SKRIFTLIG FRÅGA E-0477/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(21 februari 2001)

Ämne: Sötvattensfiske i Irland: anslag används oändamålsenligt och ensidig uppmärksamhet inriktas på ekonomiska intressen

1. Kan kommissionen bekräfta att gäddor i Irland systematiskt utrotas, inte bara i det västra sjöområdet utan också i sjön Lough Sheelin (grevskapet Cavan) i nordost, där gäddor inte bara i tusentals görs till kattmat i företaget C & D Foods i Edgeworthstown utan också de gäddor som inte behövs fiskas ut och dör eller flyttas till sjöarna Key, Gara och Acrick (Roscommon)?

2. Vad utgick kommissionen från i sitt svar av den 25 oktober 1996 på skriftliga frågan E-2439/96(1) till den dåvarande parlamentsledamoten Magda Alvoet, då kommissionen därvid förklarade att forellen i högre grad än gäddan kan betraktas som en inhemsk fiskart? Förespråkarna för att gäddan skall utfiskas laborerar med en teori om att gäddan utplanterats av människan på medeltiden, men är detta någon anledning till att rubba en naturlig balans som varit rådande sedan dess?

3. Erinrar sig kommissionen att kommissionen efter vad det framgår av dess svar av den 25 oktober 1996 på skriftliga frågan E-2439/96 avser motverka tillbakagången för forellarten wild brown trout i sjön Corrib och att kommissionen visserligen på grundval av undersökningar som utförts inom ramen för Western Lakes Project ansåg det bevisat att gäddor över en viss storlek äter forell, men att det inte ännu fattats något beslut om att beståndet av gädda skulle utfiskas?

4. Hur bedömer kommissionen ett ställningstagande från fiskeribiologerna Bruno Broughton och Marco Kraal att utfiskning av stora gäddor framför allt skapar ökat utrymme för unga gäddor och att dessa behöver mera ungforell som föda, vartill ytterligare kommer att stora gäddor äter små gäddor, så att utfiskningen av gädda tvärtemot vad som väntats i stället leder till att forellbeståndet minskar?

5. Håller kommissionen med mig om att händelseutvecklingen under de gångna åren givit vid handen att berättigade frilufts- och naturvårdsrelaterade målsättningar i själva verket fått träda tillbaka för kontroversiella strävanden att trygga ett ekonomiskt intresse genom att se till att det finns så mycket forell som möjligt för mänsklig konsumtion och för turism?

(1) EGT C 91, 20.3.1997, s. 5.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(8 juni 2001)

1. Enligt uppgifter från Shannon Regional Fisheries Board (SRFB) förekommer det inte någon systematisk utrotning av gädda i Lough Sheelin. Inom ramen för ett flyttningsprogram flyttas gädda varje år, vilket innebär att levande gäddor flyttas från Lough Sheelin till särskilda gäddfiskeplatser. En mindre andel av gäddorna antingen skadas så att flyttning anses olämplig, eller dör i samband med flyttningen. Under 2000 tillvaratogs dessa gäddor på lämpligt sätt av C&D petfoods. Förfarandet kännetecknas av öppenhet och insyn och har delgetts många massmedier i Irland.

2. Enligt Western Regional Fisheries Board (WRFB) blev, efter den senaste istiden, Västirlands stora sjöar unika, såtillvida att de tidigt isolerades från andra sjöar och övriga vatten på Irland. Detta ledde till att dessa sjöar har mycket färre inhemska arter, som domineras av laxfiskar som fjällröding, lax och öring. Under åren har genom mänsklig försorg många fiskarter utplanterats i dessa vatten, som gädda och senare mört. Sjöarna i fråga är därför naturliga fiskevatten för inhemsk vild öring och bör utvecklas och skyddas med hänsyn till detta. Andra arter som inte är vilda i fiskevattnen förvaltas på särskilt sätt och så att det gynnar de vilda arterna. Kommissionen ställer sig helt bakom dessa förvaltningsbeslut för att skydda ett av de sista betydande fiskevattnen för vild öring i Europa. Den nuvarande balansen är inte någon naturlig balans utan bara ett faktum. Den vilda inhemska fisken måste prioriteras.

3. Enligt uppgifter från WRFB är det ett vetenskapligt faktum att gäddans favoritbyte är vild öring i Loughs Corrib, Mask och Carra. Detta har visats i ovannämnda fångstområden samt i andra fångstområden i republiken Irland av motsvarande geologisk typ. De regionala fiskeristyrelserna och det centrala fiskeriverket har mot bakgrund av de vetenskapliga rönen dragit slutsatsen, att man för att skydda dessa värdefulla fisken bör förvalta huvudbestånden av rovfisk (gädda). Följaktligen utplanteras gädda från dessa sjöar i andra fiskevatten, på fiskeplatser som speciellt utvecklats för sportfiske.

4. Enligt uppgifterna från WRFB har gäddorna i de stora västra sjöarna visat sig börja livnära sig mycket mer på forell när de uppnått en totallängd på 50 cm. Mindre gäddor påverkar inte forellbestånden direkt, eftersom de inte livnär sig på forell. Förvaltningen av gäddbestånden innebär att större gäddor flyttas (de som främst livnär sig på forell). Resultatet av denna metod blir att en sjös gäddbestånd får lägre genomsnittsvikt, där merparten inte livnär sig på forell. Därigenom uppnås syftet att minska trycket på forellbeståndet, vilket följaktligen ökar. Detta har de senaste 45 åren visat sig vara en framgångsrik förvaltningsmetod för fisket av vild öring.

Den kommitté som förvaltade gemenskapsstödet till irländska fiskeriprojekt (TAM-programmet för 19951999) begärde en oberoende vetenskaplig utvärdering av behovet av gäddkontroll i de irländska forellsjöarna. Utredarens slutsats var att de centrala och regionala fiskeristyrelsernas politik att kontrollera gäddantalet i de irländska forellsjöarna var en viktig förvaltningsmetod.

Beträffande dr Bruno Broughtons synpunkter verkar dessa strida mot ett tidigare verk, där han hävdade att det gynnade forellbeståndet att flytta större gäddor från engelska dammar, som förvaltades som forellfisken. Här står det i direktcitat: there is no doubt that the quality of trout fishing has increased since pike removal commenced /forellfiskets kvalitet har obestridligen ökat sedan flyttandet av gädda inleddes/(1).

5. Enligt uppgifterna från WRFB är de stora sjöarna mycket viktiga fiskevatten för vild öring. Försämras dessa till fiskevatten som domineras av sportfiskearter, låter man ett av de viktigaste fiskevattnen i landet förfalla. Irland kan inte låta detta ske. Det skulle vara felaktigt att gynna utplanterade arter som gädda och mört, till nackdel för de inhemska vilda öringarterna. Irland och kommissionen måste ha som mål att att dessa sjöar skyddas som fiskevatten för vild öring och att olämplig yttre eller inre påverkan måste kontrolleras. Utöver skyddet av inhemska arter är dessa sjöar fiskevatten för vild öring av enorm internationell betydelse vad gäller både fritids- och turistfiske. De utgör också en mycket speciell och sällsynt ekotyp, i synnerhet i europeisk måttstock.

(1) Ur följande konsulterade verk: A comparison of three methods of pike (Esox lucius L.) removal from a lowland trout fishery. Utgivare: Broughton, N.M. & Fisher K.A.M. in Fish. Mgmt. (1981) vol. 12:3, s. 101106.