ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3212/01

från John Bowis (PPE-DE), Philip Bushill-Matthews (PPE-DE),Martin Callanan (PPE-DE), Daniel Hannan (PPE-DE),Christopher Heaton-Harris (PPE-DE), Roger Helmer (PPE-DE),Astrid Lulling (PPE-DE), Neil Parish (PPE-DE), Charles Tannock (PPE-DE)och Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(22 november 2001)

Ämne: Bedömning av näringslivskonsekvenser av direktivet om fysikaliska agens (vibration)

Har kommissionen bedömt konsekvenserna för näringslivet av direktivet om fysikaliska agens (vibration)? Vad är i så fall den väntade årskostnaden för näringslivet efter direktivets genomförande i varje medlemsstat?

För att se till att Europaparlamentet är medvetet om näringslivskostnaderna för de direktiv det röstar om och för att minska kostnaderna, kan kommissionen för varje rättsakt som medför kostnader för näringslivet ge sin bedömning av näringslivskonsekvenserna till parlamentets bibliotek, så att alla parlamentsledamöter kan använda sig av informationen vid behandlingen av kommissionens direktiv i utskotten eller inför omröstningen i plenum.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

Kommissionen presenterade sitt förslag till direktiv om minimikrav för arbetstagares säkerhet och hälsa vid exponering för risker orsakade av fysikaliska agens(1) efter att ha gjort en bedömning, baserad på en studie av varje specifik fysikalisk agens i förslaget, av konsekvenserna för små och medelstora företags verksamhet. Denna bedömning bekräftar de förväntade kostnaderna för tillämpningen av direktivet. Kostnaderna kan bli lägre beroende på de gränsvärden som faktiskt fastställs.

Kommissionen har länge haft som praxis att lämna denna typ av information. Sedan 1986 har kommissionen gjort konsekvensbedömningar för företagen när det gäller förslag med stora konsekvenser för företagen. Dessa konsekvensbedömningar görs decentraliserat av den ansvariga myndigheten och tas med i det officiella KOM-dokumentet för att ge de slutliga beslutsfattarna och den intresserade allmänheten information om de konsekvenser förslaget väntas få för företagen.

(1) EGT C 77, 18.3.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2726/01

från Hartmut Nassauer (PPE-DE) till kommissionen

(5 oktober 2001)

Ämne: Rapport från den nationella terrorismkommissionen vid Förenta staternas kongress framlagd den 5 juni 2000

I ovannämnda rapport nämns Grekland vid sidan av Pakistan som länder som inte i tillräcklig utsträckning samarbetar med de amerikanska myndigheterna i terrorismbekämpningen och därför borde ha sanktioner att vänta.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Sedan när har kommissionen kännedom om denna rapport och vilka slutsatser har den dragit av denna?

2. Hur bedömer kommissionen de mot Grekland framförda anklagelserna?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(28 november 2001)

1. Kommissionen har känt till denna rapport sedan juni 2000. Kommissionen delar inte den uppfattning som det ges uttryck för i rapporten. Grekland har undertecknat samtliga FN-konventioner om terroristbekämpning och bekämpar aktivt terrorverksamhet inom och utom landets gränser. Dessutom har den grekiska strafflagen och straffprocesslagen nyligen grundligt omarbetats genom lag nr 2928 av den 27 juni 2001 om terrorism. Grekland och USA ratificerade under 2000 en konvention om ömsesidig rättslig hjälp och undertecknade ett memorandum om polissamarbete i syfte att förbättra det bilaterala samarbetet om brottsbekämpning, däribland terrorism.

2. Kommissionen anser att Grekland i lika hög grad som andra medlemsstater deltar i EU:s arbete mot terrorism och att landet samarbetar i tillräckligt hög utsträckning med länder utanför EU.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2697/01

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: Finansiering vid generaldirektoratet för forskning

Kan kommissionen göra en förteckning över de projekt som under åren 20002001 lagts fram inom det finansieringsområde som handhas av generaldirektoratet för forskning vad gäller de italienska regionerna Ligurien, Lombardiet, Piemonte och Valle d'Aosta och namnge de projekt som därefter antagits?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(31 januari 2002)

En statistisk översikt över vilka projekt från de italienska regionerna Ligurien, Lombardiet, Piemonte och Val d'Aosta som deltar i femte ramprogrammet skickas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

I översikten ingår en tabell med antal inlämnade förslag och undertecknade kontrakt fördelade på de särskilda programmen och en lista med uppgifter om de undertecknade kontrakten. Listan med uppgifter om inlämnade förslag kan inte offentliggöras, eftersom kommissionen har förbundit sig att behandla förslagsställarnas material konfidentiellt.

Mer information om kontrakten, bl.a. resuméer och uppgifter om partners, finns på Cordis-databasen på följande Internet-adresser: (http://www.cordis.lu eller http://dbs.cordis.lu/search/en/simple/EN_PROJ_simple.html).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2532/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(19 september 2001)

Ämne: Skador på kulturarvet på Cypern

Enligt information som nyligen framkommit (mellan den 25 juni och den 29 juli 2001) pågår utgrävningar nära fornminnesplatsen Salamina på det ockuperade området på Cypern. Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna påpekar också detta i sin resolution (10 maj 2001) om Republiken Cyperns fjärde internationella talan mot Turkiet, i vilken det anges att Turkiet bär ansvar för dessa illegala utgrävningar.

Det finns alltså klara bevis för att man systematiskt försöker förstöra och skada kulturarvet och den kulturella egenarten på det område som ockuperats av Turkiet sedan 1974, samt att man förstör och plundrar helgedomar och exporterar antika föremål av oersättliga värden för att säljas utomlands.

Mot bakgrund av detta ställer jag följande frågor:

1. Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att få ett slut på de illegala utgrävningarna nära fornminnesplatsen Salamina?

2. Har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta åtgärder för att skydda historiska monument och kulturarvet mer allmänt på det område som Turkiet ockuperar på Cypern?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 oktober 2001)

1. I likhet med Förenta nationernas organ för utbildning, vetenskap och kultur (Unesco) och andra internationella organisationer känner kommissionen till att det pågår utgrävningar vid Salamina i den norra delen av ön. Den faktiska delningen av ön ger dessvärre upphov till problem av den här karaktären och gör det svårt att vidta några omedelbara åtgärder. Kommissionens delegation i Nicosia övervakar i den mån den kan vad som försiggår vid Salamina.

2. Kommissionen finansierar via budgetposterna för stöd inför anslutningen för 2000 och 2001 restaureringen av den gamla delen av Nicosia som ett led i Nicosia Master Plan. Restaureringen gäller området Omeriye och området omkring Selimiye-moskén, samt områdena Phaneromeni och Samanbahce på båda sidor av demarkationslinjen. Eftersom projektet omfattar öns båda delar, innebär detta att medlemmar av den grek-cypriotiska och den turk-cypriotiska befolkningen samverkar i syfte att rusta upp den urgamla befästa staden Nicosia och bevara dess arkitektoniska och kulturella arv. Projektfas 2000 inleddes den 1 oktober 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3019/01

från Giles Chichester (PPE-DE) till kommissionen

(29 oktober 2001)

Ämne: Utfodring varannan dag av avelsbeståndet av broilerkycklingar

Inom sektorn för kycklinguppfödning händer det att man endast utfodrar avelskycklingar varannan dag, som då får en begränsad ranson. Denna inskränkning av fodermängden går ofta för långt och är därmed grym. Kan kommissionen bekräfta huruvida rådets direktiv 98/58/EG(1) om skydd av animalieproduktionens djur förbjuder ett sådant tillvägagångssätt, och om så är fallet, vad har gjorts för att garantera att bönderna i alla medlemsstater upphör med att begränsa fodermängden på detta grymma sätt?

(1) EGT L 221, 8.8.1998, s. 23.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(9 januari 2002)

I rådets direktiv 98/58/EG av den 20 juli 1998 om skydd av animalieproduktionens djur föreskrivs att alla djur skall ha tillgång till foder med de intervall som överensstämmer med deras fysiologiska behov (bilagan, punkt 15) och att djuren skall utfodras med foder i tillräcklig mängd för att hålla dem vid god hälsa och för att tillgodose deras näringsbehov.

EU:s vetenskapliga kommitté för djurs hälsa och välbefinnande (SCAHAW) antog den 21 mars 2000 ett yttrande om välbefinnandet hos kycklingar som föds upp för köttproduktion. Den vetenskapliga kommittén påpekar att stränga begränsningar av foderransonerna medför oacceptabla hälsoproblem. Det visar dock även på att det medför andra allvarliga hälsoproblem om man tillåter avelsfåglar att uppnå hög kroppsvikt genom att ge dem fri tillgång till foder.

Man kan därför inte dra slutsatsen att varje form av restriktioner av fodertillgången strider mot direktivet, utan att ta hänsyn till eventuella skadliga effekter av ad lib-utfodring på djurs välbefinnande. Om ett visst utfodringssystem verkligen strider mot kraven i punkt 15 i bilagan till direktivet är därmed en fråga om faktiska förhållanden som i första hand skall bedömas av medlemsstaterna när de verkställer direktivet.

Om en medlemsstat anser att ett utfodringssystem strider mot kraven i bilagan, bör den, när den väl har genomfört direktivet, ha ändamålsenliga befogenheter att vidta särskilda åtgärder som är lämpliga ur djurskyddshänsyn.

Det bör påpekas att kommissionen med anledning av det ovannämnda yttrandet från SCAHAW har för avsikt att lägga fram ett förslag till rådet om fastställande av normer för skyddet av slaktkycklingar under andra hälften av 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3162/01

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(19 november 2001)

Ämne: Frånvaro bland kommissionens personal

Även om inga namn eller identifierande uppgifter begärs, i syfte att tillse att enskilda personers privatliv skyddas, skulle kommissionen kunna ange frånvaro- och sjukfrånvarofrekvenserna bland Europeiska kommissionens personal? Vad har frekvenserna varit under tidigare kommissioner och vilka är de nuvarande frekvenserna? Anser kommissionen att dessa frånvarofrekvenser är acceptabla? Kan kommissionen ange frekvenserna GD för GD?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(9 januari 2002)

Det är mycket svårt att få fram jämförande siffror om frånvaronivåer inom nationella myndigheter. De begränsade data som finns tillgängliga för statistkkontoret tyder dock på att förekomsten av sjukledighet inom kommissionen inte är högre än genomsnittet för dessa myndigheter.

Ändringar av data- och administrationsystem för att registrera frånvaro, särskilt den decentralisation till de individuella generaldirektoratens nivå som det beslutades om 1997 och dess genomförande 1999, gör det väldigt svårt att jämföra frånvarofrekvenser under föregående perioder med de siffror som finns tillgängliga för 2000. I den mån som siffrorna finns tillgängliga och är jämförbara tyder de dock inte på någon försämring med tiden och det finns inga tecken på att förekomsten av sjukledighet inom kommissionen skulle vara ovanligt hög.

I en kommissionsrapport som sändes till parlamentet i juni 2001 fastställs att kommissionen ligger under genomsnittet för alla EU-institutioner med en frånvaronivå på 3,6 % under år 2000 (5,8 % för Europaparlamentet, 5,5 % för rådet, 5,9 % för Ekonomiska och Sociala kommittén, 3,9 % för domstolen, 3,4 % för Revisionsrätten och 3,3 % för Regionkommittén).

Denna kompletta rapport finns naturligtvis tillgänglig för parlamentsledamoten i parlamentet. Relevanta utdrag ifrån den med tabeller som visar frånvaro i varaktighet, samt per personaltyp och generaldirektorat sänds direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2871/01

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Europeiska unionens bidrag till uppförandet av mässhallarna i Malaga

De mest pessimistiska prognoserna om bidrag ur gemenskapsfonder till uppförandet av mäss- och utställningshallarna i Málaga (Spanien) har besannats.

Europeiska unionen har avslagit den ansökan om 2 500 miljoner pesetas ur gemenskapsprogrammet Interreg III Spanien Marocko, som kommunfullmäktige i Malaga ingivit för detta stora projekt.

Projektets genomförande är av grundläggande betydelse för utvecklingen av gemenskapsåtgärder i samarbete med Nordafrika, i synnerhet med Marocko. Vilka andra möjligheter kan kommissionen råda myndigheterna i Malaga att vidta för att erhålla finansiering av projektet, som kommer att öppna dörrarna till Afrika för samtliga Europeiska unionens medlemsstater?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(28 november 2001)

Enligt rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1), ligger ansvaret för urval av enskilda projekt på programmets uppföljningskommitté, där det bland annat ingår företrädare för nationella och regionala myndigheter.

Det projekt som parlamentsledamoten nämner tycks inte motsvara den typ av infrastruktur som kan komma i fråga för delfinansiering från gemenskapsprogrammet Interreg III. Det har inte tagits upp i den vägledande förteckningen över prioriterade ämnen och stödberättigande åtgärder inom detta program(2), och det har inte heller en tydligt gränsöverskridande karaktär.

Enligt kommissionens mening skulle projekt av den här typen kunna komma i fråga för delfinansiering från det operativa programmet mål 1 Andalusien, som har tilldelats 7 840,4 miljoner euro i stöd från strukturfonderna för programperioden 20002006, varav 6 152,7 miljoner euro från Europeiska regionala utvecklingsfonden.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.

(2) Bilaga II till meddelande från kommissionen till medlemsstaterna av den 28 april 2000 om fastställande av riktlinjer för ett gemenskapsinitiativ för transeuropeiskt samarbete som syftar till att stimulera harmonisk och balanserad utveckling i Europa Interreg III, EGT C 143, 23.5.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2993/01 från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen. 119 terroristtränare häktade i Somalia.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 160 E , 04/07/2002 s. 0053 - 0053



SKRIFTLIG FRÅGA E-2993/01 från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen (29 oktober 2001) Ämne: 119 terroristtränare häktade i Somalia För två dagar sedan häktades i södra Puntland i Somalia 119 personer tillhörande den fundamentalistiska organisationen Al-Ittihad. Av förhören som fortfarande pågår har framkommit att gruppen var på väg till gränsen med Somaliland och att den skulle ha inrättat ett träningsläger för terrorister (organisationen i fråga förefaller stå mycket nära Bin Ladins mer kända organisation Al Qaida). Med hänsyn till faran för en utvidgning av konflikten i Afghanistan och andra stater som enligt amerikanska underrättelsetjänsten stöder islamiska terroristorganisationer ombeds kommissionen uppge om den är medveten om de fakta som beskrivits ovan? Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar (11 januari 2002) Kommissionen är medveten om att organisationen al-Ittihad al-Islamiyya är närvarande i södra Somalia. Kommissionen har informerats om att denna organisation uppges vara en terrororganisation med band till al-Qaida och ihärdiga rykten pekar på att vissa medlemmar för en tid sedan bestämde sig för att flytta till Puntland. Kommissionen har dock inte fått någon bekräftelse på parlamentsledamotens detaljerade uppgifter rörande arresteringen av 119 personer tillhörande al-Ittihad.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2690/01

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: Finansiering vid avdelningen för samarbete Europeaid

Kan kommissionen göra en förteckning över de projekt som under åren 20002001 lagts fram inom det finansieringsområde som handhas av avdelningen för samarbete Europeaid vad gäller de italienska regionerna Ligurien, Lombardiet, Piemonte och Valle d'Aosta och namnge de projekt som därefter antagits?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(31 januari 2002)

När det gäller budgetposterna för decentraliserat samarbete B7-6430/B7-6002 har det tagits kontakt med flera regioner i norra Italien. De ansökningar som erhållits från de italienska regionerna under 2000 och 2001, både de som bifallits och de som inte bifallits, har skickats direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

För budgetposten samfinansiering icke-statliga organisationer B7-6000 har det inte erhållits någon skriftlig ansökan från de italienska regionerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2647/01

från Charles Tannock (PPE-DE) till rådet

(3 oktober 2001)

Ämne: Missförhållandet att icke-unionsmedborgare får rösta i val som hålls i Förenade kungariket

Känner rådet till att icke-unionsmedborgare från länder som ingår i Brittiska Samväldet, vilka av historiska skäl tillåtits att rösta i alla val som hålls i Förenade kungariket (inklusive valet till Europaparlamentet),

i vissa fall måste ha visum för att kunna besöka andra EU-länder (exempelvis indiska medborgare som bor i Förenade kungariket och som vill resa till Frankrike för att besöka de brittiska parlamentsledamöterna)? Om svaret är ja, och om rådet anser att det är okej att icke-unionsmedborgare får rösta i valet till Europaparlamentet, anser inte rådet ändå att detta är ett missförhållande som bör tas upp?

Svar

(1 mars 2002)

Beträffande rätten att rösta vill rådet fästa den ärade ledamotens uppmärksamhet på den akt om allmänna direkta val av företrädare i Europaparlamentet som bifogas rådets beslut av den 20 september 1976. Artikel 7 i 1976 års rättsakt innehåller följande bestämmelse: Till dess att en enhetlig valordning träder i kraft och om inte annat följer av de övriga bestämmelserna i denna akt skall valförfarandet regleras av varje medlemsstats nationella föreskrifter.

När det gäller medborgare i länder utanför EU hindrar gemenskapslagarna inte en medlemsstat från att ge sådana medborgare som är bosatta i den medlemsstaten rätt att rösta i val. Det är inte rådets uppgift att ta ställning till bestämmelser som ligger inom medlemsstaternas behörighetsområde.

I fråga om viseringssituationen kan rådet bara erinra den ärade ledamoten om den rättsliga situationen enligt fördraget. Upprättandet av en förteckning över länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar gränsen till en medlemsstat och över länder vars medborgare är undantagna från detta krav anges i artikel 62.2b.i i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Den förteckningen återfinns i förordning 539/2001 som antogs av rådet i mars i år. Indien är ett av de länder vars medborgare måste inneha visering när de passerar gränsen till de medlemsstater som berörs av förordning 539/2001.

I enlighet med det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som bifogas Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen samt Fördraget om Europeiska unionen, skall dessa två medlemsstater inte delta i rådets antagande av åtgärder under avdelning IV i EG-fördraget, såvida de inte inom tre månader efter det att ett förslag förelagts rådet anmäler att de önskar delta i antagandet av en sådan föreslagen åtgärd. Beträffande förordning 539/2001 anmälde varken Förenade kungariket (eller Irland) att de önskade delta i antagandet av förordningen. Alltså måste indiska och vissa andra samväldesmedborgare ha visering vid inresa i Schengenstaternas territorium, samtidigt som det står Förenade kungariket och Irland fritt att bestämma sitt eget viseringssystem för sådana personer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3116/01

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Miljösituationen i Marianna di Pietrabianca (CZ), Italien

Mot bakgrund avatt det finns välgrundade skäl att tro att det i orten Marianna di Pietrabianca (CZ, Italien) finns hundratals järnvägssyllar begravda så nära som trettio meter från strandkanten, att det verkar som om syllarna transporterats av företaget Mollo för arbeten avseende en badplats, att miljöministeriet klassificerar syllarna som speciellt avfall, att det i uppenbar strid med arbetsmarknads- och handelsjöfartsministeriernas dekret av den 26 mars 1970 (genom vilka kustområdet i Bonifati förklaras vara av betydande allmänt intresse) har byggts badanläggningar med såväl kiosker i cement som inte går att flytta som andra cementkonstruktioner under de senaste åren på skären i S. Mariaatt en betydande del av skären rasade ned i havet vintern 2000, att ett stort antal gångvägar ned till havet ständigt är avstängda längs hela Bonifati-kusten, i strid med statens lagar, ombeds kommissionen besvara följande fråga:

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att ovannämnda platser skall återställas och för att få ovannämnda olagliga förbud upphävda?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 januari 2002)

Kommissionens befogenheter begränsar sig till vad som anges i EG-fördraget, och den ansvarar bl.a. för att gemenskapslagstiftningen tillämpas på rätt sätt i alla medlemsstater. På grundval av artikel 211 (f.d. artikel 155) i EG-fördraget skall kommissionen för att säkerställa den gemensamma marknadens funktion och utveckling övervaka tillämpningen av bestämmelserna i detta fördrag och av bestämmelser som antagits av institutionerna med stöd av fördraget.

På grundval av artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget skall kommissionen om den anser att en medlemsstat har underlåtit att uppfylla en skyldighet enligt detta fördrag avge ett motiverat yttrande i ärendet efter att ha givit den berörda staten tillfälle att inkomma med sina sypunkter. Om den berörda staten inte rättar sig efter yttrandet inom den tid som angivits av kommissionen, får denna föra ärendet vidare till domstolen.

Utgående från de upplysningar som parlamentsledamoten lämnat finns det emellertid ingen grund till klagomål avseende tillämpningen av gemenskapslagstiftningen, vilket innebär att ingen överträdelse för närvarande kan fastställas. Om parlamentsledamoten kan tillhandahålla detaljerade upplysningar som gör det möjligt för kommissionen att utvärdera frågorna med hänsyn till gemenskapens tillämpliga miljölagstiftning kan kommissionen inleda en undersökning av fallet.