SKRIFTLIG FRÅGA E-0433/01

från Hans Karlsson (PSE) till kommissionen

(16 februari 2001)

Ämne: Ska inte det livslånga lärandet också omfatta vuxna?

Det livslånga lärandet är ett begrepp som fått en omfattande utbredning och även en stor uppslutning inom unionen. Detta som metod för att människor ska kunna följa med den utveckling som pågår och därmed ha möjlighet att behålla sina jobb och dessutom vara rustade för att söka nya jobb.

Men det livslånga lärandet definieras på olika sätt. Jag anser inte att det är tillräckligt att den som är anställd ges en fortlöpande utbildning i anslutning till sin arbetsplats, utan det måste också vara möjligt att exempelvis inleda universitetsstudier långt upp i de yrkesverksamma åren. Detta för att få en reell möjlighet att skaffa sig samma kompetens som yngre arbetstagare.

Med hänvisning till det ovanstående vill jag därför fråga kommissionen vilka åtgärder den kommer vidtaga för att också den som har många år bakom sig i yrkeslivet får möjlighet till livslångt lärande på kvalificerad nivå.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 april 2001)

Kommissionen erkänner utbildningens viktiga roll i gemenskapens ekonomiska och sociala utveckling. I sysselsättningsriktlinjerna ges ramen för att främja livslångt lärande som hör samman med målen i den europeiska sysselsättningsstrategin. Efter Europeiska rådets möte i Lissabon, där man betonade behovet av att anpassa de europeiska utbildningssystemen, fäster man ökad vikt vid livslångt lärande och vid ökad investering i mänskliga resurser.

Det livslånga lärandet ses nu som ett övergripande mål i sysselsättningsstrategin med mer fokuserade riktlinjer och mer specifika åtaganden för att utveckla omfattande strategier i en integrerad ram med nya gemensamma mål. Strategierna bör inbegripa utvecklingen av högskolesystem och vidareutbildning för vuxna för att förbättra såväl deras anställbarhet, anpassbarhet och färdigheter som deras deltagande i det kunskapsbaserade samhället. Erkännandet av kvalifikationer, inhämtade kunskaper och färdigheter tas särskilt upp i sysselsättningsriktlinjerna. Därför får de förändringar som föreslås i sysselsättningsriktlinjerna för 2001(1) konsekvenser för de nya policyåtgärderna. Medlemsstaterna uppmanas att vidta särskilda åtgärder för att utveckla omfattande strategier för det livslånga lärandet.

Dessutom är denna aspekt ett viktigt budskap i A Memorandum on Lifelong Learning(2) och kommissionen avser att komma med några förslag på EU-nivå i sin handlingsplan i höst, som grundas på slutsatserna av samrådsförfarandet när det gäller detta dokument. I detta sammanhang är erkännandet av yrkeserfarenhet som merit eller inträdeskvalifikation till högre utbildning en policyfråga i gemenskapen. Vissa medlemsstater (Förenade kungariket och helt nyligen Frankrike) har redan infört erkännande av tidigare yrkeserfarenhet för de som inte har uppnått gymnasienivå eller andra inträdeskvalifikationer till högre utbildning. På detta sätt kan de även få tillträde till högre utbildning eller även tillgodoräkna sig ett år på ett studieområde som hör samman med deras yrkeserfarenhet.

Dessutom rör en av de gemensamma åtgärder som skall vidtas inom en snar framtid livslång merit, där erkännandet av tidigare erfarenhet eller studier bör vara en av pelarna. Nätverken för Leonardo och Sokrates/Grundtvig när det gäller erkännande bör även nämnas som diskussionsforum och handlingsinriktade initiativ på detta område.

(1) Rådets beslut 2001/63/EG av den 19 januari 2001 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik 2001 EGT L 22, 24.1.2001.

(2) A Memorandum on Lifelong Learning kommissionens arbetsdokument, SEK(2000) 1832/30-10-2000.