ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3670/02

från Joan Vallvé (ELDR) till kommissionen

(18 december 2002)

Ämne: Kostnaderna för att destruera rester från slakt av djur

Vilka åtgärder vidtas sedan galnakokrisen bröt ut av var en av medlemsstaterna för att eliminera rester (ben) som uppstår vid slakt av djur? Den spanska staten tvingar producenterna att låta kostnaderna slå igenom på räkningen till konsumenterna och det är därför konsumenterna som till slut får ta kostnaden i form av högre priser och som därmed finansierar destruktionen av dessa rester.

Det lär finnas EU-medlemsstater som tar dessa kostnader för att destruera rester direkt, vilket innebär en komparativ fördel för producenterna i dessa stater jämfört med producenter i Spanien, eftersom det förekommer viss import på den inre marknaden där dessa kostnader inte finns med, vilket ger upphov till komparativa nackdelar för vissa medlemsstater jämfört med andra.

Kan kommissionen säga om det finns någon typ av lagstiftning på EU-nivå som skulle tvinga alla medlemsstater att agera på samma sätt eller om detta istället hör hemma inom medlemsstaterna ansvarsområde?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 januari 2003)

Enligt gemenskapslagstiftningen(1) skall det specificerade riskmaterialet bortskaffas på slakterierna och styckningsanläggningarna. Medlemsstaterna får dock besluta att kotpelaren tas från slaktkroppar eller delar av slaktkroppar på särskilt godkända, kontrollerade och registrerade slakterier.

I enlighet med gemenskapens riktlinjer för statligt stöd när det gäller TSE-test, döda djur och slaktavfall(2), som träder i kraft den 1 januari 2003, får kommissionen inte godkänna statligt stöd som är avsett att täcka utgifter för eliminerande av slaktavfall.

I exceptionella fall och för att göra det möjligt för köttsektorn att gradvis integrera de ökade kostnader som uppstår till följd av TSE-lagstiftningen får kommissionen godkänna statligt stöd för upp till 50 % av kostnaderna för ett hygieniskt bortskaffande av specificerat riskmaterial och kött- och benmjöl som inte längre är kommersiellt gångbart och som producerats under 2003.

Av samma skäl får kommissionen godkänna statligt stöd på upp till 100 % av kostnader för bortskaffande av specificerat riskmaterial och kött- och benmjöl som inte längre är kommersiellt gångbart och som producerats innan riktlinjerna trädde i kraft.

(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati, EGT L 147, 31.5.2001.

(2) EGT C 324, 24.12.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2795/02

från Jan Dhaene (Verts/ALE) till kommissionen

(4 oktober 2002)

Ämne: Europeiska mobilitetsveckan och den europeiska bilfria dagen

Den 22 september ägde den europeiska bilfria dagen rum i 1300 städer och samhällen i EU. Denna kampanjdag ingår i den europeiska mobilitetsveckan. Ännu har man inte gjort någon utvärdering av projektet, men att döma av reaktionerna från medierna och olika berörda verkar detta initiativ ha varit en stor succé. T. ex. var hela Brysselregionen fri från bilar. Detta var mycket populärt och mötte endast ringa motstånd.

Jag har följande frågor till kommissionen:

- Vad tänker kommissionen göra med den utvärdering som skall genomföras av den här europeiska kampanjveckan?

- Hur mycket kostar den europeiska mobilitetsveckan och den europeiska bilfria dagen för kommissionen?

- Tänker kommissionen höja detta belopp i framtiden?

- Funderar kommissionen på att utveckla kampanjkonceptet till en europeisk bilfri vecka eller tätare återkommande (varje månad eller var tredje månad) europeiska bilfria dagar?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 november 2002)

Utvärderingen av Europas bilfria dag och den europeiska mobilitetsveckan år 2002 genomförs och diskuteras med företrädare för medlemsstaterna, stadsnäten, de icke-statliga organisationerna samt de europeiska sammanslutningar som tillsamman med kommissionen stöder och utvecklar detta initiativ.

Redan nu finns de första utvärderingsresultaten, bland annat resultaten av en enkät som genomförts i fyra städer som organiserat en mobilitetsvecka, tillgängliga på nätet på initiativets webbsida: www.mobilityweek-europe.org

De viktigaste kostnaderna för den europeiska mobilitetsveckan är de 551 573 EUR för subventioner under 28 månader med start den 1 januari 2002. Det evenemang som hölls i Bryssels Cinquantenairepark den 16 september 2002 och som inledde den första europeiska mobilitetsveckan organiserades av kommissionen och kostade ungefär 12 000 EUR.

Den europeiska bilfria dagen leder i sig inte till några extra kostnader för gemenskapsbudgeten, eftersom de lokala och nationella myndigheterna och andra parter i de 37 deltagarländerna står för organisationskostnaderna.

Hittills har inga beslut fattats om hur detta initiativ kommer att finansieras efter april 2004.

Eftersom alla parter tillsammans bestämmer hur detta initiativ skall utvecklas, utgående från varje parts egna utvärderingar, är det ännu inte möjligt att svara på sista delen av frågeställarens fråga. Däremot har man redan fastställt datumen för den europeiska mobilitetsveckan år 2003: den kommer att äga rum mellan den 16 och den 22 september 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2322/02

från Nirj Deva (PPE-DE) till kommissionen

(26 juli 2002)

Ämne: Stöd till Europarörelsen

Europarörelsen tar emot ekonomiskt stöd från Europeiska gemenskapernas budget.

1. Kan kommissionen ange vilka belopp som betalats ut från budgetposterna de senaste tre åren till:

(a) varje nationellt kontor inom Europarörelsen,

(b) Europarörelsens internationella sekretariat,

(c) varje nationell avdelning inom Young European Movement (YEM),

(d) Agora,

(e) andra enheter inom Europarörelsen?

2. Hur stora belopp har under denna period betalats ut till:

(a) publikationer (per titel),

(b) offentliga möten,

(c) särskilda kampanjer?

3. Vilket stöd har de enskilda kommissionsledamöterna gett till detta nätverk?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

Kommissionen sänder gärna parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat tabellerna med närmare upplysningar om stöd som beviljats Europarörelsens nationella avdelningar för publikationer och organisering av möten och kampanjer under 1998, 1999 och 2000 samt det totala stödbeloppet för 2001. För samtliga dessa medel har åtaganden ingåtts under budgetpost B3-301.

Bidragen för driftskostnader har förts upp under budgetpost A-3021 som beviljar bidrag till europeiska reflexionsgrupper och till organisationer som främjar Europatanken. Följande utbetalningar har genomförts till Europarörelsens internationella sekretariat under de tre senaste åren:

>Plats fÄHor tabell>

När det gäller Europarörelsens medlemsorganisationer har åtaganden under de senaste tre åren ingåtts för följande belopp:

>Plats fÄHor tabell>

>Plats fÄHor tabell>

>Plats fÄHor tabell>

>Plats fÄHor tabell>

Det sammanlagda beloppet uppgår till 213 047 euro.

Av detta belopp har 131 119 euro anslagits till budgetpost A-3029, som täcker en del av driftskostnaderna för internationella icke-statliga ungdomsorganisationer.

Åtaganden på 81 928 euro har förts upp under budgetpost B3-1010 (Programmet Ungdom) för följande två projekt:

1. Unga europeiska federalister: Putting the Euro in Action Options for European Youth

- projektnummer: 2001-2275

- åtagandebelopp: 29 590 euro

- typ av aktivitet: ungdomsutbyte programländer

2. Europeiskt forum för invandrare: Empowering migrant and ethnic minority youth leaders

- projektnummer: 1999-1375

- åtagandebelopp: 52 338 euro

- typ av aktivitet: utbildning som ger praktiska färdigheter för utveckling av aktiviteter avsedda för invandrade ungdomar och ungdomar från etniska minoriteter

Parlamentsledamoten inser givetvis att ledamöterna i kommissionen stöder ett stort antal organisationer och nätverk, inklusive Europarörelsen, som informerar om Europeiska unionen och kommunicerar med medborgarna, och gör det möjligt för dem att delta i en dialog om frågor om unionen. De enskilda ledamoterna av kommissionen beslutar naturligtvis själva om hur mycket tid och energi de vill ägna åt sådana aktiviteter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1280/01

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till rådet

(4 maj 2001)

Ämne: Insättande av krishanteringstrupper

I Europeiska rådet bestämdes det att s.k. snabbinsatsstyrkor skulle inrättas före 2003 för att hantera kriser. Vad anser rådet om detta, vilken institution beslutar om när styrkorna skall sättas in och vem ger befallningen?

Svar

(21 november 2001)

I de övergripande mål som tillkännagavs vid Europeiska rådets möte i Helsingfors i december 1999 fastställdes ett överenskommet frivilligt resursmål med syftet att säkerställa effektiva

resurser för samtliga Petersberguppdrag. Detta mål gäller för tillhandahållandet av militärt självförsörjande styrkor på upp till 15 brigader eller 50 00060 000 personer som kan sättas in med 60 dagars varsel för en period av ett år och finnas tillgängliga år 2003. Som det har noterats i många på varandra följande slutsatser från Europeiska rådet utgör inte dessa resurser (den så kallade snabbinsatsstyrkan) en stående eller europeisk armé. Beslutet om att delta i ett uppdrag förblir varje medlemsstats suveräna beslut.

Jämte militära krishanteringsresurser utvecklar också EU, i enlighet med det uppdrag unionen fick av Europeiska rådet i Feira, resurser på området civil krishantering. Senast 2003 bör medlemsstaterna bl.a. kunna tillhandahålla upp till 5 000 polismän för internationella uppdrag som rör hela skalan av operationer i samband med konfliktförebyggande och krishantering och inom detta övergripande mål inom 30 dagar kunna utse och sätta in upp till 1 000 poliser.

Beslut om att sätta in väpnade styrkor för krishantering i EU-ledda militära operationer, med eller utan utnyttjande av Natos resurser, fattas av rådet i enlighet med artikel 23 i EU-fördraget.

Rådet utser även den operative chefen. Under alla omständigheter, och det gäller även för en operation som tar Natos resurser och kapacitet i anspråk samt valet av hela eller en del av kommandostrukturen (till exempel den operative chefen, befälhavarna) förblir kommandostrukturen i sin helhet ständigt under rådets/rådsorganens (Kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik) politiska kontroll och strategiska ledning.

Det är de enskilda medlemsstaternas sak att besluta om de skall bidra med personal eller resurser i varje särskild krishanteringssituation.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2235/01

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(26 juli 2001)

Ämne: Socialförsäkringslagstiftning

Kan kommissionen ange om det i alla EU-medlemsstater förutom Förenade kungariket finns liknande bestämmelser om att arbetstagare skall ha rätt social ersättning om de är arbetsföra, står till arbetsmarknadens förfogande och aktivt söker arbete?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(6 september 2001)

Arbetslöshetsförmåner finns i alla medlemsstater, men kriterierna för att kvalificera för dem varierar. En utförlig beskrivning av vilka kriterier som gäller i olika medlemsstater återfinns i kapitel 10 i kommissionens Missoc (Underhåll och utveckling av det ömsesidiga informationssystemet om socialt skydd i gemenskapen)(1).

De två första kriterierna som parlamentsledamoten nämner, dvs vara arbetsför och stå till arbetsmarknadens förfogande, tillämpas i nästan alla medlemsstater. Det tredje kriteriet, att aktivt söka arbete, kan emellertid tolkas på olika sätt (i Irland till exempel är formuleringen uppriktigt söka arbete, medan andra medlemsstater, som till exempel Belgien, kräver att personen skall vara registrerad som arbetssökande.

(1) http://europa.eu.int/comm/employment_social/missoc2000/index_chapitre10_en.htm.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3554/98

från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen

(1 december 1998)

Angående: Projektet beträffande termodynamik i komplexa system som omfattas av det tredje ramprogrammet för forskning, mänskliga resurser och mobilitet

Den italienska sammanslutningen för alternativ energi, ENEA, och kommissionens GD XII har upprättat ett kontrakt, ERBCHRX-CT92-0007, för förvaltandet av de gemenskapsmedel som beviljats för projektet beträffande termodynamik i komplexa system, som omfattades av det tredje ramprogrammet och avsåg utbyte av vetenskapliga resultat med hjälp av ett europeiskt nätverk bestående av 16 europeiska partner.

1. Kan kommissionen bekräfta att det beviljade anslaget på 600 000 ecu för den första tvåårsperioden (1 juni 1993-31 maj 1995) användes till de ändamål som projektet avsåg? Om så är fallet: beviljades projektet nya anslag för den följande tvåårsperioden?

2. Om så inte är fallet: vad har då medlen använts till?

3. Har räkenskaperna för projektet stämt och har förvaltningen varit öppen, även om medlen använts för andra ändamål än vad som avsågs från början?

4. Har revisionsrätten uttalat sig om huruvida medlen använts korrekt med tanke på de ändamål som avsågs då medlen beviljades?

5. Anser inte kommissionen att man, om det är så att medlen använts på otillbörligt sätt, måste genomföra en noggrann utredning, dels för att se till att man lyckas genomföra det program som godkändes från början, och dels för att värna om trovärdigheten för gemenskapens ramprogram för teknisk forskning?

Svar från Édith Cresson på kommissionens vägnar

(26 januari 1999)

Kommissionen slöt kontraktet avseende nätverket Mänskligt kapital och rörlighet, nr ERBCHRXCT, med åtta parter, bland annat Ente per le Nuove technologie, l'Energia e l'Ambiente (ENEA) som 1993 blev samordnande institution för en inledande period på två år. ENEA beslöt att lämna nätverket 1995. Berlins tekniska universitet, som var en annan av de ursprungliga kontraktsslutande parterna, övertog 1997 rollen som samordnande institution. Som ett resultat av detta förlängdes kontraktet till slutet av 1998.

Kommissionens finansiella bidrag till nätverket fastställs i kontraktet till maximalt 600 000 euro. En första förskottsutbetalning gjordes 1993. Kommissionen har sedan ersatt de kostnader som uppstod under kontraktets första år. Kostnadsredogörelserna för alla parter i nätverket kontrollerades och endast de utgifter som berättigade till stöd enligt kontraktet ersattes. På grund av omstruktureringen av nätverket har inga ytterligare kostnadsredogörelser behandlats.

Kommissionen genomför regelbundet slumpmässiga revisioner hos de kontraktsslutande parterna i nätverket. Det kan genomföras revisioner av ett kontrakt upp till två år efter det att kontraktet upphört att gälla. Revisionsrätten har också rätt att genomföra revisioner när det gäller sådana kontrakt, även om det inte gjorts någon revision av det aktuella kontraktet. Alltid när det upptäcks att kommissionens bidrag inte används enligt de villkor som anges i ett kontrakt vidtas alla nödvändiga åtgärder (bland annat rättsliga åtgärder) för att driva in medlen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3835/98

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Markskiften i Österrike

I Österrike genomförs för närvarande förfaranden för markskifte och jorddelning i syfte att öka produktiviteten, bland annat i ett Natura 2000-område (nr AD 1201000/nr AD 1201A00 - Raabs an der Thaya). Enligt den information som står till mitt förfogande finns det ett antal skäl som talar för att dessa markskiften är oförenliga med existerande EU-direktiv (direktiv 79/409/EEG om bevarande av vilda fåglar, direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1)). Ansvariga enheter motiverar lagligheten i sitt agerande med att hänvisa till delstaten Niederösterreichs markskifteslag.

Känner kommissionen till dessa fakta?

Om så är fallet, vad har den gjort i detta ärende?

Om så inte är fallet, vad har den för avsikt att göra?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(13 januari 1999)

Kommissionen känner till dessa fakta. Den har erhållit ett klagomål som den håller på att utreda. Därefter kommer den att informera den klagande.

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2163/98

från Ian White (PSE) till kommissionen

(13 juli 1998)

Angående: Ersättning för förlorat bagage

Det tycks som om Warszawakonventionen från 1929 hjälper flygbolag att avsäga sig sitt ansvar när det gäller att ersätta passagerare för förlorat bagage. Detta verkar i Förenade kungariket ha förvärrats genom lagen om flygtransporter från 1979 (Carriage by Air Road Act) som ålägger flygbolag att betala ut kompensation per kilo för anmälningar gjorda efter den 1 december 1997. Detta medför att utbetalningen för beräknad vikt i kilo endast täcker något mer än kostnaden för en förlorad resväska - vilket för passageraren utgör en klart otillräcklig upprättelse gentemot flygbolaget.

Har kommissionen några planer på att behandla denna fråga?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(30 september 1998)

Kommissionen håller med om att nuvarande system - för reglering av ansvaret för bagage och fraktgods - är föråldrat och ytterst komplicerat. Flera försök att revidera 1929 års Warszawakonvention har omintetgjorts, huvudsakligen på grund av att man aldrig har kunnat samla så många undertecknare som behövs för att ratificera det så kallade Montrealprotokollet (nr 4).

Ett nytt förslag till konvention om fastställande av vissa gemensamma bestämmelser om internationell luftbefordran håller för närvarande på att tas fram inom Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO). Bagage och fraktgods ingår i denna konvention, och kommissionen anser att gemenskapen bör invänta resultatet av detta arbete innan man utreder behovet av ytterligare gemenskapslagstiftning i frågan.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 207 , 21/07/1999 s. 0164



SKRIFTLIG FRÅGA P-4070/98 från John Cushnahan (PPE) till kommissionen (4 januari 1999) Angående: Missledande märkning Är kommissionen medveten om att fjäderfä- och griskött i stora mängder importeras till Irland och där utges för att vara irländskt kött genom missledande och olämplig märkning? Kommer kommissionen att undersöka denna fråga? Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (29 januari 1999) Kommissionen känner inte till de uppgifter frågeställaren hänvisar till. I artikel 2 i rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel(1) fastställas att märkningen av livsmedel inte får vara sådan att den på ett avgörande sätt skulle kunna vilseleda köparen, i synnerhet om livsmedlens ursprung eller härkomst. Medlemsstaternas kontrollmyndigheter har ansvar för att se till att dessa bestämmelser efterlevs. I detta fall är det de irländska kontrollmyndigheterna som skall genomföra en undersökning. (1) EGT L 33, 8.2.1979.
1.

Enligt artikel 58.1 i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare kan medlemsstaterna besluta att tillämpa systemet med samlat gårdsstöd på regional nivå till den 1 augusti året före det år då systemet med samlat gårdsstöd tillämpas. Kommissionen känner i nuläget inte till exakt under vilka förhållanden som medlemsstaterna kommer att tillämpa systemet med samlat gårdsstöd på regional nivå. Kommissionen kan i nuläget inte heller ange det förväntade stödet per hektar för de nya medlemsstaterna. Övergångssystemet för enhetlig arealersättning definieras som den totala budgeten för direktstöd under ett år delat med den stödberättigade arealen. Varken de nationella anslagen eller de stödberättigade arealerna inom systemet för enhetlig arealersättning har fastställts än.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/188

(2004/C 84 E/0228)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0261/04

frånBaroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(3 februari 2004)

Ämne: Spanskt förbud mot motorcyklar som drar släpvagn/påhängsvagn

Kan kommissionen bekräfta att det i Spanien finns ett förbud mot att motorcyklar drar släpvagn/påhängsvagn? Strider ett sådant förbud mot EU-lagstiftning, vad avser bl.a. transport och fri rörlighet? Vilka åtgärder avser kommissionen vidta om så är fallet?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 mars 2004)

Kommissionen kan informera parlamentsledamoten om att Europaparlamentets och rådets direktiv 97/24/EG av den 17 juni 1997 om vissa komponenter och egenskaper hos två- eller treh juliga motorfordon (1) införlivades med spansk lagstiftning under 1997 och 1998. I denna medlemsstat blev det då möjligt att ta in och registrera två- eller treh juliga motorfordon (motorcyklar) med anordning för släpvagn eller påhängsvagn. Men enligt den allmänna fordonsförordningen var det fortfarande förbjudet att köra motorcykel med släp.

Eftersom totalförbudet mot att köra motorcykel med släp kunde utgöra ett hinder mot den fria rörligheten inledde kommissionen 1998 ett överträdelseförfarande mot Spanien på grundval av artikel 226 i EG-fördraget för brott mot artiklarna 18, 28 och 49 om fri rörlighet för personer och varor och fritt tillhandahållande av tjänster. Förfarandet har nu kommit till Europeiska gemenskapernas domstol (mål C-197/02).

Helt nyligen, den 21 november 2003, antog de spanska myndigheterna det kungliga dekretet 1428/2003, om godkännande av den allmänna trafikförordningen som är en tillämpning och utveckling av hela texten i lagen av den 2 mars 1990 om trafik, framförande av motorfordon och vägtrafiksäkerhet. Denna nya allmänna trafikförordning trädde i kraft den 23 januari 2004 och upphävde totalförbudet mot att köra motorcyklar med släp i Spanien.

Kommissionen vill påpeka att artikel 12 i den nya förordningen tillåter motorcyklar med släpvagn eller påhängsvagn om släpet inte överstiger 50 procent av dragfordonets vikt. Dessutom gäller vissa villkor för att få köra med släp: det måste ske under dagtid och under förhållanden som garanterar god sikt, den tillåtna hastigheten måste sänkas med 10 procent och släpen får under inga omständigheter transportera personer.

Men också detta förbud kommer att hävas i och med den pågående ändringen av den allmänna fordonsförordningen.

(1) EGT L 226, 18.8.1997.