SKRIFTLIG FRÅGA E-1227/01

från António Campos (PSE) och Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(26 april 2001)

Ämne: Förfalskning av vin i Portugal

Den portugisiska pressen den 29 mars berättar om konfiskering av 25 miljoner liter vin av de portugisiska myndigheterna på grund av allvarliga misstankar om bedrägeri.

Kommer de portugisiska myndigheterna att meddela de Europeiska institutionerna om detta fall? Kommer kommissionen att följa upp denna process? Kan kommissionen göra en uppskattning av den volym misstänkt förfalskat vin som innehafts av företaget ifråga? Kan kommissionen lämna garantier för att detta företag inte kommer att få subventioner från Gemenskapen så länge dessa allvarliga misstankar består, eller eventuellt sedan de bekräftats?

Anser inte Europeiska kommissionen att detta fall kommer att göra det ännu mer angeläget att omedelbart ta nya europeiska initiativ på förvaltnings- och lagstiftningsnivå för att bekämpa bedrägeri och förfalskning av livsmedelsprodukter, i synnerhet mjölk, vin, olja och kött, vilket fått stora proportioner, och medfört mycket allvarliga skador för konsumenten, jordbrukarna, gemenskapens budget och bilden av de Europeiska institutionerna i världen?

Kompletterande svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(10 september 2001)

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har uppgivit att man den 10 april 2001 begärde viss information från de portugisiska myndigheterna till följd av uppgifter i den portugisiska pressen i mars 2001. De portugisiska myndigheterna svarade att man på grundval av den information man har tillgång till dragit slutsatsen att det inträffade inte innebär någon risk för gemenskapens medel och hänvisade i övrigt till utredningssekretessen. Detta fall har inte lett till något meddelande i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 595/91 av den 4 mars 1991 om oriktigheter och återvinning av belopp som felaktigt har utbetalats i samband med finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och om organisationen av ett informationssystem på detta område och om upphävande av förordning (EEG) nr 283/72(1). Enligt den förordningen skall medlemsstaterna, inom två månader efter varje avslutat kvartal, lämna en redogörelse till kommissionen med uppgift om de oegentligheter som har behandlats i en inledande administrativ eller rättslig utredning.

Det åligger i första hand medlemsstaterna att säkerställa att betalningar från garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) görs i enlighet med bestämmelserna och att en stödmottagare inte innebär en alltför stor risk. Detta kan innebära att de åtgärder vidtas som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 1469/95 av den 22 juni 1995 om åtgärder som skall vidtas gentemot vissa förmånstagare till transaktioner som finansieras av garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket(2) och kommissionens förordning nr 745/96 av den 24 april 1996 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1469/95 om åtgärder som skall vidtas gentemot vissa förmånstagare till transaktioner som finansieras av garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket(3).

Riskerna för bedrägerier och missbruk beaktas alltid när gemenskapens lagstiftning och tillämpningsföreskrifterna för denna fastställs. I samtliga förordningar om upprättande av stödordningar anges vilka stödmottagarna är och vilka produkter som kan bli föremål för stöd, och det föreskrivs vilken typ av kontroller medlemsstaterna skall utföra samt hur ofta detta skall ske. Det måste alltid sökas en balans mellan den risk en viss ordning anses innebära och de kontrollbestämmelser som skall fastställas. Det kan ibland vara motiverat att kontrollera 100 % av betalningarna, vilket också sker i vissa fall. Men detta kan givetvis inte tillämpas som en allmän regel, eftersom kostnaden vida skulle överstiga nyttan.

Inom den gemensamma jordbrukspolitiken har lagstiftningen, inklusive kontrollbestämmelserna, förbättrats över tiden för att minska riskerna för bedrägeri och missbruk. Kontrollsatserna anges tydligt och vissa ordningar har avskaffats, inte minst på grund av de risker de innebär, exempelvis konsumtionsstöd för olivolja och stöd för flytande skummjölk som används som livsmedel och för utfodring av djur. Det bör i detta sammanhang noteras att det finns exempel på att det slutliga resultatet av rådets förhandlingar har inneburit att kommissionens ursprungliga förslag ändrats i så stor utsträckning att lagstiftningen blivit mer känslig för missbruk än vad som skulle ha varit fallet om kommissionens förslag hade antagits utan ändringar.

Den radikala omläggningen av den gemensamma jordbrukspolitiken mot direktstöd till jordbrukare och kraftig minskning av stöd som utgår i form av marknadsingrepp har också gjort det möjligt att införa ett mycket effektivt kontrollsystem; det integrerade aministrations- och kontrollsystemet (IACS).

De förklaringar som anges ovan visar hur kommissionen beaktar bedrägeribekämpning och, när så är lämpligt, förelår de rättsliga och administrativa bestämmelser som krävs. Kommissionen kan därför inte instämma i parlamentsledamotens åsikt att det är angeläget att vidta ytterligare åtgärder, men kommissionen kommer även fortsättningsvis att uppmärksamma frågan om förebyggande av bedrägeri och förfalskning av livsmedelsprodukter.

(1) EGT L 67, 14.3.1991.

(2) EGT L 145, 29.6.1995.

(3) EGT L 102, 25.4.1996.