SKRIFTLIG FRÅGA E-1821/01

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(21 juni 2001)

Ämne: Kostnader för att bekämpa och förebygga BSE i Europa

1. Kan kommissionen ge en bild av kostnaderna för de BSE-test som utförs i EU:s olika medlemsstater?

2. Kan kommissionen ge besked om vem eller vilka som står för dessa kostnader i de olika medlemsstaterna: ägarna till nötkreaturen, köttförädlingsföretagen, konsumenterna eller de regionala eller nationella myndigheterna?

3. Kan kommissionen ge besked om vilka regler som i de olika medlemsstaterna gäller för utbetalning av ersättning till bönder vilkas gårdsbruk drabbats av BSE (nödslakt av djuren och ersättning för inkomstbortfall)?

4. Kan kommissionen ge besked om vem eller vilka som står för kostnaderna i samband med att kadavren efter BSE-smittade kor förintas?

5. Kan kommissionen ge besked om vad det kostar att djurmjöl inte kan användas och följaktligen måste förintas samt om vem eller vilka som står för dessa kostnader i de olika medlemsstaterna?

6. Anser kommissionen att man av svaren på ovanstående frågor kan sluta sig till att alla de som uppföder nötkreatur i EU bedriver sin näring under likvärdiga betingelser ur konkurrenssynvinkel betraktat?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

1. Kommissionen har för närvarande inte uppgifter om samtliga medlemsstater. På grundval av de uppgifter som finns uppskattar medlemsstaterna att kostnaderna för att spåra bovin spongiform encefalopati (BSE) (stickprov före slakt, transport, inköp av testutrustning, laboratorieanalyser etc.) varierar mellan 43 och 90 euro, och de stiger till 350 euro i Förenade kungariket.

2. Medlemsstaterna har infört olika system för att finansiera dessa utgifter. I en del medlemsstater betalas hela kostnaden av regeringen eller den regionala myndigheten. I andra medlemsstater betalas en del eller hela kostnaden av producenterna och/eller slakterierna och/eller samtliga aktörer i kedjan. Gemenskapen bidrar med 100 % av kostnaderna (exklusive moms) för testutrustningar och reagenser upp till högst 1530 euro per test, beroende på i vilken målgrupp proverna togs.

3. Flera medlemsstater har anmält att statligt stöd lämnas till jordbrukare i ersättning för värdet av djur som slaktats därför att ett fall av BSE har konstaterats på anläggningen, liksom för kostnaderna för de saneringsåtgärder som är nödvändiga på en sådan anläggning, inköp av en ny besättning och möjligen också för inkomstbortfallet före och under återuppbyggnaden av verksamheten. Medlemsstaterna står också ofta för kostnaderna för destruktionen av djur och därmed sammanhängande kostnader, till exempel transport. Sedan den 1 juli 2001 föreskrivs det genom artikel 13.4 i rådets och Europaparlamentets förordning (EG) nr 999/2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati(1) att ägarna utan dröjsmål skall ersättas för förlusten av de djur som har avlivats och de animaliska produkter som har destruerats till följd av att ett fall av BSE har konstaterats.

4. Medlemsstaterna kan besluta vem som skall stå för kostnaderna för destruktion av slaktkroppar från BSE-smittade djur. Kommissionen har ingen överblick över hur dessa finansieras i de olika medlemsstaterna. Om statligt stöd utgår kräver det en anmälan till kommissionen enligt artikel 88.3 i EG-fördraget, för en bedömning av om åtgärden är förenlig med reglerna för statligt stöd.

5. Kommissionen har inga exakta uppgifter om detta. Som exempel kan nämnas att kostnaden för destruktion av kött- och benmjöl i Storbritannien ligger mellan 60 och 90 GBP per ton. Vad beträffar frågan om vem som står för kostnaden hänvisas till svaret på fråga 4.

6. Långvariga avsevärda skillnader mellan nivåerna på det statliga stödet till dessa åtgärder kan mycket väl få effekt på producenternas relativa konkurrenssituation. Det är därför det är viktigt att kommissionens kontrollerar och ser över allt statligt stöd, så att eventuella negativa effekter på konkurrensen till följd av ett statligt stöd uppvägs av stödets positiva effekter.

(1) EGT L 147, 31.5.2001.