ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

Företaget, Smee of Liverpool, är en registrerad godkänd inportör av amerikanskt och europeiskt trä. 2002 tilldelades Byrån för livsmedels- och veterinärfrågor i Grange hållbarhetspriset från An Taisce. An Taisce är en icke-statlig organisation och en nationell institution som inriktar sig på bevarandet av naturarvet.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 33/185

(2004/C 33 E/187)

SKRIFTLIG FRÅGA P-1889/03

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(27 maj 2003)

Ämne: Eurostat

Kan kommissionen redogöra för samtliga interna revisionsberättelser den tagit emot sedan september 1999 beträffande Eurostat?

Kan kommissionen också redogöra för vad dessa dokument har haft att säga om Eurostat?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(4 september 2003)

Som ett led i uppföljningen av 2001 års beslut om ansvarsfrihet och efter en uppmaning från parlamentet, lade kommissionen den 16 maj 2003 för budgetkontrollutskottets sekretariat fram sex internrevisionsrapporter som utarbetats av Eurostats internrevisionstjänst under perioden 1999-2002, enligt villkoren i ramavtalet om överföring av konfidentiella handlingar till parlamentet. Den 20 maj 2003 lades också en sammanfattande rapport om uppföljningen av internrevisionsrapporterna fram för budgetkontrollutskottets sekretariat i enlighet med dessa bestämmelser. Efter samma riktlinjer lade kommissionen den 3 juli 2003 för Europaparlamentets ordförande fram revisionsrapporten ”Internal audit of the financial systems for Eurostat” som utarbetats av tjänsten för internrevision den 7 juni 2000.

Den 9 juli 2003 noterade kommissionen två rapporter, som dess avdelningar hade utarbetat, om ekonomisk förvaltning och kontroll inom Eurostat. Den första innehåller GD Budgets slutliga analys av de revisionsrapporter som utarbetats av Eurostats interna revisionsenhet. I denna rapport, som beställdes av kommissionen den 21 maj 2003, finns analyser av Eurostats system för ekonomisk förvaltning och kontroll och uppföljningen av uppgifterna i internrevisionsrapporterna, mot bakgrund av överensstämmelsen med budgetförordningen. Denna rapport överlämnades till budgetkontrollutskottet den 11 juli 2003. Den andra rapporten är den delrapport som utarbetats av internrevisionstjänsten mot bakgrund av det mandat den fick av kommissionen den 11 juni 2003. Internrevisionstjänstens rapport har överlämnats till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF).

Eurostat har nyligen (den 8 juli 2003) avslutat en analys av vissa aspekter av programmet Sup Com. Denna analys överlämnades till OLAF den 22 juli 2003 i enlighet med artikel 7.1 i förordning 1073/1999.

Kommissionen vill också understryka att vissa revisionsrapporter har undersökts av OLAF. Några av dessa rapporter ingår dessutom i de handlingar som OLAF överlämnat till de rättsliga myndigheterna i Luxemburg eller till åklagarmyndigheten i Paris. Kommissionen vill säkra skyddet av pågående utredningar.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/448

(2004/C 78 E/0471)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3068/03

från Hugues Martin (PPE-DE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne: Finansiering av organ som hyr ut lokaler till informationskontoren Info-Point Europe

Den 1 januari 2003 började den nya budgetförordningen för EU-institutionerna (rådets förordning (EG) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002) (1) att gälla. Enligt mina källor innebär genomförandet av förordningen att de anslag som tidigare tilldelats de organ som hyr ut och delar lokaler med informationskontoren Info-Point Europe i fortsättningen fördelas enligt ett nytt förfarande. Istället för att få anslag automatiskt kommer dessa informationskontor att vara tvungna att delta i ett anbudsförfarande. Om de inte lämnar in bäst anbud kommer de inte heller att få något anslag.

Utöver anslag till verksamheten har dessa organ även erhållit andra former av stöd, exempelvis i form av tidskrifter och EU-publikationer, tillgång till EU:s Intranät och servrar, IT-stöd i form av back-up-tjänster från helpdesk, hjälp att ta fram dokumentation och teknisk assistans, och information från möten med de ansvariga för databaserna, etc. Det har beslutats att organ som lämnar in ansökan kommer att fortsätta att få tillgång till detta logistiska stöd under 2004. Denna fortsättning lär dock vara temporär.

Detta nya förfarande som avses öka öppenheten och insynen i samband med tilldelningen av anslag ger upphov till tre frågor som kommissionen berört utan att ge något utförligt svar:

— Vilka bedömningsgrunder kommer att användas för att välja bland de organ som lämnar in anbud?

— Kommer det logistiska stödet att fortsätta efter 2004?

— Europeiska kommissionen håller just nu på med att utarbeta nya former för samarbete som skall bidra till att information finns lättillgänglig för allmänheten samtidigt som man följer budgetförordningens nya bestämmelser. Kan kommissionen vara mera specifik på denna punkt?

(1) EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/51

(2004/C 78 E/0049)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1867/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(6 juni 2003)

Ämne: Genomsnittliga kapitalkostnader i euroområdet

Kan kommissionen beräkna huruvida genomsnittskostnaderna för reella kapitalkostnader minskat för företag inom euroområdet till följd av att euron införts och därmed lett till ökad tillväxt på euromarknaden för företagsobligationer?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(8 juli 2003)

Kommissionen har övervakat hur marknaden för företagsobligationer i euro utvecklats sedan 1991, men inte gjort någon direkt uppskattning av utvecklingens effekter på de genomsnittliga kapitalkostnaderna för företag i eurozonen. Kapitalkostnaderna beror på ett antal samverkande faktorer, både cykliska och strukturella, vilket gör det svårt att fastställa de individuella effekterna av den ökade tillgången till direkt skuldfinansiering i euro. Tillgången till en större och mer likvid marknad för företagsobligationer i euro har gett företagen i eurozonen utökade finansieringsmöjligheter, vilket enligt vissa källor resulterat i lägre finansieringskostnader. I en undersökning som nyligen genomförts för kommissionens räkning (1) anges att den snabba ökningen av utstående företagsobligationer i euro sedan 1999 har minskat ränteskillnaden mellan företagsobligationer och statsreferensobligationen med cirka 90 räntepunkter och att en ytterligare minskning med 40 räntepunkter skulle vara möjlig om marknadsintegration och marknadstillväxt fortsätter i nuvarande takt. I undersökningen konstateras också att bruttokostnaderna för skuldemissioner i eurozonen redan betydligt sjunkit ned till en nivå i linje med Förenta staternas. Angående handelskostnaderna anges i undersökningen att sekundärmarknaden för företagsobligationer i euro fortfarande befinner sig i en utvecklingsfas, men att kostnaderna sannolikt kommer att falla i framtiden i takt med att primärmarknaden växer och det utvecklas nya, öppnare och mer likvida marknadsplatser. Mer allmänt kan en fungerande marknad för företagsobligationer, som erbjuder ett attraktivt finansieringsalternativ, förväntas ge incitament till effektivitetsförbättringar på aktiemarknaden och i banksektorn.

(1) Se kapitel 4 i ”Quantification of the Macro-Economic Impact of Integration of EU Financial Markets”, slutrrapport till Europeiska kommissionen — Generaldirektoratet för den inre marknaden från London Economics (i samarbete med PricewaterhouseCoopers och Oxford Economic Forecasting), november 2002, och som finns att läsa på webbadressen: http://europa.eu.int/comm/internal market/en/finances/mobil/overview.htm
1.

Kommissionen har vidtagit många olika åtgärder på detta område. För det första har flera projekt inom EU:s program för forskning och teknisk utveckling behandlat frågan under de senaste åren för att bidra till att ta fram tekniska lösningar för att blinda och synskadade skall ha tillgång till digital kommunikation och digitala tjänster. Vissa av dessa projekt har avsett tillgång till elektroniska dokument, webbtillgänglighet samt tillgång till matematik i elektronisk form, musikfiler, elektroniskt skolmaterial för barn etc. Närmare information om dessa projekt finns på följande webbplats: (http://www.cordis.lu/ist/kal/special_needs/). För det andra bedrivs standardiseringsarbete. Närmare information finns på (http://www.eeurope-standards.org/activities_e-accessibility.htm). Styrelsen för standardisering på området informations- och kommunikationsteknik har upprättat Design for All and Assistive Technologies Standardisation Co-ordination Group (DATSCG), för att samla de olika organ som arbetar med relevant standardiseringsverksamhet i Europa, bland annat CEN, Cenelec och ETSI (1), liksom representanter för handikapporganisationer och andra grupper som arbetar med standardisering när det gäller informations- och kommunikationsteknik. DATSCG främjar riktlinjer för initiativet för webbtillgänglighet (WAI), som syftar till att förbättra webbtillgängligheten för personer med funktionshinder. I en parlamentsresolution rekommenderas att dessa skall tillämpas på offentliga webbplatser och av unionens institutioner och medlemsstaterna. Mer information om DATSCG finns på (http://www.ict.etsi.org/DATSCG/DATSCG_home.htm). För det tredje rådfrågar kommissionen organisationer för personer med funktionshinder, framför allt för blinda, och inbjuder dem att delta i flera arbetsgrupper när nya lagstiftningsåtgärder skall utarbetas eller tillämpas. Detta gäller till exempel arbete på området tillgång till elektroniska kommunikationstjänster, förvaltning av digitala rättigheter och digital-TV som bedrivs i arbetsgruppen INCOM och rapporteras till kommunikationskommittén (COCOM), vilken upprättats genom Europaparlamentets och rådets ramdirektiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (2).
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/176

(2004/C 78 E/0182)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2846/03

från Isabelle Caullery (UEN) till kommissionen

(25 september 2003)

Ämne: Direktiv om uttag av infrastrukturavgifter i samband med transporter

Kan kommissionen, mot bakgrund av det planerade direktivet om uttag av infrastrukturavgifter i samband med transporter ge besked om huruvida driftsansvariga för flygplatser generellt sett kommer att omfattas av denna rättsakt och, om så är fallet, i vilken utsträckning?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(30 oktober 2003)

När det gäller järnvägssektorn inbegrips infrastrukturavgifter redan i det första järnvägspaketet (direktiv 2001/14/EG (1)). Såsom Europeiska rådet begärde vid mötena i Köpenhamn och Bryssel som ägde rum i december 2002 respektive mars 2003 lade kommissionen den 23 juli 2003 fram ett förslag (2) om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer (3). Detta nya förslag koncentreras på vägtransporter, närmare bestämt på tunga godsfordon som väger mer än 3,5 ton. Det faktum att dessa fordon regelbundet används för trafik inom gemenskapen motiverar att det införs gemensamma bestämmelser om infrastrukturavgifter. När det gäller andra transportsätt finns det i dagsläget inte några gemenskapsramar.

Inom luftfartssektorn finns det en lång rad alternativ när det gäller bestämmelser om flygplatsavgifter, och Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO) har nyligen vidareutvecklat sin vägledning för uttag av avgifter för flygtrafiken (4). Ett kommissionsförslag från 1997, som visserligen i stor utsträckning grundats på allmänt erkända ICAO-principer, fick inte tillräckligt stöd från ministerrådet. Kommissionen beslutade därför att dra tillbaka detta initiativ (5).

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/14/EG av den 26 februari 2001 om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg, EGT L 75, 15.3.2001.

(2) EGT L 187, 20.7.1999.

(3) KOM(2003) 448 slutlig.

(4) ”ICAO's policies on charges for airports and Air Navigation Charges”, dokument 9082, sjätte utgåvan 2001.

(5) EGT C 257, 22.8.1997 och KOM(2001) 763 slutlig.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/406

(2004/C 88 E/0412)

SKRIFTLIG FRÅGA P-2370/03

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(16 juli 2003)

Ämne: Gruppvåldtäkter mot kvinnor i Kenya begångna av brittiska soldater

Nyligen har anklagelser från 650 kvinnor i staden Isolio i östra Kenya kommit i dagen. Dessa kvinnor har utsatts för våldtäkter, i många fall gruppvåldtäkter, av brittiska soldater. I området finns ett brittiskt militärläger där det varje år hålls övningar. Enligt anklagelserna går de första våldtäkterna tillbaka till 1977, och trots att det brittiska försvarsdepartementet varit informerat har det aldrig ingripit. Till följd av dessa våldtäkter har många kvinnor fött blandbarn och lever nu på marginalen, förskjutna av sina familjer. Flertalet av kvinnorna har med ekonomiskt stöd från sitt land väckt talan och gör anspråk på skadestånd.

Det framkallar både vrede och indignation att

— de sexuella övergreppen mot dessa kvinnor begåtts som en form av nöje, och dessutom av europeiska medborgare,

— det inte visats någon som helst respekt för kvinnornas fysiska och psykiska integritet,

— kvinnorna och deras barn fått betala ett högt pris, marginaliserade och bortstötta av sina familjer, för någonting som de själva inte har någon skuld i.

Med tanke på ovanstående undrar jag följande: Kommer kommissionen att ingripa för att detta fall skall redas ut, för att de kenyanska kvinnorna skall få moralisk och materiell upprättelse och för att det skall statueras exempel genom att förövarna straffas? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att liknande fall av våldtäkter och sexuella övergrepp skall undvikas, vilka utgör ett flagrant brott mot de drabbade kvinnornas mänskliga rättigheter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 augusti 2003)

Kommissionen har informerats om de gruppvåldtäkter som brittiska soldater skall ha begått mot kvinnor i Kenya. Kommissionen anser att det är den berörda medlemsstatens regering som bör följa upp och vidta lämpliga åtgärder i denna fråga. Kommissionen vill i detta sammanhang fästa uppmärksamheten på Amnesty internationals rapport ”Decades of Impunity: Serious allegations of Rape of Kenyan Women by UK Army Personnel” i vilken det noteras att den brittiska militärpolisens särskilda undersökningsavdelning i april 2003 inledde en undersökning beträffande ett antal av våldtäktsanklagelserna.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/908

(2004/C 78 E/0960)

SKRIFTLIG FRÅGA E-4063/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 januari 2004)

Ämne: Arbetstagare med endagskontrakt

I de grekiska organisationerna OPAP och ODIE finns anställda som under flera år arbetar på ”endagskontrakt”, dvs. de förnyar sina kontrakt varje dag under 5-20 års tid. Resultatet av denna policy blir att de anställda inte kommer i åtnjutande av sina grundläggande arbets- och försäkringsrättigheter, exempelvis mammaledighet och moderskapspenning, vilket av försäkringsinstituten förklaras just med att de jobbar på endagskontrakt. Dessa anställningskontrakt är ett uppenbart brott mot stadgan om de grundläggande rättigheterna, gemenskapslagstiftningen enligt direktiven 1999/70/EG (1), 76/207/EEG (2), 86/613/EEG (3) och 92/85/EEG (4) samt mot EG-domstolens rättspraxis.

Anser kommissionen att sådana anställningskontrakt är acceptabla? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att arbetstagarna skall komma i åtnjutande av alla sina arbetsrättigheter? Kan bestämmelserna i direktiv 1999/70/EG tillämpas på dessa arbetstagare?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(13 februari 2004)

Rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP är tillämpligt på visstidsanställda enligt definitionen i de lagar, kollektivavtal eller den praxis som gäller i varje medlemsstat.

Om de personer som har visstidsanställningskontrakt på dagsbasis betraktas som arbetstagare i Grekland är direktivet alltså tillämpligt. Om de dock betraktas som leverantörer av tjänster omfattas de inte av direktivet.

Enligt klausul fem i direktivet måste medlemsstaterna införa åtgärder för att förhindra missbruk som uppstår genom användandet av på varandra följande visstidsanställningskontrakt, genom att införa krav på objektiva grunder för förnyad visstidsanställning, en övre sammanlagd tidsgräns eller ett maximalt antal förnyanden av kontrakten. De åtgärder som vidtas måste vara tillräckliga för att förhindra missbruk. Det förefaller inte som om visstidtidsanställningar som förnyas varje dag under flera års tid är förenliga med klausul fem i direktivet.

Kommissionen har för närvarande aktiv kontakt med de grekiska myndigheterna för att se till att direktivet tillämpas korrekt i praktiken.

(1) EGT L 175, 10.7.1999, s. 43.

(2) EGT L 39, 14.2.1976, s. 40.

(3) EGT L 359, 19.12.1986, s. 56.

(4) EGT L 348, 28.11.1992, s. 1.
2.

Rent allmänt betonar rådet att kvinnors rättigheter och frågan om våld mot kvinnor är särskilt angelägna frågor för EU. I anslutning till internationella normer för de mänskliga rättigheterna och utifrån de etiska och konstitutionella principer som är gemensamma för alla EU-medlemsstater, uppmanar EU oupphörligt regeringar i tredje land att ansluta sig till resolutioner och beslut från FN-forum och att tillämpa lagstiftning, åtgärder och program som syftar till full åtnjutande för kvinnor av de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna på jämställd nivå med män. Vid den 59:e sessionen i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna i slutet av april i år, stödde samtliga EU-medlemsstater en resolution som lades fram av Kanada under rubriken ”Elimination of violence against women”. Ordförandeskapet talade också på EU:s vägnar under punkt 12 på dagordningen för FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna och underströk behovet av att undanröja alla former av våld mot kvinnor och flickor, och pekade därvid särskilt på det arbete som uträttats av FN:s särskilde rapportör om våld mot kvinnor och flickor. När denna fråga nu besvaras har en annan resolution på området våld mot kvinnor lagts fram, denna gång av Nederländerna i generalförsamlingens tredje kommitté, något man hoppas skall få utbrett stöd.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/489

(2004/C 84 E/0567)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2421/03

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(21 juli 2003)

Ämne: Bölgrodor

Enligt naturskyddsföreningar hotas Belgiens fauna av stora kolonier av bölgrodor, som också kallas oxgrodor. Eftersom det sedan 1997 varit förbjudet att importera sådana djur från områden utanför Europeiska unionen kommer de troligtvis in i landet under andra namn. Enligt naturskyddsföreningarna använder försäljarna namn av typ ”jättegrodlarver” och andra motsvarande för att smuggla in bölgrodor i Europa och sälja dem i trädgårdscentrum och på torg. Dessa grodor tränger undan de inhemska grodarterna.

Känner Europeiska kommissionen till att det importeras bölgrodor, trots att det är förbjudet inom EU?

Vilka åtgärder vidtar Europeiska kommissionen för att få bukt med sådana olagliga förehavanden?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(10 september 2003)

Kommissionen känner inte till att bölgrodor (oxgrodor) smugglas in i Europa under andra namn och sedan säljs till trädgårdcentra och trädgårdsmarknader. I en undersökning som nyligen genomfördes åt kommissionen om tillämpningen av unionens lagstiftning om handel med vilda djur och växter fastställs det att det verkar som om amerikanska bölgrodor inte längre säljs för att sättas ut i trädgårdsdammar. Kommissionen har inte heller fått några uppgifter om illegal import av bölgrodor från andra källor.

Det är i första hand medlemsstaterna som har ansvar för att bekämpa smuggling av djur. Om kommissionen får in relevanta uppgifter om olaglig handel med arter som omfattas av bilagorna till rådets förordning 338/97 (1) kan den emellertid göra medlemsstaterna uppmärksamma på frågor som den anser behöver undersökas.

Kommissionen tackar frågeställaren för dessa upplysningar och kommer att vidarebefordra dem till de behöriga myndigheterna i Belgien.

(1) Rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem, EGT L 61, 3.3.1997.
b)

Av OECD:s (Organisation for Economic Co-operation and Development) databas framgår att det under år 1998 exporterades till Vatikanstaten — 150 000 kg från Österrike och 18 000 kg från Tyskland.
b)

Av OECD:s (Organisation for Economic Co-operation and Development) databas framgår att det under år 2001 exporterades till Vatikanstaten — 96 000 kg från Tyskland och 1 207 700 kg från Österrike.
b)

Av OECD:s (Organisation for Economic Co-operation and Development) databas framgår att det under år 2000 exporterades till Vatikanstaten — 312 400 kg från Tyskland och 1 126 000 kg från Österrike.
2.

CATS skapades för att vara ett hjälpmedel för kommissionen i samband med avslutandet av räkenskaperna. CATS har varit igång sedan budgetåret 2000. Kommissionens revisorer använder det för revisionerna av EUGFJ:s garantisektions räkenskaper. Databasen är således i första hand ett revisionshjälpmedel. Enligt kommissionens förordning (EG) nr 2390/1999 skall medlemsstaterna tillhandahålla kommissionen all information per budgetpost när det gäller enskilda transaktioner som gäller betalningar från och till EUGFJ:s garantisektion. Datakvaliteten beror i första hand på den information som medlemsstaterna skickar in en gång per år. För det andra genomför kommissionen särskilda kvalitetskontroller, som redan nämnts under fråga 1, i syfte att kontinuerligt höja kvaliteten. Kommissionen har således ett tillförlitligt verktyg som kan användas i revisionerna av jordbruksutgifterna i medlemsstaterna. De data som kontrolleras mer ingående i samband med revisioner och undersökningar är kopplade till de iakttagelser som gjorts i medlemsstaterna. Trots att det inte är möjligt att kontrollera samtliga poster är kvaliteten i allmänhet tillfredsställande för avslutandet av räkenskaperna. Eftersom CATS skapades och utformades som ett hjälpmedel för revisioner kan basen endast i begränsad omfattning användas för att få fram statistik och analyser. Det bör påpekas att de parametrar som är betydelsefulla ur kontrollsynpunkt är prioriterade, och det viktigaste av allt är att utgifterna dubbelkontrolleras bekräftas genom medlemsstaternas månatliga deklarationer.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/233

(2004/C 84 E/0276)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3313/03

från Hans-Peter Martin (PSE) till rådet

(3 november 2003)

Ämne: Förhandlingar om EU:s konstitutionsfördrag

Den 25 oktober 2003 blev det känt att finansministrarna vid det informella Ekofinmötet i Stresa strävar efter att göra omfattande ändringar till EU:s konstitutionsfördrag som europeiska konventet utarbetat. Dessa ändringar sammanställdes i dokumentet ”Drafting suggestions on Articles of interest to Ecofin ministers, reflecting a high degree of consensus reached at the Informal Ecofin in Stresa”.

Varför betecknas dessa förslag som sekretessbelagda? Varför offentliggörs de inte? När blir de allmänt tillgängliga?

Anser den tjänstgörande ordföranden i rådet att det är rimligt att Ekofin tar ställning i denna fråga?

Kan rådet meddela vilka finansministrar som stödde förslagen vid Ekofinmötet i Stresa?

Svar

(9 mars 2004)

Rådet har inte intagit någon formell ståndpunkt beträffande utkastet till konstitutionellt fördrag eller beträffande några som helst frågor som diskuteras i regeringskonferensen, i vilken rådet som institution inte har någon roll. Dokumentet som ledamoten nämner hänför sig till ett informellt möte för ekonomi-och finansministrarna.

Efter diskussionerna vid detta informella möte överlämnade ordförandeskapet resultatet av ministrarnas diskussioner till regeringskonferensens ordförande.

Vid utarbetandet av dokumentationen till diskussionerna i regeringskonferensen framhävde konferensens ordförande de punkter som diskuterades av finansministrarna, och detta anges i ett allmänt tillgängligt dokument, CIG 37/03 PRESID 3 av den 24 oktober 2003.