ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3532/02

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(10 december 2002)

Ämne: Budgetunderskott med ovanliga egenskaper

I sitt svar till min fråga E-3043/02(1) anger kommissionen att dess tillsyn av budgeten endast gäller offentliga utgifter i dess helhet och inte enskilda budgetposter eller sektorer.

Detta är självklart, vilket även framgår av frågan. Inte nog med att denna lämnas obesvarad och därmed även den explicita frågan om vilken betydelse detta sektorsunderskott har för budgetunderskottet för den offentliga sektorn som helhet väljer kommissionen i sitt svar att införa nya begrepp vilka reser ytterligare frågor.

Kan kommissionen därför förtydliga vad den menar med budgetunderskott med ovanliga egenskaper som medför risk för att de övergripande budgetmålen inte efterlevs?

Kan kommissionen förklara var gränsen går för att bestämma när offentliga utgifter utanför budgeten skall betraktas om ovanliga?

Kommissionen hävdar vidare att ovannämnda underskott tycks ha uppkommit som ett led räkenskapssystemet för offentliga utgifter och inte i det nationella räkenskapssystemet som bygger på ENS 95. Någon beräkning av detta underskott i enlighet med det nationella räkenskapssystem som kommissionen själv hänvisar till anges dock inte.

Jag vill påminna om att de omräkningar som eventuellt måste göras faller på tillsynsmyndigheten och inte på frågeställaren.

(1) EGT C 155 E, 3.7.2003, s. 78.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(21 januari 2003)

I sin skriftliga fråga hänvisar parlamentsledamoten uttryckligen till kommissionens svar på hans tidigare skriftliga fråga E-3043/02.

I det skriftliga svaret på fråga E-3043/02 sa kommissionen att kommissionens övervakningsuppgift är inriktad på att bedöma den offentliga sektorns finanser som helhet och inte på att granska enskilda sektorer inom dessa finanser, såvida inte en sådan sektor uppvisar sådana särdrag att målen för de offentliga finanserna som helhet äventyras. Parlamentsledamoten vill att kommissionen skall förtydliga vad som menas med särdrag. Som parlamentsledamoten känner till varierar den offentliga sektorns struktur väsentligt mellan medlemsstaterna (vissa medlemsstater är förbundsstater, andra har autonoma regioner med betydande befogenheter osv.). Därför är det omöjligt att ge en allmän definition av ordet särdrag. Vid övervakningen av de offentliga finanserna måste kommissionen emellertid ta särskild hänsyn till utvecklingen i varje enskild byggsten eller sektor i den offentliga sektorn som kan äventyra eller göra det svårare att uppnå de budgetmål som har uppställts för den offentliga sektorn som helhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3560/02

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(12 december 2002)

Ämne: Förslaget om att införa artikel 23 i Hong Kongs lagstiftning

I september 2002 lade regeringen i Hong Kong fram kontroversiell lagstiftning med beteckningen artikel 23. Den föreslagna lagen förefaller vara skriven efter direkta påtryckningar från Folkrepubliken Kina och är betydligt mer restriktiv och hårdare än vad som föreskrivs i grundlagen. Uppenbarligen innebär lagen om den införs att Hong Kong måste förbjuda varje organisation som Kina anser vara en säkerhetsrisk. Alla grupper som består av avhoppare, inbegripet organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter, aktivister för demokrati, katoliker och Falun Gong samt enskilda personer kommer att beröras. Detta strider mot Hong Kongs självständighet och principen om ett land, två system. Den föreslagna lagen skulle uppenbarligen också medföra omfattande begränsningar för medierna i Hong Kong när det gäller offentliggörande av information om den kinesiska centralregeringen i Peking.

Vad känner kommissionen till i denna fråga? Vilka initiativ har kommissionen tagit eller avser att ta för att förhindra genomförandet av artikel 23? Vilka åtgärder har kommissionen rent allmänt vidtagit eller avser att vidta för att förmå regeringen i Hong Kong att behålla principen om ett land, två system, en princip som de kinesiska myndigheterna lovade att behålla i Hong Kong under 50 år efter det att Hong Kong överlämnades till Kina 1997? Vilka åtgärder har vidtagits eller kommer att vidtas för att de grundläggande mänskliga rättigheterna, och i synnerhet yttrandefriheten, religions- och trosfriheten, föreningsfriheten och rätten till fredliga demonstrationer skall respekteras?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 januari 2003)

Kommissionen följer noggrant det samråd som Hongkongs regering den 24 september 2002 inledde för att genomföra artikel 23 i grundlagen.

Kommissionen förstår också frågans betydelse och politiska känslighet för hela Kina. Eftersom samrådsdokumentet är allmänt hållet kan en korrekt bedömning av de sannolika effekterna för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, inbegripet religionsfriheten, emellertid först göras när lagförslaget läggs fram för det lagstiftande rådet. Detta torde ske i februari 2003. Under tiden bevakar unionen frågan och kommer starkt uppmana Hongkongs regering att beakta Hongkongbefolkningens åsikter.

Än så länge anser kommissionen, vilket den också framfört i sin femte årsrapport om Hongkong, som antogs den 5 augusti 2002, att principen om ett land och två system fortfarande fungerar ganska bra och att rättsstaten, de mänskliga rättigheterna, de medborgerliga friheterna och ett fritt och öppet samhälle i allmänhet bevarats i Hongkong.

I rapporten medges dock att det faktiska genomförandet av dessa principer gett upphov till viss debatt och osäkerhet, framför allt när det gäller artikel 23. Kommissionen kommer därför att fortsätta sin noggranna bevakning av utvecklingen i detta hänseende.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2822/02

från Angelika Niebler (PPE-DE) till kommissionen

(8 oktober 2002)

Ämne: Ansökningshandlingarna för EU-programmet Ungdom

Syftet med EU-programmet Ungdom är att främja det europeiska ungdomssamarbetet.

1. Är kommissionen medveten om att ansökningshandlingarna inklusive förklaringar till delprogram 1 ungdomsutbyten i åtgärdsprogrammet omfattar mer än 40 sidor?

2. Håller kommissionen med om att det stora sidantalet gör ansökningen oerhört byråkratisk och onödigt försvårar ungdomsutbytet, eftersom eventuella intresserade avskräcks på förhand?

3. Vad ämnar kommissionen göra för att ansökningshandlingarna i framtiden skall vara kortare och lättare att använda?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(22 november 2002)

EU-programmet Ungdom sköts av nationella kontor i de 30 länder som deltar i programmet. Kommissionen vägleder och kontrollerar programmets genomförande: den fastställer prioriteringarna, målen och kriterierna och övervakar programmets image, uppföljning och utvärdering.

Vad beträffar urvalskriterier, -regler och -förfaranden har kommissionen fastställt riktlinjer för detta decentraliserade genomförande. Dessa finns beskrivna i en ansökningshandledning och i en standardmall till blanketten för ansökan om bidrag till alla programmets fem områden och finns tillgängliga på Generaldirektoratet för utbildning och kulturs webbplats. De nationella kontoren kan i viss utsträckning anpassa dem till de nationella villkoren för programmets genomförande.

Den mall till blanketten för ungdomsutbyten (område 1) som kommissionen rekommenderade år 2002, innehåller tretton sidor (varav en sida med en översikt av bestämmelser för att få gemenskapsbidrag). Blanketterna för de övriga områdena har i genomsnitt tretton sidor för Europeiska volontärtjänsten (område 2), nio för Ungdomsinitiativ (område 3) och femton för Stödåtgärder (område 5).

Kommissionen är medveten om behovet av att upprätthålla en god jämvikt mellan de potentiella mottagarnas arbetsinsats och mängden upplysningar som krävs för en sund ekonomisk förvaltning av de projekt som samfinansieras med gemenskapsmedel. Kommissionen gjorde därför stora ansträngningar för att förenkla ansökningshandledningen och standardblanketterna då de uppdaterades år 2002. Ett system av fasta belopp har till exempel införts i stor utsträckning i alla ungdomsaktiviteter och förenklar på så sätt budgetavsnitten i blanketterna för ansökan om bidrag.

Vid uppdateringen av blanketterna som ska användas år 2003, fortsätter kommissionen sina ansträngningar att förenkla blanketterna och göra dem mer användarvänliga samtidigt som man respekterar principerna om en sund ekonomisk förvaltning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3628/02

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(16 december 2002)

Ämne: Byggande av museum i Rizaris-parken

Efter det att kulturministeriet gjort en särskild framställan till det grekiska parlamentet har Rizaris-parken (som är ett av de sista grönområdena i Aten) upplåtits till Goulandrisstiftelsen och den skall där bygga ett museum för modern konst. Detta innebär att man kringgår ett tidigare motsatt beslut i högsta förvaltningsdomstolen.

Kan kommissionen mot bakgrund av att bygget omfattar mer än 6 000 kvm ange om det har gjorts någon miljökonsekvensbedömning eller bedömning av inverkan på miljön i enlighet med direktiv 97/11/EG(1)?

(1) EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(29 januari 2003)

Enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1), ändrat genom direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(2), skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för krav på tillstånd och en bedömning av deras påverkan innan tillstånd ges. Dessa projekt anges i artikel 4, med hänvisning till bilagorna I och II till direktivet.

Uppförande av muséer ingår emellertid inte i någon av bilagorna till direktiv 85/337/EEG, som därför inte är tillämpligt i detta fall. Detta är en fråga för de grekiska myndigheterna, som bär hela ansvaret för att besluta om hur detta projekt skall bedömas i förhållande till gällande grekisk lagstiftning.

(1) EGT C 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3832/02

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(9 januari 2003)

Ämne: Övervakningen av Atens particentral för kött, Rentis

Ett veterinärmedicinskt övervakningsorgan inspekterade fredagen den 6 december den grekiska particentralen för kött, Rentis. En liknande inspektion gjordes den 1417 januari 2002. Kan kommissionen berätta vad inspektörerna kommit fram till i fråga om de hygienbestämmelser som gäller för centralen och om de är nöjda med hur arbetet med att bygga den nya köttparticentralen framskridit? Regeringen lovade ju utgående från resultaten från en tidigare inspektion att bygga en ny central.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(21 mars 2003)

Detta besök vid partihallen Rendi var det tredje besöket som representanter för kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor avlagt under 2002.

Trots vissa förbättringar konstaterades att många problem kvarstår. Arbetet med att bygga en ny partihall har inte påbörjats ännu.

Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor har skickat utkastet till rapport till de grekiska myndigheterna som ombes lämna synpunkter och ange vilka korrigeringsåtgärder som föreslås. När svaret mottagits, kommer rapporten att färdigställas och på vanligt sätt skickas till Europaparlamentet och läggas ut på webbplatsen för GD Hälsa och konsumentskydd.

Med anledning av resultaten av kontrollbesöket i december 2002 höll kommissionens representanter den 21 februari 2003 ett möte med de grekiska myndigheterna för att diskutera situationen i fråga om partihallen Rendi. Kommissionens representanter betonade hur viktigt det är att bristerna åtgärdas snarast möjligt. De grekiska myndigheterna konstaterade att åtgärder krävs och förklarade att de avser att se till att situationen förbättras före slutet av juni 2003. Ett formellt svar från de grekiska myndigheterna förväntas före slutet av april 2003, med en detaljerad tidtabell för de korrigeringsåtgärder som kommer att vidtas med beaktande av rekommendationerna från kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor. Kommissionen beslutar sedan om uppföljningsåtgärder mot bakgrund av detta svar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3879/02

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(10 januari 2003)

Ämne: Lansering av märkningen Hecho en Málaga

Märkningen Hecho en Málaga (tillverkat i Malaga) är ett projekt som tagits fram av en stiftelse och en förening för unga konstnärer och hantverkare i den spanska provinsen Malaga. Denna märkning syftar till att främja saluföringen av hantverksprodukter från Malaga.

Initiativet, som skall ge en impuls åt hantverksmarknaden i provinsen, har nyligen offentliggjorts och inbegriper åtgärder för att ta fram en kulturell referensram för export av konst från Malaga till olika delar av Spanien, Europa och den övriga världen.

Kan kommissionen uppge vilka gemenskapsstöd man kan räkna med för detta initiativ till förmån för konst från Malaga för att befästa den verksamhet som nyligen inletts och hjälpa de unga konstnärerna och hantverkarna från Malaga att skapa sig en framtid inom den särskilda konstart de valt att ägna sig åt?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(7 februari 2003)

Det projekt som parlamentsledamoten nämner i sin fråga skulle kunna medfinanseras genom strukturfonderna inom ramen för det integrerade operativa programmet för regionen Andalusien för perioden 20002006.

Kommissionen påminner parlamentsledamoten om att det, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, är en fråga för medlemsstaten att välja ut konkreta projekt som kan komma ifråga för en sådan medfinansiering, vilket skall ske på grundval av de urvalskriterier som fastställts i programplaneringsdokumenten. Det lämpligaste tillvägagångssättet vore alltså att uppmana den stiftelse och förening för unga konstnärer och hantverkare som står bakom initiativet att vända sig till Dirección General de Fondos Europeos de la Consejería de Economía y Hacienda de la Junta de Andalucía för ytterligare upplysningar. Deras adress är följande: Isla de la Cartuja, Edificio Torretriana, 5a planta, 41071 Sevilla.

Samtidigt finanserar kommissionen projektet Prodecom, inom ramen för ramprogrammet Euromed Héritage II. Syftet med detta projekt är att genom märkning av produkterna med beteckningen lokal kulturprodukt (produit culturel de développement) göra originella hantverksprodukter av hög kvalitet bättre kända och härigenom främja kulturarvet inom konst och hantverk i EuropaMedelhavsområdet. Detta projekt är på sikt avsett att underlätta avsättningen av dessa hantverksprodukter i Europa och resten av världen. Samordningen av projektet sköts av Chambre des Beaux Arts de Méditerranée (59, rue Cambronne 75015 Paris. mailto:ch.beaux.arts@wanadoo.fr).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2754/02

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(1 oktober 2002)

Ämne: Illegal invandring

För 11 månader sedan meddelade Grekland och Turkiet att de båda länderna hade nått en överenskommelse om att samordna och på nytt ta itu med problemet med alla de illegala invandrare som via den turkiska kusten tar sig in i Grekland. Med anledning av detta har den grekiska regeringen köpt 12 nya patrullfartyg för att förbättra övervakningen av Egeiska havet. Enligt uppgifter i grekisk press har inget av dessa fartyg ännu tagits i bruk eftersom de inte anses vara sjödugliga. Det är i sammanhanget värt att påpeka att havsområdet kring ön Lesbos (som omfattar en stor del av norra Egeiska havet och är ett område genom vilket tusentals illegala invandrare tar sig in i EU varje år) för närvarande övervakas av endast två patrullfartyg, eftersom det tredje fartyget som myndigheten vid Lesbos hamn har till sitt förfogande ständigt uppvisar tekniska problem och när det kommer till kritan tydligen är helt odugligt.

Hur stora är de gemenskapsbelopp som Grekland sammanlagt erhållit under de senaste tre åren för att uppgradera sina möjligheter att övervaka Egeiska havet? Känner kommissionen till vad de grekiska myndigheterna använt dessa pengar till? Erhåller länsförvaltningarna på de egeiska öarna gemenskapsstöd för att sända tillbaka de illegala invandrarna till Turkiet och därifrån vidare till sina ursprungsländer? Har de grekiska myndigheterna tillställt kommissionen den fullständiga versionen av den grekisk-turkiska överenskommelsen om återvisning av illegala invandrare? Sammanlagt hur många illegala invandrare har sänts tillbaka från Grekland till Turkiet och därifrån vidare till sina ursprungsländer under de senaste 11 månaderna? Förfogar kommissionen över exakt information angående vad som hänt efter införskaffandet av de 12 nya fartygen som fortfarande inte tagits i bruk? Har de grekiska myndigheterna meddelat kommissionen något om eventuella planer på ytterligare fartygsköp?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(3 december 2002)

De tio patrullfartyg med tillhörande utrustning som köptes in för Grekland delfinansierades med 9 340 000 euro från programmet Interreg II. Enligt Greklands ekonomi- och finansministerium används alla fartygen maximalt och inget har tagits ur drift. Tvärtom lär varje fartyg utnyttjas under mycket långa tidsperioder, även på Lesbos.

Prefekturerna för Egeiska öarna har inte fått några gemenskapsbidrag för att hantera migrationsflöden eller återsända illegala invandrare till Turkiet.

Grekiska myndigheter har inte översänt återtagandeavtalet med Turkiet till kommissionen. Detta avtal är ännu inte i kraft, eftersom ratificering pågår i båda ländernas parlament.

Kommissionen har inga uppgifter om hur många som återsänts från Grekland till Turkiet under de senaste 11 månaderna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2956/02

från María Rodríguez Ramos (PSE) till kommissionen

(15 oktober 2002)

Ämne: Tillämpning av skyddsklausulen på EU-import av konserverade satsumaklyftor med ursprung i Kina

I juni 2002 ansökte Konungariket Spanien, i enlighet med artikel 22 i förordning (EG) nr 2201/96(1), om att skyddsklausulen skulle tillämpas på import av konserverade satsumaklyftor eftersom gemenskapens marknad hade drabbats av allvarliga störningar till följd av importen från Kina.

I början av september 2002 översände de spanska myndigheterna uppgifter till Europeiska kommissionen för att komplettera den information som tillhandahållits i juni om den extrema situation som gemenskapsmarknaden drabbats av under de senaste månaderna.

Kan kommissionen förklara varför den varit så passiv med hänsyn till att det i artikel 22 i nämnda förordning fastställs att kommissionen i allvarliga situationer, vilket nu är fallet, skall vidta åtgärder senast tre dagar efter att meddelande mottagits?

(1) EGT L 297, 21.11.1996, s. 29.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 november 2002)

Som parlamentsledamoten väl känner till kan skyddsåtgärder mot medlemmar av världshandelsorganisationen (WTO) (som till exempel Kina) enbart vidtas i enlighet med WTO-åtaganden. Detta betyder att gemenskapen enbart kan handla i enlighet med WTO-lagar i detta ärende. Ett av dessa krav är att det åligger varje medlemsstat att lägga fram en akt med tillräckliga uppgifter om karaktären och storleken på handelsstörningarna och om de negativa effekterna för de berörda gemenskapsproducenterna.

De uppgifter som Spanien hittills har presenterat har tyvärr inte motsvarat de krav som ställs av WTOs och gemenskapens lagar. Kommissionen har ett nära samarbete med Spanien och har belyst vilka delar som måste kompletteras för att uppnå denna standard och kommer snabbt att gå igenom alla ytterligare uppgifter som tillhandahållits. Parlamentsledamoten kan vara förvissad om att kommissionen inte kommer att tveka att föreslå lämpliga åtgärder, om det är rättsligt motiverat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3668/02

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(18 december 2002)

Ämne: Orsaken till tankfartyget Prestiges förlisning

Enligt nyheter från Lloyd's list av den 25 november 2002 hade ett annat fartyg, samma dag som tankfartyget Prestige förliste, förlorat sin last i havet. Lasten bestod av 200 timmerstockar, var och en av dem 17 meter långa.

Enligt Lloyd's list är det tänkbart, eftersom det stormade så på havet den dagen, att Prestige träffades av en eller flera av de här timmerstockarna, att det blev ett hål i fartygsbogen på grund av detta och att detta skulle ha föranlett förlisningen.

Har kommissionen undersökt denna möjlighet, dvs att ett annat fartyg skulle ha förlist tidigare och att detta skulle ha lett till Prestiges förlisning, och att denna alltså skulle ha samband med den föregående?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(7 februari 2003)

Den 13 november 2002 hamnade oljetankern Prestige i en storm under sin färd från Lettland till Singapore och begärde hjälp efter att ha fått en stor läcka på styrbordssidan av skrovet. Besättningen rapporterade senare att skeppet hade fått slagsida efter att de hade hört en smäll, som lät som om fartyget hade krockat med något flytande föremål.

Även om kommissionen har tagit del av den artikel som citeras av parlamentsledamoten vill den betona att det inte är kommissionens uppgift att fastställa orsakerna till Prestiges skeppsbrott. Denna uppgift tillkommer de behöriga myndigheterna i de medlemsstater som har berörts av denna katastrof.

Kommissionen följer emellertid särskilt forskningen om orsakerna till denna katastrof. Den är också delaktig, som observatör, i den för detta syfte särskilt inrättade granskning som American Bureau of Shipping (Prestiges klassificeringssällskap) gör på uppdrag av den internationella sammanslutningen för klassificeringssällskap. Kommissionen har också kontakt med de nationella myndigheterna i Bahamas, Spanien och Frankrike som har inlett undersökningar.

Med tanke på den granskning som Europaparlamentets utskott för regionalpolitik, transport och turism avser genomföra under mars månad 2003 kommer kommissionen att skicka en delrapport till Europaparlamentet om de uppgifter den har om denna olycka.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3450/02

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(6 december 2002)

Ämne: Uran i dricksvatten

Kan kommissionen förklara varför det saknas parametervärden för uran 238 såväl i EU:s som i WHO:s riktlinjer, och finns det några belägg för fysiska biverkningar för människor eller djur av att inta uran 238?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(31 januari 2003)

I samband med förhandlingarna om och antagandet av rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten(1), uppnåddes enighet om att skilja mellan kemisk toxicitet och radiotoxicitet för uranium och att bara bibehålla radiotoxiciteten. Det har fastställts ett parametervärde för den samlade vägledande dosen.

Detta låg i linje med med Världshälsoorganisationens (WHO) slutsatser, enligt vilka det inte finns tillräckliga studier av kemisk toxicitet för uran på lång och kort sikt, samt med att ett vägledande värde för uran i dricksvatten inte kunde fastställas vid den tidpunkten. När WHO har fastställt vägledning på grundval av ytterligare information kommer kommissionen att lägga fram det nödvändiga förslaget till ändring av direktivet inom ramen för översynen vart femte år enligt artikel 11.1 i direktivet.

(1) EGT L 330, 5.12.1998.