar på ett något annorlunda sätt än i EU. Den amerikanska nationella standarden för lasrar är indelad i sex klasser, och klassificeringssystemet skiljer sig från det som används för EU-standarden. Detta har orsakat vissa märkningsproblem. Amerikanska klass 2-lasrar skulle till exempel i vissa fall placeras i klass IIIA enligt EU-standarden. Laserpekpinnar innehåller vanligen klass II-lasrar som ger avsedd räckvidd och ljusstyrka. Om man till EU importerar laserpekpinnar som klassificerats och märkts i enlighet med amerikansk standard är det möjligt att dessa produkter kommer att felklassificeras och följaktligen felmärkas. Vilka åtgärder har vidtagits, eller kommer att vidtas, för att se till att laserpekpinnar som importeras till EU märks i enlighet med EU-standarden? Svar från David Byrne på kommissionens vägnar (18 juni 2001) Kommissionen håller för närvarande på att utföra en teknisk undersökning av det problem som parlamentsledamoten tar upp och kommer att meddela resultatet av denna undersökning inom de närmaste veckorna. Kommissionen kommer också att ta upp denna fråga i kommittén för brådskande produktsäkerhetsfrågor (enligt direktivet om allmän produktsäkerhet, rådets direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992(1)) den 22 juni 2001, för att få höra medlemsstaternas erfarenheter på detta område. (1) EGT L 228, 11.8.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1326/01

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(3 maj 2001)

Ämne: Omstruktureringen av kommissionens generaldirektorat för fiske

Fiskeorganisationer i Portugal hävdar att kommissionen håller på att omorganisera sitt generaldirektorat för fiske för att i stället inrätta ett direktorat till vilket hela gemenskapens politik för inre resurser, fiskeavtalen med Nordeuropa och de fleråriga utvecklingsprogrammen skulle koncentreras.

Centraliseringen skulle underminera den kompetens som finns i de övriga direktoraten och skapa en tudelning av gemenskapspolitiken för fiskeavtal med tredje land.

Kan kommissionen bekräfta uppgifterna? Om ja, vad är syftet med omstruktureringen?

Anser inte kommissionen att denna delning av fiskeavtalspolitiken mellan nord och syd skulle äventyra principen om enhetlig politik och bryta mot principen om lika behandling som samtliga fiskeavtal lyder under?

Vilka konsekvenser anser kommissionen att omstruktureringen av fiskepolitiken kommer att ha för EU:s fiskesektor, i synnerhet för Portugal?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 juni 2001)

Kommissionens generaldirektorat för fiske omorganiserades med verkan från den 1 april 2001.

Det nya direktoratet A Politik för bevarande av bestånden omfattar fyra enheter varav en ansvarar för förvaltningen av fiskbestånd i gemenskapens vatten och gemensamma bestånd, dvs. sådana som delas med angränsande länder, inom ramen för Nordostatlantiska fiskerikommissionen (NEAFC), och en annan enhet ansvarar för förvaltningen av fiskeflottan.

Direktoratets verksamhet är av nödvändighet inte på något sätt begränsad till något särskilt geografiskt område.

Naturligtvis kommer principen om lika behandling att tillämpas och effekten för den portugisiska fiskerinäringen liksom för andra borde bli att kommissionens agerande på dessa områden kommer att bli mer enhetligt och välgrundat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0683/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(8 mars 2001)

Ämne: Ökad medelstilldelning för gränsöverskridande samarbete

Kan kommissionen meddela om man under programplaneringsperioden före 2006 har för avsikt att öka den budget som för närvarande står till förfogande för programmet Interreg III i syfte att främja gränsöverskridande samarbete, särskilt med tanke på områden som gränsar till de då nya länderna i Central- och Östeuropa?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(14 juni 2001)

Gemenskapsinitiativet Interreg är ett av de ekonomiskt viktigaste under programperioden 20002006. Enligt slutsatserna från Europeiska rådets möte i Berlin skall det gränsöverskridande samarbetet vederbörligen uppmärksammas, särskilt inför utvidgningen och för medlemsstater med längre gränser mot ansökarländerna.

Utifrån kommissionens vägledande anslag per medlemsstat som anger flexibilitetsmarginalerna för Interregs olika delar, fördelar medlemsstaterna på lämpligt sätt medlen på del, gräns och region. När medlemsstaterna fördelar beloppen skall de se till att, på ett vägledande plan, åtminstone 50 % av deras totala Interreg III-anslag går till gränsöverskridande samarbete under del A. Eftersom samtliga programförslag för Interreg III del A nu har lämnats in, kan det konstateras att cirka 67 % av Interreg-anslaget skall gå till gränsöverskridande samarbete.

Kommissionen håller för närvarande på att förhandla om de Interreg-program som utarbetats av medlemsstaternas myndigheter. När kommissionen väl har godkänt dessa program kommer alla medel att ha fördelats, med undantag av ett visst nätverksanslag inom Interreg. Inga ytterligare finansiella medel kommer att finnas tillgängliga under innevarande programperiod, då kommissionen måste följa den budgetplan som antogs på Europeiska rådets möte i Berlin.

På begäran av Europeiska rådets möte i Nice håller kommissionen på att utarbeta ett meddelande om regioner som gränsar till kandidatländer. Meddelandet kommer att gå igenom deras socioekonomiska situation, analysera utvidgningens potentiella effekter på dessa regioner och granska gemenskapens befintliga stöd. Meddelandet kommer dessutom att innehålla förslag på insatser för att optimera och bättre samordna befintliga gemenskapsstöd till gränsregionerna. Meddelandet kommer sannolikt att antas före sommaruppehållet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0617/01 från Lord Inglewood (PPE-DE) till rådet. De europeiska Nato-ländernas försvarsbudgetar.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 340 E , 04/12/2001 s. 0051 - 0052



SKRIFTLIG FRÅGA E-0617/01 från Lord Inglewood (PPE-DE) till rådet (2 mars 2001) Ämne: De europeiska Nato-ländernas försvarsbudgetar Hur stora är de europeiska Nato-ländernas nationella försvarsbudgetar för 1998, 1999, 2000 och 2001? Svar (10 juli 2001) Rådet har inte tillgång till de siffror som den ärade parlamentsledamoten efterfrågar i annan form än de som finns tillgängliga för allmänheten och från det internationella institutet för strategiska undersökningar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1301/01

från Nuala Ahern (Verts/ALE) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Planer på att stödja Rysslands hantering av och tillgång till plutonium och program för Mox-plutoniumbränsle

Vilka kontakter och vilket samarbete har kommissionen haft med regeringar i medlemsländerna och regeringarna för de ledande industriländerna inom G8-gruppen om planerna på att stödja Rysslands hantering av och tillgång till plutonium och program för Mox-plutoniumbränsle? Finns det några planer på att tillhandahålla ekonomiskt stöd från gemenskapsfonder till dessa ryska plutoniumprogram?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 maj 2001)

Kommissionen deltar i G8-gruppens möten (gruppen av de åtta mest industrialiserade länderna), från toppmöten med stats- och regeringschefer till tekniska möten. Kommissionen är, när det gäller den särskilda fråga som parlamentsledamoten nämner, företrädd i G8-ländernas ständiga expertgrupp för icke-spridningsfrågor (Non Proliferation Expert Group NPEG) och i den tillfälliga planeringsgruppen för plutoniumhantering (Plutonium Disposition Planning Group DPG) som inrättades efter G8-mötet på Okinawa.

Kommissionen deltar också i genomförandet av en gemensam utrikes- och säkerhetspolitisk åtgärd från unionens sida som rör icke-spridning och nedrustning och som beslutades av rådet i slutet av 1999. Detta program genomförs under noggrant överinseende av rådet och inbegriper både frågor som rör plutonium och förstörelse av kemiska vapen.

Hittills har det inte fattats några beslut om att utnyttja gemenskapsmedel för att stödja de ryska plutoniumprogrammen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2097/01

från Pat Gallagher (UEN) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Utbildningsstöd till Connaught, Ulster, från Europeiska socialfonden

Kan kommissionen redogöra för hur mycket EU-stöd Connaught, Ulster, har fått från Europeiska socialfonden från och med juni 1994 tills nu?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 september 2001)

Kommissionen förvaltar den europeiska socialfonden på programnivå snarare än projektnivå och har inga uppgifter om utgifter från socialfonden på delregionalnivå.

Den myndighet som förvaltar Europeiska socialfonden på Irland, Department of Enterprise, Trade and Employment, har dock lämnat nedanstående uppgifter gällande stöd från Europeiska socialfonden. Från januari 1994 till december 1999 lämnades stödet inom ramen för det operativa programmet för utveckling av mänskliga resurser och år 2000 inom ramen för det operativa programmet för sysselsättning och utveckling av mänskliga resurser i Irland enligt mål 1 och mål 1 under övergångsfasen.

Uppgifterna om utbetalningar från de europeiska strukturfonderna under 19941999 har inte delats upp efter provins och det finns därför inga siffror tillgängliga för områdena Connaught och Ulster.

Med utgångspunkt i en undersökning av regionala prognoser och tillgängliga uppgifter om utgifter kan man dock komma fram till att det stöd som betalades ut till gränsregionen och den västra regionen genom det operativa programmet för utveckling av mänskliga resurser uppgick till ungefär:

- 108 070 000 irländska pund för den västra regionen (Western region) och

- 162 250 000 irländska pund för gränsregionen (Border region).

Förutom stödet till det operativa programmet för utveckling av mänskliga resurser tilldelades Irland under programperioden 19941999 sammanlagt 395 755 471 euro i stöd från Europeiska socialfonden genom fem sektorsprogram, nämligen de operativa programmen turism, industriell utveckling, fiske, lokal stads- och landsbygdsutveckling och skogsbruk.

För stödperioden 20002006 har Irland organiserats i två NUTS II-regioner, nämligen Border, Midland and Western region (BMW) respektive Southern and Eastern region (SAE). All tilldelning av fondmedel för den nya stödperioden gjordes på regional grund.

Även om BMW-regionen inte exakt motsvarar områdena Connaught och Ulster eftersom även grevskapen Longford, Louth, Westmeath, Offaly och Laois ingår, är siffrorna för den här regionen de mest rättvisande som finns att tillgå för tillfället. Av dessa framgår att BMW-regionen år 2000 fått ett stöd på 23 110 000 irländska pund genom det operativa programmet för utveckling av mänskliga resurser.

För programperioden 20002006 har ytterligare stöd tilldelats BMW-regionen genom det operativa programmet under mål 1 för BMW-regionen. Stödet till den här regionen uppgår under år 2000 till 1 880 000 euro.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1173/01

från André Brie (GUE/NGL) till rådet

(24 april 2001)

Ämne: Avväpning av UCK sedan utgången av 2000

Med hänvisning till min skriftliga fråga E-2287/00(1) (Olagliga vapenlager och väpnade incidenter i Kosovo) av den 11 juli 2000 samt svaret på denna fråga av den 20 november 2000 frågar jag rådet:

1. Hur många gevär, pistoler, understödsvapen, kulsprutor och granatkastare, pansarvärnsrobotar, luftvärnsrobotar, sprängladdningar och patroner har KFOR sedan utgången av 2000 samlat ihop i Kosovo?

2. Hur många olagliga vapenlager har UNMIK och KFOR sedan utgången av 2000 upptäckt i Kosovo?

3. Vad vet man om förekomsten av ytterligare olagliga vapenlager i Kosovo?

(1) EGT C 113 E, 18.4.2001, s. 80.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1173/01 och E-1209/01

(20 juli 2001)

Rådet är mycket oroat över antalet olagliga vapen i Kosovo, vilka bidrar till våld och brottslighet inte bara i Kosovo, utan även i hela regionen. Som svar på den ärade parlamentsledamots fråga förra året påpekade rådet att EU inte har något direkt ansvar för allmän ordning och säkerhet i Kosovo och inte heller för att upprätta relevant brottsstatistik. Enligt resolution 1244 från FN:s säkerhetsråd är detta frågor som helt ligger i händerna på UNMIK (Förenta nationernas uppdrag i Kosovo) och Kfor (Natostyrkan i Kosovo). De rapporterar båda regelbundet till Förenta nationernas generalsekreterare och till Nato (även om de frågor som tagits upp av den ärade parlamentsledamoten).

Rådet uttalar sitt starka stöd för att resolution 1244 från FN:s säkerhetsråd genomförs fullt ut, inklusive de viktiga och känsliga aspekter som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till. Det välkomnar också de ansträngningar som har gjorts av UNMIK och Kfor liksom deras framgång i kampen mot brottslighet och olaglig handel med vapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1097/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(6 april 2001)

Ämne: UEFA-reglementet strider mot europeiska fördrag

Europeiska fotbollsfederationen förbjuder lag som har finansiell anknytning att spela mot varandra i de så kallade UEFA-tävlingarna (cupen och mästerskapen). Ajax och Germinal Beerschot Antwerpen är troligen de första offren för detta spelförbud. Tisdagen den 16 maj 2000 förvärvade det nederländska fotbollslaget en majoritet på 51 procent i klubben från Antwerpen.

I sitt svar på fråga P-0357/01(1) hänvisade kommissionen till de bestämmelser som UEFA antagit 1998 om UEFA-tävlingarnas integritet för fotbollsklubbar och klubbarnas oberoende, varmed UEFA enligt egen utsago syftar till att skydda klubbtävlingarnas idrottsliga integritet. Kommissionen undersöker för närvarande om denna åtgärd omfattas av förbudsbestämmelserna i artikel 81.1 i EU-fördraget. Kommissionen påpekar att någon definitiv ståndpunkt ännu inte tagits till frågan.

1. Har kommissionen sedan dess intagit en definitiv ståndpunkt till de bestämmelser som UEFA godkände 1998 om UEFA-tävlingarnas integritet för fotbollsklubbar och klubbarnas oberoende? Om så är fallet. vilken är kommissionens definitiva ståndpunkt? Om så inte är fallet: när tänker kommissionen tillkännage sin definitiva ståndpunkt?

2. Utgående från vilka juridiska argument fastställer kommissionen huruvida de bestämmelser som UEFA antagit 1998 om UEFA-tävlingarnas integritet för fotbollsklubbar och klubbarnas oberoende står i överensstämmelse med artikel 81.1 i EG-fördraget?

(1) EGT C 235 E, 21.8.2001, s. 185.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(14 juni 2001)

Kommissionen hänvisar till sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-0357/01.

Kommissionen har ännu inte intagit någon slutlig ståndpunkt i fråga om Europeiska fotbollsförbundets (UEFA) bestämmelser om skyddet av UEFA-tävlingarnas integritet.

Kommissionen kommer att offentliggöra sin slutliga ståndpunkt så fort som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0670/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(8 mars 2001)

Ämne: Tyska kemiska vapen i Turkiet

Vid mitten av december 1999 tillkännagav Tysklands försvarsministerium sin avsikt att hjälpa Turkiet med att anlägga ett kemiskt laboratorium för militära ändamål. Projektet sades ha en rent försvarsinriktad karaktär. Likväl har programmet Kennzeichen D i kanalen ZDF återgivit militära källor som hävdar att den turkiska armén den 11 maj 1999 satte in kemiska stridsmedel mot den kurdiska rörelsen PKK. Därvid skall tjugo kurder ha mist livet. Av undersökningar som utförts vid Münchens universitet har det dessutom framgått att de turkiska stridsspetsarna i de kemiska granater som kommit till bruk hade levererats av de tyska företagen Buck och Depyfag.

Redan i fjorton månaders tid har det ställts frågor till kommissionen, rådet och Belgiens ministerium för utrikes angelägenheter för att klarhet skall kunna fås på dessa två punkter. I sitt sammanfattande svar på skriftliga frågorna E-1203/00, E-1204/00 och E-1205/00(1) meddelade rådet att de specifika aspekter som den frågeställande parlamentsledamoten tagit upp inte fanns uppförda på dagordningen hos rådet eller något av rådets organ. Den 31 januari 2001 gav Belgiens utrikesminister en förklaring till att exporttillstånd för tyska granatstridsspetsar beviljats på tvivelaktiga grunder genom att meddela att avsikten var att dessa granater som var laddade med tårgas skulle användas för upprätthållandet av inre ordning.

Mot bakgrund av de dramatiska händelser som utspelat sig i fängelserna i Turkiet samt kränkningarna av de mänskliga rättigheterna, det fortgående bruket av kemiska vapen i Kurdistan och den omständigheten att leveransen strider mot konventionen om kemiska vapen, skulle jag gärna vilja få svar på följande frågor: Ställer rådet upp bakom den belgiska utrikesministern åsikt om exporttillståndet (nämligen att dessa granater som var laddade med tårgas skulle användas för upprätthållandet av inre ordning)? Om inte: varför är rådet inte av samma åsikt som Belgiens utrikesminister?

(1) EGT C 46 E, 13.2.2001, s. 146.

Svar

(30 maj 2001)

Alla EU:s medlemsstater såväl som Turkiet är stater som är parter i konventionen om förbud mot utveckling, produktion, lagring och användning av kemiska vapen samt om deras förstöring (CWC).

Genom artikel VIII i konventionen inrättades Organisationen för förbud mot kemiska vapen (OPWC) för att säkerställa genomförandet av dess bestämmelser, inbegripet dem som avser internationell verifikation av dess efterlevnad. Samtliga stater som är parter i CWC är medlemmar av OPCW. Detta är den organisation som ansvarar för verifikationen av hur parterna efterlever konventionens bestämmelser.

En begäran från en stat som är part i konventionen om ett förtydligande av situationer som kan anses oklara eller som kan ge anledning till oro över att en annan part eventuellt inte efterlever konventionen behandlas i överensstämmelse med artikel IX i konventionen.

Den specifika fråga som den ärade parlamentsledamoten tar upp har inte väckts inom rådet eller rådets organ.