SKRIFTLIG FRÅGA E-2175/99

från Umberto Bossi (TDI) till kommissionen

(29 november 1999)

Ämne: Märkning av produkter med skyddad ursprungsbeteckning (SUB) och skyddad geografisk beteckning

Vissa certifieringsorgan som har fått tillstånd av det italienska jordbruksministeriet att utfärda skyddad ursprungsbeteckning och att märka produkterna med symbolen för denna beteckning använder sig av tjänster som producentorganisationer utför i egenskap av externa organ. Den märkningsutrustning (för brännmärkning eller andra metoder) som används för att fullfölja certifieringen ägs alltså inte av certifieringsorganet, utan innehas av producentorganisationer som

inte har tillstånd att utföra certifiering. Det förfarande som tillämpas motsvarar inte de allmänna och särskilda bestämmelser i den europeiska specifikationen EN 45011 som certifieringsorganet måste följa för att erkännas på nationell och europeisk nivå som kompetent och tillförlitligt i utförandet av certifieringen för skyddad ursprungsbeteckning. Om man utgår från bestämmelserna i förordningarna (EEG) nr 2081/92(1) och nr 2082/92(2) uppfyller producentorganisationerna inte de krav som ställs i specifikationen EN 45011, eftersom de inte är en tredje part och därmed inte kan garantera att kontrollerna är objektiva. Genom att använda sig av producentorganisationernas tjänster går de privata certifieringsorganens oberoende och objektiva karaktär förlorad, och denna karaktär är oundgänglig för att de skall kunna ha en kontrollfunktion.

1. Känner kommissionen till ovanstående?

2. Kan de avtal som reglerar förhållandet mellan privata organ och producentorganisationer spridas och/eller överlämnas till vem som helst som begär en kopia, i enlighet med de grundläggande bestämmelserna om öppenhet?

3. Kan producentorganisationerna, som ju är organ som inte uppfyller de nödvändiga kraven, delta i privata certifieringsorgans verksamhet och tjänster?

4. Är de bestämmelser lagliga som i enlighet med avtal mellan certifieringsorgan och producentorganisationer tvingar även personer som inte ingår i någon producentorganisation att vända sig till en sådan för att få sina produkter märkta med skyddad ursprungsbeteckning?

5. Ger inte dessa motsägelsefulla förhållanden anledning att vidta åtgärder mot den italienska regeringen, eftersom den är direkt orsak till ansenligt ekonomiskt avbräck för en del producenter, som trots att de noga följer produktionsbestämmelserna måste betala konkurrenter för att få sina produkter märkta och i vissa fall till och med nekas märkning?

(1) EGT L 208, 24.7.1992, s. 1.

(2) EGT L 208, 24.7.1992, s. 9.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 januari 2000)

1. De italienska myndigheterna har inte underrättat kommissionen om de förhållanden som parlamentsledamoten tar upp i sin fråga.

2. Kommissionen känner inte heller till avtalen mellan privata organ och Consorzi di tutela eftersom det är en fråga som endast berör den nationella lagstiftningen.

3. När det gäller frågan om Consorzi di tutela kan anlitas för sådana verksamheter och tjänster som är strikt förbehållna de privata certifieringsorganen, hänvisar kommissionen till det svar som gavs på ledamotens skriftliga fråga E-1845/99(1).

Fr.o.m. den 1 januari 1988 måste ett privat organ för att kunna godkännas av en medlemsstat för de ändamål denna förordning avser, uppfylla de krav som fastställs i standarden EN 45011 av den 26 juni 1989 (denna standard ändrades den 18 februari 1998).

Eftersom kraven enligt denna standard är mycket stränga, anser kommissionen det vara mycket osannolikt att dessa krav skulle kunna uppfyllas av en consorzio di tutela, som vanligtvis består av samma producenter som de som skall underställas den kontroll som avses i ovannämnda artikel 10.

I rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel föreskrivs även att om ett kontrollorgan anlitar ett annat organ för vissa kontrollåtgärder,

måste detta senare kunna ge samma garantier som i artikel 10.3. I sådana fall skall de utsedda myndigheterna respektive de godkända privata organen fortfarande vara ansvariga gentemot medlemsstaten för alla kontrollåtgärder.

4. De enda villkor som måste uppfyllas för att få använda en skyddad beteckning som registrerats som skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning är de som fastställs i specifikationerna. Om det i specifikationerna föreskrivs att märkningen av en viss produkt skall utföras av ett visst organ är en sådan bestämmelse helt klart tillåten oavsett om sökanden är medlem eller inte av det organ som är ansvarigt för märkningen.

5. Kommissionen har ingen kännedom om oegentligheter i kontrollsystemet. Kommissionen påminner parlamentsledamoten om svaret på den skriftliga frågan E-2066/99(2) nämligen att de nationella myndigheterna enligt artikel 10 i förordning (EEG) nr 2081/92 har ett visst handlingsutrymme vid utnämningen av kontrollorgan för varje skyddad beteckning. En medlemsstat måste dra in kontrollorganets tillstånd när villkoren i artikel 10.2 och 10.3 i förordning (EEG) nr 2081/92 inte längre är uppfyllda.

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på att den oro och de klagomål som kommer till uttryck i frågan tidigare grundligt har undersökts av kommissionen med anledning av en anmälan som lämnades in av tillverkarna av osten Grana Padano. Anmälningen ledde till ett formellt beslut om nedläggande av åtal den 13 oktober 1999.

(1) EGT C 225 E, 8.8.2000, s. 27.

(2) EGT C 225 E, 8.8.2000, s. 46.