SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/3

(2004/C 84 E/0004)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0646/03

från Olivier Dupuis (Nl) till kommissionen

(4 mars 2003)

Ämne: Förtalskampanj mot Mohammed Charfi

Mohammed Charfi är en framstående professor i privaträtt och tidigare ordförande för den tunisiska människorättsorganisationen (1988-1989). Den senaste tiden har Charfi varit föremål för hotfulla uttalanden från imamen i Kairouan, Abdehrrame Khlif (parlamentsledamot för det tunisiska regeringspartiet 1989-1994). Hoten uttalades under en extrem och fanatisk predikan i juni 2002 och spelades in på en videofilm som nu sprids. Uttalandena bygger på en grotesk vantolkning av Charfis åsikter och är en faktisk uppmaning till våld. Charfi var utbildningsminister 1989-1994 och har fått pris av Unesco. Han har bland annat skrivit essän ”Islam et Liberté” (Islam och frihet) som publicerades i Frankrike 1998 och först förbjöds i Tunisien. Sedan förbudet upphävdes förra året har Charfi utsatts för en svartmålnings- och förtalskampanj i den regimnära pressen.

Känner kommissionen till Charfis situation? Har kommissionen begärt att de tunisiska myndigheterna ger en förklaring till denna ihärdiga kampanj av trakasserier och förtal som Charfi offentligen utsätts för? Ben Alis regim använder förföljelserna av den islamistiska rörelsen En Nahdha för att rättfärdiga att den systematiskt kränker grundläggande rättigheter. Måste inte kommissionen reagera mot att regimen blundar för spridningen av imamens intoleranta och fundamentalistiska uttalanden? Anser kommissionen inte att den med alla politiska och diplomatiska medel måste protestera öppet mot den tunisiska regimens förföljelser och hävda de demokratiska värderingar som ligger till grund för associeringsavtalet mellan EU och Tunisien?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0561/03 och E-0646/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(21 mars 2003)

Kommissionen följer med oro den hungerstrejk som genomförs av Hemadi Jebali och andra fångar i samma situation. Parlamentsledamoten känner till unionens och i synnerhet kommissionens position när det gäller fängelsevillkoren i Tunisien och de instrument som står till vårt förfogande för att förbättra Situationen, särskilt för politiska fångar. (Jfr kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga frågor E-0250/03 och E-0263/03 (1), E-3031/02 (2) samt E-2526/02, E-2597/02 och E-2629/02 (3)).

Genom sina delegationschefer i Tunis fortsätter unionen att följa hungerstrejkerna i de tunisiska fängelserna, inklusive situationen för Hemadi Jebali.

Kommissionen har inte tagit upp frågan om allmän amnesti för de åsiktsbrott som begicks mellan 1980 och 1990 med de tunisiska myndigheterna.

Vad Mohammed Charfi beträffar är kommissionen inte informerad om de omständigheter som parlamentsledamoten redogör för. Kommissionen känner därför inte till de handlingar och påståenden som tillskrivs de religiösa myndigheterna i Kairouan, men kommer att inhämta upplysningar om detta genom sin delegation i Tunis.

När det gäller respekten för de demokratiska värderingarna, som utgör en väsentlig beståndsdel i associeringsavtalet, fortsätter unionens ordförandeskap, liksom kommissionen, som samarbetar med ordförandeskapet på de områden som rör dessa frågor, sin politiska dialog med de tunisiska myndigheterna för att dessa värderingar skall tillämpas i praktiken i Tunisien.

(1) EGT C 161 E, 10.7.2003, s. 202.

(2) EGT C 192 E, 14.8.2003, s. 90.

(3) EGT C 155 E, 3.7.2003, s. 26.