SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/334

(2004/C 88 E/0341)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0937/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(26 mars 2003)

Ämne: Stöd till EU-medborgare i Venezuela

Under de senaste månaderna har den sociala, ekonomiska och politiska krisen i Venezuela fått en så dramatisk utveckling att all ekonomisk aktivitet i själva verket rasat samman och landet kastats in i ett slags inbördeskrig. Dessutom har många invånare, däribland högt uppsatta militärer som uttalat sig mot den sittande presidenten Hugo Chávez, tvingats gå i exil.

Ansvaret för denna situation bör huvudsakligen läggas på presidenten, som, även om han invaldes på demokratisk väg, på kort tid skall ha infört ett slags auktoritär regim genom att koncentrera all statlig makt till sin egen person.

Enligt dem som tvingats i exil förekommer dessutom ständiga överträdelser av de mest grundläggande demokratiska principerna, såsom åsiktsfrihet och respekten för de mänskliga rättigheterna, vilka stöds av många internationella konventioner och EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna.

Bland EU-medborgare i Venezuela återfinns, förutom spanjorer och portugiser, en av de största grupperna utlandsitalienare, som sedan mer än 50 år på plats har bidragit märkbart till landets utveckling. Dessa har emellertid hittills inte fått något stöd ifrån EU, eller väckt något verkligt intresse från andra internationella organisationer.

4,5 miljoner underskrifter har samlats in för att begära att Venezuelas parlament utlyser nyval.

Kan kommissionen, med hänsyn till ovanstående, svara på följande frågor:

1. Finns det särskilda överenskommelser att hjälpa Venezuela?

2. Finns det handlingsplaner till stöd för EU-medborgare i Venezuela?

3. Har EU tagit en gemensam ställning i denna fråga?

4. Vilka politiska åtgärder avser EU att vidta?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0867/03 och E-0937/03

ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(30 april 2003)

Den politiska, ekonomiska och sociala krisen i Venezuela kvartstår olöst och den höga polariseringsgraden skapar stora svårigheter när det gäller att snabbt finna en lösning. Den venezuelanska regeringen har vacklat i sitt uppträdande gentemot världssamfundet, särskilt gentemot Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS), när det gäller att stödja de pågående förhandlingarna med oppositionen, och OAS fruktar att landets president kommer att använda förhalningstaktik för att skjuta upp en eventuell upphävande folkomröstning till 2004. Den ekonomiska situationen kommer på kort sikt inte att förbättras märkbart. Enligt prognoserna kommer landet att drabbas av en nedgång motsvarande 20 % av BNP 2003, vilket kommer att leda till högre arbetslöshet, en sänkt levnadsstandard och ökad fattigdom. Statsinkomsterna kommer antagligen i år inte att nå den nivå de hade före generalstrejken, vilket gör det svårare att tillgodose sociala behov.

Kommissionen och medlemsstaterna följer mycket uppmärksamt situationen i Venezuela. Den tydliga splittringen av samhället i anhängare av och motståndare till president Chávez ger upphov till oro och EU har därför i likhet med OAS understrukit behovet av en fredlig, demokratisk och grundlag senlig lösning på krisen genom val. Två medlemsstater (Spanien och Portugal) ingår i den ”grupp av vänner” som skapades för att stödja OAS insatser.

Det finns ingen specifik överenskommelse om bistånd mellan gemenskapen och Venezuela, och samarbetet bygger på det ramavtal om samarbete mellan gemenskapen och Andinska gemenskapen som trädde i kraft 1998. Genom ett samförståndsavtal mellan gemenskapen och Venezuela som undertecknades den 15 oktober 2001 allokerades ett belopp av 38,5 miljoner euro för bilateralt samarbete åren 2000-2006. Enligt det avtalet skall Venezuela erhålla stöd för återuppbyggnad och förebyggande av katastrofer samt för ekonomisk diversifiering. Ett tilläggsbelopp av 25 miljoner euro anslogs för stöd till återanpassningsprocessen.

Dessutom stöder kommissionen, på grund av den pågående krisen, OAS ekonomiskt när organisationen försöker underlätta den pågående dialogen mellan parterna och genomförandet av eventuella överenskommelser på tre huvudpunkter: fria och rättvisa val, undersökning av händelserna i april 2002 och avväpningen av civilbefolkningen. Kommissionen är också beredd att skicka valobservatörer, om det ordnas en folkomröstning.

Kommissionen överväger att genom gemenskapens deltagande i åtgärder till förmån för utvecklingsländer som genomförs av icke-statliga organisationer (budgetrubrik B7-6000) prioritera förslag som gäller den sociala sektorn i de latinamerikanska länderna, inbegripet Venezuela.

Kommissionen har inte vidtagit några särskilda åtgärder för att skydda unionsmedborgare i Venezuela. Det är vanligen deras ursprungsländer som sörjer för ett sådant skydd och stöd.