SKRIFTLIG FRÅGA E-0312/03

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(10 februari 2003)

Ämne: Grekiska förseningar vid genomförandet av direktiv

Enligt uppgifter i kommissionens publikation Internal Market Scoreboard (utgåvan för november 2002, nr 11) uppvisar vissa medlemsstater betydande förseningar när det gäller att genomföra direktiv om den inre marknaden, och i några av dessa medlemsstater har de senaste åren ytterligare förseningar kunnat observeras.

På sidan 1 i publikationen nämns att andelen direktiv som inte genomförts i unionen fallit från 21,4 procent 1992 till 2,1 procent i november 2002 men att andelen i tre länder (Frankrike, Portugal och Grekland) ligger mer än dubbelt så högt som rådets mål på högst 1,5 procents genomförandeunderskott våren 2003. Av tabell 4 i samma publikation framgår det att Grekland måste genomföra sammanlagt 86 direktiv till nästa vår om man vill få ner genomförandeunderskottet till noll.

Vilka kommer följderna att bli för de medlemsstater som till våren 2003 inte lyckats uppnå målet på 1,5 procent? Vilka förklaringar har myndigheterna givit i de stater som släpar efter? Har det gjorts några beräkningar av kostnaderna för företagen i EU till följd av att direktiven om den inre marknaden inte genomförts i tid? Förekommer det några planer på att under 2003 ställa de länder som inte genomför direktiven i tid inför EG-domstolen? Vilka är i så fall dessa länder och vilka direktiv eller områden rör det sig om?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(17 mars 2003)

Parlamentsledamoten uttrycker med rätta oro för att vissa medlemsstater inte genomför inremarknadsdirektiv i tid. I november 2002 var det endast fem medlemsstater (Danmark, Nederländerna, Sverige, Finland och Storbritannien) som uppfyllde Europeiska rådets mål på högst 1,5 procents genomförandeunderskott, vilket är en besvikelse. Andelen ogenomförda direktiv i Grekland, Frankrike och Portugal ligger mer än dubbelt så högt som Europeiska rådets mål. Medlemsstaternas resultat kommer givetvis att fortsätta att rapporteras genom resultattavlan för den inre marknaden. Nästa upplaga kommer i maj 2003.

Varje gång en medlemsstat inte införlivar ett direktiv i tid inleder kommissionen ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 i EG-fördraget. Om problemet inte åtgärdas skickas ärendet vidare till EG-domstolen. Även om hotet om rättsliga åtgärder betyder mycket för att få medlemsstaterna att samarbeta försöker kommissionen skapa påtryckningar genom de övriga medlemsstaterna för att få till stånd ett snabbare genomförande. Genom att man i resultattavlan för den inre marknaden pekat ut vilka medlemsstater som inte uppfyllt kraven har medlemsstaterna blivit bättre på att införliva lagstiftningen. Ett tydligt tecken på detta är att den genomsnittliga andelen ogenomförda direktiv har sjunkit från 21,4 % för tio år sedan till dagens närmare 2 %. Kommissionen har dessutom börjat anordna så kallade paketmöten för att förebygga problem och diskutera hur lagstiftningen kan införlivas på bästa sätt. Kommissionen är övertygad om att dessa möten inte bara kommer att bidra till snabbare införlivande, utan också till färre fall av felaktigt införlivande.

Det är inte alltid uppenbart varför lagstiftningen inte införlivas, eller inte införlivas i tid, och orsakerna kan variera från fall till fall. Enligt vad kommissionen erfar tycks de flesta förseningar bero på bristfällig planering och bristande samordning med de nationella förvaltningarna. Förvaltningarna påbörjar ofta det nationella införlivandet för sent. Vid längre förseningar finns det ofta djupare förklaringar, t.ex. allvarliga politiska svårigheter eller till och med motvilja mot att införliva rättsakten.

Kommissionen är inte i stånd att bedöma vilka kostnader ogenomförda direktiv medför för företagen annat än utifrån obekräftade uppgifter i enstaka fall. Uppenbart är dock att det kan röra sig om avsevärda kostnader. Till följd av en nyligen gjord begäran från parlamentet (Harbour-betänkandet om översyn av strategin för den inre marknaden 2002 som antogs den 13 februari 2003) kommer kommissionen emellertid att utreda frågan igen. Noteras bör dock att antalet ogenomförda direktiv i varje medlemsstat ändras ständigt i och med att kvarvarande direktiv införlivas och tidsfrister för nya direktiv inte respekteras. Bristande införlivande skapar dessutom en rättsosäkerhet vars inflytande på företagens och medborgarnas agerande är svårbedömt. Dessa bägge aspekter gör det mycket svårt att beräkna kostnaderna för bristande införlivande.