SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/838

(2004/C 78 E/0892)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3636/03

från Salvador Jové Peres (GUE/NGL) till kommissionen

(2 december 2003)

Ämne: Reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för olivolja

I förordning (EG) nr 1638/98 (1), genom vilken den gemensamma organisationen för marknaden för oljor och fetter ändrades, fastställdes att ”De nya olivträd och arealer som planteras efter den 1 maj 1998… får inte utgöra grund för stöd till olivproducenter …”.

I det förslag kommissionen nyligen lagt fram fastställs att stödet till olivolja skall beräknas i förhållande till det stöd som uppburits under perioden 2000-2002. En olivodling börjar ge skörd fem år efter det att den planterades, och den ger inte full skörd förrän efter tio år. Följaktligen ger de olivträd som planterades mellan 1990 och den 1 maj 1998 visserligen rätt till stöd, men stödbeloppet blir lägre än för övriga olivodlingar. I rådets förordning från 1998 fastställdes garanterade nationella kvantiteter som inte kan överskridas utan att det leder till sanktioner och därmed lägre stödbelopp. Om kommissionens synsätt tillämpas kommer stödrättigheterna för de olivträd som planterades mellan 1988 och den 1 maj 1998 att minska. Även de olivodlingar som varit föremål för omstrukturering eller återplantering under samma tidsperiod kommer att drabbas på samma sätt.

Kommissionen har beställt följande studier och undersökningar: Olistat, Olisig, Oliarea och Olicount, Olicount 2000, Oliarea och Geomatics för att få tillförlitlig information om gemenskapens olivodlingar, och man förfogar också över ett geografiskt informationssystem (GIS).

Hur stor andel av arealen för olivodling i varje medlemsstat utgörs av odlingar som planterats före 1998, och som inte gav full skörd 2000? Hur stor andel av den areal för olivodling i varje medlemsstat som är föremål för omstrukturering eller återplantering gav inte full skörd 2000? Hur många producenter ingår i var och en av dessa kategorier i varje medlemsstat?

Svar från Franz. Fischler på kommissionens vägnar

(8 januari 2004)

Enligt principerna i reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken har kommissionen föreslagit att de nationella taken beräknas utifrån genomsnittet av de betalningar som producenterna har fått under referensperioden. Referensperioden för olivolja är regleringsåren 2000/01-2002/03. Det är ett faktum att de nationella garanterade kvantiteterna har överskridits under referensperioden i de tre största producentmedlemsstaterna (Grekland, Spanien och Italien).

Enligt det reformförslag som kommissionen lade fram skall extra träd som planterats efter den 1 maj 1998 inte berättiga till någon typ av stöd. Parlamentsledamoten påpekar mycket riktigt att nya olivträd inte börjar ge full skörd förrän tio år efter plantering. Det finns alltså ett antal olivodlingar som är berättigade till stöd, men som under referensperioden har producerat mindre (och därmed fått mindre stöd) än en äldre olivodling. Det är för att råda bot på denna typ av problem som det i rådets förordning (EG) nr 1782/2003 (2) fastställs att medlemsstaterna skall göra en procentuell minskning (inte större än 3 %) av referensbeloppen för att upprätta en nationell reserv. Genom att använda denna reserv för att fastställa referensbeloppen för jordbrukare som befinner sig i en särskild situation eller i de områden som omfattas av omstruktureringsprogram, kan medlemsstaterna säkerställa likabehandling av alla sina producenter.

När det gäller antalet unga olivträd, fanns det enligt undersökningen Olistat 1998 i Spanien 66,4 miljoner stycken av totalt 287,9 miljoner underhållna träd, dvs. 23 % av det totala antalet träd. Motsvarande siffror i de andra medlemsstaterna var 19 % i Italien, 14 % i Grekland och Portugal och 11 % i Frankrike.

(1) EGT L 210, 28.7.1998, s. 32.

(2) Rådets förordning (EG) nr 1782/2003 av den 29 september 2003 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken och om upprättande av vissa stödsystem för jordbrukare och om ändring av förordningarna (EEG) nr 2019/93, (EG) nr 1452/2001, (EG) nr 1453/2001, (EG) nr 1454/2001, (EG) nr 1868/94, (EG) nr 1251/1999, (EG) nr 1254/1999, (EG) nr 1673/2000, (EEG) nr 2358/71 och (EG) nr 2529/2001, EUT L 270, 21.10.2003.