SKRIFTLIG FRÅGA E-0158/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2002)

Ämne: Svårigheter för en brittisk medborgare att registrera en skoter i Italien

En av mina väljare som för närvarande bor i Italien skulle vilja köpa en skoter i detta land. Han har emellertid fått reda på att han inte kan registrera den där eftersom han inte är fast bosatt i landet, detta trots att han har ett tioårigt uppehållstillstånd i form av ett permesso di soggiorno. Förenade kungarikets registreringsmyndighet, Driver and Vehicle Licensing Agency (DVLA), har upplyst honom om att han inte kan registrera den i Förenade kungariket såvida han inte först för in den i landet, vilket skulle innebära en ganska lång resa!

Han har tänkt stanna i Italien i ytterligare nio månader och har med möda lyckats övertala sitt försäkringsbolag i Förenade kungariket att tillfälligt utvidga bilförsäkringen. Det är förståeligt att han är frustrerad eftersom han trodde att ett av syftena med Europeiska unionen var att underlätta EU-medborgarnas fria rörlighet mellan de olika medlemsstaterna.

Kan kommissionen bekräfta att såväl den brittiska som den italienska registreringsmyndigheten för motorfordon handlar i enlighet med respektive lands fördragsförpliktelser på området? Om så är fallet, kan kommissionen föreslå någon lösning på frågan?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(20 mars 2002)

Principiellt sett skall ett fordon inregistreras i den medlemsstat där ägaren har sin normala hemvist. Enligt rådets direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat(1) avses med normal hemvist den plats där en person stadigvarande vistas, dvs. åtminstone 185 dygn per kalenderår, på grund av personlig och yrkesmässig anknytning eller, då en person saknar yrkesmässig anknytning, på grund av personlig anknytning som visar på nära samband mellan personen och platsen.

Privatpersoner kan bevisa att de har sin normala hemvist i landet genom att visa upp identitetskort eller något annat giltigt dokument. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat till vilken införseln sker får kräva ytterligare upplysningar eller bevis, antingen från den berörda privatpersonen eller från myndigheterna i en annan medlemsstat, om de hyser tvivel om bevisens riktighet eller om de behöver utföra särskilda kontrollåtgärder.

Parlamentsledamoten nämner en väljare vars fordon är inregistrerat i Förenade kungariket. Vad beträffar detta fall kan ägaren köra med den ursprungliga registreringsskylten i ett år räknat från den tidpunkt då han flyttar till Italien (detta datum finns på uppehållstillståndet). Efter denna period skall väljaren låta inregistrera fordonet i Italien, om han inte de facto har sin normala hemvist i Förenade kungariket.

Europeiska medborgare kan under särskilda omständigheter få tillåtelse av de nationella myndigheterna att ansöka om och få sina fordon inregistrerade i en medlemsstat där de inte har sin normala hemvist, nämligen om den ansökande kan visa, att han (eller hon) har en nära och varaktig anknytning till det berörda landet. Exempelvis accepteras familjeförhållanden, en semesterbostad eller ett fast arbete normalt som nära anknytning till landet. Just detta förhållande berörs i ett cirkulär som antogs av det italienska transportministeriet den 23 december 1999 och som är ställt till alla behöriga nationella myndigheter. Det syftar till att ge alla EU-medborgare denna möjlighet i enlighet med principerna om fri rörlighet för varor och personer samt ickediskriminering.

Om den brittiska väljare som parlamentsledamoten talar om uppfyller dessa krav, kan han hänvisa till detta ministeriella cirkulär för att kunna inregistrera sin skoter och sitt fordon. I sådana fall skall han bara fylla i en blankett som normalt finns på alla behöriga kontor, lämna in en kopia av sitt pass, förklara vilken slags nära anknytning han har till Italien och uppge en italiensk adress där han kan kontaktas. Vad beträffar resten av förfarandet gäller samma bestämmelser som för andra fast bosatta personer.

Då kommissionen inte känner till detta särskilda ärende och samtliga aspekter på det kan den inte ge några detaljerade råd när det gäller försäkringsproblemen. Principiellt sett kan dock sägas att den brittiska ansvarsförsäkringen kan behållas så länge fordonet har brittiska registreringsskyltar, och att en sådan försäkring gäller överallt i EU.

(1) EGT L 105, 23.4.1983.