ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2142/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (24 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - redan inlämnade ansökningar om godkännande av genetiskt modifierade livsmedel i enlighet med direktiv (EEG) 220/90

Stämmer det att de genprodukter som för närvarande väntar på att marknadsföras och för vilka man har ansökt om tillstånd i enlighet med direktiv (EEG) 220/90 om utsättning ((EGT L 117, 8.5.1990, s. 15. )) inte behöver märkas i enlighet med förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1. )) trots att det kan påvisas att de är genetiskt modifierade? (det är möjligt med en frivillig märkning från producentens sida)

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2112/97, E-2116/97, E-2124/97 och E-2142/97 (31 oktober 1997)

De villkor som skall tillämpas enligt direktiven 70/457/EEG ((EGT L 225, 12.10.1970, s. 1. )) och 70/458/EEG ((EGT L 225, 12.10.1970, s. 7. )) och förordning nr 258/97 ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1. )) om nya livsmedel och livsmedelsingredienser, antagen av Europaparlamentet och rådet enligt förfarandet i artikel 189b av fördraget, i synnerhet när det gäller förfaranden för tillstånd och märkning, återfinns i artikel 3.2 av denna förordning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2671/97 från Jessica Larive (ELDR) och Jan Wiebenga (ELDR) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Den nederländska kommissionärens val av språk i ett viktigt tal

Den nederländska kommissionären Hans van den Broek höll den 16 juli 1997 ett viktigt anförande om Agenda 2000 inför Europaparlamentets plenarsammanträde i Strasbourg på engelska.

Nederländerna har alltid hållit på att de 11 officiella språken skall bibehållas, också vid den tidpunkt då Nederländerna innehade ordförandeskapet. Språket är ett uttryck för den egna kulturen och identiteten. I samband med utarbetandet av Amsterdamfördraget har Nederländerna ytterligare med rätta yrkat på att var och en medlemsstat skall ha sin egen kommissionär. Trots att Europeiska kommissionen är en kollegial institution är detta viktigt med tanke på att medborgarna i Nederländerna skall kunna identifiera sig med det avlägsna Bryssel.

Varför höll kommissionären van den Broek inte sitt tal på modersmålet?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (14 oktober 1997)

Kommissionen delar helt och hållet parlamentsledamotens åsikt att språket är ett uttryck för ett lands kultur och identitet. Kommissionen anser det även av vikt att Europas medborgare genom tydlig information får inblick i dess verksamhet.

Kommissionen skulle emellertid vilja påminna parlamentsledamoten om att när dess ledamöter vänder sig till en annan gemenskapsinstitution är de endast skyldiga att använda sig av ett av gemenskapens officiella språk.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2404/97 från Ursula Schleicher (PPE) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Minskning av koldioxidutsläppen

I svaret på vår fråga E-1218/97 ((EGT C 45, 10.2.1998. )) påpekar Europeiska kommissionen att följande bestämmelse finns med i rådets direktiv 93/76/EEG ((EGT L 237, 22.9.1993, s. 28. )) av den 13 september 1993 om begränsning av koldioxidutsläpp genom en förbättring en energieffektiviteten: ¨Medlemsstaterna skall utarbeta och genomföra program så att nya byggnader får en långsiktigt varaktig värmeisolering enligt normer som fastställs av medlemsstaterna med hänsyn till klimatförhållanden eller klimatzoner och byggnadens ändamål¨.

Fastän det anges i svaret på vår fråga att kommissionen snart kommer att utarbeta en rapport om tillämpningen av direktivet ber jag på förhand om svar på en enda fråga: Hur många medlemsstater har hittills presenterat dessa program?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (16 september 1997)

Alla medlemsländer har nu lagt fram program som avser kraven för energieffektivitet i nya byggnader. I dessa krav fastställs de generella värmeisoleringsnivåer som skall följas och de gör det även möjligt att ta hänsyn till andra faktorer som uppvärmningssystemets energieffektivitet, interna vinster eller solfångare.

Med jämna mellanrum gås dessa program igenom och uppdateras för att ta hänsyn till politiska förändringar och tekniska och vetenskapliga framsteg.

Förutom dessa bestämmelser har kommissionen genom rådets direktiv 89/106/EEG om byggprodukter ((EGT L 40, 12.7.1989. )), bl. a. vad gäller det viktiga kravet på energibesparing, ställt krav på att byggnader skall ha värmeisolering.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2721/97 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) och Juan Colino Salamanca (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Översvämning i Palencia (Spanien)

En kraftig regn- och hagelskur ledde till översvämning i staden Palencia i regionen Castilla-León (Palenciaprovinsen) under natten och morgonen tisdagen den 15 juli 1997. Översvämningen orsakade allvarliga materiella skador i stadsområdet och i stadens och resten av provinsens industri- och jordbruksområden.

Har kommissionen förberett någon nödhjälp som kan medverka till att avhjälpa de skador som staden tillfogats?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (6 oktober 1997)

Kommissionen uttrycker sin djupa medkänsla med offren för de skyfall och hagelskurar som under natten och morgonen till den 15 juli 1997 ledde till översvämning i Palencia i Castilla y León. Kommissionen är medveten om de svåra skador som detta har vållat befolkningen i staden och dess omgivningar samt industrin och jordbruket.

Kommissionen vill påminna parlamentsledamoten om att det i 1997 års budget inte finns några anslag till omedelbara åtgärder under budgetposten B4-300 för nödhjälp åt katastrofoffer inom gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2178/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (25 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - metoder för påvisande

1. Skall även indirekta förfaranden för påvisande komma till användning med vilka man kan konstatera förändringar som är utmärkande för sorter som förändrats genom genetisk modifiering? (exempel: förändrat fettsyremönster i olja som framställts av genetiskt modifierade sojabönor)

2. Registreras och samlas förändringar av detta betydande slag som alternativa möjligheter för påvisande genom kontrollinstanserna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2160/97, E-2162/97, E-2164/97, E-2166/97, E-2176/97, E-2178/97, E-2180/97, E-2182/97 och E-2186/97 (28 oktober 1997)

I enlighet med vad som anges i artikel 8.1a i förordning (EG) nr 258/97 ((EGT L 43, 14.2.1997. )) bör en relevant analys i förekommande fall visa på att vissa egenskaper hos ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens ¨skiljer sig i jämförelse med traditionella livsmedel eller livsmedelsingredienser, med hänsyn till erkända gränser av naturliga variationer avseende sådana egenskaper¨. Det kan också påpekas att eventuella tillämpningsföreskrifter beträffande artikel 8 kommer att antas i enlighet med det (kommitté)förfarande som anges i artikel 13.

Frågornas lydelse gör det inte möjligt att veta vilka kontroller den ärade parlamentsledamoten avser. Under alla omständigheter tillämpas de allmänna föreskrifterna i gemenskapslagstiftningen beträffande kontroll av livsmedel.

Vad beträffar de utvärderingar som skall företas i enlighet med artiklarna 4 och 6 i förordning 258/97 anges föreskrifterna för dessa, och särskilt den roll som medlemsstaterna skall ha i förhållande till utvärderingsorganen, i artikel 4.3 och i artikel 6.2-6.4, vilka i förekommande fall kompletteras av artiklarna 7 och 9. Det kan noteras att artikel 4.4 föreskriver att kommissionen skall offentliggöra rekommendationer om de vetenskapliga aspekterna av utarbetandet av de första utvärderingsrapporterna. Dessa bestämmelser kompletteras i förekommande fall av tillämpliga föreskrifter i direktiv 90/220/EEG ((EGT L 117, 8.5.1990. )).

När det gäller analysmetoderna erinras om att artikel 4 i direktiv 93/99/EEG ((EGT L 290, 24.11.1993. ))föreskriver att medlemsstaterna skall se till att valideringen av de analysmetoder som används för offentlig kontroll av livsmedel i möjligaste mån överensstämmer med vissa kriterier i direktiv 85/591/EEG ((EGT L 372, 31.12.1985. )) om införande av provtagnings- och analysmetoder vid kontroll av livsmedel inom gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2639/97 från John McCartin (PPE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Fisk som återtagits enligt systemet med minimipriser

Kan kommissionen ge närmare information om tonnage och värde på den fisk som återtagits från marknaden i enlighet med kommissionens system för minimipriser för varje EU-medlemsstat, uppdelat på arter och producentorganisationer för vart och ett av de senaste fyra åren?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (15 september 1997)

Uppgifterna om de kvantiteter som återtagits under gemenskapens ordning för återtagspriser för perioden 1993-1996, uppdelade på arter och medlemsstater, sänds omedelbart till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat. Några uppgifter uppdelade på producentorganisationer finns däremot inte tillgängliga.

Beträffande värdet på de arter som återtagits från marknaden hänvisas till det årliga offentliggörandet av återtagspriserna (vad beträffar fiskeåret 1997 hänvisas parlamentsledamoten till förordning (EG) nr 2427/96 om fastställande av återtags- och försäljningspriserna för fiskeåret 1997 för de fiskeriprodukter som tas upp i bilaga 1 punkterna A, D och E till rådets förordning (EEG) nr 3759/92 ((EGT L 331, 20.12.1996. ))).

Budgeten för ekonomiska ersättningar under gemenskapens ordning för återtag uppgick till mellan 12 och 20 miljoner ecu per år under perioden 1993-1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1985/97 från Olivier Dupuis (ARE) till rådet (10 juni 1997)

Ämne: Droger och yttrandefrihet

Den 3 juli 1997 bekräftade appellationsdomstolen i Paris den dom som innebär att Gérard Jubert, ansvarig utgivare för tidningen ¨Eléphant rose¨, döms till tio månaders fängelse och 300 000 francs i böter för ¨provokation och/eller positiv beskrivning¨ av cannabisanvändning.

I rådets gemensamma åtgärd av den 17 december 1996 (96/750/RIF) ((EGT L 342, 31.12.1996, s. 6.)) föreskrivs följande: ¨Medlemsstaterna skall, med iakttagande av sina författningsenliga principer och de grundläggande principerna i sin nationella rätt, åta sig att straffbelägga en avsiktlig handling som består i att offentligen förleda eller förmå annan, på vilket sätt det vara må, till bruk av eller till olaglig framställning av narkotiska preparat.¨

Kan rådet, för att undvika att dess gemensamma åtgärd leder till lagstiftning och straff som är lika stränga som i Frankrike, besvara följande frågor:

1. Skall en offentlig uppmaning att konsumera legala droger, som till exempel alkohol, betraktas som en straffbar handling?

2. Skall de tusentals konstnärliga verk av alla genrer och från alla tidsepoker som framställer legala och illegala droger i en positiv dager förbjudas eller censureras?

3. Skall man åtala dem som i likhet med mig själv offentligt förespråkar en legalisering av alla droger som idag är förbjudna?

Svar (16 oktober 1997)

1. Genomförandet av den gemensamma åtgärden ankommer på varje medlemsstat i Europeiska unionen under fortsatt iakttagande av deras författningsenliga principer och de grundläggande principerna i deras nationella rätt.

Den nuvarande åtskillnaden mellan legala och illagala droger inom EU:s medlemsstater grundar sig i allmänhet på medlemsstaternas åtaganden enligt Förenta nationernas tillämpliga konvention. Dessutom inbegrips inte alkohol i begreppet droger i den gemensamma åtgärden.

2. Det är uppenbarligen svårt att göra en klar åtskillnad mellan konstverk och andra jämförbara uttryck i form av målningar, skulpturer, musik, litteratur och andra traditionella konstformer. Det är i varje fall straffrätten i varje medlemsstat som avgör om det föreligger uppmaning eller uppmuntran att begå brott.

3. De som offentligt förespråkar att samtliga droger som för närvarande är förbjudna skall legaliseras omfattas inte av den gemensamma åtgärden. Men om de som offentligt förespråkar detta även uppmanar eller uppmuntrar andra att begå brott kan situationen bli en annan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2682/97 från María Sornosa Martínez (GUE/NGL) och Pedro Marset Campos (GUE/NGL) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Rättsligt skydd av våtmarken Marjal del Moro (Valencia)

I Marjal del Moro i Sagunto, Valencia, har 240 olika fågelarter observerats. Bland dessa är några utrotningshotade i hela världen, som marmoranden och den vitögda dykanden. Även förekomsten av rördrommar, vadarsvalor och purpurhönor vittnar om denna våtmarks förutsättningar eftersom alla dessa arter är utrotningshotade inom Europeiska Unionen. Marjal del Moro är dessutom gräsandens och skäggtärnans mest betydande fortplantningsområde i Valencia-regionen.

Detta område klassificeras enligt rådets direktiv om bevarande av vilda fåglar (70/409/EEG) ((EGT L 103, 25.4.1979, s. 1. )) som ett skyddat område för fåglar, men regionförvaltningen i Valencia dröjer med att ge området rättsligt skydd, trots att Saguntos kommun år 1994 begärde att området skulle förklaras som naturskyddat område.

1. Anser inte kommissionen att regionförvaltningen, som har den juridiska behörigheten, bör ombesörja att detta värdefulla våtmarksområde bevaras?

2. Kan kommissionen begära att Valencias regionförvaltning inom kort förklarar detta område vara rättsligt skyddat?

3. Vilka åtgärder kan kommissionen vidta för att Valencias regionförvaltning skall göra våtmarken Marjal del Moro till ett skyddat område?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (18 september 1997)

1. I fråga om platser som har klassificerats som särskilda skyddsområden enligt artikel 4 i direktiv 79/409/EEG om bevarande av vilda fåglar skall medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att undvika att livsmiljöerna försämras för de fågelarter på grund av vilka dessa områden har klassificerats samt för att förhindra att fåglarna störs alltför mycket. Det hör till medlemsstaternas uppgifter att välja de mest lämpliga rättsliga, administrativa eller förvaltningsmässiga åtgärderna för att uppnå dessa målsättningar. När det gäller Marjal del Moro i Sagunto i Valencia, är det de spanska nationella och regionala naturvårdsmyndigheterna som skall fatta beslut om nödvändiga åtgärder som skall vidtas.

2. Därför finns det ingen orsak för kommissionen att i detta skede kontakta de regionala myndigheterna i Valencia och uppmana dem att bevilja Marjal del Moro ett särskilt rättsligt skydd enligt dess regionala bestämmelser.

3. Om kommissionen emellertid får klara bevis på att skyddsbestämmelserna för detta särskilda skyddsområde inte följs, har den möjlighet att ta del i diskussionen med de nationella spanska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2245/97 från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen (2 juli 1997)

Ämne: Situationen i Kongo

Enligt uppgifter i pressen har stora flyktingläger som visat sig vara massförintelseläger uppdagats i Kongo. Det finns uppskattningsvis ca 40 000 flyktingar i Kongo men ingen kan med säkerhet ge besked om hur många av dessa människor som redan dött eller kommer att dö i dessa omänskliga läger.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att bidra till att en utredning av de händelser som lett till den katastrofala situationen görs och att de ansvariga ställs inför den internationella domstolen?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar (4 september 1997)

När Demokratiska styrkornas allians för befrielse av Kongo-Zaire (AFDL) inledde sitt uppror i slutet av 1996 ledde det till att de rwandiska flyktingar som befunnit sig i Kivu sedan 1994 skingrades.

Uppskattningsvis mellan 600 000 och 800 000 flyktingar skall ha återvänt till Rwanda och resten (antalet är svårt att uppskatta; Förenta Nationernas flyktingkommissariat uppskattar det till nära 200 000) har flytt AFDL:s framryckningar. En del har tagit sin tillflykt till avlägsna delar av Demokratiska republiken Kongo eller till gränstrakterna, men många har med all sannolikhet dukat under för förföljelserna eller av utmattning.

De uppgifter som kommer från främst många icke-statliga organisationer talar om allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna och massakrer och Förenta Nationerna har beslutat sända en undersökningskommission.

Unionen har i form av flera offentliga förklaringar och åtgärder av den europeiska trojkan och med kommissionens aktiva medverkan krävt av president Kabilas regering att de mänskliga rättigheterna skall respekteras helt och hållet och att de humanitära organisationerna skall beviljas fri lejd överallt för att kunna hjälpa flyktingarna. Unionen har dessutom krävt att regeringen utan dröjsmål skall ge Förenta Nationernas undersökningskommission tillstånd att fritt undersöka anklagelserna om att massakrer begåtts på kongolesisk mark.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2160/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (25 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - ¨relevant analys¨

1. Hur skall begreppet ¨relevant analys¨ i förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1. )) tolkas?

2. På vilket sätt skall kontroller ske?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2160/97, E-2162/97, E-2164/97, E-2166/97, E-2176/97, E-2178/97, E-2180/97, E-2182/97 och E-2186/97 (28 oktober 1997)

I enlighet med vad som anges i artikel 8.1a i förordning (EG) nr 258/97 ((EGT L 43, 14.2.1997. )) bör en relevant analys i förekommande fall visa på att vissa egenskaper hos ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens ¨skiljer sig i jämförelse med traditionella livsmedel eller livsmedelsingredienser, med hänsyn till erkända gränser av naturliga variationer avseende sådana egenskaper¨. Det kan också påpekas att eventuella tillämpningsföreskrifter beträffande artikel 8 kommer att antas i enlighet med det (kommitté)förfarande som anges i artikel 13.

Frågornas lydelse gör det inte möjligt att veta vilka kontroller den ärade parlamentsledamoten avser. Under alla omständigheter tillämpas de allmänna föreskrifterna i gemenskapslagstiftningen beträffande kontroll av livsmedel.

Vad beträffar de utvärderingar som skall företas i enlighet med artiklarna 4 och 6 i förordning 258/97 anges föreskrifterna för dessa, och särskilt den roll som medlemsstaterna skall ha i förhållande till utvärderingsorganen, i artikel 4.3 och i artikel 6.2-6.4, vilka i förekommande fall kompletteras av artiklarna 7 och 9. Det kan noteras att artikel 4.4 föreskriver att kommissionen skall offentliggöra rekommendationer om de vetenskapliga aspekterna av utarbetandet av de första utvärderingsrapporterna. Dessa bestämmelser kompletteras i förekommande fall av tillämpliga föreskrifter i direktiv 90/220/EEG ((EGT L 117, 8.5.1990. )).

När det gäller analysmetoderna erinras om att artikel 4 i direktiv 93/99/EEG ((EGT L 290, 24.11.1993. ))föreskriver att medlemsstaterna skall se till att valideringen av de analysmetoder som används för offentlig kontroll av livsmedel i möjligaste mån överensstämmer med vissa kriterier i direktiv 85/591/EEG ((EGT L 372, 31.12.1985. )) om införande av provtagnings- och analysmetoder vid kontroll av livsmedel inom gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2628/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (22 juli 1997)

Ämne: Utvecklingsinitiativ från staden Rom i stadsdelen Corviale

Under 1995 inledde staden Rom med stöd från konsultföretaget IG Società per l'Imprenditorialità Giovanile Spa (konsultföretag som stödjer ungdomar att etablera företag) en undersökning i syfte att främja ny företagsverksamhet i en missgynnad stadsdel i utkanten av Rom vid namn Corviale. Detta utvecklingsinitiativ (¨Missione di sviluppo¨) borde naturligtvis ha lett till konkret finansiering av de bästa företagsprojekt som presenterades av lokala ungdomar enligt konsultföretagets anvisningar.

Efter att konsultföretaget utfört sin uppgift och valt ut de bästa projekten tilldelade staden Rom dem dock inte några medel, vilket ledde till besvikelser för de ungdomar som valts ut och omintetgjorde den ekonomiska insats som förvaltningen för initiativet hade gjort.

Två år efter staden Roms misslyckade initiativ anmodas kommissionen att besvara följande frågor:

1. Är överambitiösa och ineffektiva initiativ som detta inte oförenliga både med det sunda förnuftet och med de senaste besluten på europeisk nivå om stöd till sysselsättning och företag i missgynnade områden i de stora städerna, som rekommenderar konkreta, innovativa och direkta åtgärder som går att upprepa i stor skala?

2. Kan kommissionens nyligen publicerade meddelande, som antar en 'särskild ram' för offentligt stöd till företag i storstädernas utkanter, tillämpas på fallet Corviale? Med andra ord, kommer det tack vare kommissionens meddelande äntligen att bli möjligt att finansiera de projekt från företagen i Corviale som redan valts ut men aldrig genomförts konkret?

3. Känner kommissionen till motsvarande initiativ i utkanterna av andra europeiska huvudstäder som verkligen har genomförts?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (11 september 1997)

De rambestämmelser för statligt stöd till företag i missgynnade storstadsområden som antogs av kommissionen den 2 oktober 1996 ((EGT C 146, 14.5.1997. )) syftar till att klargöra de regler som skall gälla för fastställandet av vilka storstadsområden som kan betraktas som missgynnade och därmed under vissa förutsättningar och inom vissa gränser få statligt stöd. Enligt artikel 93.3 i EG-fördraget måste medlemsstaterna anmäla stödprojekt som utarbetas i detta avseende och få kommissionens godkännande av dem.

Vad gäller stadsdelen Corviale i Rom, som parlamentsledamoten hänför sig till i frågan, har kommissionen ännu inte mottagit någon anmälan från den italienska regeringen och har inte kännedom om något projekt som avser den stadsdelen. Vad gäller de projekt som, enligt parlamentsledamoten, skall ha undersökts av ¨IG Società per l'imprenditorialità Giovanile SpA¨ har kommissionen inte tillgång till den information som är nödvändig för att kunna bedöma om projekten är förenliga med de ifrågavarande rambestämmelserna. Det tillkommer den italienska regeringen att eventuellt anmäla projekten till kommissionen i enlighet med bestämmelserna i artikel 93.3 i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2122/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (24 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - kontroll av effekter på hälsa och miljö

På vilket sätt sker kontroll av riskfrihet för hälsan och av miljökonsekvenserna när nya genetiskt modifierade sorter som varken behöver tillstånd enligt förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1. )) eller enligt direktiv (EEG) nr 220/90 om utsättning ((EGT L 117, 8.5.1990, s. 15. )) skrivs in i den gemensamma listan över växtsorter?

Svar (20 oktober 1997)

Så långt som det är möjligt att bedöma av den ställda frågan skulle de fall som åsyftas av den ärade parlamentsledamoten kunna överensstämma med vad som avses i artikel 10.2 i direktiv 90/220/EEG ((EGT L 117, 8.5.1990, s. 15. )). De nödvändiga villkoren för utvärdering av risker återfinns där.