SKRIFTLIG FRÅGA E-1693/01

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(14 juni 2001)

Ämne: Kusten vid Gallipoli - Ön Sant'Andrea

Den italienska regeringen har givit tillstånd till uppförandet av turistbostäder på kusten vid Gallipoli, ön Sant'Andrea (Italien, Apulien), och (åtminstone enligt pressuppgifter) rentav bidragit till finansieringen genom Sviluppo Italia.

Detta är allvarligt, då området har angivits vara av gemenskapsintresse enligt beslut COD IT 9150015, varför dess miljö skall ges särskilt skydd.

Är komissionen beredd att skyndsamt ingripa för att kontrollera om anläggningarna är förenliga med gällande miljöskyddskrav?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

I artikel 6 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) krävs skydd av särskilda bevarandeområden. Enligt artikel 4.5 i direktivet skall dessa krav även gälla områden av gemenskapsintresse när ett sådant område, med tillämpning av förfarandet i artikel 4.2, antas från listan över föreslagna områden av gemenskapsintresse. Några särskilda bevarandeområden har ännu inte valts ut och listan över områden av gemenskapsintresse har ännu inte antagits. När det gäller föreslagna områden av gemenskapsintresse, och i synnerhet sådana områden med prioriterade livsmiljöer och arter, har medlemsstaterna vissa skyldigheter att handla på ett sådant sätt att målen i direktivet inte åsidosätts. Även i de fall det inte skulle finnas någon gemenskapslista uppmanas medlemsstaterna att åtminstone avhålla sig från sådan verksamhet som kan skada det föreslagna området.

De uppgifter som ledamoten lämnat tyder på att området för turistanläggningen ingår i område IT9150015 av särskilt gemenskapsintresse. Det saknas emellertid en närmare beskrivning av projektet och dess följder för området.

Direktiv 92/43/EEG innehåller inget förbud mot uppförandet av turistanläggningar i skyddade naturområden. Projekt som kan påverka ett särskilt bevarandeområde på ett betydande sätt måste dock först godkännas i enlighet med direktivets regler. Det föreligger inga uppgifter eller omständigheter som kan sägas strida mot dessa regler. Blotta godkännandet av en föreslagen turistanläggning strider inte mot direktivet.

Det är därför inte möjligt att tala om en överträdelse av direktiv 92/43/EEG.

Det projekt som ledamoten nämner skulle kunna betraktas som projekt enligt bilaga II till rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(2), ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(3) (nedan kallat EIA-direktivet). Enligt EIA-direktivet skall medlemsstaterna vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för krav på tillstånd och en bedömning av deras påverkan innan tillstånd ges. I bilagorna till direktivet anges vilka projekt som avses. För de projekt som räknas upp i bilaga II skall medlemsstaterna enligt direktivet genom granskning från fall till fall, gränsvärden eller kriterier bestämma om projektet skall bli föremål för en bedömning enligt artiklarna 510.

De uppgifter som ledamoten lämnat tyder inte på några omständigheter som kan anses strida mot direktivet. Blotta godkännandet av en turistanläggning strider inte mot direktivet. EIA-direktivet innehåller inget förbud mot uppförandet av turistanläggningar. Sådana projekt måste först godkännas i enlighet med EIA-direktivets regler.

Det är därför inte möjligt att tala om en överträdelse av direktiv 85/337/EEG med ändringar.

Kommissionen vill emellertid upplysa ledamoten om att det redan har inletts ett klagomålsärende med avseende på det nämnda projektet på grundval av ett skriftligt klagomål. Klagomålet håller på att granskas. Skulle det visa sig att uppgifterna om överträdelse av gemenskapslagstiftningen i det berörda fallet är riktiga, kommer kommissionen i sin egenskap av EG-fördragets väktare inte att tveka att vidta alla åtgärder som krävs för att sörja för efterlevnad av gemenskapslagstiftningen i fråga, inklusive ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) EGT L 175, 5.7.1985.

(3) EGT L 73, 14.3.1997.