SKRIFTLIG FRÅGA E-0374/00

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(14 februari 2000)

Ämne: Högre utbildning i Förenade kungariket

Anser inte kommissionen att dess utbildningsprogram såsom Erasmus och Sokrates (som ger alla studenter inom EU möjlighet att studera i andra medlemsstater) undermineras av den orättvisa situationen i Förenade kungariket där en icke-brittisk student som önskar utbilda sig i Skottland får skjuta upp betalningen av sin undervisningsavgift medan en student som vill läsa i England måste betala vid inskrivningen?

Är kommissionen av åsikten att denna situation medför orättvisa fördelar för universiteten i Skottland jämfört med konkurrenterna i England, Wales och Nordirland när det gäller att få studenter, och utgör inte detta därför en överträdelse av EU:s konkurrenslagstiftning?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0374/00, E-0375/00 och E-0376/00 ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(15 mars 2000)

Hittills och i enlighet med EG-fördraget har varje medlemsstat ansvaret för innehållet i undervisningen och organisationen av sitt utbildningssystem.

Bestämmelserna i gemenskapsrätten förbinder inte medlemsstaterna till att bevilja stipendier eller bidrag till studieavgifter. Ett sådant beslut ligger inom medlemsstaternas befogenheter. Det är endast om sådant ekonomiskt stöd beviljas de egna medborgarna som studerande enligt fördraget har rätt till samma behandling som de studenter får som är medborgare i den mottagande medlemsstaten. Sålunda innebär i praktiken likabehandlingsprincipen, vad gäller tillträde till utbildning, att alla utbildningsanstalter måste ta emot studerande som är medborgare i andra medlemsstater på samma villkor som de egna medborgarna. Samtidigt får inga ytterligare avgifter avkrävas av dem på grund av deras medborgarskap.

Om studenter som är medborgare i andra medlemsstater behandlas på samma sätt av utbildningsanstalterna i Skottland som de studenter som kommer från denna region innebär inte den situation som parlamentsledamoten beskriver någon diskriminering på grund av medborgarskap och strider följaktligen inte mot artikel 12 (tidigare artikel 6) i EG-fördraget.

Det att det finns olika bestämmelser i Förenade kungariket angående inskrivningsavgifter är en intern rättslig fråga som inte ingår i gemenskapens befogenheter.

Vad beträffar studentutbytet inom ramen för Erasmus är den allmänna regeln att alla studenter som deltar i programmet är befriade från inskrivningsavgifter. Följaktligen har inte situationen i Skottland någon inverkan på utbytesverksamheten inom Erasmus.

Vad slutligen gäller tillämpningen av de konkurrensregler som parlamentsledamoten nämner, anser kommissionen att universitetens verksamhet inom ramen för det nationella utbildningssystemet inte bör anses som en vinstdrivande eller ekonomisk verksamhet och hamnar således utanför dessa reglers tillämpningsområde.

Det rör sig inte heller om tjänster i den bemärkelse som avses i fördraget. Domstolen har redan tagit ställning i denna fråga genom att förklara att den undervisning som ges vid en högskola som huvudsakligen finansieras ur allmänna medel inte utgör tjänster enligt artikel 50 (tidigare artikel 60) i EG-fördraget.

Om de åtgärder som det hänvisas till i frågorna gäller universitet och högskolor där medlemsstaten inte avser att engagera sig i avlönad verksamhet utan uppfyller sin uppgift gentemot sin befolkning på det sociala och kulturella området samt inom utbildning, är det inte någon tjänst i den mening som avses i fördraget. Systemet i fråga finansieras för det mesta ur allmänna medel och inte av studerande eller deras föräldrar. Verksamhetens art påverkas dessutom inte av att studenter eller deras föräldrar ibland måste betala avgifter för att i viss utsträckning bidra till systemets driftskostnader.