ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3334/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Kompletterande system för social- och sjukförsäkring

Det blir allt vanligare att de nationella systemen för social trygghet och hälsovård går med förlust, vilket bidrar till ökade underskott i statsbudgetarna och ökad statsskuld. Kompletterande system skulle kunna vara ett sätt att delvis råda bot på dessa problem. De kompletterande systemen skulle kunna vara till nytta för såväl medborgarna som de statliga social- och hälsovårdsinstitutionerna. Ett system för tilläggspension eller kompletterande sjukförsäkring skulle öka skyddet för arbetstagarna och göra det möjligt för dem att få tillgång till vård av hög kvalitet inom rimlig tid.

1. Vad anser kommissionen om detta?

2. Vilka medlemsstater har redan kompletterande system för pensioner och hälsovård?

3. Är kommissionen beredd att lägga fram förslag för att uppmuntra införandet av kompletterande system, särskilt vad gäller sjukförsäkringar, som garanterar fri tillgång till grundläggande tjänster, utan någon form av diskriminering?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(7 december 2000)

De sociala trygghetssystemens organisation och det relativa förhållandet mellan grundläggande och kompletterande system hör till medlemsstaternas behörighetsområde. När det gäller pensioner påpekar kommissionen att det finns kompletterande system i samtliga medlemsstater, men att det försäkringsskydd de erbjuder varierar avsevärt, särskilt beroende på om dessa kompletterande system är obligatoriska eller inte och om det finns kollektivavtal.

När det gäller sjukförsäkring beror det på det grundläggande försäkringsskyddets kvalitet om det finns kompletterande system eller inte.

Kompletterande pensions- eller sjukförsäkringssystem kan kompensera vissa brister i det grundläggande systemet, särskilt om de bidrag som utges är låga. Detta kan vara följden av en sanering av de offentliga utgifterna för hälso- och sjukvårdssystemen. Det är alltid svårt att organisera systemen så att de erbjuder alla ett gott försäkringsskydd. I fråga om pensioner kan höga administrativa kostnader leda till att låginkomsttagare inte omfattas och bristande möjligheter att överföra rättigheter kan straffa de mest rörliga arbetstagarna.

Kännetecknande för de kompletterande sjukförsäkringssystemen är att valet av vilka risker som skall täckas utgör ett problem och att de personer som är mest utsatta inte omfattas. Detta kräver en ingående utredning innan man beslutar om det är nödvändigt att anta en rättslig ram på europeisk nivå. Denna utredning skulle kunna utföras inom ramen för uppföljningen av det betänkande om kompletterande sjukförsäkring som Europaparlamentet nyligen har antagit.

Under dessa förhållanden önskar kommissionen fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på det faktum att det i huvudsak ankommer på medlemsstaterna att garantera en hög social trygghetsnivå, vare sig detta sker genom grundläggande trygghetssystem eller genom kompletterande system.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3373/00

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Miljökonsekvenser och gemenskapsfinansiering av projekt

I Corias i kommunen Cangas del Narcea (Asturien, Spanien) har man gett tillstånd att upprätta ett reningsverk för avloppsvatten, som delvis skall finansieras med EU-medel.

Placeringen av denna EU-subventionerade anläggning kan vålla oåterkalleliga skador på områdets viktiga kulturhistoriska arv, det vill säga klostret San Juan Bautista de Corias, som är tusen år gammalt och har varit erkänt som nationellt kulturhistoriskt monument sedan 1982.

Byggnadstillståndet strider dessutom mot gällande regler, eftersom en miljökonsekvensanalys inte genomförts och stadsarkitekten inte avlagt en rapport.

Kan kommissionen därför ange vad den anser om att man med EU-medel, som öronmärkts för förbättringar av miljön, förstör det kulturhistoriska arvet, trots att man kunde ha hittat en annan placering där sådana skador inte skulle ha uppstått och därmed skulle ha respekterat EU-fördraget, i enlighet med vilket kulturen nu är en integrerad del av EU:s verksamhetsområde?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(4 december 2000)

Enligt den information som kommissionen har tillgång till, kommer projektet ifråga för närvarande inte att fullföljas, och inga medel ur strukturfonderna har heller anslagits för ändamålet. Om Salvador Garriga Polledo besitter motstridiga uppgifter, är kommissionen villig att gå vidare i ärendet med de spanska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2246/00

från Lord Inglewood (PPE-DE) till rådet

(30 juni 2000)

Ämne: Granskning av artikel 296 i Nicefördraget

I ordförandeskapets rapport om förstärkningen av den gemensamma utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken till Europeiska rådet i Santa Maria da Feira anges att rådets rättstjänst dragit slutsatsen att det är nödvändigt att ändra fördraget för att kunna ändra bestämmelserna om VEU i fördraget, och att det, om medlemsstaterna så beslutar, skulle vara politiskt önskvärt eller lämpligt av operativa skäl. Anser rådet att detta krav på ändring av fördraget även skulle omfatta upprättandet av en Europeisk vapenbyrå genom en sammanslagning av OCCAR (gemenskapsorganet för samarbete på krigsmaterielområdet) och Västeuropeiska krigsmaterielorganisationen (WEAO), åtgärder för att skapa förutsättningarna för en inre marknad för krigsmateriel genom att göra artikel 296 mer flexibel och åtgärder för att säkerställa att uppförandekoden för vapenexport till fullo respekteras av samtliga medlemsstater i enlighet med punkterna 23 och 24 i Europaparlamentets Lalumière-resolution av den 15 juni? Om rådet inte anser att det är nödvändigt att ändra fördraget, hur tänker rådet då förfara för att säkerställa att dessa tre mål uppfylls i praktiken?

Svar

(20 november 2000)

Såsom anges i rapporten från ordförandeskapet för Europeiska rådet i Feira, är frågan om en eventuell revidering av fördraget på området för den gemensamma utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken fortfarande under utredning. Det är inte fastställt att en sådan revidering är nödvändig för att unionen skall kunna skaffa sig en politik inom försvarssektorn

Unionens medlemsstater följer till fullo uppförandekoden för vapenexport. Den eventuella bearbetningen av denna kod till en juridiskt tvingande rättsakt, om rådet så beslutar, kräver inte någon revidering av fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2886/00

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(14 september 2000)

Ämne: Särskilda privilegier för Lufthansa

Varför har kommissionen lagt ned förfarandet mot Tyskland och mot det tyska nationella flygbolaget Lufthansa, vilket skulle ha inneburit krav på att företaget tillåter att en majoritet av dess aktier skall få ägas av utlänningar? Genom att agera på det viset har kommissionen accepterat företagets bestämmelse om förbud mot utländskt ägande, en bestämmelse som strider mot den inre marknadens lagar om fri rörlighet för kapital.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(8 november 2000)

Parlamentsledamoten avser troligen det överträdelseförfarande som kommissionen har inlett mot Tyskland i fråga om vissa bestämmelser i 4 och 5§§ i Luftverkehrsnachweissicherungsgesetz (LuftNaSiG) av den 5 juni 1997.

Bestämmelserna föreskriver vilka åtgärder som får vidtas av tyska bolag som är lufttrafikföretag i den mening som avses i rådets förordning (EEG) nr 2407/92 av den 23 juli 1992 om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag(1). Syftet med bestämmelserna är att säkra att sådana bolag förblir majoritetsägda av tyska medborgare, så att inte landningsrättigheterna förloras i länder med vilka Tyskland har slutit bilaterala lufttrafikavtal.

Kommissionen har begärt och fått upplysningar från den tyska regeringen om räckvidden av och innehållet i de bilaterala lufttrafikavtalen samt om hur lagens bestämmelser genomförts. Nu är kommissionen i färd med att analysera och bedöma huruvida bestämmelserna innebär diskriminering av unionsmedborgare som inte är tyska medborgare.

(1) EGT L 240, 24.8.1992; svensk specialutgåva, område 7, volym 4, s. 116.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3051/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(28 september 2000)

Ämne: Finansiering av undervisning om faunan

Europeiska kommissionen har mer än en gång medgivit att man behöver förbättra ungdomars framtidsutsikter genom reformer och program på undervisningsområdet. Kan kommissionen därför ange om de befintliga programmen omfattar initiativ för att öka kunskaperna om faunan och naturvetenskapen?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(27 oktober 2000)

Kommissionen vill erinra om att det är medlemsstaternas ansvar att organisera utbildningssystemen, inbegripet att besluta om olika typer av skolor samt läroplaner. Gemenskapen skall enligt artikel 149 (tidigare artikel 126) i EG-fördraget bidra till utvecklingen av en utbildning av god kvalitet genom att främja samarbetet mellan medlemsstaterna mldr samtidigt som gemenskapen fullt ut skall respektera medlemsstaternas ansvar för undervisningens innehåll och utbildningssystemens organisation mldr.

Kommissionen har således ingen befogenhet att vidta åtgärder på det område som tagits upp av parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3112/00

från Evelyne Gebhardt (PSE) till kommissionen

(27 september 2000)

Ämne: Utbetalning av utlovat stöd från Sokrates-programmet

Skolor i Baden-Württemberg som deltar i Sokrates-programmet Comenius har förgäves väntat på utbetalningen av det utlovade stödet från kommissionen.

Varför har utbetalningarna av stöd från Sokrates-programmet Comenius försenats?

Rör det sig om enstaka förseningar eller om allmänna problem med genomförandet av Sokrates-programmet Comenius?

När tänker kommissionen betala ut det utestående beloppet?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(30 oktober 2000)

Försenade förhandsutbetalningar för decentraliserad verksamhet inom Sokrates-programmet är ovanliga och beror huvudsakligen på det faktum att det nya programmet inleddes 2000 (beslutet om den andra etappen i Sokrates antogs under det första halvåret 2000).

På grund av detta har kommissionen och medlemsstaterna varit tvungna att vidta många åtgärder. En del medlemsstater klarade inte av att inrätta nationella kontor i tid och de nationella arbetsprogrammen och deras driftsbudgetar blev också försenade.

Genom det nya programmet strävade kommissionen efter att stärka förvaltningen av decentraliserade medel, dvs. att förbättra förvaltningen. I samband med detta måste man utarbeta nya standardiserade verksamhetsavtal med de nationella kontoren. Allt görs för att se till att betalningarna för decentraliserad verksamhet verkställs snarast möjligt.

När det gäller situationen i de tyska skolorna, har kommissionen godkänt det arbetsprogram som lagts fram av Pädagogischer Austauschdienst (det nationella kontor som utsetts i Tyskland till att handlägga Sokrates-programmets Comenius-stipendier för skolor). Ett avtal som möjliggör utbetalningar för decentraliserad verksamhet har sänts för underskrift till Pädagogischer Austauschdienst.

De tyska myndigheterna har emellertid informerat kommissionen om att arbetsfördelningen mellan Pädagogischer Austauschdienst och den andra organisation (Carl Duisberg Gesellschaft) som deltar i handläggningen av skolstipendier inte kan verkställas som planerat. Detta innebär att det avtal som utarbetats för Pädagogischer Austauschdienst måste ändras och sändas tillbaka till kommissionen för att upphävas så att en del av de beviljade medlen kan överföras till Carl Duisberg Gesellschaft.

På grund av detta kommer det att dröja ytterligare några veckor innan avtalet kan undertecknas av Pädagogischer Austauschdienst och de får den första utbetalningen. I vilket fall som helst borde de ha tillgång till medlen före mitten av november 2000. Därefter är det Pädagogischer Austauschdiensts uppgift att snarast möjligt utbetala bidragen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1922/00

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Delfiner

Kan kommissionen uppge om det har inrättats oberoende övervakningsmekanismer för att minimera risken att delfiner fångas i nät som tillhör Europeiska unionens fiskeflotta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 juli 2000)

Kommissionen förfogar inte själv över några sådana övervakningsmekanismer. Däremot övervakar den genom sitt fiskeinspektorat att medlemsstaterna iakttar gemenskapens fiskebestämmelser.

Valdjur omfattas av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarandet av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) och medlemsstaterna skall därför iaktta kraven i artiklarna 11 och 12.4 om övervakning av fiskeverksamheten med avseende på oavsiktlig fångst av valdjur. De myndigheter i medlemsstaterna som ansvarar för fiskekontroll bär det rättsliga ansvaret för att kontrollera reglernas tillämpning och tillse att de följs.

Gemenskapen har även antagit rådets förordning (EG) 1239/98 av den 8 juni 1998 om ändring av förordning (EG) 894/97 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna(2). I förordningen förbjuds från och med den 1 januari 2002 användningen av drivgarn, som anses orsaka oavsiktlig fångst av vissa arter, däribland delfiner.

Parlamentsledamoten bör notera att fiskekommissionären vid fiskerådets sammanträde den 16 juni 2000 tog upp kravet att integrera fiske- och miljöfrågor, varmed han inbegrep frågor rörande delfiner, och uttryckte sin avsikt att underlätta och påskynda denna process.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) EGT L 171, 17.6.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2692/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Jordbruksstöd och Lettlands anslutning till EU

1. Hur mycket tror kommissionen att kostnaderna för stöd skulle öka om EU:s nuvarande jordbrukspolitik även skulle omfatta Lettland i samband med landets anslutning till EU, och om man antar

a) att landets jordbruksproduktion inte förändras,

b) att landets jordbruksproduktion ändras genom ändrade prissubventioner i samband med att stöd och strukturstöd EU-anpassas?

2. Hur stor skulle den årliga kostnaden för Garantifonden och för strukturfonderna bli i de två olika fallen ovan?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2692/00, E-2693/00, E-2694/00, E-2696/00, E-2697/00 och E-2698/00 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(13 oktober 2000)

För att kunna göra en uppskattning av de ytterligare årliga kostnaderna för jordbruksstöd som blir följden av Lettlands, Litauens, Maltas, Slovakiens, Bulgariens och Rumäniens anslutning till gemenskapen krävs det något sånär säkra uppgifter om datum och villkor för anslutningen. Dessa aspekter kommer att fastställas vid anslutningsförhandlingarna med dessa länder, men jordbrukskapitlet har ännu inte öppnats för förhandling. De kostnadsberäkningar som gjorts på grundval av de antaganden som anges av parlamentsledamoten måste därför anses vara högst hypotetiska, spekulativa och osäkra. Vid det nuvarande skedet i förhandlingsprocessen har kommissionen följaktligen inte möjlighet att besvara parlamentsledamotens frågor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2269/00

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) till kommissionen

(7 juli 2000)

Ämne: Försäkringsfrågor i Ryssland

Finländska myndigheter uppger att de ryska myndigheterna av finländare på resa i Ryssland kräver en särskild försäkring tecknad i ett ryskt försäkringsbolag, och att de inte godkänner reseförsäkringar från försäkringsbolag som verkar inom Europeiska unionen. Denna princip strider fullständigt mot de internationella försäkringsavtalen och förorsakar oskäligt besvär för finländare som reser till Ryssland.

Mot bakgrund av ovanstående önskar jag fråga kommissionen vilka åtgärder den ämnar vidta för att förmå den ryska regeringen att sätta stopp för det godtycke som gäller i fråga om försäkringarna.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 september 2000)

Kommissionen delar parlamentsledamotens betänkligheter beträffande de nya ryska kraven på reseförsäkring enligt Ryska Federationens förordning nr 1488.

Kommissionen tog upp frågan när underkommittén för handel och industri inom ramen för samarbetet mellan EU och Ryssland senast sammanträdde den 910 mars 2000. Svaret från den ryska sidan var att bestämmelsen hade införts på grundval av ömsesidighet, med hänsyn till att motsvarande krav gäller i de länder som omfattas av Schengenbestämmelserna gentemot ryska resenärer.

Kommissionen fortsätter att undersöka frågan, bland annat följderna för internationella försäkringsavtal, och kontrollerar också medlemsstaternas praxis när det gäller reseförsäkringar. Frågan kan komma att tas upp på nytt vid kommande möten med Ryssland.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3657/00

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(27 november 2000)

Ämne: Urspårat tåg i Kallipefki

Urspårningen av tåg i Grekland- tåg som ägs av den grekiska järnvägsorganisationen OSE ökar på ett oroväckande sätt och har inträffat inte mindre än 140 gånger mellan åren 19922000. Det faktum att järnvägsnätet i landet är gammalt utgör bevisligen en allvarlig orsak till detta. Den 9 november 2000 inträffade emellertid en urspårning vid järnvägsstationen Kallipefki som ligger längs sträckan Athen-Thessaloniki, det vill säga längs en sträcka som en månad tidigare hade förnyats med medel ur den andra gemenskapsstödramen. Det är värt att nämna att innan förnyelsearbetena var hastighetsbegränsningen längs denna del av sträckan 70 km/timme, och att hastigheten här efter det att arbetena slutförts begränsades till 50 km/timme.

1. Har kommissionen underrättats om orsakerna till denna olycka?

2. Kan olyckan ha berott på dåligt utförda arbeten vid denna järnvägssträcka?

3. Vilka uppgifter har kommissionen om dåligt utförda arbeten i samband med byggandet av nya järnvägsträckor i Grekland, finansierade med medel ur den andra gemenskapsstödramen?

4. Vilken analogi råder mellan de projekt för att modernisera det grekiska järnvägsnätet som slutförts med hjälp av den andra gemenskapsstödramen och de som planerades 1994?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(15 december 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2552/00

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(28 juli 2000)

Ämne: Uppförandet av bron över Messinasundet

Efter årtionden av fruktlösa och lönlösa diskussioner har den italienska regeringen ännu inte på ett formellt sätt givit uttryck för sin avsikt att låta uppföra en bro över Messinasundet för att man skall få en fast förbindelse mellan Sicilien och det europeiska fastlandet.

Anläggningen kan på grund av sin art och sitt syfte inte endast anses vara av intresse för den italienska staten.

1. Anser inte kommissionen att uppförandet av en fast förbindelse över Messinasundet bör ingå bland de projekt för transportnätet som är av gemenskapsintresse?

2. Anser inte kommissionen att bron mellan Sicilien och Kalabrien är en logisk fortsättning av det transeuropeiska vägnätet, från Östersjön hela vägen ned till Siciliens yttersta spets?

3. Förfogar kommissionen över några studier kring denna infrastrukturs intresse för gemenskapen?

4. Anser kommissionen att det finns några hinder eller invändningar av något slag mot genomförandet av detta viktiga projekt?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(11 september 2000)

Kommissionen känner till att det finns ett projekt för en bro över Messinasundet mellan Sicilien och Kalabrien. Detta projekt finns emellertid inte med bland de förbindelser som visas på kartorna i bilaga I till Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet(1).

Inom ramen för undersökningen av de ekonomiska och tekniska förändringar som skulle kunna motivera en ändring av dessa riktlinjer har kommissionen begärt upplysningar från medlemsstaterna om de projekt som enligt deras mening förväntas förekomma på kartorna över det transeuropeiska nätet. Om den italienska regeringen ber kommissionen undersöka projektet om en bro över Messinasundet kommer kommissionen att ge det hela sin uppmärksamhet, men för närvarande har den inga undersökningar om detta ämne.

Ifall resultaten av denna undersökning leder till att kommissionen föreslår en ändring av riktlinjerna kommer kommissionen naturligtvis att ta hänsyn till att det transeuropeiska transportnätet skall bidra till att större fördelar uppnås med den inre marknaden samt till gemenskapens ekonomiska och sociala sammanhållning.

Således kan nya projekt föreslås som bidrar till en större ekonomisk och social sammanhållning, till exempel sådana som syftar till en större territoriell kontinuitet, under förutsättning att de övriga kriterier som kännetecknar projekt av gemensamt intresse är uppfyllda.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2786/00

från Alain Lipietz (Verts/ALE) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Oegentlig tillämpning av avtal mellan gemenskapen och Israel

I ett meddelande till europeiska importörer i november 1997(1) sa kommissionen att den förfogade över fakta som bekräftar att det råder brist på det effektiva administrativa samarbete som föreskrivs i de olika preferensavtal som ingåtts mellan gemenskapen och Israel. 1998 meddelade israeliska tjänstemän kommissionen att den israeliska tullen enligt en officiell policy rutinmässigt utfärdade intyg om att produkter som producerats på israeliska bosättningar var av israeliskt ursprung. I januari fick vi veta av kommissionen att dess omfattande ansträngningar att finna en lösning på detta problem ännu inte hade lett till ett tillfredsställande resultat. Gäller fortfarande meddelandet till de europeiska importörerna? Fick kommissionen garantier från Israels sida om att landet kommer att samarbeta för att se till att detta avtals bestämmelser om ursprung och klausulen om territorium tillämpas på ett korrekt sätt, innan den beslöt att det nya associeringsavtalet med Israel skulle träda i kraft?

(1) EGT C 338, 8.11.1997.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-2748/00 och P-2786/00 ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(18 september 2000)

Meddelandet till de europeiska importörerna gäller tills vidare eftersom ett nytt meddelande inte har offentliggjorts. De israeliska myndigheterna har vidtagit nödvändiga åtgärder för att tillåta administrativt samarbete men frågan om territoriets omfattning kvarstår, vilket förklarar varför meddelandet fortfarande gäller.

Beslutet om att associeringsavtalet mellan EU och Israel skulle träda i kraft fattades inte av kommissionen, utan är ett resultat av avslutandet av ratificeringsförfarandet i Europaparlamentet (den 29 februari 1996) och i medlemsstaternas nationella parlament.

Kommissionen bekräftar att Europa-Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Staten Israel, å andra sidan gäller medlemsstaternas territorium och staten Israels territorium.

Kommissionen upplyser parlamentsledamoten om att på det första mötet i associeringsrådet den 13 juni 2000 gav såväl unionens ordförandeskap som kommissionen uttryck för att EU lägger vikt vid att den territoriella tillämpligheten enligt associeringsavtalet med Israel respekteras.