SKRIFTLIG FRÅGA E-2285/02

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till kommissionen

(25 juli 2002)

Ämne: Vägran att betala övertidsersättning och konsekvenser för vården och läkarnas hälsa av nedskärningarna i antalet jourläkare

Enligt ett dokument som förelagts Europaparlamentet och med ledning av de många fall som har konstaterats i Grekland, görs det stora nedskärningar av antalet jourhavande läkare eller också får

läkarna göra obetald jour, som i Halkidiki. Mot bakgrund av att Halkidiki är ett mycket turisttätt område, särskilt under sommarmånaderna, och med beaktande av att närmaste sjukhus ligger 60 km därifrån, i Thessaloniki, är förhållandena för att behandla patienter förstås mycket ogynnsamma. Denna situation strider mot artikel 141.2 b i EG-fördraget, enligt vilken tidlön skall vara lika för lika arbete, något som helt klart inte är fallet i denna situation, där läkare arbetar övertid som de inte får betalt för. Det handlar även om ett brott mot arbetstagarnas grundläggande sociala rättigheter, som skyddas av gemenskapsstadgan om arbetstagarnas grundläggande arbetsmarknadsmässiga och sociala rättigheter samt rådets resolution om de grundläggande principerna för hälsopolitiken, eftersom dessa arbetstagare utför ett obligatoriskt arbete som de inte får betalt för.

Med anledning av detta samt den grekiska regeringens brist på intresse för att finna en lösning på problemet, frågar jag kommissionen:

1. Har kommissionen för avsikt att vidta några åtgärder för att sätta stopp för detta brott mot arbetstagarnas grundläggande sociala rätt till att få lika lön för lika arbete, dvs. att läkarna skall få betalt för de övertidstimmar som de arbetar?

2. Vad kan kommissionen göra för att inom de nationella systemen garantera god vård för de europeiska medborgarna och värdiga arbetsvillkor för läkarna?

3. Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att förhindra nedskärningarna, som leder till att medborgarnas hälsa och vården är i allvarlig fara?

4. Hur tänker kommissionen hantera det faktum att även läkarnas hälsa är i farozonen, och att det finns risk för att läkarna begår fel på grund av att de är utmattade av att oavbrutet undersöka patienter, till och med utan hjälp från vårdpersonal?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(20 september 2002)

Parlamentsledamotens fråga gäller dels ersättning för övertid till jourhavande läkare, dels skydd för dessa läkares hälsa och säkerhet.

Frågans första del ingår inte i EG-rättens tillämpningsområde, eftersom ämnet ligger inom den nationella behörigheten. Kommissionen vill erinra om att löneförhållanden utesluts, enligt artikel 137.6, i EG-fördraget, ur de områden där gemenskapen stödjer och kompletterar medlemsstatens verksamhet. Artikel 141.2 b) i EG-fördraget gäller lika lön för lika arbete till manliga och kvinnliga arbetstagare och är alltså inte tillämplig i det fall som tas upp i frågan.

Beträffande skydd för hälsa och säkerhet gäller i princip bestämmelserna i arbetstidsdirektivet (rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning(1)). Enligt artikel 1.3 omfattas endast verksamhet som utförs av läkare under utbildning av undantagen från direktivets räckvidd(2).

Arbetstagare som omfattas av direktivet har rätt till:

- minst 11 sammanhängande tim mars vila per dygn (artikel 3),

- en rast när arbetsdagen är längre än sex timmar (artikel 4),

- en oavbruten viloperiod på 24 timmar för varje sjudagarsperiod (artikel 5),

- en genomsnittlig arbetstid för varje sjudagarsperiod, inbegripet övertid, på högst 48 timmar (artikel 6),

- betald årlig semester på minst fyra veckor (artikel 7),

- begränsning av nattarbete till åtta timmar per dygn i genomsnitt (artikel 8).

I direktiv 93/104/EG föreskrivs ett antal undantag från denna grundregel med hänsyn till särskilda egenskaper i vissa typer av verksamhet. I artikel 17.2.1 (c) (i) fastställs att medlemsstaterna får göra undantag från artiklarna 3, 4, 5, 8 och 16 när verksamheten kräver kontinuitet i servicen eller produktionen, särskilt tjänster som rör mottagning, behandling eller vård på sjukhus eller liknande inrättningar, vårdanstalter eller fängelser.

Beträffande arbetstid för läkare anser EG-domstolen att den tid som tillbringas i tjänstgöring i arbetslag inom primärvården måste ses som arbetstid i sin helhet, och där lämpligt är som övertid enligt direktiv 93/104/EG, om läkarna förväntas befinna sig på vårdcentralen. Om de bara ska kunna nås när som helst under sin tjänstgöring måste endast den tid under vilken vård faktiskt utförs betraktas som arbetstid (Mål C-303/98 SIMAP(3)).

Det är de nationella myndigheternas uppgift att se till att dessa bestämmelser efterlevs och att vidta sanktioner mot eventuella överträdelser.

(1) EGT L 307, 13.12.1993.

(2) Läkare som genomgår utbildning omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/34/EG av den 22 juni 2000 om ändring av rådets direktiv 93/104/EG (EGT L 195, 1.8.2000). Medlemsstaterna måste införliva direktivet med den nationella lagstiftningen senast den 1 augusti 2004.

(3) Mål C-303/98, REG. 2000, p. I-07963.