SKRIFTLIG FRÅGA E-3369/02

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(27 november 2002)

Ämne: Tvångsåterflyttningar och säkerheten för de humanitära organisationernas personal i Tjetjenien

I en intervju för nyhetsbyrån Reuters, återsänd i Radio Liberty, förklarade Poul Nielson, som är kommissionsledamot med ansvar för humanitära frågor och utvecklingssamarbete, framför allt att de ryska myndigheterna måste upphöra med tvångsåterflyttningarna av flyktingar i Tjetjenien. Under intervjun framhöll kommissionsledamoten även att det måste vidtas åtgärder för att garantera personalens säkerhet i de humanitära organisationer som arbetar i norra Kaukasus och varje dag kämpar med enorma svårigheter och sätter livet på spel.

Kan dessa uttalanden tolkas som en attitydförändring hos kommissionsledamoten Poul Nielson och hela kommissionen mot bakgrund av den tjetjenska tragedin och som ett utslag för en ny vilja till handling hos dem för att få slut på de synnerligen grava kränkningarna av de grundläggande rättigheterna i Tjetjenien?

Känner kommissionsledamoten Poul Nielson för övrigt till att Genèvekonventionen kategoriskt förbjuder tvångsförflyttningar av befolkningar och att kommissionen måste vidta åtgärder mot de ryska myndigheterna inför behöriga internationella rättsinstanser, om inte dessa myndigheter upphör med sådana metoder?

Beträffande säkerheten för de humanitära organisationernas personal i Tjetjenien, anser inte kommissionsledamoten att det kan tolkas som bristande vilja från kommissionens sida att effektivt slå vakt om säkerheten för personalen på ort och ställe att kommissionsledamoten inte personligen besökt Tjetjenien alltsedan det andra rysk-tjetjenska kriget bröt ut för tre år sedan och att det enda sättet att rätta till det följaktligen är att han så snabbt som möjligt avlägger ett ingående besök som inte dirigeras av myndigheterna i Moskva så han direkt kan bekanta sig med den faktiska situationen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(17 januari 2003)

Det är riktigt att ledamoten av kommissionen med ansvar för utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd nyligen vid två tillfällen uttalat sig, dvs. i en intervju med nyhetsbyrån Reuters den 14 november 2002 och därefter i ett pressmeddelande av den 27 november 2002, varvid han gav uttryck för sin djupa oro inför hotet om att flyktinglägren för fördrivna personer i Ingusjien kan komma att stängas.

Dessa uttalanden innebär ingalunda någon attitydförändring vare sig från kommissionsledamotens eller kommissionens sida. Kommissionen har alltid, bl.a. genom sitt kontor för humanitärt bistånd (ECHO), ägnat stor uppmärksamhet åt konflikten i Tjetjenien och den humanitära tragedi som den har gett upphov till.

Först och främst är det viktigt att erinra om att kommissionen fortfarande är den största givaren av humanitärt bistånd i norra Kaukasus. Sedan den senaste konflikten inleddes under hösten 1999 har kommissionen genom ECHO anslagit mer än 90 miljoner euro i undsättning till de befolkningsgrupper som drabbats av denna konflikt.

Kommissionen är djupt oroad över de omfattande kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Tjetjenien och de ständiga brotten mot internationell humanitär rätt enligt vilken civilbefolkningarna skall skyddas. Det finns givetvis inga politiska syften som kan rättfärdiga detta och alla stater är skyldiga enligt internationell rätt att respektera de grundläggande humanitära reglerna i Genèvekonventionerna och tilläggsprotokollen till dessa vilka Ryssland är part i.

Det var av det skälet som kommissionen var angelägen att än en gång uttala sig med en vädjan till de ryska myndigheterna om att inte stänga det läger i Aki Yurt som hyste mer än 1700 personer och påtala för dem att tvångsförflyttning av befolkningsgrupper utgör ett brott mot internationell humanitär rätt. Dessvärre gav de de marscher som Europeiska unionen genomförde hos de ryska myndigheterna inte något resultat. Kommissionen kommer dock att fortsätta sina de marscher hos de ryska myndigheterna i avsikt att förhindra att andra läger stängs. Ett budskap i mycket bestämda ordalag i det avseendet har vidarebefordrats till bl.a. utrikesminister Igor Ivanov och biträdande utrikesminister Vladimir Chizov. Ett möte mellan EU:s trojka och ministern med ansvar för återuppbyggnaden av Tjetjenien, Stanislav Iljasov, ägde rum den 16 december 2002 för att behandla denna fråga.

Vad beträffar säkerheten för det humanitära biståndets personal så är det en fråga som står i centrum för problematiken kring det humanitära biståndet i Tjetjenien och som kommissionen regelbundet tar upp till diskussion. Ledamoten av kommissionen med ansvar för utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd besökte Tjetjenien år 2000 för att ge uttryck för hur viktig den frågan är för kommissionen. Sedan dess tas frågan om tillträde och den mångfald hinder som de ryska myndigheterna sätter upp mot de humanitära hjälporganisationerna i deras arbete på fältet upp i alla diskussioner mellan unionen och Ryssland. Direktören för ECHO tog upp den frågan vid sitt besök i Tjetjenien i mars 2001 liksom den enhetschef inom ECHO som har ansvar för dessa frågor och som även han besökte Grozny i maj 2002 i sällskap med chefen för EU:s delegation. Dessa problem har även tagits upp vid senare tillfällen, t.ex. i samband med toppmötet mellan EU och Ryssland men även vid ett möte i Moskva i oktober 2002 mellan kommissionsledamoten med ansvar för yttre förbindelser och utrikesminister Igor Ivanov och vid det senaste mötet i Samarbetskommittén EURyssland som ägde rum i Bryssel. Problemet tas dessutom med mycket jämna mellanrum upp av chefen för kommissionens delegation i Moskva samt av ECHO.

Det är helt uppenbart att unionen även bör göra ett politiskt ställningstagande i denna fråga. Utöver de åtgärder som kommissionen kan vidta för egen del kan även rådet och Europaparlamentet spela en viktig roll när det gäller att påtala de omfattande och upprepade kränkningarna av internationell humanitär rätt och av de mänskliga rättigheterna.

Under tiden kommer kommissionen att sörja för att unionen förblir vaksam när det gäller situationen för de mänskliga rättigheterna i Tjetjenien och tar upp denna problematik i alla lämpliga sammanhang såväl inom ramen för den bilaterala politiska dialogen med Ryska federationen som i samband med diskussioner och insatser som rör Tjetjenien inom Europarådet och Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE).