SKRIFTLIG FRÅGA P-3535/02

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(4 december 2002)

Ämne: Bortskaffning av BSE-infekterade djurkadaver

Kan kommissionen svara på om bortskaffning av djurvävnadsavfall och säker behandling av särskilt riskmaterial genom en kombination av alkalisk hydrolys och anaerob nedbrytning är accepterat som en godkänd teknik, så som är fallet i Förenta staterna och i andra länder? Man bör därvid beakta att inga garantier finns för att BSE-prionerna bryts ned vid förbränning, vilket dock är säkerställt vid alkalisk hydrolys.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(9 januari 2003)

Specificerat riskmaterial måste bortskaffas i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel(1). Till de godkända bortskaffningsmetoderna hör såväl direkt förbränning som förbränning och samförbränning enligt någon av de bearbetningsmetoder som beskrivs i bilaga V till förordningen. Metoden som kombinerar alkalisk hydrolys och anaerob nedbrytning ingår inte i förteckningen över godkända bearbetningsmetoder.

De metoder för säkert bortskaffande som för närvarande har godkänts är förenliga med de gällande rekommendationerna från gemenskapens vetenskapliga styrkommitté. Enligt dessa rekommendationer klassas förbränning som ett mycket säkert sätt att destruera smittämnet bovin spongiform encefalopati (BSE).

Enligt förordning (EG) nr 1774/2002 kan andra bortskaffningsmetoder godkännas efter samråd med lämplig vetenskaplig kommitté och enligt ett lagstiftningsförfarande som inbegriper Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

När det gäller huruvida det är säkert att behandla avfall av animaliskt ursprung genom alkalisk hydrolys för att bortskaffa material som kan medföra risk för TSE antog Vetenskapliga styrkommittén vid sitt möte i maj 2002 ett yttrande, som reviderades vid mötet den 78 november 2002 mot bakgrund av nya uppgifter som inkommit från branschen.

I yttrandet konstaterar Vetenskapliga styrkommittén bland annat följande:

- Det krävs fler studier innan man ge något slutgiltigt omdöme om hur säker metoden är i fråga om TSE-risker.

- Biprodukter från bearbetningsprocessen kan innehålla BSE/TSE-smittämnen, men denna risk kan minska under bearbetningens gång. Det krävs fler uppgifter för att man skall kunna avge ett slutgiltigt yttrande.

Vetenskapliga styrkommittén anser att det för närvarande inte är lämpligt att flytande restprodukter av bearbetning genom alkalisk hydrolys släpps ut direkt i avloppssystemet utan ytterligare behandling. Att kombinera alkalisk hydrolys och anaerob nedbrytning anses bara vara säkert om det kan uteslutas att det förekommer restsubstanser av TSE-smittämnen, eftersom man inte vet hur effektivt anaerob nedbrytning förstör TSE-smittämnen (Vetenskapliga styrkommitténs yttrande av den 2425 juni 1999).

Vetenskapliga styrkommittén tar dessutom upp frågan om huruvida det efter bearbetning genom alkalisk hydrolys eventuellt finns dioxiner i spillvattnet, och konstaterar att det krävs ytterligare uppgifter och analyser för att fastställa om det under denna bearbetning bildas fler dioxiner förutom de bakgrundshalter som redan kan ha förekommit.

Vetenskapliga styrkommitténs yttranden finns på webbadressen:http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/ssc/index_en.html

Mot bakgrund av Vetenskapliga styrkommitténs yttranden godkänns den metod som kombinerar alkalisk hydrolys och anaerob nedbrytning inte som en säker bearbetningsmetod för bortskaffning av animaliska biprodukter. Mot bakgrund av de brister som påtalas i yttrandet analyserar kommissionen emellertid styrkommitténs reviderade yttrande för att bedöma om ytterligare uppgifter måste hämtas in och för att fastställa stränga villkor för eventuellt godkännande av denna bearbetningsmetod i syfte att skydda människors och djurs hälsa samt miljön.

(1) EGT L 273, 10.10.2002.