SKRIFTLIG FRÅGA E-3935/97 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (12 december 1997)

Ämne: Professionella turistguiders rätt att utöva sitt yrke inom EU

I direktiv 75/0368/EEG ((EGT L 167, 30.6.1975, s. 22. )) fastställs unionsmedborgarnas rätt att tillhandahålla tjänster i samband med olika verksamheter. I direktivets bilaga inkluderas ¨fritidsverksamheter¨ i de verksamheter som faller inom direktivets räckvidd. ¨Turisttolkar¨ nämns också särskilt i bilagan. Enligt detta direktiv skall behöriga myndigheter i medlemsstaterna utfärda EG-intyg om yrkesskicklighet (eller motsvarande) som mot uppvisande skall ge arkeologiska turistguider rätt att utöva sitt yrke vid intressanta platser inom unionen.

Enligt den grekiska lagen 273/93 är det emellertid strängt förbjudet att guida grupper vid historiska platser.

1. Vad har kommissionen gjort för att trygga de professionella turistguidernas rätt att tillhandahålla sina tjänster inom unionen?

2. Är kommissionen medveten om detta uppenbara brott mot gemenskapslagstiftningen och vilka åtgärder har i så fall vidtagits för att komma till rätta med problemet?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (2 februari 1998)

Rådets direktiv 75/368/EEG av den 16 juni 1975 om åtgärder för att främja det effektiva utövandet av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster inom diverse branscher (ur ISIC-huvudgrupperna 01-85), särskilt övergångsåtgärder för dessa verksamhetsformer, vilket parlamentsledamoten hänvisar till, omfattar reseledare och turisttolkar (¨couriers¨ och ¨interpreter guides¨ i den engelska versionen). Turistguidernas verksamhet omfattas uttryckligen inte av detta direktiv (¨tourist guides¨ i den engelska versionen). I denna fråga hänvisas parlamentsledamoten till det svar som givits på skriftlig fråga 2615/95 från Kellett-Bowman ((EGT C 72, 7.3.1997. )) och kommissionen vill också fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på ett tidigare meddelande om jämförbarhet av yrkesutbildningsmeriter mellan medlemsstaterna ((EGT C 320, 7.12.1992. )), i vilket det preciseras att begreppet reseledare inte får förväxlas med begreppet turistguide.

De grekiska bestämmelser som parlamentsledamoten talar om avser turistguiders verksamhet och utgör således inte ett genomförande av direktiv 75/368/EEG, eftersom denna yrkesgrupp uttryckligen inte omfattas av detta direktivs tillämpningsområde. Det finns således ingen anledning att granska om de grekiska bestämmelserna i fråga överensstämmer med detta direktiv, eftersom de inte syftar på samma sak.

Kommissionen har redan tidigare behandlat frågan om hindren för turistguider att fritt tillhandahålla tjänster. Den har utnyttjat de handlingsmöjligheter som anges i EG-fördraget (överträdelseförfarandet enligt artikel 169 i EG-fördraget), vilket ledde fram till domstolens dom av den 26 februari 1991 ((Domstolens dom av den 26 februari 1991 i mål C-189/89, kommissionen mot Grekland, REG J-735. )). I denna dom förklarade domstolen att de grekiska bestämmelser om turistguider som då var i kraft var oförenliga med artikel 59 i EG-fördraget (frihet att tillhandahålla tjänster).

Därefter inledde kommissionen ett förfarande enligt artikel 171 i EG-fördraget för att Grekland underlåtit att följa domstolens dom. Inom ramen för detta överträdelseförfarande anmälde Grekland det utkast till lagdekret 273/93 som landet höll på att utarbeta för att rätta sig efter denna dom. Kommissionen, som ansåg att detta utkast innehöll bestämmelser som inte innebar att domstolens dom följdes på ett tillfredsställande sätt, uppmanade Grekland att göra vissa ändringar. När utkastet till lagdekret ändrades togs hänsyn till de krav som kommissionen ställt. Mot bakgrund av detta beslutade kommissionen vid sitt möte den 26 juni 1997 att avsluta det överträdelseförfarande som inletts mot Grekland.

Som ytterligare upplysning ber kommissionen att få rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet mot det arbetsdokument om turistguider som kommissionen antagit ((SEK(97) 837 slutlig. )).