SKRIFTLIG FRÅGA P-0245/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne: Beskattning av importerat trappistöl. Skydd av hantverksmässigt framställt öl

I Frankrike har det nyligen införts en lag om speciell beskattning av öl med högre alkoholhalt än 8,5 %.

Denna åtgärd skulle uteslutande drabba importerat öl, speciellt trappistöl som framställs med traditionella metoder i grannlandet Belgien.

Dessutom innebär en sådan åtgärd ett klart brott mot artikel 90 i EU-fördraget där det stipuleras att ingen medlemsstat skall, direkt eller indirekt, lägga interna skatter eller avgifter om direkt eller indirekt läggs på liknande inhemska varor. Vidare skall ingen medlemsstat på varor från andra medlemsstater lägga sådana interna skatter eller avgifter som är av sådan art att de indirekt skyddar andra varor.

Kommer kommissionen snarast möjligt att uppmana de franska myndigheterna att upphäva denna bestämmelse som allvarligt kränker principerna för den inre marknaden och principen om fri konkurrens?

Kommer kommissionen att utarbeta ett program för att stödja produktionen av öl som framställs på hantverksmässigt sätt, såsom trappistmunkarnas? Detta öl är en värdefull och högkvalitativ produkt och en symbol för gammal europeisk savoir-vivre.

Svar från Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(20 mars 2003)

1. Sedan det i Frankrike antogs en lag som innebär att det införs en särskild skatt på öl med en alkoholhalt av mer än 8,5 % har kommissionen fått flera klagomål från bryggerier i flera olika medlemsstater vilka säljer denna typ av öl i Frankrike. Med anledning av dessa klagomål sände kommissionen den 27 december 2002 en skrivelse till de franska myndigheterna för att göra dessa uppmärksamma på återverkningarna av en sådan skatt på försäljningen i Frankrike av öl med en alkoholhalt på mer än 8,5 % härrörande från de övriga medlemsstaterna. Frankrike har ännu inte svarat formellt på denna skrivelse. Det förefaller dock som om man skulle ha beslutat att upphäva skatten.

Tills vidare fortsätter kommissionen sin granskning av den franska bestämmelsen i förhållande till EG-fördraget och sekundärlagstiftningen. Om denna granskning ger vid handen att gemenskapsbestämmelserna har överträtts och det inte går att nå fram till en tillfredsställande lösning kommer kommissionen inte att underlåta att mot Frankrike inleda det överträdelseförfarande som avses i artikel 226 i EG-fördraget.

2. Kommissionen anser inte att den har till uppgift att utarbeta ett program för generellt stöd till hantverksmässig framställning av öl. Den bransch som hantverksmässigt framställer starköl har för övrigt aldrig bett kommissionen att utarbeta något sådant program.

Kommissionen vill dessutom fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på artikel 4 i rådets direktiv 92/83/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på alkohol och alkoholdrycker(1) enligt vilken medlemsstaterna får tillämpa nedsatta skattesatser på öl bryggt av oberoende, små bryggerier. Producenterna av hantverksmässigt framställt starköl är ofta bryggerier av liten storlek och kan således utnyttja de nedsatta skattesatserna om den medlemsstat i vilken de är etablerade använder sig av den möjligheten (det rör sig om följande medlemsstater: Belgien, Danmark, Tyskland, Luxemburg, Nederländerna, Österrike, Portugal, Finland och Förenade kungariket).

Det bör till sist tilläggas att gemenskapen 1992 införde regler rörande erkännande och skydd på gemenskapsnivå av särart hos jordbruksprodukter och livsmedel. Dessa bestämmelser återfinns i rådets förordning (EEG) nr 2082/92 av den 14 juli 1992 om särartsskydd för jordbruksprodukter och livsmedel(2). De producenter som enligt traditionella metoder hantverksmässigt framställer öl, exempelvis de trappistmunkar som parlamentsledamoten nämner, har möjlighet att hos gemenskapen ansöka om erkännande av ett sådant särartsskydd. De bör i detta syfte vända sig till de nationella myndigheterna i det berörda landet. Särartsskydd får emellertid endast beviljas för en särskild produkt som tillgodoser villkoren i förordningen och det får inte röra sig om ett generellt program. Det görs en granskning från fall till fall.

(1) EGT L 316, 31.10.1992.

(2) EGT L 208, 24.7.1992.