SKRIFTLIG FRÅGA E-1375/03

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(15 april 2003)

Ämne: Gruvarbetare som utsätts för radioaktiv strålning i heterogenitgruvor i Shinkolobwe

Enligt olika uppgifter i internationell media gräver kongolesiska ungdomar i Shinkolobwe i Kongo helt utan skyddsutrustning efter den radioaktiva koboltmalmen heterogenit. Malmen finns i före detta urangruvor som efter nedläggning tillslöts med betong av dåvarande Union Minière. Detta skedde för att skydda miljön mot radioaktiv kontamination från gruvan.

Under Kabilaregimen har dock gruvorna på nytt öppnats för att bryta heterogenit, som utgör en mycket billig råvara till kobolt och är mycket konkurrrenskraftig på världsmarknaden. Brytningen utförs av unga personer som arbetar under förhållanden som de själva kallar slaveri. Dessutom har det specialiserade gruvlaboratoriet Alex Stewart funnit höga koncentrationer av det ytterst radioaktiva uran-235 i stål från Shinkolobwe. Detta innebär inte bara fara för gruvarbetarna utan också för invånare på platser där den brutna malmen lagras. Till exempel ligger det tonvis med uranhaltig malm i staden Lisaki.

Känner kommissionen till situationen i Shinkolobwe i sydöstra Kongo?

Kan kommissionen meddela vilka initiativ som den kan ta för att utpeka de ansvariga för dessa missförhållanden?

Vilka ytterligare åtgärder avser kommissionen att vidta för att ta itu med detta problem?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(11 juni 2003)

Kommissionen känner till att det i Shinkolobwe utvinns radioaktiva ämnen utan skyddsutrustning och är medveten om vilka konsekvenser denna verksamhet har för hela den befolkningsgrupp som lever i närheten av gruvan. Situationen har uppstått till följd av det mer omfattande problemet att förvaltningen av naturresurserna i Demokratiska republiken Kongo inte fungerar. Urangruvan i Shinkolobwe, som tillhör Gécamines och således är i statlig ägo, är officiellt stängd sedan 1969. Det är emellertid allmänt känt att det bedrivs illegal utvinningsverksamhet på denna plats.

Det bör dock noteras att Demokratiska republiken Kongo långsamt håller på att ta sig upp ur en långvarig krigsperiod som fullständigt ödelagt landet socialt, ekonomiskt och institutionellt. Landet står således inför uppgiften att upprätta grundläggande strukturer: det behöver återupprätta sin territoriella integritet, återförena förvaltningen, upprätta en fungerande statsapparat som kan åstadkomma en övergång till varaktig stabilitet samt fortsätta att förbättra hela den kongolesiska befolkningens utvecklingsnivå.

Kommissionen har på grundval av den efter konflikten rådande situationen fastställt följande prioriteringar på kort och medellång sikt:

- Stödja staten i arbetet med att återupprätta strukturerna. Kommissionen har för detta ändamål anslagit 16 miljoner euro från den åttonde Europeiska utvecklingsfonden i form av institutionellt stöd till förmån för prioriterade förvaltningar och ministerier. Den stöder också, inom ramen för den sjätte Europeiska utvecklingsfonden, rättsväsendet till ett belopp på 28 miljoner euro. Vidare har 10 miljoner euro anslagits för institutionellt stöd inom ramen för den nionde Europeiska utvecklingsfonden.

- Bidra till att återställa tillgången till hälso- och sjukvård. På grund av kriget har 37 % av befolkningen inte tillgång till grundläggande hälso- och sjukvårdstjänster, och dödligheten ökar ständigt.

Mot bakgrund av dessa prioriterade behov och mot att endast ett begränsat belopp finns tillgängligt för Demokratiska republiken Kongo kan kommissionen inte ta itu med samtliga problem som uppstår till följd av att statliga strukturer saknas. När väl dessa strukturer har återupprättas hoppas kommissionen emellertid att den typ av problem som uppstått i Shinkolobwe kan tas upp inom ramen för förbindelserna mellan Europeiska unionen och Demokratiska republiken Kongo. Det finns emellertid inom ramen för dessa förbindelser ingen befogenhet för att vidta rättsliga åtgärder mot dem som är ansvariga för dessa missförhållanden.