SKRIFTLIG FRÅGA E-0027/00

från Nelly Maes (Verts/ALE) och Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(19 januari 2000)

Ämne: Mänskliga rättigheter i Turkiet

Världen har inte blivit fredligare under tiden efter det kalla kriget. Trots att nya aktörer har gjort sitt inträde på scenen bär staterna ansvaret för det stora flertalet offer för tortyr. Den Londonbaserade stiftelsen Medical Foundation for the Care of Victims of Torture har redan en längre tid ägnat sig åt att ta hand om offer för tortyr och (krigs)våld.

Den utan varje jämförelse största gruppen patienter hos Medical Foundation for the Care of Victims of Torture kommer från Kurdistan i Turkiet. Stiftelsemedarbetaren Alex Sklan beskriver fredagen den 24 december 1999 i tidningen De Morgen Turkiet som en tortyrstat. Tortyren bildar ett endemiskt och rutinmässigt inslag i vad som kallas ordningens upprätthållande.

1. Känner kommissionen till den verksamhet som bedrivs av den Londonbaserade stiftelsen Medical Foundation for the Care of Victims of Torture till förmån för offer för tortyr och (krigs)våld? a) Om så inte är fallet, tänker kommissionen då införskaffa ingående upplysningar om denna verksamhet, med tanke på hur viktigt detta vore för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och utvidgningen av Europeiska unionen? b) Om så är fallet, kan kommissionen då bekräfta vad stiftelsemedarbetaren Alex Sklan skrev om att den utan varje jämförelse största gruppen patienter hos Medical Foundation for the Care of Victims of Torture kommer från Kurdistan i Turkiet?

2. Är beskrivningen tortyrstat, som användes av stiftelsemedarbetaren Alex Sklan enligt kommissionen tillämplig på Turkiet? Om så inte är fallet: anser kommissionen då att en medarbetare vid ett centrum som specialiserat sig på offer för tortyr och (krigs)våld i oträngt mål beskrivit Turkiet på detta sätt? Hur vill kommissionen då förklara vad stiftelsemedarbetaren Alex Sklan skrev om att den utan varje jämförelse största gruppen patienter hos Medical Foundation for the Care of Victims of Torture kommer från Kurdistan i Turkiet?

3. Är kommissionen av samma åsikt som stiftelsemedarbetaren Alex Sklan att tortyren i Turkiet bildar ett endemiskt och rutinmässigt inslag i vad som kallas ordningens upprätthållande? Om inte: varför delar kommissionen inte denna åsikt och hur kan i så fall kommissionens ståndpunkt förenas med det faktum den utan varje jämförelse största gruppen patienter hos Medical Foundation for the Care of Victims of Torture kommer från Kurdistan i Turkiet, såsom det konstaterats av stiftelsemedarbetaren Alex Sklan?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(23 februari 2000)

Kommissionen står i regelbunden kontakt med en lång rad icke-statliga organisationer vilkas verksamhet i vissa fall finansieras av kommissionen via ett flertal biståndsprogram. Kommissionen har medverkat ekonomiskt i flera projekt som lagts fram av den stiftelse som parlamentsledamoten nämner.

När det gäller Turkiet gör kommissionen i samband med sin allmänna rapport årligen sedan november 1998 en analys av läget i landet i förhållande till Köpenhamnskriterierna. I sin senaste rapport, som antogs i oktober 1999(1), konstaterar kommissionen följande: Stora brister vidlåder skyddet för de mänskliga rättigheterna och minoriteter. Tortyr används inte regelmässigt men förekommer i stor utsträckning [...]. Inom ramen för programmet för den turkiska stiftelsen för de mänskliga rättigheterna finansierar kommissionen sedan 1993 de olika centrum som finns för rehabilitering av tortyroffer.

Kommissionen anser att den strategi inför anslutningen för Turkiet som antogs av Europeiska rådet vid dess möte i Helsingfors kommer att innebära att demokratiseringsprocessen i landet uppmuntras och stöttas.

(1) KOM(1999) 514 slutlig.