SKRIFTLIG FRÅGA E-0914/01

från Cristiana Muscardini (UEN) och Gianfranco Fini (UEN) till kommissionen

(28 mars 2001)

Ämne: Fjäderfäkris i Italien

Kommissionen är utan tvivel medveten om den fjäderfäkris som år 1999 drabbade några regioner i Norditalien, inte minst Lombardiet och Venetien.

I december utbröt den högpatogena aviära influensan (H7N1). Europeiska unionen och den italienska regeringen bagatelliserade företeelsen, och kommissionen tog ingen vederbörlig hänsyn till det faktum att smittan på grund av vaccinbristen kunde utvecklas från att vara lågpatogen till att bli högpatogen.

När influensan sedan bröt ut på nytt i augusti 2000 förblev den lågpatogen tack vare vaccinering. EU och den italienska regeringen oroade sig dock nämnvärt, inte ens inför det faktum att 9,4 miljoner kycklingar dött eller avlivats enbart i Lombardiet (1 354 880 i provinsen Bergamo, 4 728 357 i Brescia, 132 103 i Cremona, 3 254 676 i Mantova, d.v.s. 26 procent av de totala fjäderfäbesättningarna).

Siffrorna är alarmerande om man betänker territoriets dimensioner och det stora antal djur som förlorats - 26 procent av det sammanlagda beståndet på 36 480 000 fjäderfän - och om man beaktar att antalet uppgår till mer än 13 miljoner om man räknar med de djur som slaktats i Venetien. Det är ett obestridligt faktum att de nationella hälsovårdsmyndigheterna och kommissionens tekniska organ agerade på enad front till stöd för masslakten. Detta innebar att de riktiga djuruppfödarna (inte kapitalägarna) drabbades av enorma förluster (i vissa fall driftstopp i flera månader) på grund av veterinärmedicinska åtgärder.

Kan kommissionen ge information om följande:

- Har kommissionen kunnat fastställa omfattningen av dessa omständigheter?

- Har kommissionen beräknat beloppet för den ersättningen för driftstopp?

- Stämmer det att den italienska regeringen har dragit tillbaka det löfte som den gav vid förhandlingsbordet om att avsätta anslag på 360 miljarder till ersättning för indirekta skador (till följd av uppfödningsstoppet på fyra till nio månader som beslutades genom veterinärmedicinska åtgärder)?

- Har eventuella anslag från EU inbegripit ersättning för dessa skador?

- Har kommissionen kontrollerat om det nu finns adekvata bestämmelser för nödsituationer i förbindelse med smittoutbrott i fjäderfäsektorn, eller om dessa bestämmelser behöver uppdateras?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(31 maj 2001)

Kommissionen har varit och är mycket medveten om problemen till följd av att högpatogen aviär influensa bröt ut i Norditalien i december 1999.

Vid 413 utbrott av sjukdomen rapporterades totalt 13,7 miljoner djur ha dött eller avlivats mellan den 17 december 1999 och 5 april 2000 (varav 9,6 miljoner i Lombardiet och 4 miljoner i Venetien). Samtidigt avlivades preventivt 2,2 miljoner vuxna djur och 5,4 miljoner nyfödda kycklingar på misstänkta gårdar. Den totala summan 21,3 miljoner djur bör jämföras med de 573 miljoner kycklingar av samtliga fjäderfäraser som salufördes 1999, vilket motsvarar 3,7 %.

Kommissionen informerades om den italienska regeringens avsikt att ge kompensation för fjäderfäindustrins indirekta förluster med anledning av produktionsstoppen. De senare orsakades av förflyttningsrestriktioner och andra preventiva sanitära åtgärder som infördes för att förhindra spridningen av sjukdomen. Ännu har emellertid ingen central regeringsåtgärd anmälts.

De italienska myndigheterna har emellertid anmält nationella stödordningar för både Lombardiet (stöd N 49/2000) och Venetien (stöd N 248/2000), som avser kompensation för produktionsstoppsförluster. Kommissionen har godkänt stöden i Lombardiet på 5 miljarder lire. Den väntar för närvarande på att de italienska myndigheterna skall klargöra om stödåtgärden för Venetien, på 15 miljarder lire, uppfyller alla villkoren i bestämmelserna om statligt stöd.

Även om kommissionen inte har beräknat den totala ersättningen för driftstopp, har den i alla delar kontrollerat ovannämnda stödordningar.

Gemenskapens åtgärder för att kontrollera och utrota aviär influensa föreskrivs i rådets direktiv 92/40/EEG av den 19 maj 1992(1). I åtgärderna ingår avlivning av infekterade och kontaktbesättningar samt kontroll av fjäderfäförflyttningar, fjäderfäprodukter, fordon och alla möjliga spridningssätt för aviär influensa-virus. Dessutom får nödvaccination tillgripas. De i lagstiftningen angivna åtgärderna är fortfarande adekvata. Det aviär influensa-virus som förorsakade epidemin i Italien var ett högpatogent aviär influensa-virus. Epidemiologiska studier har visat att detta virus härstammade från ett lågpatogent virus, som före epidemin cirkulerat bland dessa fjäderfän. Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande ombads yttra sig för att klargöra olika aspekter på det aviära influensa-virusets patogenicitet och om det potentiellt kan ändra sin patogenicitet. Yttrandet offentliggjordes i en rapport, SANCO/B3/AH/R17/2000, som gjorts tillgänglig på kommissionens webbplats med följande länk: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scah/outcome_en.html.

I samma rapport finns också information om vaccination mot aviär influensa.

Den vetenskapliga kommitténs yttrande, den allt bättre diagnosticeringen av aviär influensa samt erfarenheterna från utbrotten av aviär influensa i Italien ingår i bakgrundsmaterialet för uppdatering av kontrollåtgärderna mot sjukdomen i enlighet med rådets direktiv 92/40/EEG.

(1) EGT L 167, 22.6.1992.