ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0011/98 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Översyn av åtgärder beträffande kiselmetall från Kina

Efter en långdragen översyn av dessa åtgärder lade kommissionen i juli 1997 fram ett förslag inför medlemsstaterna om att höja tullavgifterna för kisel från Kina. Detta förslag avslogs av 8 (åtta) röster mot 7 (sju) i antidumpningskommittén. Trots detta höll kommissionen fast vid sitt förslag som vidarebefordrades till ministerrådet.

1. Av vilken anledning beslöt kommissionen att bortse från antidumpningskommitténs rekommendationer?

2. Hur motiveras höjningen av tullavgifterna i förslaget?

3. När förutses dessa tullavgifter upphöra?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar (18 februari 1998)

Antidumpningsförfaranden regleras genom artikel 9.4 i rådets förordning (EG) nr 384/96 i vilken fastställs att sådana slutgiltiga antidumpningstullar som parlamentsledamoten avser införs med enkel majoritet av rådet. Innan kommissionen lägger fram förslaget för rådet skall samråd med rådgivande kommittén ske vilken formellt varken godkänner eller avvisar kommissionens förslag på grund av att den inte har några beslutsbefogenheter i detta avseende, eftersom det är rådet som fattar beslut.

Beträffande det särskilda fallet med åtgärder som införts för import av kisel med ursprung i Kina innebar kommissionens förslag mot bakgrund av översynen inte att tullavgifterna skulle höjas utan att tullavgiften skulle ändras genom att den nu gällande fasta tullen på 396 ecu per ton skulle ersättas av en värdetull på 49 % (vilken uttryckt i fast tull motsvarar 376,5 ecu per ton). Den nya tullavgiften innebär därför en minskning av nivån.

Eftersom förslaget antogs av rådet efter en översyn som omfattade både dumpning och skada, skall åtgärderna enligt artikel 11.1 i rådets förordning (EG) nr 384/96 upphöra att gälla den 17 december 2002 (fem år efter deras ikraftträdande). I artikel 11.3 i rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen ((EGT L 56, 6.3.1996. )) fastställs dock följande:

¨3. kan en översyn av behovet av en fortsatt tillämpning av åtgärder utföras... under förutsättning att en rimlig tid om minst ett år har gått sedan den slutgiltiga åtgärden infördes, på begäran av en exportör eller importör eller av gemenskapsproducenterna, om begäran innehåller tillräckliga bevis som styrker... att den fortsatta tillämpningen av åtgärden inte längre är nödvändig för att motverka dumpning eller för att det är osannolikt att skadan fortsätter eller återkommer... ¨.

Om en sådan översyn skulle visa att åtgärderna inte längre var nödvändiga skulle åtgärderna upphöra att gälla från och med den tidpunkt då översynen avslutades.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0120/98 från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: Deltagande i Sankt Jakobsåret

Det nya Sankt Jakobsåret, som äger rum 1999, innebär en ny möjlighet för många invånare inom gemenskapen att färdas till aposteln Jakobs grav för att fullfölja en månghundraårig tradition, som befäster rötterna till en kultur som utgör den europeiska andans ryggrad.

Pilgrimsvandringen till Santiago de Compostela känns för många invånare i vår union som en andlig nödvändighet för att finna sig själva samt befästa de rötter och den tro, som utgör grunden för deras identifiering med den europeiska kultur på vilken för dem mycket grundläggande principer stödjer sig.

Tror kommissionen att det nya Sankt Jakobsåret, 1999, skulle kunna vara en orsak för gemenskapens verkställande organ till att på något sätt delta i att rusta upp pilgrimshärbärgena för att förbättra deras anläggningar, och på detta sätt medverka till att förbättra inkvarteringen för de invånare som från sin Europeiska union förväntar sig ett vittnesmål till fördel för denna tradition, som genom att på ett universellt sätt återspegla vår kultur identifierar Europa, kultur, tro och andlighet?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (13 mars 1998)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för informationen om pilgrimsfärder till Santiago de Compostela.

Sedan flera år tillbaka ger kommissionen konkret stöd till restaurering av flera minnesmärken vid färdvägen, eftersom kommissionen är medveten om dess betydande historiska värde och symbolik.

Ett tydligt exempel är kommissionens stöd av åtgärd 2.2.3 inom ramen för Europeiska regionala utvecklingsfondens program för Galicien då fonden för år 1994-1999 anslog 31,96 miljoner ecu av de planerade investeringarna på 44,09 miljoner ecu till ¨Consorcio Santiago¨. Den sammanslutningen inrättades av nationella, regionala och lokala myndigheter för att främja och samordna verksamheten och förvaltningen i samband med att staden Santiago de Compostela förbereder sig inför både Sankt Jakobsåret år 1999 och den delade utmärkelsen som kulturstad i Europa år 2000.

Europeiska regionala utvecklingsfonden samfinansierar åtgärder för att förbättra stadsvägnätet, turist- och sportanläggningar, renovera den historiska stadskärnan, restaurera minnesmärken och fasader, vidta miljöåtgärder i vattendragen Sar och Sarela samt i Monte Pedroso och för att ge ut vetenskapliga eller kulturella publikationer.

Det är numera medlemsstaterna som genom särskild ansökan till kommissionen skall föreslå projekt för att bevara och skydda kulturarv som enligt åtgärdsprogrammet Rafael ¨kan betecknas som europeiska kulturarvslaboratorier¨.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0001/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (15 januari 1998)

Ämne: Säkerhetskontroll av flygplan från tredje land

Den 17 december 1997 störtade ett ukrainskt flygplan av Jakovlevtyp i Grekland. Samtliga passagerare och hela besättningen omkom. Trots att någon officiell utredning över olyckans händelseförlopp ännu inte offentliggjorts finns det många frågetecken i anslutning till huruvida säkerhetsföreskrifterna följts, om en tillfredsställande kontroll av flygplanet utfördes före flygningen och om besättningens kunskaper i engelska var tillräckliga.

Kommissionen lade den 17 februari 1997 fram ett förslag till rådets direktiv om säkerhetskontroll av flygplan från tredje land som trafikerar flygplatser i gemenskapen. Förslaget diskuterades i parlamentets kammare under sammanträdesperioden i november 1997.

Jag vill fråga kommissionen om följande: Vilka av Europeiska unionens medlemsstater utför redan nu säkerhetskontroller av flygplan från tredje land och vad går de här kontrollerna i huvudsak ut på? Hör Grekland till de länder som utför grundliga säkerhetskontroller? Har kommissionen - med tanke på frågans angelägenhet och den långa tid det kommer att ta innan direktivet till fullo träder i kraft och börjar genomföras - för avsikt att ta initiativ som skulle förpliktiga medlemsstaterna att omedelbart vidta åtgärder för genomförande av säkerhetskontroller av flygplan från tredje land, detta för att omedelbart minimera risken för flera olyckor?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (6 februari 1998)

Enligt Chicagokonventionen om civil luftfart har länder rätt att genomföra en rampinspektion om ett utländskt flygplan misstänks avvika från internationella säkerhetsstandarder. Denna rättighet stärks ytterligare genom kommissionens förslag ((KOM(97) 55 slutlig, 17.2.1997. )), enligt vilket medlemsstaterna måste genomföra sådana inspektioner under vissa förhållanden, delta i insamlingen och utbytet av information, belägga osäkra flygplan med startförbud och fastställa eventuella gemensamma åtgärder.

Kommissionen har förstått att de flesta, om inte alla, medlemsstater sedan en tid genomför sina egna rampinspektioner. Kommissionen informeras inte alltid om sådana inspektioner och vet därför inte om detta också sker i Grekland.

Kommissionen vet däremot att vissa medlemsstater redan deltar i ett informationsutbyte utan att vänta på att det föreslagna direktivet träder i kraft. Hittills deltar Belgien, Danmark, Tyskland, Frankrike, Irland, Luxemburg, Nederländerna, Portugal, Sverige och Förenade kungariket i detta samarbete. Kommissionen är medveten om att åtminstone två andra medlemsstater genomför rampinspektioner även om de av rättsliga anledningar ännu inte deltar i detta informationsutbyte.

För att ge medlemsstaterna möjlighet att vidta en del av åtgärderna innan direktivet träder i kraft beviljar kommissionen ekonomiskt stöd för att upprätta och använda en databas, vilken redan innehåller rapporter om mer än 1400 inspektioner som vid åtminstone fem tillfällen har resulterat i startförbud för osäkra flygplan.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 223 , 17/07/1998 s. 0122



SKRIFTLIG FRÅGA E-0132/98 från Kirsten Jensen (PSE) till kommissionen (30 januari 1998) Ämne: Växtskydd Med hänvisning till min fråga E-3585/97 ((EGT C 158, 25.5.1998. )) vill jag åter igen fråga: Vilka organisationer är företrädda i den ständiga kommittén för växtskydd? Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (2 mars 1998) Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hennes skriftliga fråga E-3585/97.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0025/98 från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen (15 januari 1998)

Ämne: Situationen i Algeriet

Skulle kommissionen kunna avge ett yttrande om dagsläget i Algeriet? Skulle kommissionen även kunna redogöra för vilka åtgärder som vidtagits eller planeras för att fastställa orsaken till de massakrer som ägt rum samt verka för en politisk lösning? Hur har de algeriska myndigheterna reagerat på sådana eventuella initiativ?

Skulle kommissionen dessutom vilja redogöra för vilket ekonomiskt och tekniskt bistånd EU erbjudit den algeriska regeringen och de eventuella villkoren för detta bistånd? Skulle kommissionen framför allt vilja förklara varför man inte för närvarande ger humanitärt bistånd till det algeriska folket?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (4 februari 1998)

Kommissionen var till fullo delaktig i trojkans besök i Alger den 19-20 januari 1998 och i den debatt om läget i Algeriet som den 26 januari ägde rum i rådet (allmänna frågor). Kommissionen ställer sig bakom rådets slutsatser, i vilka ges svar på den fråga som parlamentsledamoten har ställt, och av vilka en kopia sänds direkt till parlamentsledamoten samt till Europaparlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0085/98 från Carlos Robles Piquer (PPE) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: Finanssituationen i Taiwan och kontor i Taipei

I den fruktansvärda oro som under flera månader drabbat de asiatiska finansmarknaderna har ett land lyst med sin frånvaro: Taiwan. Detta lands ekonomi tycks helt orubbat ha stått emot denna storm.

Kan kommissionen förklara detta beundransvärda undantag? Tror inte kommissionen att detta är ännu en orsak till att man, i Europas intresse, bör finna nödvändiga medel i 1998 års budget för att öppna det informationskontor som avses i Dupuis skriftliga fråga P-1432/97 (16 april 1997) och Leon Brittans svar (13 maj 1997) som offentliggjordes i EGT den 4 december 1997 ((EGT C 367, 4.12.1997, s. 125. ))?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar (12 mars 1998)

Taiwan är visserligen inte det enda asiatiska land som hitintills gått förhållandevis oskadat ur den asiatiska finanskrisen, men dess förmåga att återhämta sig från det svåra kaoset har verkligen varit imponerande. Det förefaller finnas flera orsaker till detta. I jämförelse med bankerna i grannländerna är de taiwanesiska bankerna inte så utsatta på den asiatiska marknaden. De taiwanesiska bankernas investeringar i Asien tenderar att gälla industrianläggningar och många av dessa kan istället dra nytta av oron på marknaden genom att exportera från länder som nyligen devalverat. De taiwanesiska företagen kan utnyttja detta förhållande för att kompensera eventuell förlust av konkurrenskraft i samband med sina transaktioner på det kinesiska fastlandet.

För det andra har den goda taiwanesiska ekonomin, inbegripet en sund ekonomisk förvaltning (statskassan har en utländsk valutareserv på 82 miljarder dollar), öppenhet och en ökande grad av demokratisk kontroll, bidragit till att Taiwan kunnat behålla investerarnas förtroende.

Taiwan har dessutom reagerat på krisen genom att ytterligare öppna sin ekonomi istället för stänga den mot omvärlden. Man bör dock erinra sig om att Taiwan inte helt och hållet undgick krisen. I förhållande till US-dollarn föll landets valuta till den lägsta nivån under den senaste tioårsperioden och aktiemarknaden sjönk till den lägsta nivån på nästan två år.

Kommissionen anser att ett kontor, som arbetar på samma informella sätt som som många medlemsstaters handelskontor där skulle kunna bidra till att främja europeiska intressen inom ekonomi och handel i Taiwan, inte minst mot bakgrund av de stora framsteg som nyligen nåtts i förhandlingarna om ett bilateralt avtal om marknadstillträde mellan gemenskapen och Taiwan. Kommissionen anser därför att det är viktigt att ett sådant kontor öppnas så snart som möjligt efter en bedömning av kommissionens prioriteringar vad gäller utvecklingen av sitt nätverk av representationskontor i tredje land. Detta är i sin tur beroende av vilka mänskliga och ekonomiska resurser som finns tillgängliga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0037/98 från Bill Miller (PSE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Accis

I sitt svar på fråga E-3239/97 ((EGT C 158, 25.5.1998. )) sade kommissionsledamot Monti att kommissionen för närvarande studerade frågan om tull på alkhol- och tobaksprodukter, och att kommissionen skulle överlämna en rapport med lämpliga förslag till rådet och parlamentet.

Med tanke på att denna rapport skulle ha lagts fram för en tid sedan, kan kommissionsledamoten ge ett datum då rapporten kan förväntas läggas fram för både parlamentet och rådet?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (10 mars 1998)

Kommissionen avser att ta fram separata rapporter för sektorerna tobaksprodukter och alkoholhaltiga drycker före utgången av mars 1998.

När det gäller rapporten om alkoholhaltiga drycker föreligger inget samförstånd mellan medlemsstaterna vad avser de mest grundläggande skattefrågorna som gemenskapen står inför. Kommissionen arbetar med att fastställa en handlingsplan som skulle kunna få det enhälliga godkännande från rådet som krävs, medan parlamentet tidigare har varit delat i två mer eller mindre lika stora läger vad avser alla frågor. Samtidigt skulle inte många anse att det nuvarande gemenskapssystemet för beskattning av drycker motsvarar en inre marknads behov.

Ledamoten kan säkert erinra sig att situationen var en liknande då kommissionens senaste rapport om beskattning av alkoholhaltiga drycker lades fram. Då ansåg kommissionen att det var olämpligt att lägga fram förslag om ytterligare harmonisering (särskilt med tanke på den reformering av vinmarknaden som kommissionen nyligen hade föreslagit). Denna inställning mottogs i allmänhet väl av både rådet och parlamentet.

Med beaktande av detta eftersträvar kommissionen att lägga fram sin rapport för rådet och parlamentet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4014/97 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Djur vid cirkusar

Har kommissionen några förslag till vad som bör gälla för att hålla djur vid cirkusar?

Samtycker kommissionen till att det ofta är förenat med grymhet att hålla vilda djur - särskilt större sådana, t.ex. elefanter och björnar - vid cirkusar och dressera dem att utföra vissa konster? Erkänner den att detta bruk strider mot Amsterdamfördragets föreskrifter om djurens välfärd?

Kan kommissionen sammanställa en lista över vilka djur som får respektive inte får hållas vid cirkusar och utnyttjas i cirkusföreställningar?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (6 februari 1998)

Rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem ((EGT L 61, 3.3.1997. )) innehåller bestämmelser om import, förvaring och transport av de djurarter som upptas i förordningens bilagor. Kommissionens förslag till rådets rekommendation om att hålla vilda djur i djurparker ((KOM(95) 619 slutlig. )) kommer dessutom att utvidgas med en rekommendation om att medlemsstaterna skall anta lämpliga bestämmelser om att hålla vilda djur i andra lokaliteter, t.ex. cirkusar. Kommissionen understryker dock att ovan nämnda dokument inte omfattas av den förklaring (nr 24) om skydd av djurens välbefinnande som bifogades fördraget om Europeiska unionen.

I enlighet med rådets förordning (EG) nr 338/97 är det antal djurarter som är infångade i naturen och som får användas av cirkusar redan begränsat, och det begränsas ytterligare av villkoren för förvaring och transport. Därför har kommissionen inte för avsikt att sammanställa en sådan lista som parlamentsledamoten nämner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1582/97

från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen

(6 maj 1997)

Angående: Omstrukturering av nätet med lottoombud i Italien

Dagens nät för mottagning av lottokuponger i Italien består av 4 500 inlämningsställen som administreras av återförsäljare med monopol (till exempel tobaksförsäljare) eller före detta lottoanställda (lag 123 av den 16 mars 1987).

Enligt en senare lag (nr 85 av den 19 april 1990) skall ombudsnätet successivt utvidgas till 15 000 ombud.

Kan kommissionen svara på följande:

1. Har förfarandena för anbudsinfordran och val av företag för att genomföra omstruktureringen respekterats?

2. Har man planerat för ett anbudsförfarande också för leveransen av spelterminaler till de 15 000 ombuden?

3. Kan inlämningsställen med tanke på den inre marknaden också etableras i andra länder i Europeiska gemenskapen?

Kompletterande svar

från Mario Monti på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Kommissionen har begärt uppgifter från de italienska myndigheterna om formerna för de terminalleveranser till 15 000 lottoombud som nämns av parlamentsledamoten. De italienska myndigheterna svarade att avtalen om inköp av terminaler ingicks direkt med leverantörerna år 1992. Efter 1992 har emellertid korrekta upphandlingsförfaranden tillämpats för kompletterande inköp av varor och tjänster. Myndigheterna har åtagit sig att följa gemenskapslagstiftningen om offentlig upphandling vid kommande investeringar i den fortsatta datoriseringen och utvidgningen av nätet med lottoombud.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4100/97 från David Morris (PSE) till kommissionen (16 januari 1998)

Ämne: Säkerheten vid Dounreays atomforskningsanläggning

Avslöjanden i media om nedläggningen av Dounraey har gett upphov till viktiga frågor om säkerhetsnormer och skydd för omgivande samhällen i samband med den föreslagna saneringsoperationen.

Med tanke på att Atomic Energy Authority själv varnat för en miljökatastrof om inte rätt åtgärder vidtas, kan kommissionen göra ett uttalande om den föreslagna saneringen och de möjliga konsekvenserna om säkerhetsnormerna inte följs ordentligt?

Kommer kommissionen att utöva sin rätt enligt artikel 35 i Euratomfördraget för att få tillgång till atomforskningsanläggningen och säkerställa att säkerhetsnormerna följs ordentligt vid denna kritiska tidpunkt?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (13 februari 1998)

Under första hälften av 1997 genomförde företrädare för kommissionen ett möte med medlemmar i Förenade kungarikets atomenergimyndighet (UKAEA). Vid detta möte togs frågan om schaktet för avfall med medelhög radioaktivitet upp. Kommissionen känner därför till det potentiella miljöhot som schaktet utgör, och välkomnar de initiativ som tas för att råda bot på situationen.

Den senaste tidens pressmeddelanden har lett till att ytterligare uppgifter om planerna på flyttning, behandling och lagring av avfallet i schaktet begärts från de brittiska myndigheterna, samt även om bedömningen av de föreliggande och potentiella miljökonsekvenser som detta avfall kan ha.

Beroende på vilket förfarande som väljs kan tillhandahållande av uppgifter enligt artikel 37 i Euratomfördraget, men också en miljökonsekvensbedömning krävas för nya anläggningar där avfallet kan lagras (direktiv 85/337/EEG, ändrat genom direktiv 97/11/EG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt ((EGT L 73, 14.3.1997. ))).

I maj 1995 besökte kommissionens företrädare anläggningen i Dounreay och området däromkring, i enlighet med bestämmelserna i artikel 35 i Euratomfördraget. De hade i uppdrag att granska driften och kontrollera hur effektiva de anläggningar är, som de brittiska myndigheterna inrättat för ¨fortlöpande kontroll av radioaktivitetsnivån i luft, vatten och jord samt för kontroll av att de grundläggande normerna följs¨. Därvid kom kontrollörerna fram till att tillfredsställande anläggningar för bedömning av offentlighetens exponering inrättats. För tillfället tyder ingenting på att en ny granskning behöver genomföras, men kommissionen kommer även i fortsättningen att följa upp denna fråga med största noggrannhet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-4130/97 från Leoluca Orlando (V) till kommissionen (5 januari 1998)

Ämne: Siciliens regionala lagdekret (DDL) nr 395/97 om stöd till sicilianska bokförlag och misstankar om att det strider mot artikel 93 i Romfördraget

Genom det regionala lagdekretet (DDL) nr 395/97 har Siciliens regionalförsamling ändrat de regionala lagarna nr 15 (11 maj 1993), nr 25 (1 september 1993), nr 66 (20 september 1995) och nr 68 (27 september 1995) om stöd till små och medelstora industri- och tjänsteföretag. Man har endast för bokförlag förlängt stödperioden från den 31 december 1994 till den 31 december 1996 och dessutom ändrat bidragssystemet. Istället för bidrag till räntorna på hypotekslån i banker utgår ett engångsbelopp som är kopplat till det antal böcker som har utgivits av förlagen under perioden 1994-1996. Man har avsatt ett anslag på 7 miljarder lire, med ett tak på 3 miljarder lire per företag.

Bestämmelserna i fråga har väckt kraftiga reaktioner bland branschföreningar både på Sicilien och i resten av Italien. De uppfattas som ett hot mot många bokförlag, eftersom utbetalningen av hela anslaget tillsammans med det tak som satts för varje bokförlag skulle kunna innebära diskriminering inom en och samma bransch. Lika villkor är inte garanterade då bidraget har kopplats till antalet utgivna böcker.

Anser inte kommissionen att man bör undersöka om Siciliens regionala lagdekret (DDL) nr 395/97 överensstämmer med artikel 93 i Romfördraget?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (3 februari 1998)

Kommissionen kan meddela frågeställaren att de italienska myndigheterna den 7 november 1997, enligt artikel 93.3 i EG-fördraget, anmälde lagförslag nr 395/97 om åtgärder till stöd för förlagssektorn.

Kommissionen undersöker för närvarande om de ingripanden som kan förutses är förenliga med gemenskapsbestämmelserna om konkurrens samt granskar dem även mot bakgrund av de invändningar som framförts av den italienska förläggarföreningen och som frågeställaren tar upp. Förläggarföreningen har själv underrättat kommissionen om sina invändningar.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0008



SKRIFTLIG FRÅGA E-4036/97 från Bryan Cassidy (PPE) till kommissionen (14 januari 1998) Ämne: Förenade kungarikets bestämmelser från 1996 om producentansvar (förpackningsavfall) Kan kommissionen bekräfta att man håller på att inleda ett förfarande angående Förenade kungarikets tillämpning av direktiv 94/62/EG ((EGT L 365, 31.12.1994, s. 10. )) och ange vilka klagomål kommissionen avser att anföra? Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (23 februari 1998) Kommissionen kan meddela ledamoten att ett överträdelseförfarande för närvarande pågår mot Förenade kungariket beträffande det ofullständiga genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall.