SKRIFTLIG FRÅGA E-0178/03

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2003)

Ämne: Park för huggormar på ön Milos skydd av folkhälsan och brott mot miljölagstiftningen

Lokala föreningar och yrkesorganisationer på ön Milos protesterar mot projektet att anlägga en park för huggormar på ön, vilket tillkommit efter en särskild miljöstudie om huggormarnas biotop på Milos. Projektet innebär enligt de klagande ett brott mot gemenskapslagstiftningen och dessutom ett hot mot folkhälsan orsakat av en giftorm vars existens inte är hotad i Grekland. Protesterna gäller främst att bestämmelserna i direktiv nr 92/43/EEG(1) om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter inte följs, i synnerhet inte artikel 6.3, enligt vilken de behöriga nationella myndigheterna [skall] godkänna planen eller projektet först efter att ha försäkrat sig om att det berörda området inte kommer att ta skada och [] efter att ha hört allmänhetens åsikt. Till detta kommer att ett presidentdekret baserat på ovannämnda studie rekommenderar att 60 procent av öns yta avsätts för denna skyddspark för ormar. Detta strider mot och snedvrider målen och innehållet i direktiv nr 92/43/EEG och i nätverket Natura 2000, eftersom det innebär ett hot mot folkhälsan och kommer att leda till en okontrollerad införsel av andra ormar, som är främmande för öns lokala fauna.

1. Med tanke på att projekteringen av huggormsparken på Milos inneburit att vissa bestämmelser åsidosatts, vilka åtgärder tänker då kommissionen att vidta om den kommer fram till att projektet faktiskt strider mot direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter och mot villkoren i nätverket Natura 2000? Vilka åtgärder kommer att vidtas mot överträdelserna av de bestämmelser i direktivet som är tillämpliga på införsel av ormar som är främmande för den lokala faunan på Milos?

2. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta mot de faror och det hot mot folkhälsan på ön Milos, särskilt i tättbefolkade områden, som det innebär att anlägga en huggormspark på 60 procent av ön och öppna för en okontrollerad införsel av andra ormar som är främmande för den lokala faunan på Milos?

3. Vilka projekt eller studier har samfinansierats eller föreslagits för samfinansiering med gemenskapsmedel i samband med anläggandet av huggormsparken på Milos? Hur kommer kommissionen att reagera på andra fall av missbruk av EU-finansierade projekt till skydd för miljön, som genom oproportionerliga skyddsåtgärder (t.ex. genom att omvandla 60 procent av Milos yta till huggormspark) snedvrider målen och innehållet i direktiv nr 92/43/EEG och i nätverket Natura 2000?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(27 mars 2003)

1. Vipera schweizeri är en i Grekland endemisk art som är upptagen dels som prioriterad art i bilaga 2, dels som art av gemenskapsintresse, som kräver noggrant skydd, i bilaga 4 till direktiv 92/43/EEG(1). Vipera schweizeri är en globalt utrotningshotad art, eftersom den endast förekommer på fyra små öar i de västra Kykladerna. Av artens population är 90 % koncentrerad till ön Melos, särskilt öns västra del, som är glest befolkad och till stor del har bevarat sina naturliga särdrag med stora miljövärden.

I sitt förslag till nationell förteckning för nätverket Natura 2000 föreslog Grekland tre skyddsområden för arten: ett område på ön Melos, närmare bestämt Melos västkust (kod GR422005) och två områden på öarna Kimolos och Sifnos, närmare bestämt Nisos Polyaigos på Kimolos (kod GR4220006) och Profitis Ilias på Sifnos (kod GR4220008). På det senaste biogeografiska seminariet för Medelhavsområdet, som hölls i Bryssel den 2931 januari, kom man fram till att artens förekomst är tillräckligt stor. På grund av vetenskapliga förebehåll måste dock Grekland närmare undersöka områdenas avgränsning och artens förekomst i området Profitis Ilias på ön Melos (kod GR4220020), som från början var upptaget i det grekiska förslaget till förteckning över områden av gemenskapsintresse.

Kommissionen inledde en utredning efter att det i april 2000 hade kommit in ett klagomål om bristen på skydd för huggormen på Melos, särskilt i samband med utvinningsindustrin. Enligt de uppgifter som Grekland lämnat har det utarbetats en särskild miljöstudie för att på ett lämpligt sätt avgränsa Natura 2000-områdena på ön. Efter godkännandet skulle förvaltningsplanen leda till införandet av ett omfattande och effektivt system för skydd av arten och dess livsmiljöer. Systemet skulle innefatta en särskild, godkänd miljöstudie, ett regeringsbeslut om skydd av arten och dess livsmiljöer och ett förvaltningsorgan med ansvar för genomförandet av regelverkets bestämmelser.

Mot bakgrund av tillgängliga uppgifter anser kommissionen att Grekland inte har vidtagit alla de åtgärder som krävs för att införa och verkställa ett strikt skyddssystem för Vipera schweizeri på Melos med förbud mot att oavsiktligt döda exemplar av denna art i naturen, att avsiktligt störa denna art, särskilt under dess parnings-, uppfödnings-, övervintrings- och flyttningsperioder, samt att skada eller förstöra parningsplatser eller rastplatser. Kommissionen anser således att Grekland inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 12.1 a, b och d i direktiv 92/43/EEG. Kommissionen inledde därför i oktober 2002 ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 i EG-fördraget.

2. Enligt domstolens tolkning i målet Caretta caretta(2) föreskrivs i artikel 12 i direktiv 92/43/EEG införandet av ett strikt och effektivt skyddssystem för sådana arter som liksom Vipera schweizeri är upptagna i bilaga 4. Av hänsyn till allmän hälsa och säkerhet får medlemsstaterna visserligen göra undantag från bestämmelserna i artikel 12 i direktiv 92/43/EEG, men enligt artikel 16 i samma direktiv är detta bara tillåtet

om det inte finns någon annan lämplig lösning och undantaget inte försvårar upprätthållandet av en gynnsam bevarandestatus hos bestånden av de berörda arterna i deras naturliga utbredningsområde.

Kommissionen har inga uppgifter om okontrollerat införande av andra arter som är främmande för öns lokala fauna. Det bör påpekas att artikel 22 i direktiv 92/43/EEG ger medlemsstaterna stort utrymme för skönsmässig bedömning i detta hänseende. Medlemsstaterna skall således säkerställa att avsiktligt införande i naturen av arter som inte är inhemska på deras territorium regleras på så sätt att varken livsmiljöerna i sitt naturliga utbredningsområde eller inhemska vilda djur och växter tar skada och, om de anser det nödvändigt, förbjuda sådant införande. Det bör noteras att den särskilda miljöstudien innehåller ett förbud mot okontrollerat införande av andra arter som är främmande för öns lokala fauna.

3. Inga projekt för skydd av Vipera schweizeri delfinansieras genom det finansiella instrumentet Life.

Ett projekt för skydd av huggormen på Melos har delfinansierat genom Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) inom ramen för fondens operativa program (OP) för miljön 19941999, särskilt åtgärd nr 3.1 om skydd av arter.

Detta projekt med beteckningen Skydd av huggormarnas biotop på Melos (kod 3.1.01) har fått stöd med ett belopp motsvarande 75 % av den planerade totala budgeten på 221 641 ecu. I slutet av år 2000 hade 127 253 ecu förbrukats. Denna budget var enligt uppgift tänkt för informationskampanjer, en studie om skyddsåtgärder för huggormen på Melos och en studie om byggandet av ett informationscentrum för besökare.

(1) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

(2) Domstolens dom av den 30 januari 2002, Europeiska kommissionen mot Republiken Grekland, mål C-103/00, rättsfallssamlingen.