SKRIFTLIG FRÅGA E-0446/00

från Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Officiella språk och byrån för harmonisering inom den inre marknaden

Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken och design) har anmälts till förstainstansrätten med anledning av gällande bestämmelser i förordning 40/94(1) om gemenskapsvarumärken, som föreskriver att språken på denna byrå skall vara spanska, engelska, franska, tyska och italienska och därigenom utesluter alla andra officiella språk inom EU.

Kommissionen har stött denna bestämmelse.

Denna bestämmelsen innebär en mycket allvarlig avvikelse från den grundläggande principen om jämställdhet mellan de elva officiella språken inom unionen och utgör ett fall av uppenbarlig diskriminering mot de övriga språken och de EU-medborgare som talar dem. Dessa personer berövas alltså rätten att kommunicera, motta och vidarebefordra information samt att hävda sina rättigheter på sitt eget språk i frågor som faller inom Alicante-byråns ansvarsområde. Ett exempel räcker: Byråns officiella tidning publiceras endast på de fem ovannämnda språken.

Mot bakgrund av att EU har elva officiella språk och att kommissionen är den som skall övervaka att fördragen följs och har ett åtagande att respektera alla de elva språken och att bedriva sin verksamhet på dessa språk, vill jag fråga:

1. Hur kommer det sig att kommissionen har beslutat att ingripa i ett förfarande, där för övrigt även rådet har ingripit till fördel för de omtvistade bestämmelserna?

2. Hur kan detta ingripande vara förenligt med kommissionens åtagande att respektera fördragen och därigenom gemenskapens elva officiella språk, särskilt eftersom kommissionen inte i sitt förslag i detta ärende har tagit med denna bestämmelse eller några liknande bestämmelser som begränsar arbetsspråken inom harmoniseringsbyrån till de fem ovannämnda språken?

3. Har kommissionen för avsikt att använda samma språkordning inom sin egen verksamhet, eller planerar den att föreslå rådet att de officiella språken inom gemenskapen skall begränsas till de ovannämnda fem språken?

(1) EGT L 11, 14.1.1994, s. 1.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(10 april 2000)

Parlamentsledamoten ställer frågor om ett ärende som håller på att handläggas i förstainstansrätten. Kommissionen kommenterar därför bara frågorna kortfattat, utan att gå in på detaljer som kommer att tas upp inför domstolen.

Den ger därför följande svar på frågorna:

1. Kommissionens beslut om att ingripa till förmån för slutsatserna från rådet och byrån för harmonisering inom den inre marknaden grundades på åsikten att frågornas institutionella betydelse i detta ärende krävde att den tog ställning.

2. Det är riktigt att den begränsning av arbetsspråken som enligt rådets beslut gjorts i byrån inte fanns med i kommissionens ursprungliga förslag till förordning om att inrätta byrån. Kommissionen anser emellertid att den språkordning som slutligen antogs är laglig, mot bakgrund av behovet att finna en balans dels mellan principen om lika behandling och dels effektiviteten vad gäller gemenskapens varumärkessystem.

3. Kommissionen har inga planer på att tillämpa byråns språkordning till sin egen verksamhet eller att reducera antalet officiella språk inom gemenskapen.