ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1913/99

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(29 oktober 1999)

Ämne: Brittiska mått och vikter

Kan kommissionen bekräfta att dess uttalande av den 8 februari 1999 skulle göra det möjligt att sälja varor i lösvikt enligt brittiska mått och vikter ända fram till 2010?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(1 december 1999)

Användningen av måttenheter inom Europeiska unionen och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet för handel, folkhälsa, allmän säkerhet och offentlig förvaltning harmoniseras genom rådets direktiv 80/181/EEG(1), senast ändrat genom rådets direktiv 89/617/EEG(2). I denna harmoniserade lagstiftning fastställs att när det gäller dessa användningsområden är det de enheter som ingår i det internationella systemet (International System SI) som är de lagliga enheterna. Undantag görs för ett litet antal specifika användningsområden där internationella enheter som inte ingår i SI tillåts. SI är en utvidgad version av det metriska systemet.

För att möjliggöra en smidig övergång till SI i Förenade kungariket och Irland upprättades övergångsperioder för ett successivt avskaffande av det brittiska systemets enheter. Enligt bestämmelserna för den sista av dessa övergångsperioder, som fortfarande pågår, tillåts användningen av enheterna ounce (avoirdupois) och pound för försäljning i lösvikt. Denna övergånsperiod löper ut den 31 december 1999, och efter detta datum blir kilogram (symbol: kg) den lagliga enheten för dessa handelstransaktioner.

Det uttalande av den 8 februari 1999 som ledamoten hänvisar till gäller ett förslag till ändring(3) av rådets direktiv 80/181/EEG, som för närvarande diskuteras av parlamentet och rådet. Ändringsförslaget innebär att användningen av icke-metriska enheter (exempelvis brittiska enheter) skulle tillåtas som kompletterande märkning i ytterligare en tioårsperiod (fram till den 1 januari 2010). De brittiska enheterna skulle emellertid endast få användas som kompletterande märkning under denna övergångsperiod, och det måste understrykas att från och med den 1 januari kommer den lagliga måttenheten för lösviktsförsäljning av varor att utgöras av SI-enheten kilogram eller multipler av denna enhet.

(1) EGT L 39, 15.2.1980.

(2) EGT L 357, 7.12.1989.

(3) KOM(1999) 40 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2783/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Brister vid utförandet av offentliga arbeten i Grekland

Efter det att man i den första kvartalsrapporten från ESPEL-kommittén, ansvarig för kvalitetskontrollen, konstaterat att problemen faktiskt existerade, underströk kommissionen i sitt svar (P-2120/98)(1) på min fråga(2) om respekten för kvalitetskrav vid offentliga arbeten i Grekland att den förväntar sig en snabb utveckling och hoppas att möjliga konsekvenser för de ansvariga av ekonomiskt, disciplinärt, rättsligt eller annat slag har en på sikt avskräckande effekt. Den hoppas också att detta på ett bestående sätt förbättrar situationen kvalitetsmässigt. Kommissionen framhöll även att på grundval av hur allvarliga bristerna var, skulle arbetena antingen åtgärdas av entreprenörerna, eller extrakostnaderna dras av från betalningarna till berörda entreprenörer, eller arbetena göras om på berörda entreprenörers bekostnad.

Mot bakgrund av att ESPEL-kommittén nyligen överlämnade rapporter om 44 offentliga arbeten till ekonomidepartementet, där det framgår att endast fyra av dem uppfyller alla krav,

vill jag fråga kommissionen:

1. I vilket stadium befinner sig vart och ett av fallen där man konstaterat de brister som kommissionen nämner i sitt svar, och där man väntar sig en snabb utveckling?

2. Vilka uppgifter förfogar kommissionen över vad gäller de nytillkomna bristerna? Vilka åtgärder har den för avsikt att vidta?

(1) EGT L 135, 14.5.1999, s. 16.

(2) E-2592/98, EGT C 31, 5.2.1999, s. 151.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(27 januari 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1565/99

från Lucio Manisco (GUE/NGL) till kommissionen

(1 september 1999)

Ämne: Redovisningsrevision av gemenskapsprojekt inom FoTU

Revisionsrätten har under flera års tid ansett att man antalet redovisningsrevisioner på FoTU-området bör utökas.

Varför har kommissionen inte hörsammat revisionsrättens upprepade rekommendation?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(15 oktober 1999)

Kommissionen har de senaste tre åren gjort allt fler kontrollbesök och gjort revision beträffande allt fler forsknings- och utvecklingskontrakt, vilket framgår av följande uppställning:

>Plats fÄHor tabell>

Planeringen av revisionerna grundar sig på ett urvalsförfarande där en ny riskanalysmetod används, med beaktande av revisioner som görs på begäran. Antalet revisioner kommer att öka ytterligare när det avtal som slutits med en extern revisionsbyrå börjar tillämpas. Dessa åtgärder ökar revisionskapaciteten så att 10 % av alla kontraktsinnehavare under Femte ramprogrammet kan bli föremål för revision.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1662/99

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) och Alonso Puerta (GUE/NGL) till kommissionen

(22 september 1999)

Ämne: USA hotar med sanktioner mot Sol-Melià

Det amerikanska utrikesdepartementet håller på att undersöka möjligheten att vidta sanktioner mot den spanska hotellgruppen Sol-Melià till följd av dess investeringar i Kuba. USA har för avsikt att tillämpa fjärde avsnittet i Helms-Burtonlagen som Europeiska unionen anser vara olaglig på grund av dess extraterritoriella omfattning. Om denna sanktion genomförs kommer den att påverka den internationella handeln och skada ett av de mest representativa spanska turistföretagens intressen.

1. Hur stort är det verkliga hotet om sanktioner mot företaget Sol-Melià?

2. Om sanktioner verkligen genomförs, vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att skydda detta europeiska företags intressen?

3. Är kommissionen beredd att anmäla Helms-Burtonlagen inför Världshandelsorganisationen?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Pascal Lamy

(13 oktober 1999)

Kommissionen konstaterar att besluten och uttalandena från toppmötet mellan gemenskapen och Förenta staterna den 18 maj 1998 beträffande Helms-Burton-lagen och lagen om sanktioner mot Iran och Libyen var avsedda att bana väg för en slutgiltig lösning på denna viktiga bilaterala tvistefråga. Kommissionen är mycket oroad över att inga konkreta framsteg än så länge har gjorts från Förenta staternas sida när det gäller regeringens åtagande att be kongressen ändra avdelning IV i Helms-Burton-lagen, i synnerhet som den amerikanska regeringen ständigt framhåller presidentens skyldighet att se till att detta lagrum efterlevs så länge det inte har ändrats.

Kommissionen har å sin sida hela tiden gjort klart att man kommer att överväga att inleda ett nytt panelförfarande inom Världshandelsorganisationen (WTO), om åtgärder enligt Helms-Burton-lagen vidtas mot företag eller personer i gemenskapen.

Kommissionen har uppmanat den amerikanska regeringen att påskynda genomförandet av dess del av uppgörelsen från toppmötet i maj 1998.

Kommissionen följer läget mycket noga och kommer fortsatt att hålla parlamentet underrättat om hur läget utvecklas när det gäller genomförandet av överenskommelsen av den 18 maj 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1833/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 oktober 1999)

Ämne: Åtgärder för bekämpning av arbetslösheten efter jordbävningen i Aten

Många företag i Aten drabbades av allvarlig skadegörelse i samband med jordbävningen vilket resulterat i underfunktion eller lett till att dessa företag varit tvungna att helt upphöra med sin verksamhet på grund av skador på byggnader och utrustning. Det operationella programmet för Attika har kvar en mycket liten reserv som ännu inte gått till Europeiska socialfonden, och de resurser som stod till förfogande inom Europeiska fonden för regional utveckling har utnyttjats till fullo. Den nationella delen av den andra gemenskapsstödramen för Grekland förfogar emellertid fortfarande över ansenliga medel som ännu inte kommit till användning.

Kommer kommissionen att gå med på att en del av de oanvända resurserna inom Europeiska socialfonden används för sociala åtgärder i jordbävningsdrabbade områden? Planerar kommissionen andra åtgärder för att lindra situationen för dem som drabbats av jordbävningen, för att till exempel anställa jordbävningsdrabbade arbetslösa eller för att skydda och bevara arbetsplatser vid jordbävningsdrabbade företag under den tid som det tar för att åtgärda den skadegörelse som ägt rum?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(22 november 1999)

Genom Europeiska socialfonden (ESF) har avtal slutits om ett antal särskilda åtgärder för hjälp till de jordbävningsdrabbade. Dessa åtgärder kommer att samfinansieras genom ännu icke utnyttjade ESF-anslag, som kommer att omfördelas till ett litet antal operativa program inom den andra ramen för gemenskapsstöd.

Efter tekniska diskussioner mellan kommissionen och de nationella myndigheterna har man kommit överens om att ett totalt belopp på 45 miljoner euro från fem operativa program inom den andra ramen för gemenskapsstöd skall omfördelas till särskilda åtgärder till stöd för arbetslösa i de drabbade områdena genom sysselsättningsstöd, genom integrerade program för utbildning och praktik, genom stödundervisning för studerande i de drabbade kommunerna samt genom att tillhandahålla socialtjänst och hälsovård i form av sysselsättningsprogram för att hjälpa de jordbävningsdrabbade. 12 350 arbetslösa från det katastrofdrabbade området beräknas kunna dra nytta av dessa åtgärder.

Utöver det som nämnts ovan har ytterligare anslag beviljats för att omedelbart förbättra situationen vid det psykiatriska sjukhuset i Attika, som drabbats av jordbävningen (reparation av den jordbävningsskadade byggnaden och förflyttning av patienter).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1682/99

från Christos Zacharakis (PPE-DE) till kommissionen

(22 september 1999)

Ämne: Den europeiska politiken för civilskydd

Mot bakgrund av all den tragik som jordbävningarna i Grekland gett upphov till, något som visar att det finns behov av en stark europeisk politik för katastrofhantering (civilskydd), och eftersom kommissionens behöriga generaldirektorat, GD XI, har valt att ge ovannämnda politik en låg rangordning bland sina övriga prioriteringar,

vill jag fråga kommissionen om följande:

1. På vilket sätt står denna låga prioritering av politiken för civilskydd i samklang med ordförande Prodis förklaringar den 4 maj om att säkerhetspolitiken i Europeiska unionen bör stärkas?

2. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att stärka den europeiska politiken för civilskydd och skapa ett tillfredsställande samarbete och utbyte av erfarenheter mellan medlemsstaterna?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Margot Wallström

(18 oktober 1999)

1. Räddningstjänsten omfattas inte av den politik som syftar till att skapa ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i unionen.

2. Kommissionen har föreslagit rådet ett andra program för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten för perioden från den 1 januari 2000 till den 31 december 2004(1). I överensstämmelse med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna syftar detta program till att stödja och komplettera de ansträngningar som görs i medlemsstaterna för skyddet för människor, miljö och egendom i händelse av naturolyckor eller andra allvarliga olyckshändelser.

(1) KOM(98) 768 slutlig EGT C 28, 3.2.1999, och ändrat förslag KOM(1999) 400 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1625/99

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(15 september 1999)

Ämne: Telefonavlyssning

Inför Europeiska rådets extra sammanträde i Tammerfors pågår förberedelser för ett särskilt åtgärdspaket på området för inrikesärenden. Har kommissionen inför detta sammanträde förberett sådana dokument om legalisering av satellitsamtal och Internet-förbindelser som efter sammanträdet kommer att hemligstämplas, eller kommer alla dokument och handlingar som hänför sig till detta verksamhetsområde att offentliggöras efter sammanträdet?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av António Vitorino

(25 oktober 1999)

Kommissionen förbereder varken konfidentiella eller andra dokument om avlyssning av telefonsamtal via satellit och kommunikation på Internet inför Europeiska rådets möte i Tammerfors. Det enda dokument som kommissionen förberett inför mötet är ett informationsmeddelande (SEK(1999) 1518) om förberedelserna inför Europeiska rådets extra möte, där man kommer att diskutera utvecklingen av unionen som ett område för frihet, säkerhet och rättvisa. Med utgångspunkt i detta meddelande skickade ordförande Prodi en skrivelse till statsminister Lipponen den 23 september 1999. På detta område, precis som på andra, arbetar kommissionen under största möjliga öppenhet och synpunkter på både förberedelsen och resultaten av Europeiska rådets möte i Tammerfors kommer utbytas med parlamentet.

Vad gäller avlyssning av telekommunikation vill kommissionen hänvisa parlamentsledamoten till den debatt som parlamentet höll den 6 maj 1999 om Schmids rapport om avlyssning av telekommunikation. Vid debattillfället i parlamentet gav kommissionen uttryck för sin ståndpunkt i frågan.

Sammanfattningsvis inser kommissionen frågans vikt, särskilt mot bakgrund av att telekommunikationssektorn i Europa ständigt utsätts för snabba och omvälvande förändringar.

Kommissionen anser dels att i den specifika frågan om avlyssning måste hänsyn tas till de rättsvårdande myndigheternas berättigade oro (dvs. utvecklingen av telekommunikation och Internet får inte minska medlemsstaternas förmåga att bekämpa brottslighet och bibehålla nationell säkerhet), dels inser den att telekommunikationstjänsterna uppvisar imponerande tillväxt, särskilt på Internet, något som kräver att teleanvändarna har förtroende för de tjänster som erbjuds, om vidare expansion inom sektorn skall kunna uppnås.

Kommissionen anser att det är av avgörande vikt att skapa jämvikt mellan intressena. Detta kan endast ske genom dialog mellan de rättsvårdande myndigheterna, telemarknadens aktörer, industrin och dem som ägnar sig mest åt frågor om datasäkerhet.

Ett utkast till en konvention om förstärkt rättsligt stöd mellan medlemsstaterna i brottsärenden utarbetas dessutom för närvarande i samarbete med rådet. Den innehåller ett antal bestämmelser om avlyssning av telekommunikation. Syftet är att utforma åtgärder för avlyssning i brottsutredningar på ett sådant sätt att de kan tillämpas på nya system för telekommunikation via satellit.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1772/99

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(11 oktober 1999)

Ämne: Det mål som anhängiggjorts vid EG-domstolen beträffande skatten på drycker i Österrike

I Österrike utkrävs i hela landet en skatt på drycker som utgör en kommunal skatt. Representanter för Europeiska kommissionen har alltid bekräftat att denna skatt överensstämmer med Europeiska

unionens bestämmelser. På grund härav fastställdes inte detta särskilt i anslutningsakten. Nu har man dock framlagt ett klagomål inför EG-domstolen som går ut på att skatten på drycker i Österrike står i strid med Europeiska unionens bestämmelser. I Generaladvokatens yttrande av den 1 juli 1999 bekräftas detta.

Med anledning av detta ställs följande frågor:

1. Har kommissionen några handlingar rörande en granskning av huruvida det österrikiska skattesystemet, och då särskilt skatten på drycker, är förenligt med EG-rätten?

2. Vilken ståndpunkt intog kommissionen under 1991 och 1992 beträffande den tyska skatten på drycker?

3. Av vilka skäl har kommissionen ändrat uppfattning under tiden sedan 90-talets början och fram tills det nu aktuella målet blivit anhängiggjort vid EG-domstolen?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Frederik Bolkestein

(1 december 1999)

1. och 3. Det är inte riktigt att kommissionen skulle ha ändrat inställning i denna fråga. Kommissionen uttalade sig för första gången i början av 1998 i samband med ärende C-437/97 (begäran om förhandsavgörande). Kommissionen, som bedömde att den österrikiska skatten var oförenlig med gemenskapsrätten, inledde samtidigt ett förfarande i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget (tidigare artikel 169). Detta förfarande befinner sig för närvarande i det skede då kommissionen avger ett motiverade yttrande.

2. Kommissionen har varken 1991, 1992 eller vid något annat tillfälle haft att formellt yttra sig om den tyska dryckesskattens förenlighet med gemenskapsrätten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1437/99

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(1 september 1999)

Ämne: Projekt inom telekommunikation, audiovisuella tjänster och IT i Galicien

Ur ett regionalpolitiskt perspektiv måste Galicien bli fullt integrerat i det transeuropeiska nätet för transport, telekommunikation och energi. Eftersom Galicien räknas som ett mål 1-område har regionen också fått stora anslag ur strukturfonderna i detta avseende.

Kan kommissionen ange vilka projekt och program som finansierats i Galicien genom strukturfonderna och sammanhållningsfonden under 1994-1999 på områdena telekommunikation, audiovisuella tjänster och IT (däribland även utveckling av och integrering i telenäten och utveckling av service för industrin, liksom anslag för sociala ändamål som hälsoskydd och utbildning)?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(11 oktober 1999)

Förteckningen över de projekt i Galicien inom områdena telekommunikation, audiovisuella tjänster och IT som medfinansierats av Europeiska regionala utvecklingsfonden fram till och med mars 1999 skickas till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

Det bör betonas att vissa industriella tjänster ingår i området utveckling av industristruktur. För att öka överskådligheten har dessutom vissa projekt som ingår i sektorn yrkesutbildning tagits med även i utbildningssektorn.

När det gäller Sammanhållningsfonden utgörs dess interventionsområden, i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1164/94 av den 16 maj 1994 om inrättandet av en sammanhållningsfond(1), uteslutande av investeringar i transportinfrastruktur och miljöskydd. Sammanhållningsfonden verkar således inte inom de områden parlamentsledamoten nämner.

(1) EGT L 130, 25.5.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1752/99

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(1 oktober 1999)

Ämne: Tidningsbilagor och konsumentskydd

I vissa EU-länder har ett ökat antal tidningar börjat sälja veckobilagor. Dessa bilagor säljs en viss dag i veckan, tillsammans med den normala tidningen, och priset den här dagen är klart högre än normalt. De normala eller tillfälliga tidningsläsarna har ingen möjlighet att välja om de vill ha bilagan eller inte.

Anser inte kommissionen att detta strider mot konsumentskyddet, eftersom konsumenterna är tvungna att köpa två klart olika produkter?

Anser inte kommissionen att redan själva begreppet bilaga borde innebära att konsumenten kan välja om han/hon vill köpa bilagan eller inte och att konsumenten kan betala en tilläggsavgift om han/hon vill ha bilagan? Skall inte konsumenten fortfarande kunna ha rätt att köpa basprodukten (tidningen) för samma pris som alla andra dagar?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller har kommissionen avsikt att vidta för att säkerställa konsumentskydd?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Mario Monti

(8 november 1999)

Ensidiga beslut om försäljningpriset på tidningar, inklusive försäljning av veckobilagor tillsammans med den vanliga tidningen till ett högre pris, är huvudsakligen varje utgivares fria, affärsmässiga val. Normalt sett omfattas det alltså inte av konkurrensreglerna i fördraget där begränsande avtal (artikel 81 i EG-fördraget, f.d. artikel 85) och missbruk av dominerande ställning (artikel 82 i EG-fördraget, f.d. artikel 86) förbjuds.

Det högre priset för dagliga nyhetstidningar som säljs med en bilaga är ingenting som utgivare av dagliga nyhetstidningar i samtliga medlemsstater kommit överens om. I vissa fall leder veckobilagan bara till en liten prishöjning och ibland ingen alls. Det är alltså omöjligt för tidningsutgivarna att införa en gemensam restriktiv praxis i fråga om veckobilagorna.

Eftersom det rör sig om dagliga nyhetstidningar (och inte specialtidskrifter som åtnjuter stor auktoritet på sitt område och därmed lättare kan uppnå en mycket stark ställning på marknaden) tycks det inte i något fall vara fråga om missbruk av dominerande ställning. En daglig nyhetstidning som säljs med en bilaga till högre pris konkurrerar i allmänhet i varje medlemsstat med andra dagstidningar, både de som som tar extra betalt för bilagan och de som inte gör det. Tidningens ställning kan alltså inte anses vara dominerande och artikel 82 kan därmed inte tillämpas.

Det som parlamentsledamoten beskriver kan med hänsyn till ovanstående inte omfattas av gemenskapens konkurrenslagstiftning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1391/99

från Jannis Sakellariou (PSE) till kommissionen

(1 september 1999)

Ämne: Användning av anslag under ERUF/EUGFJ

Inom ramen för ERUF/EUGFJ ställde Europeiska kommissionen medel till förfogande för utvidgning och förbättring av konstbevattningsområdena i området Guaro. I sektorerna 6, 7, 8 och 9 av det högra avsnittet har emellertid inga vattenledningar byggts.

1. Kan kommissionen upplysa mig om varför pengarna för dessa avsnitt inte kommit att användas för det ändamål de varit avsedda för och, i förekommande fall, vart pengarna tagit vägen?

2. Har det såvitt kommissionen vet inkommit några klagomål på att det inte byggts vattenledningar i detta område? Om så är fallet: vilka åtgärder har kommissionen vidtagit

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(12 oktober 1999)

Enligt uppgifter från Spanien är, med undantag av dammbygget vid La Viñuela, alla de projekt som medfinansieras inom ramen för aktion 6.1.1. inom det operativa programmet för Andalusien under perioden 19941999 belägna på den vänstra stranden av floden Vélez. Arbetena i samband med dessa projekt är nu praktiskt taget avslutade.

De nationella myndigheterna har officiellt meddelat kommissionen att de projekt som parlamentsledamoten refererar till i sin fråga troligen kommer att genomföras under en senare fas. I nuläget har man inte ansökt om medfinansiering för dessa projekt. Dessutom vill kommissionen fästa uppmärksamheten på att om en ansökan lämnas in vid ett senare tillfälle kommer den endast att behandlas om den följer det fastställda ansökningsförfarandet och om ansökan görs officiellt.

Något officiellt klagomål har inte framställts och kommissionen kan inte på grundval av de uppgifter som Spanien lämnat dra slutsatsen att gemenskapens medel använts på ett oegentligt sätt.