SKRIFTLIG FRÅGA E-2336/02

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(26 juli 2002)

Ämne: Petroleumkoks som bränsle i stora förbränningsanläggningar

Är kommissionen för eller emot att petroleumkoks används som bränsle i stora förbränningsanläggningar i Europeiska unionen, mot bakgrund av att det innehåller betydande mängder nickel och vanadin och har påvisats medföra vissa hälsoproblem för de arbetare som hanterar materialet? Kan kommissionen ange sina skäl för eller emot att detta bränsle används?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(23 september 2002)

Enligt direktiven 88/609/EEG(1) och 2001/80/EG(2) om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar får sådana anläggningar drivas med petroleumkoks. För att minska luftföroreningarna fastställs det i direktiven stränga gränsvärden för utsläpp till luften av föroreningar, bland annat damm. Dessa gränsvärden borde också minska utsläpp av ämnen som hör samman med damm, till exempel tungmetaller som nickel och vanadin.

Den EU-arbetsmiljölagstiftning som skall tillämpas i detta fall är rådets direktiv 89/391/EEG(3) om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet, rådets direktiv 98/24/EG(4) om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet och rådets direktiv 90/394/EEG(5) om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet. I dessa direktiv fastställs tydligt arbetsgivarens skyldigheter och det anges vilka förebyggande åtgärder som måste vidtas för att undvika hälsofaror.

Det är viktigt att poängtera att det är de nationella myndigheterna i de enskilda medlemsstaterna som är skyldiga att se till att dessa direktiv genomförs och att den nationella lagstiftningen om införlivande av direktiven tillämpas. Kommissionen har dock rätt att vidta lämpliga åtgärder och kan bland annat inleda ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 i EG-fördraget om de berörda kontrollmekanismerna inte fungerar.

(1) Rådets direktiv 88/609/EEG av den 24 november 1988 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar; EGT L 336, 7.12.1988.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EEG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar; EGT L 309, 27.11.2001.

(3) Rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet; EGT L 183, 29.6.1989.

(4) Rådets direktiv 98/24/EG av den 7 april 1998 om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet mot risker som har samband med kemiska agenser i arbetet (fjortonde särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG); EGT L 131, 5.5.1998.

(5) Rådets direktiv 90/394/EEG av den 28 juni 1990 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för carcinogener i arbetet (sjätte särdirektivet enligt artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG); EGT L 196, 26.7.1990; ändrat genom rådets direktiv 97/42/EG av den 27 juni 1997 och rådets direktiv 1999/38/EG av den 29 april 1999; EGT L 179, 8.7.1997 och EGT L 138, 1.6.1999.