ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0237/02

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Oro för de 110 fångarna i Guantanamo

Världen har upprörts över behandlingen av de 110 fångarna vid den amerikanska basen i Guantanamo på Kuba. Fångarna anses ha haft samröre med nätverket al-Qaida. Olika internationella organisationer och icke-statliga organisationer har protesterat både mot de omänskliga förhållanden som rådde under transporten och som råder nu vid den amerikanska basen, och mot den rättsliga ordning som gäller för fångarnas del.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att få till stånd en utredning av förhållandena vid transporten av fångarna till Kuba och under deras kvarhållande där, och för att se till att en behörig domstol fastställer fångarnas rättsliga status och i synnerhet slår fast huruvida de har rätt till den status som krigsfångar har, i enlighet med bestämmelserna i den tredje Genèvekonventionen, och för att under alla omständigheter säkra respekt för fångarnas mänskliga rättigheter och deras rätt till en mänsklig behandling, i enlighet med Genèvekonventionen och den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0237/02 och E-0392/02ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(7 mars 2002)

Det är inte kommissionens sak att avgöra huruvida en viss internerad person faller inom tillämpningsområdet för Genevekonventionen eller ej.

Kommissionen noterar trots detta att Förenta staterna den 7 februari 2002 tillkännagav att Genevekonventionen skulle vara tillämplig på de interner på basen i Guantanamo Bay (Camp X-Ray) som klassificeras som talibansoldater. Förenta staterna anser dock fortfarande att de interner som tillhör Al Qaida faller utanför Genevekonventionens tillämpningsområde.

Kommissionen noterar även att Förenta staterna trots detta åtagit sig att behandla samtliga interner i enlighet med kraven i Genevekonventionen, och att Förenta staterna har accepterat flertalet av de rekommendationer avseende förbättringar av de internerades villkor som givits av Internationella röda korset.

Vidare noterar kommissionen att de represententanter för Internationella rödakorskommittén och för den brittiska regeringen som har besökt Camp X-Ray har bekräftat att internerna behandlas i enlighet med internationell humanitärrätt.

Kommissionen följer utvecklingen beträffande behandlingen av internerna, såväl under deras transport till Camp X-Ray som under deras internering där, genom nära kontakter med myndigheterna i medlemsstaterna och icke-statliga organisationer som har tillträde till interneringscentret.

Unionen upprätthåller också en regelbunden dialog med Förenta staterna inom området för mänskliga rättigheter.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1841/02

från Georges Garot (PSE) till kommissionen

(24 juni 2002)

Ämne: Produktion av charlottenlök

Jag har nyligen kontaktats av den franska branschorganisationen för frukt och grönsaker och av charlottenlöksproducenterna i min region i västra Frankrike. De uttryckte oro över att kommissionens generaldirektorat för jordbruk och dess generaldirektorat för hälsa och konsumentskydd skulle ha planer på att likrikta produktionen av charlottenlök och lök och därmed handelsbeteckningarna för dessa produkter.

Dessa planer oroar mig av flera orsaker.

- De bidrar inte till att främja den europeiska jordbruksmodellen, som EU påstår sig försvara. De skadar allvarligt det multifunktionella jordbruket och särskilt med hänsyn till miljön (den biologiska mångfalden) och produkternas säkerhet och kvalitet.

- De strider mot besluten från toppmötet i Berlin, framför allt när det gäller utvecklingen av landsbygden. Denna andra pelare har som syfte att bibehålla verksamheten i landsbygdsområdena: den gällande europeiska produktionsmodellen för charlottenlök bidrar i stor utsträckning till dessa mål, och det utan någon form av stöd!

- De strider mot strategin för en hållbar utveckling som fastställdes av Europeiska rådet i Göteborg 2001.

- De strider slutligen också mot innehållet i vitboken om livsmedelssäkerheten från 2000, särskilt mot de viktiga principerna om att produkternas kvalitet och säkerhet skall ökas och att konsumenterna skall få bättre information.

Hur tänker kommissionen mot denna bakgrund förklara att den inte tar hänsyn till de huvudprinciper och den uppförandekod den fastställt, i samband med undersökningen, analysen och behandlingen av problematiken runt charlottenlök?

Vilka intressen och vilken politik försvarar egentligen kommissionen? Är det inte nödvändigt att på nytt behandla de europeiska rättsakterna om charlottenlök?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(2 augusti 2002)

Kommissionen håller för närvarande inte på att utarbeta några bestämmelser för att likrikta produktionen av och därmed handelsbeteckningarna för charlottenlök och lök.

Av ett klagomål som kommission fått från franska odlare framgår det emellertid att särskilt charlottenlöksproducenterna i Bretagne är mycket oroliga för att frön från charlottenlök börjat säljas.

Enligt de klagande motsvarar inte fröna EU:s normer och försäljningen strider mot EU:s regler.

Dessutom har kommissionen tagit emot ett klagomål som rör den franska lagstiftningen. Enligt denna får charlottenlök endast säljas om den har producerats med vegetativ förökning (sättlökar).

Kommissionen undersöker för närvarande dessa klagomål mer ingående. Vid denna undersökning kommer kommissionen att ta hänsyn till de olika faktorer som parlamentsledamoten tar upp i den skriftliga frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0826/02

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(18 mars 2002)

Ämne: Statusrapporter om OLAF:s undersökningar

Kommissionen ombes lämna en översikt över de undersökningar som Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har avslutat och inlett under perioden januaridecember 2001 samt under 2002.

För varje undersökning önskas besked om:

- vilken institution som undersökningen gäller,

- datum då undersökningen inleddes och, i förekommande fall, då den avslutades, samt omfattningen av det förmodade bedrägeriet och, i förekommande fall, av det konstaterade bedrägeriet.

- vilka initiativ som har tagits på grundval av avslutade undersökningar som har påvisat bedrägerier till skada för EU:s institutioner.

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(6 maj 2002)

I artikel 12.3 i Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 1073/1999 och (Euratom) nr 1074/1999 av den 25 maj 1999(1) föreskrivs att direktören för OLAF regelbundet skall rapportera till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och revisionsrätten om resultaten av de utredningar som görs av byrån, med iakttagande av deras förtroliga karaktär, berörda personers legitima rättigheter och i förekommande fall tillämpliga nationella bestämmelser för rättsliga förfaranden.

Enligt samma lagstiftning skall direktören för OLAF ge denna information separat, dvs. när det gäller parlamentet till budgetkontrollutskottet, eller i OLAF:s årliga verksamhetsrapport för perioden 1 juni31 maj, i vilken en statistisk uppdelning görs mellan fall som är föremål för bedömning eller undersökning eller som avslutats under den perioden.

När det gäller fall som bedömts eller undersökts eller som avslutats under perioden 1 januari 200131 maj 2001 hänvisar kommissionen till OLAF:s årliga verksamhetsrapport för perioden 1 juni 200031 maj 2001. För de fall som varit föremål för bedömning eller undersökning eller som avslutats under perioden 1 juni 2001 till dags dato kan kommissionen meddela att OLAF:s årliga verksamhetsrapport för perioden 1 juni 200131 maj 2002 kommer att offentliggöras i början av hösten 2002.

När det gäller parlamentsledamotens fråga beträffande namnet på det organ som är föremål för undersökning och datumet för denna meddelas att OLAF inte kan lämna sådana upplysningar, eftersom de skulle kunna äventyra pågående undersökningar eller skada rättigheterna för de ekonomiska aktörer eller individer som är eller har varit föremål för undersökning i syfte att fastställa eventuella oegentligheter.

Om det har fastställts att en ekonomisk aktör har brutit mot en bestämmelse i gemenskapslagstiftningen och detta leder till en skada för gemenskapernas allmänna budget eller för en av gemenskaperna förvaltad budget, skall medlemsstaterna, på gemenskapernas vägnar, eller om det rör sig om direkt finansiering, kommissionen återkräva det belopp som orättmätigen utbetalats och kan i vissa fall döma till administrativa påföljder. I enlighet med ovannämnda förordningar skall OLAF dessutom överlämna ärendet till de behöriga nationella myndigheterna, som kan komma att inleda straffrättsliga förfaranden.

(1) EGT L 136, 31.5.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0909/02

från Brigitte Langenhagen (PPE-DE) till kommissionen

(5 april 2002)

Ämne: Valfångst på Färöarna

Enligt uppgifter från naturskyddsorganisationer dödas det varje år mellan juni och augusti talrika grindvalar i vattnen utanför Färöarnas kuster. Största delen av de djur som dödats kastas tillbaka i havet.

Enligt Internationella valfångstkommissionens (IWC) moratorium är jakt på val förbjuden, frånsett vissa strikt begränsade undantag. Europeiska unionen är inte medlem av IWC men har dock observatörsstatus. Med stöd av direktiv 92/43/EEG(1) av den 21 maj 1992 är EU:s alla medlemsstater skyldiga att införa ett strängt skyddssystem för alla valarter.

Färöarna är en del av konungariket Danmark, men har dock självstyre och är inte medlem av EU.

Känner Europeiska kommissionen till att det varje år dödas ett flertal grindvalar på Färöarna?

Hur ställer sig kommissionen till detta?

Hur ställer sig Danmarks regering till detta?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att få slut på det årliga dödandet av valar på Färöarna?

I vilken mån kan denna fråga tas upp i EU:s fiskeavtal med Färöarna?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(4 juni 2002)

Kommissionen har sedan länge stött ett slutgiltigt förbud mot kommersiell valfångst(1) och utnyttjar detta tillfälle att upprepa sin ståndpunkt. Kommissionen är emellertid medveten om att denna ståndpunkt inte delas fullständigt av alla aktörer på internationell nivå.

Gemenskapen stöder inte någon form av jakt på valar eller saluföring av produkter från sådan verksamhet. Gemenskapen har givit sitt stöd till det moratorium som har rekommenderats av Internationella valfångstkommittén (IWC).

Kommissionen kan inte uttala sig om den danska regeringens ståndpunkt. Frågan bör ställas till den danska regeringen.

Kommissionen har ingen möjlighet att agera i detta ärende, eftersom EG-fördraget inte gäller Färöarna(2). Bestämmelserna om skydd av vilda djur som har sin grund i EG-fördraget är därför inte tillämpliga, särskilt Habitatdirektivet(3) och CITES-förordningen(4).

Fiskeavtalen mellan unionen och Färöarna omfattar inte valar.

(1) Kommissionens meddelande till rådet om Skydd av valar genom Internationella valfångstkommittén, KOM(1992) 316 slutlig.

(2) Handlingar om Konungariket Danmarks, Irlands, Konungariket Norges och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands anslutning till Europeiska gemenskaperna Akt om anslutningsvillkoren och anpassningarna av fördragen Del två Anpassningar av fördragen Avdelning II Övriga anpassningar Artikel 26, EGT L 73, 27.3.1972, artikel ;299.6 a i EG-fördraget.

(3) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.

(4) Rådets förordning (EEG) nr 3626/82 av den 3 december 1982 om genomförande i gemenskapen av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter, EGT L 384, 31.12.1982.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1470/02

från Theresa Zabell (PPE-DE) till kommissionen

(27 maj 2002)

Ämne: Insatser på idrottsområdet

I kommissionens svar på min skriftliga fråga E-0512/02(1) besvaras inte min fråga som löd:

- Kan kommissionen lägga fram en detaljerad förteckning över samtliga åtgärder och insatser relaterade till idrott eller idrottsmän och idrottskvinnor under innevarande valperiod?

- Jag upprepar denna fråga för att få ett svar.

(1) EGT C 172 E, 18.7.2002, s. 206.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(15 juli 2002)

Sedan början av den nuvarande mandatperioden har kommissionen avsatt 10 miljoner EUR för projekt mot dopning inom idrotten. Den har även finansierat ett projekt idrott: för att främja den olympiska andan i skolan med 0,2 miljoner EUR. Slutligen när det gäller idrott för funktionshindrade har 2,5 miljoner EUR redan avsatts för finansieringen av Special Olympics som kommer att äga rum i juni 2003 i Dublin. Enligt budgeten för 2002 har man avsatt om 5 miljoner EUR för förberedande åtgärder för en EU-politik när det gäller idrott.

Kommissionen har dock inte gjort någon allmän förteckning över alla åtgärder som gäller idrott under den nuvarande mandatperiod. En sådan förteckning skulle vara svår att göra på grund av alla olika initiativ och politiska åtgärder som berörs.

Som kommissionen nämnde i sitt svar på den skriftliga frågan E-0512/02 från parlamentsledamoten har många politiska beslut från EU haft en direkt effekt på organisationen och utvecklingen av idrotten och har följaktligen påverkat idrottsvärlden och idrottsutövarna.

När det gäller rättsliga åtgärder, har de flesta gällt tillämpningen av konkurrensreglerna inom idrotten. I ett pressmeddelande från kommissionen(1) återfinns detaljerna.

Andra åtgärder gäller tillämpningen av bestämmelserna för den inre marknaden och bl.a. fri rörlighet för arbetstagare och fri rörlighet för tjänster.

(1) IP 02/806 av den 3 juni 2002 Tillämpning av EU:s konkurrensregler på sportens område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1684/02

från Hubert Pirker (PPE-DE) till kommissionen

(12 juni 2002)

Ämne: Fri rörlighet för varor (jaktvapen)

Enligt ett muntligt besked från de italienska myndigheterna är det enligt italienska bestämmelser (Decreto Legge 527/92 av den 30 december 1992 och Decreto Ministeriale 635/96 av den 30 oktober 1996) inte möjligt att tillfälligt föra in jaktvapen till Italien från en annan medlemsstat för att visa dem för potentiella kunder.

I vilken utsträckning anser kommissionen att detta strider mot tillämpningen av direktiv 91/477/EEG(1) och utgör ett hinder för den fria rörligheten för varor?

(1) EGT L 256, 13.9.1991, s. 51.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 juli 2002)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för upplysningarna enligt vilka det inte skulle vara tillåtet att tillfälligt föra in jaktvapen från en annan medlemsstat till Italien, för att t.ex. visa dem för potentiella kunder.

Överföring av skjutvapen från en medlemsstat till en annan faller under rådets direktiv 91/477/EEG av den 18 juni 1991 om kontroll av förvärv och innehav av vapen, och kommissionen har därför bett de italienska myndigheterna att klargöra situationen som parlamentsledamoten beskriver.

Kommissionen kommer att underrätta parlamentsledamoten om ärendets vidare gång.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1054/02

från Generoso Andria (PPE-DE)och Giuseppe Nisticò (PPE-DE) till kommissionen

(17 april 2002)

Ämne: Avfallsdeponeringen La Marca och dess effekter på miljön

Vi vill be kommissionen bringa klarhet i det faktum att det i Sardone di Giffoni Valle Piana (SA) hade förlagts en avfallsdeponering kallad Avfallsdeponering La Marca som stängdes 1978 på grund av att den hade satts i bruk utan att några säkerhetsåtgärder vidtagits (impregnering av grunden, sammanpressning och daglig övertäckning av avfallet, besprutning med smittobekämpande ämnen, avledningssystem för biogas, uppsamling av läckor i lämpliga behållare). Ovan nämnda negativa aspekter består, speciellt de läckor som rinner ut och går ner i omkringliggande åkermarker, i den närliggande floden Picentino och i grundvattendepåerna.

Kan kommissionen kontrollera dokumentationen om detta allvarliga fall, kontrollera de miljöeffekter som har uppstått och vidta alla de åtgärder som krävs för att avlägsna det allvarliga hot mot invånarnas hälsa och mot områdets jordbruk som för närvarande föreligger samt för att ombesörja de skador som har åsamkats området, som är säte för Världsfestivalen för Ungdomsfilm?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 maj 2002)

Utifrån de uppgifter frågeställarna lämnar kan deponin i Sardone di Giffoni Valle Piana (Salerno) omfattas av rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall(1), ändrat genom rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991(2), som har som syfte att skydda människors hälsa och miljön mot skadliga effekter som uppkommer i samband med insamling, transport, behandling, förvaring och deponering av avfall. Medlemsstaterna skall i synnerhet, enligt direktivet, vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att avfall bortskaffas utan fara för människors hälsa och utan att processer eller metoder används som kan skada miljön.Medlemsstaterna skall även vidta de åtgärder som krävs för att förbjuda övergivande, dumpning och okontrollerat bortskaffande av avfall.

Eftersom kommissionen inte har kännedom om den situation frågeställarna beskriver, kommer den att vidta lämpliga åtgärder för att samla detaljerad information om fallet och för att se till att gemenskapslagstiftningen följs, i enlighet med artikel 211 i EG-fördraget.

(1) EGT L 194, 25.7.1975.

(2) EGT L 78, 26.3.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1943/02 från Werner Langen (PPE-DE) till kommissionen. Stöd från Europeiska unionen till Rheinland-Pfalz mellan 1999 och 2002.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 277 E , 14/11/2002 s. 0253 - 0253



SKRIFTLIG FRÅGA E-1943/02 från Werner Langen (PPE-DE) till kommissionen (3 juli 2002) Ämne: Stöd från Europeiska unionen till Rheinland-Pfalz mellan 1999 och 2002 Kan kommissionen uppge vilket stöd EU betalat ut till mottagare i Rheinland-Pfalz mellan 1999 och 2002 uppdelat på olika EU-program? Vilka var mottagare, och vilket stöd har beviljats inom ramen för samfinansieringsarrangemang med delstaten Rheinland-Pfalz eller Förbundsrepubliken Tyskland? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi (18 juli 2002) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1168/02

från Ruth Hieronymi (PPE-DE) till kommissionen

(17 april 2002)

Ämne: Chefstjänsten vid kommissionens representation i Bonn

Tjänsten som chef för Europeiska kommissionens representation i Bonn har varit vakant i två och ett halvt år. Hittills dvs. i övriga fall har tjänsterna som representationschef varit obesatta i högst tre månader.

När kommer tjänsten som chef för kommissionens representation i Bonn att tillsättas?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(28 maj 2002)

Såsom redan har meddelats i en skrivelse (nr 30261 av den 19 februari 2001) från generalsekreteraren till parlamentsledamoten har kommissionen för avsikt att behålla ett kontor i Bonn, dels för att vissa federala ministerier fortfarande finns kvar där, dels på grund av delstaten Nordrhein-Westfalens betydelse.

För närvarande saknar kommissionen dock en ledig tjänst som kan tilldelas regionkontoret i Bonn. Kommissionen angav också i ovannämnda skrivelse att vi, vid en eventuell ökad arbetsbörda som inte längre kan hanteras av kontorets personal, omedelbart är beredda att ompröva situationen.

Kommissionen kan dock konstatera att verksamheten vid kontoret i Bonn hittills inte har ökat. Personalen på plats har fortfarande tid att ta hand om alla ärenden, med bistånd från chefen för kommissionens representation i Berlin, som är den viktigaste kontaktpersonen för de federala och lokala myndigheterna.

Vi kommer med jämna mellanrum att ompröva situationen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0079/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till rådet

(24 januari 2002)

Ämne: Avlägsnande av gränslinjer på amerikanska kartor

Förenta staterna har avlägsnat gränsmarkeringarna från de amerikanska digitala kartorna över östra Egeiska havet, detta samtidigt som Turkiet har utfärdat ett meddelande till luftfartspersonalen (NOTAM) om att alla statliga flygplan som anländer till Rhodos från luftkorridor G-18 och till Lefkosia från luftkorridor R-19 måste lämna in planer över sina flygrutter, och kommer att hindras i fall av underlåtelse att följa denna uppmaning. Det handlar alltså om ett nytt försök att revidera den militära och rättsliga ordning som råder i fråga om Egeiska havet.

Avlägsnandet av gränslinjerna berör Europeiska unionen eftersom gränserna i Egeiska havet är unionens gränser. Jag vill därför fråga rådet om följande:

1. Kan rådet försäkra oss om att Europeiska unionens egna kartor innehåller ovannämnda avskiljande gränslinjer?

2. Ämnar rådet påpeka för Turkiet att det turkiska NOTAM-meddelandet ökar spänningen i Egeiska havet, inte främjar god grannsämja mellan Turkiet och en av EU:s medlemsstater och strider mot Turkiets förpliktelse, i enlighet med partnerskapsavtalet, om att förhålla sig konstruktivt till försöken att finna en lösning på Cypernfrågan?

Svar

(22 juli 2002)

På de kartor över Europeiska unionen som kommissionen offentliggör är gränserna mellan medlemsstaterna och tredje land tydligt utmärkta och detta gäller även gränserna mellan Grekland och Turkiet. För specifika uppgifter på digitala flygkartor uppmanas den ärade parlamentsledamoten att vända sig till Eurocontrol, som är det behöriga organet för hantering av flygtrafiken i Europa.

Det nödvändiga i att alla kandidatländer, däribland Turkiet, löser eventuellt återstående gränstvister och övriga närbesläktade frågor klargjordes tydligt i slutsatserna från Europeiska rådet i Helsingfors den 1011 december 1999. Detta preciserades också i partnerskapet för anslutning. Det angelägna i att Turkiet verkar för goda förbindelser med sin granne i Egeiska havet betonas regelbundet av rådet inom ramen för den politiska dialogen, senast vid trojkamötet mellan de politiska direktörerna i Madrid den 8 januari.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1244/02

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(30 april 2002)

Ämne: Modernisering av motorväg N2 i Schweiz

Sedan några månader pågår moderniseringsarbetet längs motorväg N2 i Schweiz (mellan Bern och Basel), en viktig rutt i det europeiska vägnätet. Arbetena omfattar särskilt tunneln och viadukten i Oberburg och den långa Belchentunneln (3,2 km).

I tunneln används för närvarande en endaste fil, där trafiken löper i två riktningar. Det finns inte något slags säkerhetsavstånd, några begränsningar för lastbilstrafiken eller andra aktiva eller passiva säkerhetsåtgärder.

Har kommissionen med tanke på gemenskapens avtal med Schweiz tillgång till information om detta?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(21 juni 2002)

Kommissionen har ingen information om det ärende frågeställaren tar upp.

Frågeställaren hänvisar till åtgärder som vidtagits efter ministermötet för länderna i Alpområdet den 30 november 2001 i Zürich.

Den deklaration som antogs i Zürich och de åtgärder den innehåller ingår inte i kommissionens kompetens.

Däremot kan den gemensamma kommittén för avtalet mellan unionen och Schweiz behandla alla svårigheter som gemenskapens transportföretag möter i sin transitverksamhet genom Schweiz och frågor i samband med rörligheten i trafiken genom Alperna, i samarbete med det trafikövervakningscenter som omnämns i artikel 45 i avtalet.

Nästa möte i den gemensamma kommittén äger rum i juli 2002. Detta ärende kan tas upp i det sammanhanget.