SKRIFTLIG FRÅGA E-3252/02

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(19 november 2002)

Ämne: Internationella busslinjer och EU:s bestämmelser: Rådets förordning (EEG) nr 684/92 av den 16 mars 1992, såsom ändrad genom förordning (EG) nr 11/98

Efter linjetillstånd från de danska myndigheterna, i enlighet med förordning (EEG) nr 684/92(1) av den 16 mars 1992, såsom ändrad genom förordning (EG) nr 11/98(2), har ett danskt bussbolag på eget initiativ startat en busslinje mellan Köpenhamns centrum (Danmark) och flygplatsen Sturup utanför Malmö (Sverige).

Flygplatsen Malmö/Sturup betjänar utöver svenskt inrikesflyg även en rad charterbolag och flera lågprisbolag, bland andra Ryanair. På Sturup betalar man mycket lägre avgifter än på Köpenhamns flygplats Kastrup. Därför väljer allt fler danska passagerare att flyga från Sturup. Dessa danska passagerare använder den nyligen inrättade busslinjen (nr 737) från Köpenhamns centrum till flygplatsen i Sverige.

En nödvändig förutsättning för reguljärtrafik med buss är att man kan ha fasta skyltade hållplatser med tidtabellsinformation så att passagerarna kan hitta var bussen går ifrån. Kommunen har emellertid vägrat att låta flygbussen till Sverige få en central och någorlunda attraktiv hållplats i Köpenhamn. Kommunen anger trafikhänsyn som orsak till att man inte vill avsätta en central hållplats där bussen kan släppa på och av passagerare och bagage. Kommunen har gett busslinjen en hållplats utanför stan, där ingen får glädje av busslinjen till den svenska flygplatsen.

Frågan har redan diskuterats i det danska konkurrensverket. De anser att det är önskvärt med flygkonkurrens, men påpekar att frågan om hållplatser för flygbussar till Sverige ligger måste avgöras av Köpenhamns kommun. Det är rimligt att tro att Köpenhamns kommuns avslag på begäran om en hållplats delvis beror på en önskan att trygga mesta möjliga trafik för Köpenhamns flygplats, utan hänsyn till passagerarnas kostnader.

Kan kommissionen bedöma vilken rätt Köpenhamns kommun har att hindra normal konkurrens mellan de två flygplatserna genom att försvåra tillgången till en snabb och effektiv bussförbindelse mellan Köpenhamn och Malmö/Sturup?

(1) EGT L 74, 20.3.1992, s. 1.

(2) EGT L 4, 8.1.1998, s. 1.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(7 januari 2003)

I rådets förordning (EEG) nr 684/92 av den 16 mars 1992, ändrad genom förordning (EG) nr 11/98, fastställs gemensamma regler i syfte att garantera att transportföretag i alla medlemsstater garanteras tillträde till marknaderna för internationella passagerartransporter utan att diskrimineras på grund av nationalitet eller etableringsort. Genom förordningen genomförs således i sektorn för passagerartransporter den grundläggande principen om fritt tillhandahållande av tjänster.

Enligt förordning (EEG) nr 684/92, ändrad genom förordning (EG) nr 11/98, måste den behöriga myndigheten i den medlemsstat där avreseorten ligger bevilja ett tillstånd för att ge tillträde till reguljära internationella passagerartransporter. I enlighet med artikel 5 i förordningen fastställs i detta tillstånd bland annat färdväg, hållplatser och tidtabell.

Det är således de behöriga nationella, regionala eller lokala myndigheterna i medlemsstaterna som ansvarar för att undersöka och bevilja tillstånd för reguljär passagerartrafik. De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat har visst handlingsutrymme, bland annat för att kunna ta hänsyn

till säkerhetskrav och krav som avser den allmänna ordningen inom landets territorium, och mer specifikt krav avseende vägnätet. Det kan dock inte görs skillnader med hänvisning till kriterier som avser nationalitet eller etableringsort. De skäl som anförts av de danska myndigheterna, dvs. trafikförhållanden, verkar omfattas av den behörighet som utövas av de danska myndigheterna i egenskap av offentliga myndigheter.

Medlemsstaterna måste dock tillämpa gemenskapsbestämmelserna om tillträde till marknader för passagerartransporter på ett lämpligt, rättvist och proportionellt sätt. Utan att göra någon bedömning av de danska myndigheternas beslut i detta fall, som kommission endast har knapphändig information om, noterar kommissionen att argumentet om trafikreglering måste vara tydligt motiverat i de behöriga myndigheternas beslut. Dessutom måste bestämmelserna om trafikreglering beaktas på ett sätt som innebär att ett transportföretag i praktiken har möjlighet att börja bedriva reguljär trafik på en ny sträcka. Trafikföretaget bör således tillåtas att upprätta hållplatser för att släppa på och av passagerare på platser som innebär att det kan bedriva en rimlig och livskraftig trafik.

När så är nödvändigt är det de nationella domstolarna som skall göra en bedömning av om de beslut som fattats av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna är rimliga och proportionella.