SKRIFTLIG FRÅGA E-3139/00

från Jacques Poos (PSE) till kommissionen

(6 oktober 2000)

Ämne: Oljekrisen

Den ohämmade ökningen av oljepriset beror inte i huvudsak på en medveten politik som förs av OPEC. Det handlar i stället om bristande tillgångar till följd av den mycket kraftiga ekonomiska tillväxten i världen.

Krisen riskerar att äventyra prisstabiliteten och att bryta tillväxttakten.

Jag skulle därför vilja be kommissionen svara på följande frågor:

1. Varför har inte kommissionen föreslagit för Ekofin-rådet att införa en gemensam tillfällig och reversibel sänkning av skatterna på flytande bränslen?

2. Varför har inte kommissionen tagit initiativ till att parallellt förhandla fram en överenskommelse om stabilisering på lång sikt av oljepriset med producentländerna?

3. Varför klarar världens största ekonomiska område inte av att ingå en överenskommelse som skulle göra det möjligt att betala importen, åtminstone delvis, i sin egen valuta?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 november 2000)

För det första bör man komma ihåg att kommissionens behörighet i energifrågor för närvarande är begränsade. I fördragen finns det ingen specifik rättslig grund för kommissionen att införa en energipolitik på gemenskapsnivå.

Den avsevärda prisökningen på råolja sedan 1999 har dock lett till att kommissionen har föreslagit medlemsstaterna en klar och ambitiös strategi som lades fram vid Europeiska rådets möte i Biarritz i ett dokument med titeln Oljeförsörjningen i EU(1).

Denna strategi grundas på flera kompletterande motiv, till exempel en bättre fungerande inre marknad för energi och ökad konkurrens inom oljeindustrin (raffinering, distribution), utveckling av långtgående åtgärder för att minska efterfrågan på oljeprodukter (såsom energisparprogram och ökad användning av alternativa energikällor) samt återställande av balansen mellan transportmedel.

När det gäller beskattning vill kommissionen inte uppmuntra till att man försöker dämpa oljeprishöjningarna med minskad beskattning. En sådan strategi skulle stå i motsats till målen för gemenskapens miljöpolitik, vilka särskilt är knutna till Kyoto-protokollet, samt målen för gemenskapens energi- och transportpolitik och skulle bidra till att överföra skattemedel från medlemsstaterna till oljeproducentländerna. Det är till och med nödvändigt att vidta åtgärder i motsatt riktning genom att verkligen höja punktskatterna.

Flera åtgärder som rör den allmänna energiförsörjningen har dessutom föreslagits. Gemenskapen bör öka samarbetet för upprustning av produktions- och transportanläggningarna i Ryssland. En undersökning skall göras för att ta reda på vilka möjligheter som olja och gas kan erbjuda i länderna kring Kapiska havet. Kommissionen skall dessutom analysera på vilka sätt man kan utvidga bestämmelserna om strategiska oljelager. Slutligen kommer man att försöka vidta interventionsåtgärder och tillämpa metoder som används på penningmarknaden för att bekämpa spekulation och minska prisfluktuationen.

Användningen av euro som transaktionsvaluta skulle naturligtvis ha många fördelar för de ekonomiska aktörerna i Europa. Marknadskrafterna bestämmer nu i vilken takt euron kommer att bli referensvaluta på detta område, men man kan fråga sig om inte särskilda förhandlingsinsatser med tredje länder som exporterar till gemenskapen slutligen skulle kunna leda till att dessa transaktioner genomförs i euro.

(1) KOM(2000) 631 slutlig.