ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3839/02

från Olivier Dupuis (NI) till rådet

(9 januari 2003)

Ämne: Bevis för att det finns koncentrationsläger i Nordkorea

Nyligen har det framlagts bevis för att det finns koncentrationsläger tvångsarbetsläger i Nordkorea. Det här är något som det länge talats om, men som aldrig bekräftats av icke-nordkoreanska vittnen. Bevisen har formen av satellitbilder som tidskriften Far Eastern Economic Review har skaffat sig genom förmedling av en kommersiell tillhandahållare av sådana bilder.

En före detta fångvaktare, Ahn Myong Chol, som flydde till Sydkorea 1994, har känt igen bilderna och sagt att de är från koncentrations- och arbetslägret Haengyong.

Sydkoreanerna och den amerikanska underrättelsetjänsten har sedan länge underblåst rykten om att de innehar satellitfotografier av lägren, men de bevis som de ansetts sitta inne med har aldrig offentliggjorts.

Förfogar rådet över några satellitbilder av samma slag eller har rådet av någon medlemsstat som innehar liknande bevis underrättats om att det finns koncentrationsläger i Nordkorea? Känner rådet till om det finns några andra koncentrationsläger i Nordkorea, vilkas existens kunde bevisas med hjälp av satellitbilder? När ämnar rådet till Europaparlamentets behöriga utskott översända satellitbilderna eller några andra bevis för att det finns koncentrationsläger i Nordkorea och vilka politiska initiativ ämnar rådet ta gentemot Pyongyang för att utverka en omedelbar stängning av alla koncentrationsläger och en frigivning utan dröjsmål av alla som sitter inspärrade i dem?

Svar

(13 maj 2003)

Rådet förfogar inte över några satellitbilder av den art som den ärade parlamentsledamoten nämner i sin fråga och inte heller liknande bevis för förekomsten av koncentrationsläger. Rådet är dock medvetet om påståenden att många människor skulle finnas fängslade i så kallade omskolningsläger.

Rådet erinrar om att EU regelbundet i sina diskussioner med Nordkorea framhåller betydelsen av respekten för de mänskliga rättigheterna och rättsstaten.

EU-trojkan besökte Nordkorea i juni 2002 och klargjorde att EU förväntade sig påtagliga förbättringar i landet i frågor som rör de mänskliga rättigheterna. Trojkan framhöll att oberoende övervakare bör få tillfälle att kontrollera sanningshalten i de många negativa rapporter som förekommer internationellt om situationen i Nordkorea. Områden av särskilt intresse omfattar fångläger, religiös frihet, tortyr och behandlingen av återvändande flyktingar. EU kommer att fortsätta att vid varje lämpligt tillfälle ta upp dessa frågor med Nordkoreas regering.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2604/02

från Michl Ebner (PPE-DE) till rådet

(18 september 2002)

Ämne: Pumpgevär

Rapporter om mord, dödsfall och olyckor som beror på användning av pumpgevär hör vid det här laget tyvärr till vardagen.

Anser inte rådet att det vore lämpligt att förbjuda pumpgevär då de varken används av säkerhetsstyrkor eller av sportskyttar och jägare?

Kan rådet ange om det delar denna önskan och om det självt kommer att vidta åtgärder och kommer att påverka medlemsstaterna i denna riktning samt informera om utvecklingen på detta område?

Svar

(56 maj 2003)

Rådet delar förvisso den ärade parlamentsledamotens oro för de risker som hör samman med missbruk av pumpgevär. Det är emellertid inte rådets sak att ta initiativ till åtgärder för ett eventuellt förbud mot pumpgevär som den ärade ledamoten föreslår. Det tillhör området för medlemsstaternas behörighet att besluta vilka åtgärder de anser vara lämpliga för att begränsa eller förbjuda användningen av pumpgevär.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2567/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(16 september 2002)

Ämne: Prishöjningar i eurozonen

Har kommissionen för avsikt att per medlemsstat som ingår i eurozonen specificera Eurostats bedömning av att priserna förmodligen gått upp med upp till 0,2 procent på grund av övergången till euron?

Tänker kommissionen göra någon jämförelse mellan dessa prishöjningar och de institutionella arrangemang som de medlemsstater som ingår i eurozonen har gjort för att skydda konsumenterna, samt för varje medlemsstat som ingår i eurozonen ange kraven på priskontroll, obligatoriskt eller frivilligt dubbelt angivande av priser och övriga åtgärder som tagits fram för att undvika tillfälliga inflationseffekter?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(11 oktober 2002)

Eurostats analyser av den påverkan som övergången till euron hade på inflationen grundar sig på harmoniserade konsumentprisindex för hela euroområdet. Någon uppdelning på enskilda medlemsstater finns inte tillgänglig.

För undersökningarna av euroområdet användes en metod baserad på statistiska tidsserier. Denna metod skulle ha gett mindre tillförlitliga skattningar om en uppdelning hade gjorts på medlemsstatsnivå.

Följaktligen är det inte möjligt att göra den efterfrågade jämförelsen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2717/02

från Vitaliano Gemelli (PPE-DE) till kommissionen

(26 september 2002)

Ämne: Förvaltningsförfaranden som inletts av kommissionens tjänstemän och övriga anställda

Av det svar som den 24 maj 2002 gavs på den skriftliga frågan E-0661/02(1) framgår att av de förfaranden som kommissionens anställda inlett mot kommissionen under perioden mellan den 1 januari 1996 och den 30 juni 2001 var det en betydande del (30,5 procent vid förstainstansrätten och 13,2 procent vid EG-domstolen) som hade rättslig grund och som helt eller delvis godkändes av de båda rättsliga instanserna.

Dessa uppgifter är emellertid otillräckliga för att man fullt ut skall kunna bedöma vad rättegångarna kostat räknat i mänskliga och finansiella resurser med tanke på att kommissionen i vanliga fall döms att betala rättegångskostnaderna, inklusive kostnaderna för de advokater som biträder den kärande parten och kostnaderna för de advokater som i vissa fall biträder kommissionen själv.

Hur många rättegångar sammanlagt fick kommissionen under ovan nämnda period betala rättegångskostnaderna för, och vad uppgick kostnaderna för en rättegång till i genomsnitt?

Hur många personer inom och utanför kommissionen involverades totalt i administreringen av denna typ av förvaltningsförfaranden i enlighet med artiklarna 90 och 91 i tjänsteföreskrifterna?

(1) EGT C 229 E, 26.9.2002, s. 117.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Prodi

(21 november 2002)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3885/02 från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen. Användningen av gemenskapsanslagen i EU:s medlemsstater i slutet av 2002.



Europeiska unionens officiella tidning nr 242 E , 09/10/2003 s. 0081 - 0081



SKRIFTLIG FRÅGA E-3885/02 från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen (13 januari 2003) Ämne: Användningen av gemenskapsanslagen i EU:s medlemsstater i slutet av 2002 Kan kommissionen svara på hur stort beloppet är för öronmärkta anslag och anslag som måste användas före slutet av 2002 inom gemenskapsstödramen för varje medlemsstat i EU? Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar (21 februari 2003) De begärda upplysningarna finns i den tabell som skickas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat. När det gäller gemenskapsinitiativet Interreg kan beloppen för åtaganden och betalningar inte jämföras med de belopp som öronmärkts för varje enskilt land (kolumnen för tilldelning), eftersom åtaganden och betalningar i gemenskapens räkenskaper fördelas på det land som samordnar programmet. I motsats till vad som är fallet för övriga gemenskapsinitiativ är därför inte tabellen uppdelad på medlemsstat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2169/02

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) till kommissionen

(18 juli 2002)

Ämne: Utvidgningen

Nyligen påpekade Europeiska gemenskapens industriunion (Unice) att vissa kandidatländers administration är oroväckande långsam. Dessutom förekommer det ibland korruption.

Detta gör att det i praktiken är svårt för företag från Europeiska unionen att etablera sig i dessa länder.

Vilka åtgärder ämnar generaldirektoratet för utvidgning vidta för att förbättra situationen?

Har man gjort någon beräkning över de ekonomiska förluster dessa tekniska hinder kan leda till?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 september 2002)

Såsom framgår av kommissionens återkommande rapport om kandidatländernas framsteg på vägen mot anslutning känner kommissionen till de problem som parlamentsledamoten nämner. De upplysningar som lämnas av Unice och andra oberoende källor är mycket användbara och högt uppskattade.

Problemet med den bristande administrativa förmågan har tagits upp av kommissionen alltsedan dess samarbete med kandidatländerna började. Syftet med många Phareprojekt i samtliga kandidatländer är att förstärka den offentliga förvaltningens förmåga. Faktum är att det idag är huvudsyftet med Phare. Samarbetet har även omfattat särskilda program för att bekämpa korruption.

Detta arbete fortsätter inom ramen för de Phareprogram som nu håller på att genomföras, och ytterligare projekt övervägs. Man bör emellertid ha klart för sig att det är länderna själva som har det främsta ansvaret när det gäller att finna en lösning på dessa frågor.

Kommissionen har inte gjort någon kvantitativ bedömning av den ekonomiska skada som sådana hinder leder till och som man försöker att lösa på olika sätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2832/02

från Sergio Berlato (UEN) till kommissionen

(9 oktober 2002)

Ämne: Förbud mot export av EU-certifierade organiska produkter till Förenta staterna

Från och med den 21 oktober 2002 tycks det inte längre vara möjligt att exportera certifierade organiska produkter från Europeiska unionen till Förenta staterna, eftersom myndigheterna med ansvar för kontroll och certifiering av organiska produkter skall godkännas av det amerikanska jordbruksministeriet enligt amerikanska produktstandarder som förefaller avvika från de europeiska.

Den process för godkännande som inletts verkar vara lång, dyr och byråkratisk, och det ser ut som om kontroll- och certifieringsmyndigheterna förutsätts omorganisera vissa förfaranden. Hittills har inte en enda italiensk kontroll- och certifieringsmyndighet godkänts i Förenta staterna. Kan kommissionen uppge om det har tagits ett europeiskt initiativ i syfte att ingå avtal om jämlikt och ömsesidigt erkännande av standarder mellan Förenta staterna och EU?

Kan kommissionen dessutom tala om vad dess handlingsplan European Organic Action Plan syftar till, hur man lätt kan få kontakt med samt erhålla snabb och utförlig information om verksamheten inom ramen för denna plan?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 november 2002)

National Organic Program (NOP), som är den rättsliga ramen för ekologiskt jordbruk i Förenta staterna, trädde i kraft den 21 oktober 2002, 18 månader efter inrättandet. Det är riktigt att de amerikanska myndigheterna kräver att produkter från ekologiskt jordbruk som importeras till Förenta staterna skall certifieras av inspektionsorgan som har ackrediterats av United States Department of Agriculture (USDA). Ett antal inspektionsorgan belägna i gemenskapen, inklusive ett i Italien, har hittills ackrediterats av USDA och flera andra håller på att bedömas.

På gemenskapsnivå för kommissionen intensiva tekniska diskussioner med USDA. Dessa diskussioner utgör basen för ett möjligt avtal om likvärdighet, vilket skulle göra att gemenskapens övergripande regelsystem för ekologiskt jordbruk skulle erkännas som likvärdigt av Förenta staterna.

USDA har uttalat att det kommer att tillämpa en flexibel metod under övergångsfasen efter den 21 oktober 2002, när NOP träder i kraft. Produkter som redan är inne i handelskedjan, inklusive grödor som planterats före den 21 oktober 2002, kommer att hanteras enligt de tidigare använda förfarandena.

På begäran av rådet håller kommissionen på att analysera möjligheterna till en europeisk insats för att främja ekologiska livsmedel och ekologiskt jordbruk. Kommissionen arbetar just nu med ett meddelande till rådet och parlamentet som kommer att läggas fram i december 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3581/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(13 december 2002)

Ämne: De beslut som den spanska regeringens premiärminister och Frankrikes president har fattat när det gäller att utöka de havskorridorer där fartyg som Prestige inte tillåts segla

Vilka beslut har rådet fattat, eller kommer rådet att fatta, när det gäller de beslut som den spanska regeringens premiärminister och Frankrikes president har fattat i fråga om att utöka de havskorridorer där fartyg som Prestige inte tillåts segla? Vilka praktiska konsekvenser kan dessa beslut få för effekterna av katastrofer av denna typ?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3563/02, E-3581/02, E-3582/02, E-3583/02,E-3584/02, E-3587/02 och E-3589/02, E-3625/02 och E-3761/02

(56 maj 2003)

Rådet hänvisar de ärade parlamentsledamöterna till det uttalande som ordförandeskapet på rådets vägnar gjorde om samtliga punkter i deras frågor under Europaparlamentets sammanträdesperiod i december 2002 och även till rådets svar på frågorna H-833/02, H-839/02, H-847/02 och H-871/02 från Josu Ortuondo Larrea, Manuel Medina Ortega, Camilo Nogueira Román respektive John Cushnahan vid frågestunden den 15 januari 2003 i Strasbourg.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2926/02

från Ari Vatanen (PPE-DE) till kommissionen

(9 oktober 2002)

Ämne: Medlemsstaternas fortsatta brott mot EU-bestämmelserna

Genomförandet av EU-rätten låg på 94,53 procent 1999, men det finns en djup klyfta mellan det formella och det verkliga genomförandet.

Man bryter mot EU-rätten på många olika sätt. I synnerhet då man med vett och vilja bryter mot den borde kommissionen ingripa omedelbart. Ett exempel på kommissionens långsamma reaktion var bland annat Finlands olagliga beskattning av importerade bilar som kommissionen inte ingrep mot på grundval av direktiv 83/183/EEG(1), trots att jag informerade kommissionen om problemet redan för två år sedan. Den här situationen är ohållbar ur EU-medborgarnas synvinkel.

I självklara fall av brott mot EU-rätten borde kommissionen ha rätt att fatta förhandsavgöranden och uppmana medlemsstaten att följa EU:s bestämmelser. Medlemsstaterna kunde få överklaga kommissionens beslut i EU-domstolen. EU-domstolen skulle vara tvungen att alltid behandla kommissionens förhandsavgöranden i brådskande ordning, så att medlemsstaternas rättsskydd inte skulle skadas. Dessutom måste EU-domstolens beslutsfattande påskyndas, vilket var något som man strävade efter i de bestämmelser som fastställdes i Nice 2000.

1. Anser kommissionen att det nuvarande genomförandet av EU-bestämmelserna är alltför långsamt och slumpartat?

2. Ämnar kommissionen för nästa regeringskonferens föreslå att den skall ges rätt och skyldighet att fatta förhandsavgöranden?

3. Om kommissionen inte ämnar föreslå detta, hur ämnar kommissionen ingripa i den otillfredsställande situationen?

(1) EGT L 105, 23.4.1983, s. 64.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(27 november 2002)

1. Uppgifterna i den årsrapport som kommissionen sedan nitton år tillbaka riktar till Europaparlamentet om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning ger inte anledning, enligt kommissionens åsikt, att anse att genomförandet av EG-lagstiftningen är långsam och slumpartad, för att använda parlamentsledamotens ord.

2. Kommissionen erinrar parlamentsledamoten om att artikel 88 i EKSG-fördraget föreskrev ett förfarande där kommissionen i ett motiverat beslut konstaterade att en medlemsstat underlåtit att uppfylla sina förpliktelser enligt det fördraget. Mot detta beslut kunde medlemsstaten väcka talan vid EG-domstolen. I nuvarande skede i diskussionerna i konventet har kommissionen ännu inte uttalat sig om det lämpliga i att införa ett liknande förfarande i det nya fördraget.

3. Den diskussion som har inletts, särskilt inom ramen för vitboken om styrelseformerna i EU(1), visar vilken vikt kommissionen lägger vid sin uppgift som fördragens väktare, även i fråga om det förebyggande arbetet, en aspekt som parlamentsledamotens fråga inte tar upp och som kommissionen anser att det är mycket viktigt att utveckla.

(1) EGT C 287, 12.10.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3507/02

från Giacomo Santini (PPE-DE) till rådet

(10 december 2002)

Ämne: Epidemi av aviär influensa i Italien

I provinserna Verona, Mantua och Brescia pågår en epidemi av aviär influensa som orsakats av det lågpatogena viruset H7N3. Influensan hotar för närvarande nästan enbart kalkonuppfödningsbranschen. För att förhindra att sjukdomen sprids kommer de italienska myndigheterna att ansöka om tillstånd från EU att börja vaccinera känsliga arter i riskområdet.

Vaccinering skulle emellertid kunna innebära att Italien går miste om möjligheten att exportera fjäderfäprodukter från de vaccinerade områdena till de övriga medlemsstaterna. De tre provinserna står för ca 80 procent av kalkonproduktionen i Italien, och ca 20 procent av den totala produktionen exporteras.

Det är således klart att ett eventuellt exportförbud skulle leda till följande:

- Minskning av kalkonproduktionen med ca 20 procent.

- Import av kött från tredje land (Brasilien och Thailand).

- Förlust av den tyska marknaden.

- Begränsning av vaccineringar till ett mindre område och den efterföljande risken för att sjukdomen kvarstår och eventuellt att det lågpatogena viruset muteras och blir högpatogent.

Kan rådet besvara följande frågor:

1. Är det möjligt att få tillstånd för nödvaccinering och ändå bibehålla möjligheten att exportera till de övriga medlemsstaterna? Denna möjlighet beviljades i samband med det tidigare influensautbrottet 2000, då ett DIVA-test gjorde åtskillnad mellan djur som var positiva vaccinerade och djur som var positiva infekterade.

2. Är det möjligt att vaccinera i ett stort område med ett heterologt vaccin (H7N1) och fortsätta med exporten samtidigt som man ger absoluta garantier för att köttet från djur som exporteras absolut inte medför virussmitta eftersom djuren var friska innan de slaktades?

Svar

(56 maj 2003)

Rådet följer fortfarande med stor oro hur epidemier plötsligt uppstår och utvecklas, t.ex. aviär influensa som Italien nu har drabbats av och som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till.

Rådet har antagit direktiv 92/40/EEG där gemenskapsåtgärder fastställs för att bekämpa denna sjukdom.

Vid antagandet av direktiv 92/40/EEG ansåg rådet att de veterinära hälsoskyddsmyndigheterna i medlemsstaterna främst skulle vara behöriga när det gäller att bekämpa en epidemi av detta slag, då de kan genomföra strängare åtgärder, men att man bör anförtro åt kommissionen att bedöma åtgärderna och vid behov fastställa särskilda tillämpningsbestämmelser efter prövning i Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, i enlighet med artikel 21 i ovannämnda direktiv.

Kommissionen, som antar relevanta beslut på området, utövar sin behörighet bl.a. genom att bedöma vaccin och diagnostiska metoder och har möjlighet att lätta på de restriktioner för saluföring som den ärade parlamentsledamoten nämner.

Rådet uppmanar alltså den ärade parlamentsledamoten att rikta sin fråga direkt till de behöriga myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3913/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE),Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE)och Josu Ortuondo Larrea (Verts/ALE) till rådet

(14 januari 2003)

Ämne: Nekat tillträde till rådets (jordbruk och fiske) möte för företrädare från Galicien, Baskien och Andalusien

Innan rådets (jordbruk och fiske) möte hölls den 1619 december 2002 i Bryssel ansökte delegationerna från Galicien, Baskien och Andalusien hos Spaniens ständiga representation till Europeiska unionen om ett särskilt passerkort för att sina specialister i fiskerifrågor för att de skulle få tillträde till ministerrådets pressrum och där få direktinformation, på samma sätt som medlemmar av delegationer på samma nivå från andra medlemsstater som direkt berörs av de frågor som diskuteras på ifrågavarande rådsmöte. De tre delegationernas ansökan omfattande inte ens en begäran om tillträde till mötessalen, utan avsåg endast tillträde till pressrummet där nyhetsbyråer och presskorrespondenter får direktinformation.

Kan rådet uttala sig om Spaniens beslut att neka de regionala företrädarna för de autonoma regionerna Galicien, Baskien och Andalusien tillträde till ministerrådets pressrum?

Svar

(13 maj 2003)

Rådet känner inte till de fakta som återges och kan därför inte yttra sig om dem.

Det bör emellertid understrykas att tillträde till rådets pressrum i första hand är reserverat för ackrediterade journalister. Dessutom kan företrädare för branschorganisationer och regionala delegationer få tillträde beroende på tillgången på platser.

Därför förekommer det vissa formella förfaranden, som sköts av de behöriga avdelningarna, för tillträde till presscentrum vid rådets möten. Dessa förfaranden grundar sig på principen om lika behandling vid tilldelning av tillgängliga platser.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3775/02

från António Campos (PSE) till kommissionen

(17 december 2002)

Ämne: Den gemensamma jordbrukspolitiken

Den 11 oktober 1999 bad jag i min skriftliga fråga E-1766/99(1) kommissionen att informera om garantidelen inom Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ). I svaret av den 16 december 1999 saknades vissa upplysningar.

För att jag skall kunna fullgöra mitt uppdrag som parlamentsledamot, vill jag gärna att kommissionen ger mig följande information:

- Hur stora belopp betalas årligen ut ur EUGFJ:s garantifond, och vilka är de hundra största förmånstagarna i varje medlemsstat?

- Hur stor procentandel av det totala belopp som varje medlemsstat tar emot ur EUGFJ:s garantifond går till dessa hundra största förmånstagare?

(1) EGT C 303 E, 24.10.2000, s. 14.

Kompletterande svarfrån Franz Fischler på kommissionens vägnar

(10 mars 2003)

Den 1 oktober 2002 översände kommissionen vägledande siffror över fördelningen av betalningarna av direktstöd till jordbruket, fördelat på storleksklass för stöd som mottogs under budgetåret 2000, till parlamentets budgetutskott, budgetkommitté och jordbruksutskott. Siffrorna kommer från de uppgifter om betalningar som Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruk (EUGFJ) har fått från medlemsstaterna. Även om uppgifterna är av tillräcklig kvalitet för att användas

i samband med avslutandet av räkenskaperna, bör uppgifterna användas med en viss försiktighet för andra, analytiska ändamål. Inte alla medlemsstater använder för närvarande ett system för enhetlig identifiering för alla mottagare. För närvarande kan därför totalsumman per mottagare vara inexakt, vilket leder till att vägledande och inte exakta siffror lämnas.

På grundval av dessa uppgifter ger den tabell som skickats direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat en översikt per medlemsstat av det totala direktstöd som betalades under budgetåret 2000, det totala beloppet som utbetalades till de 100 största mottagarna av direktstöd samt den relativa procentsatsen för det senare. Observera dock att vissa mottagare i förteckningen över de 100 största mottagarna per medlemsstat kan vara producentorganisationer. Grekland har inte lämnat detaljerade uppgifter för alla direktstödåtgärder. Det finns därför ingen statistik tillgänglig för denna medlemsstat.