SKRIFTLIG FRÅGA E-2008/98

från María Sornosa Martínez (GUE/NGL) till kommissionen

(30 juni 1998)

Ämne: Kränkning av principen om lika tillgång till arbete inom fiskeindustrin i Albufera de Valencia

Albufera de Valencia, en av Europas främsta våtmarker, som i enlighet med direktiv 79/409/EEG(1) (fågeldirektivet) klassificerats som ett särskild skyddsområde och i denna egenskap omfattas av "Natura 2000" nätverket som upprättades genom direktiv 92/43/EEG(2) (om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter), omfattas av en särskild fiskeordning sedan Jaime I Erövraren 1250 beviljade denna rättighet till flera brödraskap i Catarroja, El Palmar och Silla. Arvsrätten efter medlemmarna i brödraskapen överförs från far till son genom sedvanerätt, och är inte en specifik regel för brödraskapen. Tre undantag har emellertid gjorts till denna sed, vilket lett till att tre kvinnor har kunnat utöva detta privilegium.

Uppdelningen av strandsjön i fiskeområden utförs traditionellt den andra söndagen i juli varje år och fiskeområdena kallas redolins.

Sedan 1994 har fem kvinnor försökt få rätt till att fiska i strandsjön, men brödraskapen har alltid vägrat. Nu har dessa kvinnor fört ärendet inför domstol.

Denna situation kränker principen om lika behandling av kvinnor och män och strider mot direktiv 76/207/EEG(3) om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor och mot artiklarna 2, 3 och 114 i det nya Amsterdamfördraget som har principen om lika rättigheter och möjligheter som ett mål.

1. Känner kommissionen till denna situation?

2. Anser inte kommissionen att denna situation kränker direktiv 76/207/EEG och att den strider mot artiklarna 2, 3 och 114 i det nya Amsterdamfördraget?

3. Kan kommissionen mot bakgrund av det ovan nämnda direktivet och i egenskap av fördragens väktare genomföra direktivet och på detta sätt främja principen om lika behandling och sin mainstreamingspolitik i detta fall?

4. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta i detta avseende?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(11 september 1998)

1. Kommissionen har inte haft kännedom om den situation som parlamentsledamoten tar upp.

2. Av informationen verkar det framgå att fisket i Valencialagunen som utövas av brödraskapens medlemmar utgör en ekonomisk verksamhet enligt EG-fördraget. Det är emellertid möjligt att fiskarna utövar denna verksamhet i egenskap av egenföretagare utanför ett avtalsmässigt förhållande. I det fallet skulle inte rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor, som parlamentsledamoten åberopar, vara tillämpligt. Dessutom vill kommissionen uppmärksamma parlamentsledamoten på det faktum att Amsterdamfördraget ännu inte trätt i kraft, vilket gör att frågan om huruvida det kränks inte uppstår i detta fall. Under alla omständigheter är det fast rättspraxis(4) att bestämmelserna i artiklarna 2 och 3 inte ger rättigheter till enskilda personer som dessa kan åberopa inför en nationell domstol. Vad beträffar den framtida artikel 141 i det fördraget, gäller den inte egenföretagare.

I direktiv 86/613/EEG av den 11 december 1986 om tillämpningen av principen om likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse, bland annat jordbruk, samt om skydd för kvinnor med egen rörelse under havandeskap och moderskap(5) åläggs däremot medlemsstaterna att respektera principen om likabehandling bland egenföretagare beträffande tillträdet till ekonomisk verksamhet.

3. och 4. Parlamentsledamoten anmodas att lämna mer utförliga uppgifter till kommissionen om den situation hon beskriver för att kommissionen skall kunna bedöma huruvida den beskrivna sedvänjan är förenlig med EG-rätten.

Under alla omständigheter vill kommissionen ännu uppmärksamma ledamoten på det faktum att artikel 169 i EG-fördraget inte ger kommissionen fullmakt att inleda förfaranden för fördragsbrott mot medlemsstaterna om det är privata organ som kan tillskrivas kränkningar av EG-rätten. Enligt de uppgifter som kommissionen hittills erhållit kan man inte förebrå de spanska myndigheterna något fördragsbrott. Det åligger däremot de personer som anser sig ha blivit utsatta för en kränkning av likabehandlingsprincipen att väcka talan inför nationell domstol. Om det uppstår tvivel beträffande tolkningen av bestämmelserna i EG-rätten kan den nationella domstolen vända sig till EG-domstolen med begäran om förhandsavgörande i enlighet med artikel 177 i EG-fördraget.

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(3) EGT L 39, 14.2.1976, s. 40.

(4) Mål 126/86 Giménez Zaera, REG. 1987, s. 3697 (artikel 2); mål C-78/90, Sociétés Compagnie Commerciale de l'Ouest, REG., s. I-1847 (artikel 3).

(5) EGT L 359, 19.12.1986.