ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3555/98

från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen

(1 december 1998)

Angående: Seglarskolan S. Teresa di Lerici

Den 30 december 1993 godkände kommunalfullmäktige i Lerici projektet avseende ovannämnda skola, som skulle finansieras av Liguria-regionen med hjälp av gemenskapsprogrammet Reneval.

Den 16 april 1997 avslutades arbetet och skolan övertogs av Lerici kommun.

Idag, fem år efter att finansieringen av projektet godkändes och arton månader efter att arbetet avslutades, har kommunen ännu inte lyckats få igång seglarskolans verksamhet. Bland annat på grund av att ingen verksamhet bedrivits på så lång tid i dessa lokaler står byggnaden och förfaller, vilket påskyndas av att vandaler bidragit med ytterligare förstörelse.

1. Känner kommissionen till orsakerna bakom denna beklagansvärda försening och vem som bär ansvaret?

2. Kan kommissionen bedöma i vilken grad kostnaderna för att bygga skolan motsvarar de medel som anslogs för byggandet av skolan?

3. Kan kommissionen ange det belopp som Reneval bidrog med?

4. Finns det enligt de gällande bestämmelserna en viss gräns för hur lång tid det får gå mellan utbetalningen av stöd och genomförandet av ett projekt? Om så är fallet, hur lång är denna tidsgräns?

5. Vilka blir följderna om denna tidsgräns inte respekteras?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Monika Wulf-Mathies

(10 december 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 289 , 11/10/1999 s. 0046



SKRIFTLIG FRÅGA E-3418/98 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (24 november 1998) Angående: Luftkvalitet Mot bakgrund av förslaget till rådets direktiv om gränsvärden för svaveldioxid, kväveoxider, partiklar och bly i luften (KOM(97) 0500-97/0266 SYN)(1) undrar jag om Europeiska kommissionen kan undersöka om gränsvärdena för svaveldioxid är tillräckligt låga för att skydda folkhälsan och förebygga materiella skador. I detta sammanhang skulle man även kunna tänka sig att fastställa ett gränsvärde för att förebygga materiella skador. Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (25 januari 1999) De föreslagna gränsvärdena för svaveldioxid i rådets förslag till direktiv om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar och bly i luften(2) grundas på de reviderade luftkvalitetsriktvärden som antogs av Världshälsoorganisationen i oktober 1996. De kommer att innebära en hög skyddsnivå för såväl människors hälsa som för miljön samtidigt som de kommer att minska de materiella skadorna. Det är kommissionens uppfattning att det för närvarande inte är möjligt att utveckla och införa separata gränsvärden enbart för att begränsa de materiella skadorna. Kommissionen fortsätter emellertid att ge sitt stöd till forskning om effekterna av svaveldioxid och andra miljöfarliga ämnen på människors hälsa, miljön samt Europas kulturella arv. Vid sin rapport om förslagets genomförande, senast den 31 december 2003, kommer kommissionen att beakta de senaste vetenskapliga rönen om effekter inom alla dessa områden. (1) EGT C 9, 14.1.1998, s. 6. (2) EGT C 360, 23.11.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2852/98

från Umberto Bossi (TDI) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Skydd av naturområden

De kommunala och regionala myndigheterna i Ravenna och regionen Emilia Romagna har undertecknat en principöverenskommelse om att genomföra specialprogrammet "hamnområdet i Ravenna" som har som mål att konstruera en terminal för passagerarfartyg med tillhörande vägförbindelser.

Enligt de preliminära planerna skall dessa vägförbindelser byggas inom ett område med pinjeskog ägt av staten - Pialassa Baiona och Pineta di San Vitale - vilket är ett brott mot en rad lagar som skyddar de sista orörda områdena på den adriatiska kusten.

- Med beaktande av att regeringsrätten konsekvent har inpräntat att miljövärdena har högsta prioritet och att miljövården därför strikt måste upprätthållas,

- med beaktande av att de ingrepp som planeras i Pialassa Baiona (som skyddas av Ramsarkonventionen och åtnjuter medel från gemenskapen inom ramen för LIFE-programmet) innebär en avsevärd utökning av vägnätet och vägbelysningen,

- med beaktande av att de planerade ingreppen bryter mot reglerna för skyddet av pinjeskogar i naturskyddsområden (pinjeskogen ASFD, delområdet Staggioni, la Pineta di San Vitale),

- med beaktande av att vissa av de berörda områdena betecknas som speciellt skyddade zoner och att andra har utsetts till SIC-zoner av regionen,

- med beaktande av att projektet inte kan betraktas som kombinerad transport eftersom det i själva verket uppmuntrar biltransporter,

- med beaktande av att de ovannämnda myndigheterna, efter upprepade protester från befolkningen, har utarbetat en andra principöverenskommelse som för övrigt inte ersätter den första,

kan kommissionen säga om genomförandet av det ovan beskrivna projektet bryter mot direktivet 92/43(1) eller något annat direktiv

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(27 oktober 1998)

Ett klagomål beträffande det projekt frågeställaren nämner har nyligen registrerats. Fallet undersöks för närvarande av kommissionen.

En begäran om information har sänts till de italienska myndigheterna för att få mer detaljerad kunskap om fallet i fråga.

Kommissionen kommer att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att gemenskapslagstiftningen följs.

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2378/98

från Ernesto Caccavale (UPE) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: Överträdelse av bestämmelserna för offentlig upphandling

1988 beslutade kommunfullmäktige i San Giorgio del Sannio (Benevento-provinsen, Italien) att bevilja företaget Italgas Sud koncession på 30 år för att projektera och uppföra ett gasdistributionsnät på kommunens territorium. Den 15 oktober 1997 godkände kommunstyrelsen ett nytt genomförandeförslag som innebar en ändring av det första avtalet och som med hänsyn till de stora skillnaderna vad gäller kostnader och kontraktstider i praktiken var en helt ny koncession.

Allt detta står i uppenbar strid mot direktiv 92/50/EEG(1) om offentlig upphandling, gemenskapens regler om fri konkurrens och artikel 21 i den italienska lagen nr 216/1995 om offentlig upphandling. Enligt dessa bestämmelser skall all upphandling ske på grundval av det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet, och när det rör sig om bygg- och anläggningsarbeten till ett värde av 5 miljoner ecu eller mer måste upphandlingen alltid föregås av ett öppet anbudsförfarande.

Anser inte kommissionen att det både är nödvändigt och lämpligt att kontrollera om ovannämnda kommunala myndigheter har följt gällande lagstiftning? Det förefaller ju som om man inte har uppfyllt kraven på ekonomiskt mest fördelaktiga anbud, öppenhet och offentlighet i och med att man inte gått ut med någon anbudsinfordran för att låta alla lämpliga företag delta på lika villkor i upphandlingen, i uppenbar strid mot principen om fri konkurrens.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Mario Monti

(19 oktober 1998)

Kommissionen har uppmanat den berörda medlemsstaten att inkomma med uppgifter om de förhållanden som påtalas av ledamoten. Den avser att meddela honom resultatet av efterfrågningarna.

(1) EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3235/98

från David Martin (PSE) till kommissionen

(26 oktober 1998)

Angående: Åtlydnad av bestämmelsen om rapporteringsskyldighet i 1992 års "havandeskapsdirektiv"

Kan kommissionen säga om alla medlemsstater har rättat sig efter kraven i rådets direktiv 92/85/EEG(1) (känt som 1992 års "havandeskapsdirektiv"), nämligen att inlämna en rapport om "tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv, i vilken även synpunkter som framförts av arbetsmarknadens parter skall ingå"? När och i vilken form kommer kommissionen att publicera sin första rapport om den praktiska tillämpningen av detta direktiv?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(22 januari 1999)

Enligt artikel 14.4 i rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG)(2) skall medlemsstaterna rapportera till kommissionen vart femte år när det gäller det praktiska genomförandet av bestämmelserna i direktivet och ange arbetsmarknadens ståndpunkter.

Kommissionen har sänt ut ett detaljerat frågeformulär till medlemsstaterna om genomförandet av direktivet i den nationella rättsordningen. Alla medlemsstater har sänt tillbaka rapporterna som är mer eller mindre detaljerade, med undantag av Grekland och Luxemburg (som endast har sänt in sin genomförandelagstiftning).

En rapport om genomförandet av direktivet håller på att utarbetas för att inom en snar framtid antas av kommissionen Den kommer att sändas till parlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén samt till Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor.

(1) EGT L 348, 28.11.1992, s. 1.

(2) EGT L 348, 28.11.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3116/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Växthuseffekten

Om vi vill förhindra en global kris förorsakad av klimatförändringar måste vi bygga på de första steg som regeringarna för medlemsstaterna tog i Kyoto i december förra året.

Vad tänker kommissionen göra för att övertyga medlemsstaterna om att kraftfullare handling krävs när de i november möts i Buenos Aires för att följa upp besluten från Kyotokonferensen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(18 december 1998)

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att besluten i Kyoto endast är en första etapp och att man måste arbeta vidare för att förhindra en global klimatkris. Enligt Kyotoprotokollet skall i-länderna endast minska sina utsläpp med 5,2 %, medan den mellanstatliga panelen för klimatförändringar har beräknat att utsläppen över hela världen måste minskas med mellan 50 % och 70 % om de nuvarande koncentrationerna av växthusgaser (som är den främsta orsaken till klimatförändringarna i atmosfären) skall kunna stabiliseras.

Oavsett Kyotoprotokollets begränsningar är kommissionens främsta mål att detta protokoll skall ratificeras och träda i kraft. Det är dessutom viktigt att se till att de bestämmelser och förfaranden som gäller för de olika delarna i protokollet, framför allt de flexibla instrumenten, fastställs på ett sådant sätt att miljömålen i både konventionen och protokollet uppnås på det mest kostnadseffektiva sättet. Med utgångspunkt i det arbetsprogram som godkändes i Buenos Aires kommer kommissionen inom den närmsta framtiden att vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att dessa mål uppnås.

Man bör också vara medveten om att gemenskapen inte kan bekämpa klimatförändringarna på egen hand eftersom den endast står för ungefär 25 % av i-ländernas utsläpp. Utsläppen i u-länderna ökar dessutom snabbare än i i-länderna. Kommissionen anser att i-länderna måste ta det första steget, men att det på lång sikt krävs ett globalt deltagande. Under dessa förhållanden kommer det att bli lättare för gemenskapen och alla andra parter att göra de ytterligare åtaganden som krävs, om den dynamik som skapades i Kyoto och Buenos Aires kan bevaras och om gemenskapen genomför politik och åtgärder för att stoppa utsläppen både nationellt och på gemenskapsnivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3802/98

från Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Stängning av Nestles fabrik i Matosinhos i Portugal

Enligt PR-direktören för Nestles fabrik Longa Vida i Matosinhos i Portugal kommer fabriken att stängas och produktionen flyttas till Spanien eller Frankrike.

Följden av beslutet är att mer än hundra arbetare kommer att bli arbetslösa. Detta beslut är också en följd av andra beslut som samma multinationella företag fattat och som redan stängt fabriken Rajá e Findus och avskedat omkring 70 arbetare vid Longa Vida.

Följderna av beslutet blir ännu mera framträdande då man tänker på att Longa Vida är en modern fabrik som fått finansiellt stöd från portugisiska staten och EU för att konkretisera investeringarna som under de senaste fem åren uppgått till mer än tre miljarder escudos.

Eftersom det dessutom är fråga om en omlokalisering, i detta fall inom gemenskapen, och eftersom det, vad det förefaller, är avsevärda gemenskapsstöd inblandade, frågar jag kommissionen om den kände till situationen, om det finns programavtal som kommissionen deltar i och om kommissionen känner till att Nestle kan räkna med nya finansiella stöd till följd av den eventuella omlokaliseringen.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Wulf-Mathies

(22 januari 1999)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2960/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Räddning av bysantinska byar och helgedomar i norra Syrien

I ruinerna av bysantinska kyrkor och boplatser, i ett område i norra Syrien som sträcker sig över 140 kilometer och vars bebyggelse härstammar från 500-talet e.Kr., har hemlösa personer börjat bygga sig egna bostäder, trots att den syriska regeringen förbjudit byggnadsverksamhet i antika och historiska byar. Syriens arkeologer har varnat för att dessa byar, som med sina 2000 kyrkor och helgedomar utgör exempel på ett ur historisk synvinkel särskilt värdefullt arkitekturarv, på detta sätt kan komma att förstöras.

Jag vill fråga kommissionen vad den tänker göra för att få de syriska myndigheterna att reagera, och vad slags hjälp kommissionen kan erbjuda Syrien, i syfte att rädda dessa områden som arkitektoniskt och historiskt sett är mycket värdefulla?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(28 oktober 1998)

Kommissionen är medveten om värdet av det omfattande historiska och kulturella arvet i Syrien och understödjer flera åtgärder för att detta skall bevaras. Eftersom arvet är så stort och de ekonomiska resurserna begränsade är det dock omöjligt att få alla historiska och kulturella minnesmärken i Syrien att täckas av detta stöd.

Till de projekt för bevarande av det historiska arvet i Syrien som finansierats på senare tid eller som står i begrepp att finansieras hör följande: modernisering av de kommunala förvaltningarna (inbegripet förvaltningen av de historiska stadskärnorna), utveckling av kulturturism (restaurering av 8 historiska platser), arkeologiska utgrävningar i Jerf el Ahmar, stöd till det europeisk-syriska arkeologiska projektet Tell Beydar samt åtgärder för att bevara muralmålningarna i synagogan i Doura Europos och Qasr El Heir. Sexton utbildningsprojekt på plats håller på att utarbetas inom ramen för utbildningsprogrammet för bevarande av kulturarvet. Dessa projekt är avsedda för syriska restauratörer och forskare som är engagerade i bevarandet av det syriska arvet.

I valet mellan de många förslagen tas i första hand hänsyn till följande: om åtgärderna återverkar positivt på den syriska ekonomin ("utveckling av kulturturismen"), om åtgärderna förstärker de syriska institutionernas och den syriska förvaltningens kapacitet ("modernisering av de kommunala förvaltningarna") och om åtgärderna innebär varaktiga resultat som blir till nytta för hela det kulturella och historiska arvet genom utbildningen och inlärningen av lämplig teknik ("utbildningsprogram som syftar till att rädda kulturarvet").

Det problem som frågeställaren åberopar kan tas upp av kommissionen under dess ofta återkommande kontakter med de syriska myndigheterna.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 297 , 15/10/1999 s. 0096



SKRIFTLIG FRÅGA E-3734/98 från Aline Pailler (GUE/NGL) till rådet (11 december 1998) Angående: Internationell konvention om migrerande arbetstagare I kommissionens svar på min skriftliga fråga E-2283/96(1) sägs att ingen medlemsstat ännu har ratificerat den internationella konventionen om migrerande arbetstagares och deras familjemedlemmars rättigheter. Kommer rådet att ta några initiativ för att uppmuntra ratificeringen av konventionen, i enlighet med Europaparlamentets uppmaning i sin resolution om de mänskliga rättigheterna i Europeiska unionen? Svar (22 april 1999) Rådet erkänner den betydelse som Europaparlamentet fäster vid tillämpningen av den internationella konvention om alla migrerande arbetstagares och deras familjemedlemmars rättigheter, som antogs genom FN:s generalförsamlings resolution 45/158 av den 18 december 1990. Rådet har emellertid hittills inte uppmanats att uppmuntra medlemsstaterna att inleda ratificeringen av denna konvention. (1) EGT C 365, 4.12.1996, s. 103.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3814/98

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Program och projekt beträffande forskning och utveckling i Katalonien

Mot bakgrund av den insynspolitik som kommissionen bedriver gällande sina utgifter: Kan kommissionen ange vilka av de projekt som genomförts i Katalonien under perioden 1994-1999 som har erhållit stöd från vart och ett av de olika stödordningar som existerar inom ramen för forskning och utveckling?

Kan kommissionen dessutom specificera hur stora belopp som har beviljats vart och ett av de nämnda projekten?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Monika Wulf-Mathies

(18 januari 1999)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 320 , 06/11/1999 s. 0051



SKRIFTLIG FRÅGA E-3500/98 från Bryan Cassidy (PPE) till kommissionen (25 november 1998) Angående: Sena betalningar av fakturor inom ramen för Tacis-programmet 1. Vilka klagomål har mottagits från a) de nationella regeringarna, b) andra nationella organisationer i de olika EU-länderna, c) enskilda företag i de olika EU-länderna angående sen betalning av fakturor inom ramen för Tacis-programmet? 2. Kan kommissionen också ta fram en förteckning för varje enskild medlemsstat över antalet fakturor som fortfarande inte betalats till företag inom ramen för Tacis efter a) två månader, b) fyra månader, c) fem månader, d) sex månader, e) nio månader, f) ett år, g) ett och ett halvt år, h) två år, i) mer än två år? 3. Vilket är det totala utestående beloppet för var och en av kategorierna (a-i) och vilka åtgärder vidtas för att lösa problemet?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3536/98

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Kommissionens bedömning av lämplig rättslig grund till förslag

Vid hur många tillfällen sedan Enhetsakten infördes har kommissionens rättstjänst motsatt sig den rättsliga grund som föreslagits av det generaldirektorat som varit ansvarigt för ett förslag?

Hur löser kommissionen denna typ av meningsskiljaktigheter? Vid hur många tillfällen har kommissionsledamöternas kollegium varit tvunget att ta ställning och fatta beslut i samband med meningsskiljaktigheter beträffande rättslig grund? Märks det någon förändring över tiden?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(14 januari 1999)

Kommissionen kan inte ge parlamentsledamoten den begärda informationen.

Det skulle skada allmänintresset och särskilt, vilket förstainstansrättens ordförande underströk i sitt beslut av den 3 mars 1998(1), stabiliteten i gemenskapens rättssystem samt dess institutioners korrekta funktion, eftersom avslöjandet av rättstjänstens synpunkter, som utgör en del av den interna debatten vid institutionen, skulle kunna skapa osäkerhet om huruvida gemenskapens åtgärder är lagliga och få negativa följder för gemenskapsinstitutionernas funktion.

(1) Mål I-610/97 (Carlsen m.fl. mot rådet, Reg II-485 (punkt 46).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3264/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(30 oktober 1998)

Angående: Kvalitetsgaranti för EG-märkta produkter

Eftersom tillförlitligheten hos EG-märkta leksaker ifrågasatts i pressen vill jag fråga kommissionen om följande:

a) utförs det i praktiken tillräckligt många kvalitetskontroller av de EG-märkta leksakerna på marknaden, i syfte att se till att leksakerna svarar mot bestämmelserna i direktiv 88/378(1)?

b) hur stor procent av de EG-märkta leksakerna, i Grekland och övriga medlemsstater, uppfyller inte de fastslagna kraven och föreskrifterna?

c) vad är straffet om föreskrifterna inte följs?

d) kan kommissionen lägga fram ytterligare uppgifter för att övertyga oss om att de kontroller som medlemsstaterna utför är tillräckliga?

(1) EGT L 187, 16.7.1988, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3580/98

från Luciano Vecchi (PSE) till kommissionen

(1 december 1998)

Angående: Initiativ rörande utlandsskulden för de centralamerikanska stater som drabbats av naturkatastrofer

Nyligen har några länder i Centralamerika, särskilt Honduras och Nicaragua, drabbats av svåra naturkatastrofer med som följd tusentals döda och hundratusentals hemlösa som står utan försörjningsmöjligheter.

De drabbade länderna hör till västra halvklotets fattigaste och löper risken att för lång tid sakna möjlighet till återhämtning och utveckling.

I detta läge ter det sig helt osannolikt - och otänkbart från moralisk synpunkt - att dessa länder skulle betala av på sina tunga utlandsskulder.

Ett initiativ för att minska, omförhandla eller rent av avskriva deras utlandsskuld - som föreslagits av många organisationer, av några europeiska regeringar och av de berörda länderna själva - ter sig därför ytterst lämpligt om inte nödvändigt.

Därför frågar jag kommissionen om den ämnar ta initiativ, antingen direkt eller tillsammans med medlemsstaterna, eller tillsammans med de internationella finansorganen, för att minska eller avskriva utlandslånen för Honduras, Nicaragua och de andra centralamerikanska staterna?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(22 januari 1999)

Kommissionen delar det internationella samfundets sorg över effekterna av orkanen Mitch katastrofala härjningar i Centralamerika. Kommissionen har meddelat att den är villig att delta aktivt i återuppbyggnadsarbetet, och gemenskapen har redan bidragit med 210 miljoner [fmxeuro] i humanitärt bistånd och katastrofbistånd. Även om dessa länder inte har några skulder till gemenskapen stöder kommissionen också de initiativ som flera medlemsstater redan tagit för att minska dessa länders utlandsskuld och på så sätt stödja den långsiktiga utvecklingen och återuppbyggnaden. Kommissionen deltog tillsammans med andra stora givare i den konferens som ägde rum i Washington i december 1998 för att bedöma regionens behov och långsiktiga strategier.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3756/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(11 december 1998)

Angående: Varumärkesförfalskning och pirattillverkning

Den 22 oktober 1998 lade kommissionen fram sin grönbok "Att bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning på den inre marknaden" och inledde på detta sätt en omfattande rådfrågning bland berörda parter i medlemsstaterna.

I grönboken studeras fyra områden för tänkbara lösningar: a) stödjande av den privata sektorns bevakning, b) rättsligt skydd av anordningar för skydd och kontroll av varor och varusäkerhet, c) utvärdering av sanktioner och åtgärder som kan garantera att den immateriella äganderätten respekteras, d) införande av ett lämpligt administrativt samarbete mellan behöriga nationella myndigheter.

På vilket sätt kan enligt kommissionens åsikt företagens investeringar påverkas av att företagen lidit skada på detta område?