ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3866/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(8 december 2000)

Ämne: Avfall som utgörs av eller innehåller elektriska och elektroniska produkter förbränning av plast

Känner kommissionen till hur de befintliga förbränningsanläggningarna för avfall utvecklats och används och att dessa kan utnyttja plastavfall som bränsle? Känner kommissionen också till att denna nya sort av förbränningsanläggningar antingen släpper ut mycket små mängder, eller inga mängder alls, av farliga ämnen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 februari 2001)

Kommissionen kommer att inleda arbetet med ett referensdokument för bästa tillgängliga teknik på området för avfallsförbränning under det andra halvåret 2001. Normalt sett slutförs arbetet inom två år. Referensdokumentet kommer att innehålla en sammanställning av bästa tillgängliga teknik för utsläpp i luft och vatten och för en effektivare energianvändning.

Lägsta tillåtna standard för förebränningsanläggningar i Europa beskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall(1).

Kommissionen känner till att det gjorts stora framsteg i fråga om förbränning av plastavfall på ett miljövänligt sätt med hög energiåtervinning och mycket små utsläpp av föroreningar i luft och vatten.

(1) EGT L 332, 28.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3807/00

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(7 december 2000)

Ämne: Rättsstridiga avdrag från stöd till bönder

Revisionsrätten har i sin årsrapport för år 1999 konstaterat att det gemenskapsstöd som utbetalas till grekiska producenter på såväl central som lokal nivå blir föremål för avdrag som inte finner stöd i någon gemenskapsrättsakt. Närmare bestämt har man kunnat påvisa att stöd till olivoljeproducenter påförs ett avdrag om 1 procent till förmån för den nationella sammanslutningen av olivoljeproducenter och att stöden till olivolje-, tobaks- och bomullsproducenter påförs ett avdrag om 3 procent (ca 17 miljarder drachmer) till stöd för den grekiska jordbruksförsäkringsorganisationen.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att säkerställa att gemenskapsstöd utbetalas i sin helhet till de stödberättigade, utan att några avdrag görs i Grekland och i enlighet med gemenskapsbestämmelserna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 januari 2001)

Det stämmer att det görs flera avdrag från gemenskapsstöd i Grekland, antingen på central nivå (t.ex. Jordbruksförsäkringsfonden, Elaiourgiki Sammanslutning av olivoljeproducentorganisationer) eller på lokal nivå (t.ex. producentorganisationer).

De grekiska myndigheterna har krävt att dessa belopp skall betraktas som bidrag från producenterna eftersom de uppenbart har en kompenserande effekt. På ett medlemsmöte har beslut fattats om avdrag som verkställs av producentorganisationerna.

I rådets förordning (EG) nr 1259/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken(1), som gäller från och med den 1 januari 2000, fastställs ett tydligt krav på fullständiga utbetalningar (artikel 2) för alla stödsystem som anges i dess bilaga, inklusive olivolja och tobak, men inte bomull.

Kommissionen undersöker avdragens beskaffenhet och storlek, samt de grekiska myndigheternas argument. Vid behov kommer kommissionen att följa det vanliga gransknings- och godkännandeförfarandet i fråga om finansiella korrigeringar.

(1) EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3275/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: Taranto

Med beaktande av:

- EU har utsett företaget Taranto Sviluppo (utveckling i Taranto) till mellanorgan för att förvalta det övergripande stödet för det krisdrabbade området Taranto.

- Efter att åtgärd nr 2 inletts (stöd för produktiva investeringar) informerade Taranto Sviluppo EU och finansministern om det stora antalet projekt som förklarats finansierbara, men som sedan misslyckats på grund av de alltför korta tidsfristerna inom vilka företagen enligt ansökningsanfordran skulle ha lagt fram en enorm mängd handlingar.

- Taranto Sviluppo har gått vidare till nästkommande projekt på listan, vilket det italienska finansdepartementet samtyckt till medan EU betonat att detta förfarande endast får tillämpas för högst 20 procent av det totala anslaget för en specifik åtgärd, vilket innebär att Taranto Sviluppo endast kommer att kunna utnyttja en del av de medel som skulle kunna delas ut.

Avser kommissionen att tillåta att man fortsätter att behandla de nästkommande projekten på listan, tills dess att de medel betalats ut som ursprungligen anslagits för Taranto, Massafra, San Giorgio Jonico och Statte?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(22 december 2000)

Det globala stödet för l'area di crisi di Taranto godkändes genom ett kommissionsbeslut av den 19 maj 1998. Tidsgränsen för åtagandena sattes till den 31 december 1999.

När det gäller åtgärder i samband med stödsystemen har kommissionen såsom parlamentsledamoten påpekar medgett att man behandlar nästkommande projekt på listan, men med gränsen 20 %. Denna gräns är satt med hänsyn till den stora andelen misslyckade åtgärder av denna typ och för att ge den stringenta handläggning som krävs för att man ska kunna välja ut de bästa projekten och på så sätt uppnå de fastställda målen.

Ansvaret för den stora andelen misslyckanden ligger på det förvaltande organet. Det problem som parlamentsledamoten tar upp med de korta tidsfristerna för att lägga fram dokumentation som gäller för företagen är helt och hållet mellanorganets ansvar och beror huvudsakligen på att arbetet med åtgärden i fråga har satts igång för sent.

Kommissionen bedömer inte att det finns något skäl att ändra ståndpunkt när det gäller möjligheten att behandla nästkommande projekt på listan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2776/00

från Avril Doyle (PPE-DE) till rådet

(1 september 2000)

Ämne: Tortyren i turkiska fängelser

Mot bakgrund av att:

- Turkiet sannolikt kommer att gå med i EU samt,

- med hänsyn tagen till Köpenhamnskriteriernas betydelse vid utvidgningsprocessen, särskilt stadgandena om respekten för mänskliga rättigheter, och,

- de rapporter som inkommit från Amnesty International och kommittén för bekämpning av tortyr genom isolering (Committee for Struggle against Torture Through Isolation) och berättat att det i Turkiets fängelser förekommer otaliga fall av tortyr och kränkningar av de mänskliga rättigheterna:

Kunde rådet uttala sig om förhållandena i Turkiets fängelser och om situationen för de mänskliga rättigheterna där, särskilt mot bakgrund av Turkiets ansökan om medlemskap i EU?

Svar

(8 mars 2001)

De turkiska myndigheterna är väl medvetna om att de har mycket kvar att göra för att förbättra standarden i fängelserna, stoppa tortyren och reformera domstols- och kriminalvårdsväsendet i stort så att Köpenhamnskriterierna uppfylls.

Förehållandena i de turkiska fängelserna behandlas i kommissionens återkommande rapport om Turkiets framsteg på vägen mot anslutning(1) samt inom partnerskapet för anslutning när det gäller Turkiet.

(1) KOM(1999) 513 slutlig, s. 13.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3569/00

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(17 november 2000)

Ämne: Garantier för utländska idrottsmäns frihet i samband med övergångar

Är kommissionsledamöterna med ansvar för idrott, sysselsättning respektive konkurrensfrågor medvetna om de kontraktsvillkor för utländska idrottsmän som föreskrivs i vissa idrottsförbunds stadgar i vissa medlemsstater samt i de europeiska ligornas och de internationella förbundens bestämmelser? I dessa står det att handläggningen av en fråga om en utländsk idrottsmans idrottslicens kräver att det nationella förbundet i det land (transfer) i vilket idrottsmannen var aktiv under närmast föregående säsong förelägger förbundet i medlemsstaten en skrivelse som bekräftar godkännandet av övergången innan tävlingsverksamheten inleds.

Med tanke på att dessa villkor för övergång förmodligen strider mot gemenskapslagstiftningen, vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att garantera de utländska idrottsmännens frihet i samband med en övergång?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(12 januari 2001)

Kommissionen anser inte att kravet på ett intyg om godkännande av övergång i sig strider mot gemenskapslagstiftningen. Villkoren för beviljande av ett sådant intyg och effekterna av ett avslag kan dock utgöra hinder, särskilt för professionella idrottsmäns fria rörlighet.

Kommissionen vakar över att gemenskapens bestämmelser om konkurrens och fri rörlighet för arbetstagare inom gemenskapen följs till fullo.

Kommissionen granskar för närvarande de nya ramar som Internationella fotbollsförbundet håller på att utarbeta efter det meddelande om klagomål som det fick från kommissionen 1998. I dessa ramar ingår bland annat villkoren för professionella fotbollsspelares övergångar inom gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3329/00

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Klor och fluor i dricksvatten

Med hänsyn till att

- det har forskats mycket kring frågor om fluor vilket har lett till att nästan alla EU:s medlemsländer har tagit bort tillsatserna av ämnet i dricksvattnet,

- Irland ännu inte har tagit bort fluortillsatserna från dricksvatten,

- nyligen gjord forskning inom norska folkhälsoinstitutet visar att det finns ett samband mellan dricksvatten som behandlats med klor och fler medfödda missbildningar, särskilt ryggmärgsbråck (vilket offentliggjorts i American Journal of Epidemiology),

- det finns alternativ till klor som både är effektiva och giftfria,

skulle jag vilja att kommissionen gav sina synpunkter på hälsoeffekterna av klor- och fluortillsatser i dricksvatten. Anser kommissionen att det behövs mer forskning om konsekvenserna av att tillsätta dessa ämnen i dricksvattnet och att medlemsstaterna under tiden bör agera enligt försiktighetsprincipen? Anser kommissionen att det finns utrymme för att göra lagändringar för att minska eventuella hälsoeffekter?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 december 2000)

Parlamentsledamoten tar upp frågan om tillsatser av klor och fluor i dricksvatten.

När det gäller tillsatser av klor fastställs i de båda dricksvattendirektiven, det ursprungliga rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten(1) och det nya rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998(2), som skall genomföras före slutet av 2003, ett antal krav enligt vilka medlemsstaterna skall kontrollera tillsatserna av klorin för att undvika onödiga risker för människors hälsa.

Forskningsresultat tyder på att kontrollerad användning av klor har långt fler positiva än eventuellt negativa effekter. Det största problemet med andra desinficeringsmetoder är att de är effektiva i reningsverken, men att man inte kan garantera att de är lika effektiva i vattenledningssystemen, och det är ofta där problemet ligger, i synnerhet när vattenledningssystemet inte är i så gott skick. Det är viktigt att säkerställa att vattnet är av god kvalitet när det kommer ur konsumentens kran.

När det gäller fluor finns det i båda direktiven en standard (1,5 mg/l) som överensstämmer med rekommendationerna från Världshälsoorganisationen (WHO). Enligt WHO kan man vid detta värde uppnå en god balans mellan fluorets positiva och negativa effekter. Om gemenskapsstandarden för fluor uppfylls, vare sig fluoret förekommer naturligt eller har tillsats, kan inte kommissionen ingripa eftersom ärendet är medlemsstatens ansvar.

WHO anordnade i juni 2000 ett femdagarsmöte för att påbörja sin revideringen av riktlinjerna för dricksvattenkvalitet som skall vara avslutad 20022003. Kommissionens representant tog upp de båda frågorna under mötet och ovannämnda åsikter bekräftades. Om nya pålitliga rön framkommer som kräver att åtgärder vidtas kommer kommissionen naturligtvis att ta ställning till dessa.

(1) EGT L 229, 30.8.1980.

(2) EGT L 330, 5.12.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4056/00

från Raffaele Costa (PPE-DE) till rådet

(15 januari 2001)

Ämne: Europeisk armé

Frågeställaren omber rådet att besvara följande frågor:

a) Hur stora medel har beviljats eller planeras för upprättandet av en europeisk armé?

b) Hur ser de enskilda staternas deltagande ut både i fråga om strukturer (även mänskliga resurser) och kostnader samt vilka budgetar planeras för de deltagande staterna?

Svar

(14 maj 2001)

1. Medlemsstaterna har i Europeiska rådet beslutat att deras övergripande mål är att genom frivilligt samarbete senast 2003 inom 60 dagar kunna sätta in och därefter under minst ett år underhålla styrkor på upp till 50 000-60 000 man som klarar av hela den skala av uppdrag i form av konfliktförebyggande och krishantering som fastställs i Fördraget om Europeiska unionen, de s.k. Petersberguppdragen. Europeiska rådet har också betonat att detta inte innebär att en europeisk armé upprättas. Målet för unionen är att den skall ha möjlighet att fatta beslut och att, där Nato i sin helhet inte är engagerat, inleda och sedan utföra EU-ledda militära operationer som svar på internationella kriser. Nato förblir grunden för det kollektiva försvaret av sina medlemmar och kommer även i fortsättningen att spela en viktig roll vid krishantering.

2. De trupper som ställs till EU:s förfogande för att genomföra EU-ledda operationer förblir nationella trupper. Inga medel behöver därför budgeteras eller anslås för att upprätta denna snabbinsatsstyrka.

3. Den 20 november 2000 deltog medlemsstaterna i en konferens om resursåtaganden, där de tillkännagav sitt frivilliga åtagande att uppfylla de militära resursmål som fastställdes i Helsingfors. Vid konferensen gavs också möjlighet att ange ett antal områden där insatser eller bidrag, på nationell eller multinationell grund, kommer att ske för att förbättra befintliga militära tillgångar, investeringar och samarbete så att EU efterhand får eller ökar de resurser som krävs för den krishanteringsverksamhet som leds av unionen. Varje medlemsstat måste själv bedöma huruvida dess bidrag till resursmålen innebär nya finansiella ansträngningar och, i så fall, planera för de medel som behövs.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3785/00

från Neil MacCormick (Verts/ALE) till kommissionen

(29 november 2000)

Ämne: Framsteg vid genomförandet av direktiven 91/628/EEG, 95/29/EG och 70/156/EEG

Kan kommissionen vänligen ge mig besked om vilka framsteg som gjorts vid genomförandet av direktiven 91/628/EEG(1), 95/29/EG(2) om transport av levande djur och direktiv 70/156/EEG(3) om tekniska krav på motorfordon och släpvagnar som används för djurtransporter och hur genomförandet av dessa direktiv kan påverka lantbruket i Skottland?

(1) EGT L 340, 11.12.1991, s. 17.

(2) EGT L 148, 30.6.1995, s. 52.

(3) EGT L 42, 23.2.1970, s. 1.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 januari 2001)

Alla medlemsstater har nu införlivat rådets direktiv 91/628/EEG av den 19 november 1991, ändrat genom rådets direktiv 95/29 (EG) av den 29 juni 1995 om skydd av djur vid transport, i sin nationella lagstiftning.

Inom den närmaste framtiden planerar kommissionen en serie viktiga initiativ för att förbättra situationen.

Kommissionen har nyligen antagit en rapport till rådet och parlamentet(1) om medlemsstaternas erfarenheter sedan direktivet om skydd av djur vid transport införlivades i de nationella lagstiftningarna och om möjliga förbättringar av gemenskapens regelverk.

Med anknytning till rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon, senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/40/EG av den 26 juni 2000(2), utarbetades och överlämnades ett förslag(3) 1997 till parlamentet och rådet om att fastställa tekniska krav för motorfordon och släp avsedda för transport av vissa typer av djur. På grundval av artikel 95 (tidigare artikel 100a) i EG-fördraget anges bland annat i förslaget lämplig utformning och konstruktion för lastutrymmet och dess bås, skydd för djuren genom ett väderbeständigt och isolerat tak, lastnings- och lossningsramper, mellangolv, godkänd åtkomst för inspektion, lämpliga ventilationslösningar och ljuskällornas effektivitet i lastutrymmet.

Om dessa tekniska krav är uppfyllda skulle det garantera fri rörlighet för de berörda fordonen inom gemenskapens inre marknad. Om en fordonstyp godkänns i enlighet med detta direktiv skulle medlemsstaterna alltså varken kunna förbjuda tillverkarna att sälja fordonet eller förbjuda att det registrerades eller togs i bruk med hänvisning till skäl som hade att göra med dess konstruktion med avseende på lämpligheten för djurtransport.

Efter parlamentets första genomgång, som ledde till 24 föreslagna ändringar, har rådet ännu inte kommit fram till en gemensam ståndpunkt.

När det gäller konsekvenserna av dessa åtgärder för jordbruket känner kommissionen inte till några faktorer som skulle kunna ge andra konsekvenser i Skottland än i andra delar av gemenskapen.

(1) KOM(2000) 809 slutlig.

(2) EGT L 203, 10.8.2000.

(3) EGT C 290, 24.9.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA P-4108/00

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(20 december 2000)

Ämne: Uppföljningsfrågor om legitimationskravet

Den 18 januari i år ställde jag några frågor om legitimationskravet i Nederländerna (E-2848/99). Kommissionsledamot Vittorino svarade på kommissionens vägnar den 7 februari att kommissionen skulle ta kontakt med den nederländska regeringen för att få information om situationen.

1. Har det åsyftade samtalet med den nederländska regeringen redan ägt rum?

2. Kan kommissionen som en följd av detta samtal ändå ge mig svar vad gäller det konkreta innehållet i mina enskilda frågor?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(22 januari 2001)

Kommissionen mottog nyligen svaret från de nederländska myndigheterna på parlamentsledamotens fråga. I detta svar meddelade myndigheterna att arbete pågår med att se över rättsakterna så att de överensstämmer med gemenskapsbestämmelserna.

Kommissionen kommer att stå i fortsatt kontakt med de nederländska myndigheterna och kommer inte att tveka att inleda det förfarande som avses i artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget om så visar sig nödvändigt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3661/00

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(27 november 2000)

Ämne: Kustfisket i AVS-länderna

Kan kommissionen i stora drag beskriva vad den gör för att fiskefartyg som kommer från gemenskapen och bedriver fiske med stöd av fiskeriavtal mellan EU och AVS-länderna skall ta hänsyn till de behov och rättigheter man har i fiskelägen i AVS-länderna med småskaligt kustfiske och inte skadar lokalbefolkningens fiske i dessa länder?

Vad företar sig kommissionen för att AVS-länderna skall få bättre kapacitet att patrullera i de vatten som står under deras överhöghet för att övervaka den verksamhet som bedrivs både av gemenskapens och AVS-ländernas fiskeflottor och på det sättet förhindra överfiske?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 januari 2001)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för frågan och meddelar att det i protokoll till fiskeavtalen specificeras andra fiskezoner för gemenskapen än för lokala fiskefartyg. Detta för att undvika intressemotsättningar med fiskare som bedriver traditionellt, småskaligt fiske.

När det gäller att förbättra AVS-ländernas möjligheter att övervaka fiskeaktiviteter kan kommissionen meddela att det i huvuddelen av de fiskeavtal som sedan 1997 slutits mellan gemenskapen och tredje land (bland annat AVS-länder) föreskrivs att en betydande andel av den ekonomiska kompensation som betalas ut i utbyte mot fiskemöjligheter skall avsättas för målinriktade åtgärder, bland annat övervaknings- och kontrollverksamhet, inklusive uppbyggnad av satellitbaserade fartygsövervakningssystem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3407/00

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till rådet

(8 november 2000)

Ämne: Utvisning från Tyskland av italienska medborgare

En italiensk familj, bosatt i delstaten Baden-Württemberg, utvisades förra våren från Tyskland på grund av att familjefadern hade förlorat sitt arbete.

Makarna hade med normalt anställningskontrakt flyttat med sina fyra barn till delstaten för lite mer än ett år sedan, men efter en olycka tvingades fadern att lämna sitt arbete för att tillsammans med sin gravida hustru hitta ett tillfälligt jobb på en städfirma.

Trots det kommer polisen en morgon och griper hela familjen. Efter att de båda makarna kroppsvisiterats som om de vore de värsta brottslingar, så sätts de på nästa plan till Italien utan att de ens får hämta sina personliga tillhörigheter och barnens nappflaskor.

1. Anser inte rådet att man bör fördöma och bestraffa ett sådant skändligt beteende, som klart och tydligt präglas av de rasistiska och anti-italienska förtecken som har funnits alltför länge i Tyskland, och som även har inneburit att italienska medborgare misshandlats av skinheads?

2. Anser inte rådet att kränkningen av gemenskapsrättens regler om fri rörlighet för personer och arbetare bör fördömas?

Svar

(8 mars 2001)

1. Rådet känner inte till de händelser som den ärade parlamentsledamoten nämner. I vilket fall som helst avser de väckta frågorna respekten för gemenskapens regler om fri rörlighet. Dessa faller under kommissionens behörighet i dess egenskap av övervakare av fördragen.

2. Vad gäller frågan om rasism hänvisar rådet till sin gemensamma åtgärd av den 15 juli 1996 om åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet(1)

(1) EGT L 185, 24.7.1996, s. 5.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3121/00

från Elmar Brok (PPE-DE), Bartho Pronk (PPE-DE) och Karl von Wogau (PPE-DE) till kommissionen

(6 oktober 2000)

Ämne: ASEM-toppmötet och stöd till icke-statliga organisationer

1. Stämmer det att grupper från det civila samhället med hjälp av anslag från EU:s budget deltar i och/eller delvis organiserar arrangemang vid sidan om ASEM-toppmötet i Seoul?

2. Känner kommissionen till att grupper från det civila samhället har ansökt om motsvarande stöd från Sydkoreas regering, och stämmer det att de har gjort det med hänvisning till att kommissionen visste om det och hade gett sitt stöd?

3. Har kommissionen informerats om att det även vid konferenserna i Seattle (WTO) och i Prag gavs den typ av stöd som tas upp i den första frågan ovan?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 november 2000)

1. People's Forum som hölls parallellt med ASEM-toppmötet (Asien-Europa-mötet) i Seoul var det tredje i sitt slag, efter liknande evenemang vid de tidigare toppmötena i Bangkok och London. Kommissionen stödjer dialogen mellan det civila samhället i Europa och Asien och anser att evenemangen i

Bangkok och i synnerhet i London gav upphov till meningsfulla, väl förberedda och konstruktiva diskussioner. Värdarna för det koreanska toppmötet hade tillsammans med värden för ASEM IV (Danmark) och andra berörda parter ett givande möte med företrädare för People's Forum i Seoul vid sidan om toppmötet.

2. Icke-statliga organisationer som organiserade People's Forum i Seoul hade bett kommissionen om ekonomiskt stöd för detta evenemang. Emellertid kom deras anhållan för sent för att kommissionen skulle hinna behandla den i tid för toppmötet. När de icka-statliga organisationerna anhöll om ekonomiskt stöd från kommissionen angav de att de skulle anhålla om stöd från den koreanska regeringen. Kommissionen har inga närmare uppgifter om vad för slags stöd organisatörerna slutligen eventuellt erhöll.

3. Beträffande de icke-statliga organisationernas närvaro i Seattle (WTO) och Prag (IMF) gav kommissionen inte något ekonomiskt bidrag till dessa organisationer. I gemenskapens delegation till Seattle ingick ett antal personer från icke-statliga organisationer, men deras kostnader bestreds av dem själva eller deras organisationer.