ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2366/97 från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Skogspolitik i Central- och Östeuropa

Enligt rapporter i nederländsk press har den nuvarande vågen av privatiseringar i fråga om skogarna i Central- och Östeuropa medfört starkt negativa konsekvenser för miljön. I Ungern lär till exempel omfattande kalhuggningar ha blivit följden av att skogarna överförts ur statlig ägo. De nya ägarna säljer virket så fort som möjligt och de har inte någon nyplanteringsskyldighet. Också i Rumänien lär en dylik utveckling stå inför dörren, med alla de negativa inverkningar på miljön detta för med sig.

1. Kan kommissionen bekräfta dessa uppgifter i pressen?

2. Medverkar kommissionen via programmet Phare eller på något annat sätt till att skogarna i Central- och Östeuropa skall utnyttjas på ett hållbart sätt, särskilt då i de två ovannämnda länderna?

3. Om uppgifterna i pressen bygger på fakta, är kommissionen i så fall beredd att vidta de åtgärder som behövs för att skogarna i länderna i Central- och Östeuropa skall kunna utnyttjas på ett hållbart sätt?

4. Kan kommissionen ge besked om vilka konkreta åtgärder kommissionen ämnar vidta?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (9 september 1997)

1. Kommissionen kan inte bekräfta de rapporter i pressen enligt vilka avskogning i Ungern och Rumänien skulle vara en följd av privatiseringen.

2. Kommissionen har gett stöd till ett omfattande projekt i Polen för skydd av skogarnas biologiska mångfald.

Nyligen påbörjades ett projekt för att ge allmänt stöd till skogsförvaltning och ett projekt med inriktning på national- och naturparker.

I Ungern har en undersökning av situationen i skogsbrukssektorn fått stöd inom ramen för Phares jordbruksprogram. Skogsbruksprogrammen stöds direkt av den ungerska regeringen som har godkänt ett nationellt beskogningsprogram (regeringsbeslut 3224/91) vars ambitiösa mål är att beskoga 150 000 hektar mark fram till år 2000. Den ungerska regeringen gav under 1996 1 miljard forint i stöd till beskogning och för 1997 beviljades 1,3 miljarder forint. Det ungerska jordbruksministeriet har begärt stöd från Phare till det här programmet.

3. Kommissionen är beredd att stödja projekt för ett hållbart skogsbruk. Gemenskapen har dock inga befogenheter inom området skogsförvaltning i något tredje land, inbegripet länderna i Central- och Östeuropa.

På internationell nivå har gemenskapen och länderna i Central- och Östeuropa ett effektivt samarbete om frågor rörande skogsbruk, särskilt inom ramen för kommittén för hållbar utveckling och i den mellanstatliga gruppen för skogsbruk. Dessa länder har officiellt anslutit sig till gemenskapens uttalanden och ståndpunkter, de har undertecknat resolutionerna från ministerkonferensen i Helsingfors om skydd för skogarna och de deltar i uppföljningsprocessen.

4. Konkreta åtgärder kan komma att vidtas i framtiden när berörda regeringar i enlighet med sina tillnärmningsstrategier på miljöområdet så kräver.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0699/97 från Jean-Yves Le Gallou (NI) till kommissionen (10 mars 1997)

Ämne: Driftsanslag till de europeiska institutionerna

Skulle kommissionen kunna uppge det totala beloppet av anslaget till budgetpost B2-0602 som avsatts under 1996 för:

- utgifter för undersökningar,

- utgifter för möten med experter,

- utgifter för konferenser och kongresser,

- utgifter för information och publikationer.

Kan kommissionen även ange vilken proportion de här fyra typerna av utgifter får i det totala anslagsbeloppet som avsatts för ovannämnda budgetpost och ange om den anser att denna proportion är rimlig?

Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-0698/97, E-0699/97, E-0700/97, E-0701/97, E-0702/97, E-0703/97, E-0704/97, E-0705/97, E-0706/97, E-0707/97, E-0708/97, E-0709/97, E-0710/97, E-0711/97, E-0712/97, E-0713/97, E-0714/97, E-0715/97, E-0716/97, E-0717/97, E-0718/97, E-0719/97, E-0720/97, E-0721/97, E-0722/97, E-0723/97, E-0724/97, E-0725/97, E-0726/97, E-0727/97, E-0728/97, E-0729/97, E-0730/97, E-0731/97, E-0732/97, E-0733/97, E-0734/97, E-0735/97, E-0736/97, E-0737/97, E-0738/97, E-0739/97, E-0740/97, E-0741/97, E-0742/97, E-0743/97, E-0744/97, E-0745/97, E-0746/97, E-0747/97, E-0748/97, E-0749/97, E-0750/97, E-0751/97, E-0752/97, E-0753/97, E-0754/97, E-0755/97, E-0756/97, E-0757/97, E-0758/97, E-0759/97, E-0760/97, E-0761/97, E-0762/97, E-0763/97, E-0764/97, E-0765/97, E-0766/97, E-0767/97, E-0768/97, E-0769/97, E-0770/97, E-0771/97, E-0772/97, E-0773/97, E-0774/97, E-0775/97, E-0776/97, E-0777/97, E-0778/97, E-0779/97, E-0780/97, E-0781/97, E-0782/97, E-0783/97, E-0784/97, E-0785/97, E-0786/97, E-0787/97, E-0788/97, E-0789/97 och E-0790/97 ingivna av Erkki Liikanen för kommissionen (19 september 1997)

Som komplement till sitt svar av den 5 maj 1997 ((EGT C 21, 22.1.1998, s. 28. )) kan kommissionen nu ge följande information.

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2540/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Beslut 94/730/EG om fastställande av förenklat förfarande för avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade växter enligt artikel 6.5 i direktiv 90/220/EEG - kommissionens befogenheter

Eftersom jag varken är nöjd med svaret på min skriftliga fråga E-2403/96 ((EGT C 96, 24.3.1997, s. 8. )) eller med kompletteringen av detta svar ((EGT C 60, 25.2.1998, s. 5. )), ställer jag min fråga på nytt.

1. Vilka befogenheter har rådet överlåtit till kommissionen i artikel 6.5 andra meningen i direktiv 90/220/EEG ((EGT L 117, 8.5.1990, s. 15. )) om utsättning?

2. När och i vilken form överläts dessa befogenheter?

3. Vilka kontrollmöjligheter är planerade för parlamentet och rådet vid upprättandet av kriterierna?

4. Vilka närmare detaljer har rådet lagt fast för utövandet av dessa befogenheter?

5. Vilka principer och regler motsvarar dessa närmare detaljer?

6. Lades dessa principer och regler fast enhälligt av rådet?

7. Vilket yttrande avgav parlamentet om dessa principer och regler?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2535/97, E-2536/97, E-2537/97, E-2538/97, E-2539/97, E-2540/97 och E-2541/97 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (4 september 1997)

Kommissionen beklagar att parlamentsledamoten inte är nöjd med svaren på sina sju skriftliga frågor. Kommissionen beklagar också det faktum att samma frågor helt enkelt har ställts igen. Kommissionen anser sig ha besvarat frågorna på ett samvetsgrant och korrekt sätt.

Vissa av frågorna är riktade till parlamentet (¨Vad var parlamentets åsikt om dessa principer och regler?¨). Andra är ställda på ett sådant sätt att parlamentsledamoten knappast kan förvänta sig ett svar (¨Varför bröt kommissionen i beslut 97/730/EG mot artikel 145 i EG-fördraget?¨).

Kommissionen vinnlägger sig om att uppfylla sin skyldighet enligt artikel 140 i EG-fördraget att besvara muntliga och skriftliga frågor. Den besvarar frågor från ledamöter som i likhet med parlamentsledamoten ställer mer än 100 frågor om året (1996) eller rentav 46 frågor på en dag (9 juni 1997). Det är emellertid kommissionens sak att bestämma innehållet i sina svar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2487/97 från Klaus Rehder (PSE) till kommissionen (18 juli 1997)

Ämne: Europeiska unionens bidrag till förfaranden som anrikar dricksvatten med syre

1. Vad anser kommissionen om försök att förbättra dricksvatten genom anrikning med syre?

2. Har Europeiska unionen möjlighet att stödja nya förfaranden för anrikning av dricksvatten med syre?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (11 september 1997)

Dricksvatten omfattas av bestämmelserna i dricksvattendirektivet 80/778/EEG ((EGT L 229,30.8.1980. )). Vad beträffar löst syre har inga riktvärden eller högsta tillåtna koncentrationer fastställts. Därför finns det för denna aspekt inga obligatoriska normer för dricksvatten. Gemenskapen kan följaktligen inte kräva att syre tillsätts dricksvatten för att öka dess kvalitet.

I direktiv 80/778/EEG fastställs dock i samband med parameterna löst syre att satureringsgraden skall ligga över 75 % utom för grundvatten. Detta innebär att det är tillrådligt att syrsätta ytvatten vars halt av löst syre naturligt ligger under 75 %, i syfte att öka dess kvalitet.

I förslaget till ett ändrat dricksvattendirektiv ((KOM(94) 612 slutlig. )), som för närvarande behandlas i rådet, tas löst syre förslagsvis upp som ¨indikativ¨ parameter med ett parametervärde på över 50 % saturering. Detta innebär att om dricksvattnet inte uppnår detta värde, medlemsstaterna bör undersöka orsakerna till detta, och att de bör vidta åtgärder för att avhjälpa situationen endast i de fall då sådana åtgärder krävs för att skydda folkhälsan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2244/97 från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen (2 juli 1997)

Ämne: Europeiska unionens bidrag till restaurering och underhåll av katedraler

Delar av det enorma andliga, kulturella och arkitektoniska arv som katedralerna runt om i gemenskapen utgör är ofta i behov av restaurering och underhåll för att kunna stå emot olika typer av hot mot deras existens. Dessa arbeten är mer eller mindre brådskande.

De budgetposter som kan användas för detta ändamål är ofta antingen klart otillräckliga eller helt enkelt obefintliga.

Restaureringen och underhållet av våra katedraler skulle på ett betydande sätt kunna främja sysselsättningen och ge arbete till alla yrkesmanna- och arbetargrupper. Anser kommissionen, mot bakgrund av detta, att de åtgärder den vidtar i detta syfte borde omfattas av ett specifikt program inom ramen för Europeiska regionala utvecklingsfonden, för att på detta sätt främja inte bara den ekonomiska verksamheten, utan även bidra i betydande omfattning till att bevara det rika och värdefulla historiska och andliga arv som gemenskapens katedraler tillsammans utgör?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (4 september 1997)

Kommissionen förstår och delar parlamentsledamotens farhågor när det gäller restaurering och bevarande av många av katedralerna inom gemenskapen. Det är just av detta skäl som kommissionens pilotprojekt för restaurering 1995 särskilt utformades för att stödja skydd och upprustning av religiösa monument.

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att behoven på detta område verkligen är stora och att varje insats för att restaurera det historiska, religiösa, kulturella och arkitektoniska arv som katedralerna utgör i högsta grad har positiva sociala och ekonomiska verkningar genom att det ger sysselsättning åt yrkes- och hantverkskunnigt folk.

Som parlamentsledamoten känner till är insatser för att bevara kulturarvet berättigade till stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF), naturligtvis under förutsättning att de uppfyller fondens mål och urvalskriterier. Dessutom gavs förra året genom artikel 10 i ERUF-förordningen (EEG)4254/88 i dess ändrade lydelse ((EGT L 193, 31.7.1993. )) extra stöd till projekt med syfte att bevara och förbättra gemenskapens kulturarv i allmänhet och det arkitektoniska arvet i synnerhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1541/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (5 maj 1997)

Ämne: Fosforsyraesterförgiftning orsakad av loppmedlet ¨Tiguvon¨ (Fenthion) från företaget Bayer Leverkusen

Företaget Bayer Leverkusen tillverkar ett loppmedel med namnet Tiguvon (Fenthion) som finns i olika varianter. Tiguvon 10 används för katter som väger 2 kg eller mer, för hundar mellan 3 och 10 kg används Tiguvon 20 och för hundar över 10 kg används Tiguvon 20 G. Djurägare som vid upprepade tillfällen behandlat sina husdjur med Tiguvon (Fenthion) har ådragit sig svåra fosforsyraförgiftningar. Eftersom kommissionen inte kunde svara på min fråga E-1470/96 ((EGT C 345, 15.11.1996, s. 76. )) om detta problem ber jag nu rådet om ett så snabbt svar som möjligt på följande frågor:

Anser rådet att Tiguvon uppfyller EU:s godkännandedirektiv?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1533/97, E-1535/97, E-1537/97, E-1539/97, E-1541/97, E-1543/97, E-1545/97 och E-1547/97 (25 september 1997)

Rådet har ännu inte förelagts något initiativ av kommissionen som direkt rör de problem som den ärade parlamentsledamoten tar upp. Rådet ber dock den ärade parlamentsledamoten att uppmärksamma att det i detta skede ännu inte finns någon harmonisering på gemenskapsnivå som rör status för dessa produkter vilka behandlas i enlighet med medlemsstaternas bedömning, framför allt som läkemedel eller biocid. Därför påpekar rådet, när det gäller vissa aspekter av den ärade parlamentsledamotens frågor,

- att FENTHION, i samband med direktiv 67/548/EEG om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen och efter den nittonde anpassningen till tekniska och vetenskapliga framsteg ((EGT L 258, 11.10.1993, s. 29.)) av bilaga I till direktivet, tas upp i bilagans index med nummer 015-048-00-8 ((EGT L 258A, 16.10.1993, s. 212.)).

- att dessa produkter, som en följd av rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 december 1996 inför antagandet av ett framtida direktiv om utsläppande av biocidprodukter på marknaden ((Rådets gemensamma ståndpunkt av den 20.12.1996, EGT C 69, 5.3.1997, s. 13.)) i vilket bilaga V bland annat omfattar bekämpning av skadedjur, inte får salutföras innan deras aktiva ämnen har tagits upp på en positivlista för gemenskapen, och detta efter en djupanalys av de risker som de kan medföra för bland annat den mänskliga hälsan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2022/97 från Joan Vallvé (ELDR) och Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till rådet (18 juni 1997)

Ämne: Nya angrepp av franska bönder mot spanska lastbilar

Sedan mitten av maj 1997 utför franska bönder på olika ställen i södra Frankrike allvarliga och upprepade attacker mot spanska lastbilar, som transporterar frukt och grönsaker, och mot distributionslager. Vilka åtgärder har rådet vidtagit eller kommer det att vidta för att hejda dessa attacker som kränker rätten till fri rörlighet, en av Europeiska unionens grundläggande principer?

Omfattar dessa åtgärder att gemenskapsstödet till det franska jordbruket ställs in?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1380/96 och E-2022/97 (25 september 1997)

Rådet är informerat om den vandalisering som franska jordbrukare i april och maj 1996 och i maj 1997 riktade mot lastbilar som transporterade frukt och grönsaker av spanskt ursprung till medlemsstater i Europeiska unionen. Dessa handlingar är förbjudna enligt den allmänna strafflagstiftningen och syftar till att hindra den fria rörlighet för gemenskapsprodukter som är en av den Europeiska gemenskapens grundläggande principer. De fördöms följaktligen livligt.

Vid sina möten den 29-30 april 1996 och den 20-21 maj 1997 fick rådet i ett meddelande från den spanske jordbruksministern kännedom om ovannämnda vandalisering, om skadornas omfattning och om den spanska regeringens krav på att den franska regeringen skulle vidta nödvändiga åtgärder för att förebygga liknande händelser i framtiden, straffa de ansvariga för det som hänt och ge offren ersättning.

Vid dessa tillfällen uttryckte den franske jordbruksministern sitt otvetydiga fördömande av denna vandalisering och förklarade att han hade bett sina kolleger i den franska regeringen att inom ramen för sin befogenheter vidta kraftfulla åtgärder för att ersätta de förluster som härigenom hade uppstått och att vidta alla alla nödvändiga åtgärder för att förhindra att liknande händelser upprepas.

Rådets ordförande uttrycket på sina kollegers vägnar rådets solidaritet med Spanien och underströk att det var absolut nödvändigt att den franska regeringens avsikt att vidta åtgärder i frågan verkligen omsätts i konkreta och effektiva åtgärder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1493/97 från Karl von Wogau (PPE) till rådet (30 april 1997)

Ämne: Den officiella användningsformen av termen euro i skrift

Sedan Europeiska rådet i Madrid beslutade att den framtida gemensamma valutan skulle kallas euro har denna term använts på många olika sätt i skrift, typografiskt (EURO, Euro, euro) såväl som grammatiskt (oböjlig eller pluralböjning och i så fall vilken?).

Skulle det inte vara lämpligt, i synnerhet med tanke på eurons rättsliga ställning, att kommissionen fastställer en officiell användningsform av termen euro för skriftspråket?

Svar (25 september 1997)

Europeiska rådet i Madrid i december 1995 beslöt att kalla den gemensamma valutan ¨euro¨ och ansåg ¨att namnet på den gemensamma valutan måste vara samma på alla Europeiska unionens officiella språk, under beaktande av förekomsten av olika alfabet¨.

Rådet har på grundval av artikel 235 i fördraget officiellt antagit en förordning om vissa bestämmelser som skall gälla vid införandet av euron.

Rådet gav dessutom uttryck för politisk enighet om rådets förordning om införande av euron (vars rättsliga grund är artikel 109I.4 i fördraget), som senare officiellt skall antas av de deltagande medlemsstaterna.

I dessa texter, som har granskats av rådets juristlingvister, iakttas vissa normer och sedvänjor när det gäller benämningen på valutor i de enskilda språken; relevanta bestämmelser återfinns i de olika språkversionerna av dessa texter.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2555/97 från Michael Elliott (PSE) till kommissionen (15 juli 1997)

Ämne: Transport av levande djur

När tänker kommissionen föreslå strängare krav för fordon som används vid transport av levande djur, och exempelvis införa krav på att sådana fordon skall ha utrustning som möjliggör att ge djuren vatten under transporten?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (1 augusti 1997)

I juni 1997 inlämnade kommissionen ett förslag till rådet rörande tilläggsnormer för fordon som används för boskapstransporter på mer än åtta timmar ((KOM(97) 272. )).

I denna text fastställs detaljerade krav rörande, i synnerhet, tillräcklig ventilation, avskiljande av djur genom rörliga skiljeväggar samt system för vattentillförsel. Genom dessa regler tillförsäkras djur som deltar i långa transporter en bättre miljö.

Beträffande tillförsel av vatten framgår av texten att fordonen i fråga skall ha sådan utrustning att de kan anslutas till en vattenledning under transportuppehåll. Vad gäller transport av grisar måste fordonen vara försedda med vattentankar och annan lämplig utrustning för att förse grisarna med vatten under hela transporten.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2551/97 från Richard Balfe (PSE) till kommissionen (15 juli 1997)

Ämne: Sri Lanka

Kan kommissionen yttra sig om den aktuella situationen i Sri Lanka?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (1 augusti 1997)

Som den påpekat vid flera tillfällen är kommissionen djupt oroad över de inre konflikter som fortfarande efter 14 år hindrar det dagliga livet på Sri Lanka från att återgå till det normala och hindrar befolkningen att gå vad som annars skulle kunna förmodas vara en gynnsam framtid till mötes.

Kommissionen är särskilt bekymrad över de ständiga och alltför trovärdiga rapporterna om grova kränkningar av mänskliga rättigheter som inte bara de tamilska tigrarna utan även säkerhetsstyrkorna gör sig skyldiga till och som innebär att oskyldiga civila, som inte har något med den väpnade konflikten att göra, dödas. Kommissionen stöder därför helt och hållet det uttalande som president Chandrika Kumaratunga gjorde nyligen med försäkringar om att alla åtgärder vidtagits för att skydda den oskyldiga tamilska civilbefolkningen och att oskyldiga tamiler som bor i Colombo med förorter inte skall utsättas för trakasserier av säkerhetsstyrkorna.

Kommissionen känner trots detta viss oro över om den kommission för mänskliga rättigheter som med kort varsel ersatt arbetsgruppen för mänskliga rättigheter klarar att både snabbt bli operativ och effektivt förvalta sitt bredare mandat.

Kommissionen är för sin del redo att starta ett omfattande program för återställande och återuppbyggnad för att så snart omständigheterna så medger hjälpa Sri Lankas regering. Först måste behoven kartläggas och ett program som kan genomföras under säkra förhållanden utarbetas. Kommissionen kommer därför att fortsätta att noga bevaka situationen med avsikten att så snart som möjligt starta ett sådant program.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1895/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (4 juni 1997)

Ämne: Ekologisk produktion av jordbruksprodukter

Denna fråga ställs mot bakgrund av förslaget till rådets förordning (EG) om komplettering beträffande animalieproduktion av förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel (KOM(96)0366 - 96/0205 CNS) ((EGT C 293, 5.10.1996, s. 23. )). Om den ekologiska produktionen regleras genom alltför vaga och allmänna bestämmelser finns det en risk för att förordningens rättsliga effektivitet minskar.

Kan förordningen och dessa bilagor begränsas till att fastställa tydliga minimikrav med villkor för jordbruksföretagen?

Kan kommissionen beakta de regionala olikheterna rörande natur- och klimatförhållanden inom EU och möjliggöra nationella undantag som inte innebär en snedvridning av konkurrensen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (16 juli 1997)

Kommissionen bedömer att texten i bilagan till förslaget till rådets förordning om komplettering beträffande animalieproduktion av förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel ((Dok. KOM(96) 366. )) utgör en fullgod jämvikt mellan å ena sidan nödvändigheten av detaljerade regler för definition av de särskilda förhållandena vid produktionssätt och å andra sidan regler som är tillräckligt flexibla för att ta hänsyn till de olikartade produktionsförhållanden som råder inom olika delar av gemenskapen. Vad gäller vissa tekniska aspekter har kommissionen dock godkänt de förbättringar som parlamentet föreslagit och kommer inom kort att ta med dessa i ett ändringsförslag.

Kommissionen vill ogärna tillåta nationella undantag i bestämmelserna, eftersom sådana riskerar att snedvrida konkurrensen mellan de olika medlemsstaternas producenter. Inom vissa speciella och väl avgränsade områden har kommissionen dock godkänt de ändringar som parlamentet föreslagit och som innebär att medlemsstaterna, under en övergångsperiod, får godkänna vissa nationella tillvägagångssätt med avsikt att dessa skall harmoniseras före övergångsperiodens slut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2449/97 från Leen van der Waal (I-EDN) till kommissionen (16 juli 1997)

Ämne: Hinder för det uzbekiska bibelsällskapets verksamhet

Enligt information från Open doors, en nederländsk stiftelse som erbjuder hjälp åt förföljda kristna, beslagtog den uzbekiska tullen i slutet av februari ungefär 25 000 exemplar av Nya testamentet. Dessa biblar hade de ryska och turkiska bibelsällskapen skickat till det uzbekiska bibelsällskapet. Biblarna beslagtogs på inrådan av det uzbekiska rådet för religiösa angelägenheter. Dessutom fick det uzbekiska bibelsällskapet ett brev från inrikesministeriet där man hotade med att lägga ned sällskapet på grund av missionsverksamhet. Även baptistsamfundet verkar ha erhållit ett liknande brev.

1. Kan kommissionen bekräfta dessa rapporter?

2. Delar kommissionen uppfattningen att de uzbekiska myndigheternas agerande strider mot den internationellt erkända rättigheten till religionsfrihet och mot det partnerskaps- och samarbetsavtal som slutits mellan Uzbekistan och EU men som ännu inte ratificerats av medlemsstaterna och Europaparlamentet?

3. Är kommissionen beredd att vädja till de uzbekiska myndigheterna om att snarast möjligt lämna ut biblarna och låta det uzbekiska bibelsällskapet och baptistsamfundet verka ohindrat?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Hans Van den Broek (11 september 1997)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-2333/97 från Johanna Maij-Weggen ((Se s. 128. )).