ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2016/98

från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen

(30 juni 1998)

Angående: Leveranser av höganrikat uran till FRM II-reaktorn

Tyvärr har de frågor som ställdes i den skriftliga frågan E-1113/98(1) inte alls blivit besvarade. Var god och besvara de återstående frågorna:

1. Förhåller det sig faktiskt så att det höganrikade uranet endast är avsett för användning i FRM II-reaktorn och att en vidarebefordran av detta inom Tyskland eller Europeiska unionen är förbjuden?

2. Med vilken motivering accepterar EU rättigheter för Ryssland när det gäller samtycke i förväg vad beträffar höganrikat uran, medan USA inte medges samma rättigheter?

3. Hur långt har man kommit i samtalen (formellt eller informellt) mellan EU och Ryssland om ett separat nukleärt ramavtal?

4. Har rådet givit mandat till officiella förhandlingar om ett sådant avtal? Om detta är fallet, när och med vilket innehåll?

5. Vilka konsekvenser skulle ingåendet av ett ramavtal mellan EU och den ryska regeringen få för giltigheten hos det tysk-ryska avtalet? Skulle Ryssland behålla sina rättigheter när det gäller samtycke i förväg för användning och vidareleverans av de 1,2 tonnen höganrikat uran till FRM II?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(24 juli 1998)

1. Höganrikat uran är endast avsett för användning vid forskningsreaktorn i München (FRM-II). Bearbetning till bränsle kan dock ske i Frankrike eller Förenade kungariket. Vidarebefordran av höganrikat uran är ett mycket speciellt förfarande och omvandlingen är därför i likhet med användningen i praktiken begränsad i gemenskapen.

Parlamentsledamoten hänvisas i detta sammanhang till den gemensamma policyförklaring som antogs av Europeiska atomenergigemenskapens utrikesministrar den 20 november 1984 (offentliggjord som Internationella atomenergiorganets (IAEA) dokument nr INFCIRC/322). Avtalet mellan Tyskland och Ryska federationen måste vara förenligt med den förklaringen, även med bestämmelserna om användning av materialet i fråga. Som redan angivits i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga nr E-1113/98 har kommissionen slagit fast att det inte finns några bestämmelser i avtalet som i praktiken hindrar tillämpningen av Euratomfördraget. Detta gäller även kravet på fri rörlighet för kärnmaterial inom gemenskapen.

2. Samarbetsavtalet mellan Euratom och Förenta staterna om fredling användning av kärnenergi innehåller också bestämmelser om samarbete om plutonium och höganrikat uran (bilaga A till avtalet). Detta samarbete är även specifikt vad anläggningarna beträffar. Det är därför i allmänhet klart hur samarbetet skall gå till och i vilka anläggningar i gemenskapen som omvandlingarna kan genomföras.

3.-5. Informella sonderande överläggningar om ett allmänt ramavtal på kärnområdet pågår, men kommissionen har inte lagt fram något förslag för rådet. Konsekvenserna av ett sådant avtal kan inte förutses förrän avtalet är klart.

(1) EGT C 354, 19.11.1998, s. 65.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3092/98

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) och Pedro Marset Campos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Försening i utbetalning av finansiella medel för programmet Leader 1

Jordbruksutvecklingscentret "La Montaña" är en korporation i kommunen Cocentaina (Alicante-Spanien), som har deltagit aktivt i utvecklingen av programmet Leader 1.

Centret har beviljat diverse subventioner för projekt, nu avslutade, i de närliggande jordbruksområdena. Trots tiden som förlöpt, dels sedan "La Montaña" beviljade dessa subventioner 1994, dels sedan de subventionerade projekten avslutades, har emellertid förmånstagarna ännu inte erhållit de fullständiga subventionsbelopp som beviljats dem.

Anledningen till denna försening, enligt vad jordbruksutvecklingscentret "La Montaña" anger till förmånstagarna, är att man ännu inte mottagit det fullständiga beloppet från Europeiska unionen.

Emellertid uppgav ansvariga ministrar vid det spanska jordbruksministeriet (medlare mellan EU och jordbruksutvecklingscentret "La Montaña") till förmånstagarna att utbetalningen av en del av fonderna var beroende av ett beslut i spanska revisionsrätten.

Inför denna situation av försvarslöshet hos de sista länkarna i kedjan i programmet Leader ställs följande frågor:

1. Känner kommissionen till förseningar i den slutgiltiga utbetalningen av finansiella medel i programmet Leader?

2. Vilka åtgärder kan kommissionen vidta, i betraktande av den förlöpta tiden, för att den totala summan av subventionen skall kunna likvideras med medel för programmet Leader?

3. Kan kommissionen informera om uppföljningen av dessa situationer?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(28 oktober 1998)

Kommissionen har uppmanat den berörda medlemsstaten att inkomma med uppgifter om de förhållanden som påtalas av ledamöterna. Den avser att meddela dem resultatet av efterfrågningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1683/98

från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Angående: Användningen av Phare-medel i Slovenien

Samarbete inom utbildningen är ett av de viktigaste samarbetsformerna på gräsrotsnivå mellan unionen och de länder som ansöker om medlemsskap i unionen.

Jag frågar därför kommissionen: Hur mycket och en hur stor andel av de för Slovenien avsedda Phare-medlen användes för detta ändamål 1997?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1974/98

från Freddy Blak (PSE) till kommissionen

(30 juni 1998)

Angående: Avlivning av husdjur i Grekland

Under sommarmånaderna tar många turister i Grekland hand om hundar och katter. När turisterna lämnar Grekland är det vanligt att dessa djur avlivas. Jag har insett att detta ofta sker på ett grymt och inhumant sätt. På ön Thasos lägger man ut dödligt gift. Den lokala befolkningen känner till denna ritual och håller därför sina egna djur inomhus medan den här processen pågår. På Kreta lägger man ut föda blandad med glassplitter, vilket vållar de herrelösa hundarna och katterna en oerhört smärtsam död. Är den här problemställningen bekant för kommissionen?

Har kommissionen någon möjlighet - och har kommissionen tagit några initiativ till - att främja spridandet av humanare avlivningsmetoder?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 september 1998)

Kommissionen är medveten om det problem lösdrivande husdjur innebär i vissa turistorter i Grekland. Dessa djur matas och pysslas ofta tillfälligt om av turister under sommaren, och när semestersäsongen är över utgör de ett allvarligt problem för de lokala myndigheterna.

Trots att gemenskapen har lagstiftat för att skydda välbefinnandet hos husdjur och försöksdjur, ligger ansvaret för sällskapsdjur fortfarande på medlemsstaterna.

Därför kan inte kommissionen föreslå någon lagstiftning på området för dödshjälp för lösdrivande sällskapsdjur.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2106/98

från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: Kränkningar av EU:s regler

Wind-Enel utnämndes i ett anbudsförfarande till tredje aktör inom mobiltelefonsektorn och besegrade därmed konkurrenterna Pcenne och Telon.

Wind är ett italienskt-franskt-tyskt kolossalföretag som bildades i november förra året på initiativ av Enel (51 %), Deutsche Telekom (24,5 %) och France Telecom (24,5 %), och som har åtta miljoner kunder och en omsättning på 10 000 miljarder.

Meddelandet från Enels verkställande direktör Tatò om ökningen av Winds kapital från 600 till 2 500 miljarder ger anledning till en rad frågor om de metoder som används av det italienska energiföretaget Enel, som har monopol i landet. Hittills har man hävdat att Enel inte skulle använda sina pengar till annat än infrastruktur. För att behålla sin andel på 51 % bör bolaget betala ut cirka 1 000 miljarder och detta belopp kan knappast användas endast till infrastruktur. Risken finns att Enel använder den vinst som garanteras av energimonopolet till finansiering av olika slags affärsverksamhet, vilket strider mot såväl den nationella lagstiftningen som gemenskapsdirektiven.

Är kommissionen medveten om ovanstående och vad har den i så fall för avsikt att göra i denna fråga?

Svar från Karel Van Miert på kommissionen vägnar

(16 september 1998)

Kommissionen känner till företaget ENEL:s investeringar i konsortiet WIND. Dessa investeringar är ett tecken på en trend som kan iakttas i flera medlemsstater. Denna trend återspeglar den diversifieringsprocess som de nuvarande monopolföretagen för produktion av elenergi påbörjat och som syftar till att ersätta det eventuella vinstbortfall som uppstår till följd av det gradvisa införandet av konkurrens på elmarknaden med framtida inkomster från andra branscher.

Att handla på detta vis strider inte mot gemenskapsbestämmelserna. Inte i något av gemenskapsdirektiven på telekommunikationsområdet krävs det av medlemsstaterna att de skall förbjuda företag som har exklusiva eller särskilda rättigheter i andra branscher än telekommunikationsbranschen att investera i denna bransch med hjälp av medel som kommer från den del av företagets verksamhet där det har monopol. I dessa direktiv föreskrivs enbart att dessa företag skall redovisa sina olika verksamhetsområden separat, det vill säga skilja på tillhandahållande av taltelefoni och telenät å ena sidan och övrig verksamhet å andra sidan.

I det aktuella fallet iakttogs detta krav, eftersom WIND är ett företag som i rättslig mening är fristående från ENEL och som även har andra aktieägare. De finansiella och affärsmässiga relationerna mellan de två företagen är följaktligen tillräckligt överblickbara för att myndigheterna skall kunna ingripa om konkurrensreglerna skulle överträdas.

En tillräcklig tillsyn kan hursomhelst säkerställas såväl genom de nationella myndigheter som har ansvar för att reglera telekommunikations- och energibranscherna som genom konkurrensmyndigheterna, utan att detta påverkar de åtgärder som kommissionen kan komma att vidta vid överträdelser av gemenskapsbestämmelserna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2265/98

från Miguel Arias Cañete (PPE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: EUGFJ-garantisektionen i Finland, 1995

Kan kommissionen ange det totalbelopp som via EUGFJ-garantisektionen betalades ut till Finland 1995, och samtidigt ange:

- fördelningen per kapitel (jordbruksgrödor, socker, spånadsväxter och silkesmaskar, andra vegetabiliska sektorer eller produkter, produkter inom vinsektorn, tobak, mjölk och mjölkprodukter, nötkött, fårkött och getkött, griskött, ägg och fjäderfäkött, andra åtgärder till stöd för animaliska produkter, bidrag för förädlade jordbruksprodukter, bidrag i samband med livsmedelshjälp från gemenskapen, utdelning av jordbruksprodukter till de sämst ställda inom gemenskapen, kompletterande åtgärder, åtgärder för landsbygdsutveckling kopplade till marknadernas funktion, övriga åtgärder, inkomststöd samt Europeiska garantifonden för fisket)?

- fördelningen per stödtyp (exportbidrag, kompensatoriskt prisstöd, arealbidrag, kreatursbidrag, orienteringsbidrag, stöd till privat lagerhållning, uttag ur produktion och liknande åtgärder, kompensationsbelopp, kompletterande åtgärder i samband med översynen av den gemensamma jordbrukspolitiken samt utgifter för offentlig lagerhållning)?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2251/98, E-2252/98, E-2253/98, E-2254/98,E-2255/98, E-2256/98, E-2257/98, E-2258/98, E-2259/98, E-2260/98, E-2261/98, E-2262/98,E-2263/98, E-2264/98 och E-2265/98 ingivna av Franz Fischler för kommissionen

(1 september 1998)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 050 , 22/02/1999 s. 0060



SKRIFTLIG FRÅGA E-1637/98 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (29 maj 1998) Angående: Mobil och trådlös kommunikation Mot bakgrund av kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén "Om den vidare utvecklingen av mobil och trådlös kommunikation i Europa - Utman-ingar och val för Europeiska unionen"KOM(97) 217 och kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén Strategi och riktlinjer för den vidare utvecklingen av mobil och trådlös telekommunikation (UMTS) - Slutsatser från det öppna samrådet och förslag till skapande av ett gynnsamt utvecklingsklimat KOM(97) 513 undrar jag följande: Kan kommissionen säkerställa att en enhetlig strategi för UMTS tillämpas på gemenskapsnivå i kommissionens samarbete med medlemsstaterna samt med berörda organisationer på europeisk och internationell nivå, och att alla viktiga aktörer inom den industriella sektorn deltar i harmoniseringen, så att producenternas och aktörernas intressen försvaras och de immaterialrättsliga problemen minimeras?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2262/98

från Miguel Arias Cañete (PPE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: EUGFJ-garantisektionen i Grekland, 1986-1995

Kan kommissionen ange det totalbelopp som via EUGFJ-garantisektionen betalades ut till Grekland under perioden 1986-1995, och samtidigt ange

- fördelningen per kapitel (jordbruksgrödor, socker, spånadsväxter och silkesmaskar, andra vegetabiliska sektorer eller produkter, produkter inom vinsektorn, tobak, mjölk och mjölkprodukter, nötkött, fårkött och getkött, griskött, ägg och fjäderfäkött, andra åtgärder till stöd för animaliska produkter, bidrag för förädlade jordbruksprodukter, bidrag i samband med livsmedelshjälp från gemenskapen, utdelning av jordbruksprodukter till de sämst ställda inom gemenskapen, kompletterande åtgärder, åtgärder för landsbygdsutveckling kopplade till marknadernas funktion, övriga åtgärder, inkomststöd samt Europeiska garantifonden för fisket)?:

- fördelningen per stödtyp (exportbidrag, kompensatoriskt prisstöd, arealbidrag, kreatursbidrag, orienteringsbidrag, stöd till privat lagerhållning, uttag ur produktion och liknande åtgärder, kompensationsbelopp, kompletterande åtgärder i samband med översynen av den gemensamma jordbrukspolitiken samt utgifter för offentlig lagerhållning)?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2168/98

från Astrid Thors (ELDR) till kommissionen

(13 juli 1998)

Angående: Offentlighet och tillgång till dokument

I parlamentets resolution om lagstiftningsprogrammet för 1999 efterlystes att behövliga åtgärder skulle vidtas innan Amsterdamfördraget träder i kraft bl.a. angående reglerna om offentlighet och tillgång till dokument. Såsom det annonserats i kammaren och redogjorts för utskotten verkar en interinstitutionell arbetsgrupp kring detta.

Har arbetsgruppen kommit till klarhet om hur de berörda institutionernas register över dokument, särskilt kommissionens register (eller s.k. diarier) skall organiseras och hur avser kommissionen att dra gränsen mellan verkställande och lagstiftande aktiviteter?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(31 juli 1998)

Den arbetsgrupp som parlamentsledamoten hänvisar till bildades för att förbereda genomförandet av artikel 255 i Amsterdamfördraget.

Arbetsgruppen, som består av tjänstemän från kommissionen, parlamentet och rådet, har till uppgift att sammanfatta de olika frågorna inför det lagförslag som kommissionen enligt artikel 255 skall lägga fram. Denna informella grupp, vars arbete inte innebär något åtagande från de tre institutionernas sida, har inte gjort någon grundlig granskning av de två frågor som parlamentsledamoten nämner och kan därför ännu inte fastställa några riktlinjer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2070/98

från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen

(7 juli 1998)

Angående: "Hotline" för EU:s äldre medborgare

Inom alla gemenskapsregioner har äldre personer särskilda behov av hjälp, skydd och gemenskap. Många av de äldre gemenskapsmedborgarna kräver därför särskilda ansträngningar vad gäller vägledning inom många aspekter av livet i gemenskapen.

Eftersom dessa personer ibland är bosatta i andra medlemsstater än sina egna och med hänsyn till de gemenskapspolitiska områden som särskilt rör dem, bör denna grupp av medborgare förfoga över en möjlighet till direkt kontakt med de gemenskapsinstanser som kan hjälpa dem att lösa eventuella problem som uppstår i det dagliga livet.

Anser inte kommissionen därför att den borde verka för att en "hotline" inrättas för EU:s äldre medborgare där de kan ta upp frågor om de områden där gemenskapslagstiftningen inverkar på deras liv och i syfte att hjälpa dem att i enlighet med gemenskapslagstiftningen lösa de problem som de möter?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(10 september 1998)

För att säkerställa den ständiga dialogen med medborgarna och för att uppfylla behovet av god service och effektiv administration när det gäller kommunikation med allmänheten, upprättade kommissionen i juni 1994 en ny övergripande informationstjänst som heter Europe Direct.

Denna tjänst, som inleddes som ett försöksprojekt i augusti 1996, uppfyller behovet av allmän information om EU:s verksamhet, informerar de europeiska medborgarna om deras rättigheter inom den inre marknaden med hjälp av handböcker och informationsblad samt ger råd om praktiska problem som medborgarna dagligen ställs inför.

Europe Direct ger svar på EU:s alla officiella språk och vägleder medborgarna till den rätta informationskällan närmast dem.

Sedan 1996 har Europe Direct svarat på 20 000 frågor om EU:s verksamhet inbegripet tusentals socialförsäkringsfrågor om pension, äldre personers och funktionshindrades sociala rättigheter, beskattning och förmåner vid sjukfrånvaro och arbetslöshet.

Man kan kontakta tjänsten genom att ringa Europe Directs gratisnummer, som finns i varje medlemsstat, via Internetadressen http://europa.eu.int/citizens samt per brev och fax.

Eftersom Europe Direct tillhandahåller en fullständig informationstjänst för alla europeiska medborgare inbegripet äldre personer, anser kommissionen att det inte är nödvändigt att upprätta en separat informationstjänst enbart för äldre personer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1646/98

från Panayotis Lambrias (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Angående: Behovet av att harmonisera den grekiska lagstiftningen angående livsmedel med gemenskapslagstiftningen för bättre konsumentskydd

Av ett förslag som de grekiska behöriga myndigheterna lade fram nyligen framgår det att det förekommer stora förseningar i Grekland vad gäller införlivande av gemenskapsbestämmelserna om livsmedel i landets egna lagstiftning. Denna kännetecknas av bristande sammanhållning, ett faktum som förstärks av oenhetliga förfaranden och splittrade mekanismer i samband med de livsmedelskontroller som utförs.

Jag vill fråga kommissionen om den har för avsikt att vidta åtgärder för att främja genomförandet av direktiv 93/43/EEG(1) i Grekland. Direktivet handlar om livsmedelshygien i samband med framställning, transport och förvaring av livsmedel. Jag vill också fråga kommissionen om den har för avsikt att vidta åtgärder för att främja inrättandet av de instanser och strukturer som behövs i Grekland för att man skall kunna säkerställa de grekiska konsumenternas hälsa.

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(20 juli 1998)

Som ett led i kontrollen av tillämpningen av gemenskapslagstiftningen tillställde kommissionen Grekland i februari 1996 en skrivelser med formell underrättelse och i december 1996 ett motiverat yttrande, eftersom landet inte hade informerat kommissionen om eventuella åtgärder för att införliva direktiv 93/43/EEG om livsmedelshygien inom den fastställda tidsfristen. Eftersom kommissionen inte har mottagit den information som behövs för att kunna avgöra om direktivet i fråga har införlivats, har den nyligen beslutat att hänskjuta ärendet till EG-domstolen.

(1) EGT L 175, 19.7.1993, s. 11.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1767/98

från Gunilla Carlsson (PPE) till kommissionen

(5 juni 1998)

Angående: Kommissionens årliga rapport om unionens badstränder

Kommissionens årliga rapport om unionens badstränder offentliggjordes idag. I rapporten underkänns bland andra samtliga Stockholmsområdets badstränder.

Vilka motiv har kommissionen till att bedriva denna klassificeringsverksamhet? Anser kommissionen att kontroll av badstränder är en verksamhet som bäst sker på unionsnivå och att denna verksamhet stämmer överens med EG-fördragets artikel nummer 5 (fem) om subsidiaritet?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(2 juli 1998)

Den här rapporten offentliggörs varje år av kommissionen inför den kommande badsäsongen. Syftet är att informera allmänheten om badplatsernas kvalitet i olika medlemsstater under de föregående året.

Enligt rådets direktiv 76/160/EEG av den 8 december 1975 om kvaliteten på badvatten(1) är de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna (dvs. de lokala myndigheterna eller de som ansvarar för stränderna) skyldiga att utföra provtagningar och inspektera badplatserna under badsäsongen minst så ofta som det föreskrivs i direktivet (i allmänhet var fjortonde dag). Proverna analyseras sedan i laboratorier för att bestämma mängden av vissa föroreningsindikatorer (parametrar). I enlighet med subsidiaritetsprincipen överlåts utformningen av övervakningsprogrammen åt medlemsstaterna.

Kommissionens årliga rapport om badvattnets kvalitet offentliggörs i enlighet med artikel 13 i direktiv 76/160/EEG av den 8 december 1975, ändrad genom artikel 3 i rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön(2), där medlemsstaterna åläggs att informera kommissionen om analysresultaten och inspektionerna.

Kommissionens bedömning av badvattnets kvalitet grundas på två mikrobiologiska parametrar - kolibakterier totalt och fekala kolibakterier - och tre fysikalisk-kemiska parametrar - mineraloljor, ytaktiva ämnen och fenoler. För dessa parametrar fastställs i direktivet en minsta provtagningsfrekvens och ett riktvärde som inte får överskridas. De svenska myndigheterna, i detta fall i Stockholm, gör ingen systematisk mätning av de tre fysikalisk-kemiska parametrarna och ibland mäts de överhuvudtaget inte, vilket förklarar det stora antalet orange symboler (platser där provtagningsfrekvensen varit otillräcklig) och röda symboler (platser där inga prover tagits och som därför underkänns) i rapporten.

(1) EGT L 31, 5.2.1976.

(2) EGT L 377, 31.12.1991.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 050 , 22/02/1999 s. 0005



SKRIFTLIG FRÅGA E-1003/98 från Gianni Tamino (V) till kommissionen (2 april 1998) Angående: Flygbasen i Aviano: begäran om ytterligare uppgifter Min fråga hänför sig till min tidigare fråga E-3480/96(1) och kommissionär Bjerregaards svar på denna av den 20 januari 1997 och den 4 juli 1997. Har den uppmaning som ingår i dessa frågor vidarebefordrats, och har de italienska myndigheterna lämnat något svar, även mot bakgrund av den allvarliga olycka som ett amerikanskt militärflyg från flygbasen i Aviano förorsakade i Cermins? Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (2 juni 1998) Utgående från de upplysningar som de italienska myndigheterna lämnat verkar det som om rådets direktiv av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(2) inte kan tillämpas i det särskilda fall som gäller den amerikanska militära flygbasen i Aviano, eftersom det i artikel 1.4 i det direktivet fastställs att "detta direktiv ... inte gäller projekt som avser det nationella försvaret". (1) EGT C 83, 14.3.1997, s. 130 ff och EGT C 60, 25.2.1998, s. 7. (2) EGT L 175, 5.7.1985.