SKRIFTLIG FRÅGA P-2110/01

från Olivier Dupuis (TDI) till rådet

(12 juli 2001)

Ämne: Georgien/Tjetjenien: Russo- och Robrillard-ärendena

Den 16 oktober 2000 hittades Antonio Russo död några kilometer från Georgiens huvudstad. Antonio Russo var italienska Radio Radicales korrespondent och följde kriget i Tjetjenien från Tbilisi. Trots de efterforskningar som gjorts har inga uppgifter framkommit som kan klargöra omständigheterna kring hans död och reda ut vem som mördade honom. Det framkom nyligen att OSSE:s rättslige rådgivare i människorättsfrågor i Tbilisi, fransmannen Jan Robrillard, hittats död i sin lägenhet den 28 november 2000, endast några veckor efter mordet på Antonio Russo. Enligt undersökningsresultaten skall han ha dött av kvävning till följd av en gasläcka. Enligt välinformerade källor framgår det att Antonio Russo och Jan Robrillard kände varandra och brukade träffas.

På grundval av dessa minst sagt oroväckande sammanträffanden kan man förmoda att det var till Jan Robrillard som Antonio Russo hade anförtrott sina videokassetter och dokument för bevaring, översättning och duplicering. Några dagar innan han mördades i Tbilisi hade nämligen Antonio

Russo under ett telefonsamtal talat om för sin mor att han hade fruktansvärda och obestridliga bevis på det våld och de masskarer som begåtts i Tjetjenien av den ryska armén, liksom på arméns användning av vapen som är förbjudna enligt Genèvekonventionerna. Dessa bevis fanns inte i Antonio Russos bostad i Tbilisi.

Känner rådet till dessa händelser? Har rådet exakta uppgifter om de undersökningar som gjorts till följd av Jan Robrillards död och om de slutsatser man kom fram till? Om så är fallet, vilka åtgärder har rådet vidtagit, bland annat tillsammans med de georgiska, franska och italienska myndigheterna, för att fastställa de eventuella sambanden mellan de två ärendena och för att reda ut dem?

Svar

(27 november 2001)

Det är med stor sorg som rådet nåtts av nyheten om Antonio Russos och Jan Robrillards förtida bortgång. Dessa hade båda valt att arbeta inom viktiga och svårarbetade områden och gett prov på styrkan i sitt engagemang. Det är helt uppenbart att de båda åtnjöt sina yrkesbröders aktning.

Under de månader som gått sedan nyheten nådde ut om de bägge dödsfallen har rådet förlitat sig på den italienska, franska och georgiska polisens utredningar av omständigheterna i fallet. Företrädare i Tbilisi för EU:s medlemsstater, samt kommissionens delegation där, bevakar fortlöpande händelseutvecklingen, men rådet har inte erhållit några precisa uppgifter om genomförandet eller resultatet av utredningarna.

Rådet kan förvisso inte kommentera rykten eller förmodanden.

Fast står rådets offentligt uttalade ställningstagande mot våld mot journalister och för frihet inom medierna. Under de senaste månaderna har det tyvärr ingalunda saknats tillfällen för rådet att åter uttala sitt engagemang för dessa frågor.

Så länge våldshandlingar mot journalister och begränsningar i mediernas frihet fortgår i olika länder kommer rådet att använda sig av alla till buds stående kanaler för politisk dialog för att påkalla uppmärksamhet mot sådana missförhållanden och verka för att de skall upphöra.