ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3471/98

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Reglering av fisket i sydvästra Atlanten

Europeiska kommissionen meddelade i sitt svar av den 26 januari 1998 på min skriftliga fråga nr E-3951/97(1), ställd i betraktande av beslagtagandet av gemenskapens fartyg Arpón och grundad på nödvändigheten av att fastställa Argentinas exklusiva ekonomiska zon, att Europeiska unionen och Republiken Argentina har utarbetat ett gemensamt projekt för att skapa en multilateral samarbetsplan angående förvaltning och skydd av tillgångarna i sydvästra Atlanten. Kommissionen meddelade vidare att man mot denna bakgrund och när temat blir aktuellt kommer att ta upp denna fråga.

Med hänsyn till att tiden förlöpt utan att märkbara framsteg har gjorts i denna fråga, och med tanke på att den rättsliga instabiliteten i zonen kvarstår till följd av det otillräckliga fastställandet av gränserna för den argentinska exklusiva ekonomiska zonen, samt med tanke på att bildandet av en multilateral internationell organisation i området (SAFO) utgör en garanti för utvecklingen av gemenskapens fiskeri på internationella vatten:

1. Kan kommissionen informera om det aktuella förhandlingsläget?

2. Vilka faktorer har förhindrat att betydande framsteg gjorts i nämnda förhandlingar?

3. När förutser kommissionen att förhandlingsperioden kan avslutas för att lämna plats åt bildandet av SAFO?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(15 januari 1999)

Den 19 januari 1998 gav rådet kommissionen mandat att föra förhandlingar för att upprätta en ram för förvaltning av fiskeresurser i vissa områden av öppet hav i sydvästra delen av Atlanten.

Sedan dess håller kommissionen kontakt med Argentina i denna fråga för att bestämmelsernas art och innehåll skall anpassas på bästa sätt till förhållandena i området i fråga. Dessa diskussioner förs regelbundet.

Med tanke på att målet är att uppnå ett multilateralt avtal, planeras ett multilateralt möte med alla berörda parter när tiden är inne.

(1) EGT C 310, 9.10.1998, s. 5.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3821/98

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Litauens anslutning till Europeiska unionen

Med hänsyn till att Europeiska kommissionens utvärderingar av kandidatländernas framsteg under det senaste året visar att Lettland skulle kunna inleda anslutningsprocessen i slutet av 1999 men att Litauen bör genomföra fortsatta ansträngningar för att uppfylla de kriterier som fastställdes vid toppmötet i Köpenhamn. Är kommissionen medveten om de ekonomiska och politiska återverkningar som kan skapas av det faktum att Litauen blir den enda av de tre baltiska staterna som ställs utanför denna process, trots de framsteg som gjorts och som kommissionen dessutom erkänner?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(19 januari 1999)

Kommissionens återkommande rapport om kandidatländernas framsteg på vägen mot anslutning till gemenskapen utarbetades i enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möten i Luxemburg och Cardiff, där det särskilt påpekades att samma kriterier skall gälla för alla kandidatländer. Europeiska rådet bekräftade vid sitt möte i Wien att varje land även fortsättningsvis skall bedömas var för sig.

I sammanfattningen i kommissionens återkommande rapport om Litauen från 1998 utesluts inte möjligheterna att i slutet av 1999 föreslå att förhandlingar skall inledas med Litauen. Detta kommer dock att bero på hur Litauen tar itu med att snabbt och effektivt åtgärda de problem som anges i rapporten.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 207 , 21/07/1999 s. 0066



SKRIFTLIG FRÅGA E-3447/98 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (24 november 1998) Angående: Europeisk textilindustri Rörande kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala rådet och regionkommittén: handlingsplan för att stärka den europeiska textil- och konfektionsindustrin (KOM(97) 0454), frågar jag om man ämnar styra en avsevärd del av det framtida ramprogrammet för forskning och utveckling mot stöd för innovation, skapande och användning av informationsteknik (Craft, Eureka för innovation). Textil- och konfektionssektorn bör dessutom kunna dra nytta av de nya åtgärderna för finansiering "Tillväxt och sysselsättning" som beslutats vid toppmötet i Luxemburg för samverkan mellan företag, skapande och främjande av företag och införande av ny teknik.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3199/98

från Honório Novo (GUE/NGL) till kommissionen

(27 oktober 1998)

Angående: Undersökning på fiskeriområdet

Kommissionen beslutade som bekant för några månader sedan att ställa en rad frågor till olika arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer inom fiskerisektorn i Europeiska unionen.

Kan kommissionen därför ge ett formellt svar på följande:

1. Hur många enheter blev kontaktade i varje medlemsstat? Hur många av dessa svarade?

2. Vilka enheter blev kontaktade i Portugal? Vilka av dessa svarade?

3. Finns det enheter i Portugal som skickade in svar trots att de inte ursprungligen blivit tillsända frågor att besvara? Hur många är dessa och vilka?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(13 november 1998)

I mars 1998 skickade kommissionen ut totalt 347 frågeformulär om "Den gemensamma fiskepolitiken efter 2002" till yrkesfiskarorganisationer, beredningsindustrin och handeln, sektorn för vattenbruk, forskare, fackförbund, konsumentorganisationer och miljöorganisationer enligt en förteckning som hade utarbetats tillsammans med respektive medlemsstat. Kommissionen fick 172 svar.

39 portugisiska organisationer tillfrågades, av vilka två skickade in svar. Kommissionen fick också ett bidrag från en organisation som inte direkt hade tillfrågats..
SKRIFTLIG FRÅGA E-3780/98

från Manuel Escolá Hernando (ARE) till kommissionen

(11 december 1998)

Angående: Krisen inom svinsektorn

Bland de åtgärder Europeiska unionen vidtagit för att bromsa krisen inom svinsektorn finns ett godkännande från kommissionen om livsmedelsstöd till Ryssland på 100 000 ton griskött.

Detta bistånd innebär att 1,2 miljoner svin tas bort från marknaden och tillsammans med andra åtgärder av konjunkturberoende karaktär leder detta till en viss strypning av en sektor som står på randen till vad den klarar av.

Trots detta har kommissionen i skrivande stund inte angivit hur denna åtstramning av svinmarknaden skall fördelas mellan producentländerna.

Vilka kriterier ämnar kommissionen tillämpa för att fördela dessa 100 000 ton svinkött mellan producentländerna? Kommer man att ta hänsyn till produktionsnivån i respektive medlemsstat?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 januari 1999)

Genomförandebestämmelserna för leveransen av livsmedelshjälp till Ryssland håller för närvarande på att utarbetas och kommer inom en snar framtid att offentliggöras som kommissionsförordningar i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Kommissionen kommer att anskaffa den överenskomna mängden griskött från marknaden med hjälp av ett anbudssystem, som kommer att ge aktörerna i medlemsstaterna möjlighet att lämna in anbud för leverans av livsmedelshjälpen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3627/98

från Hartmut Nassauer (PPE) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: Tjeckiska republikens förbehåll beträffande den enskildes rätt att inge klagomål

Tjeckiska republiken har undertecknat Europeiska konventionen angående skydd av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och dithörande tilläggsprotokoll.

Hur bedömer kommissionen med tanke på anslutningsförhandlingarna att Tjeckiska republiken har förklarat att den vill ha ett förbehåll angående den enskildes rätt att inge klagomål? Klagomål från enskilda kan följaktligen inte inges mot kränkning av rätten till fri rörlighet och förbudet mot enskilda och kollektiva utvisningar, om dessa ägt rum innan konventionen och motsvarande protokoll för Tjeckiska och Slovakiska federala republiken trädde ikraft

Anser också kommissionen att Tjeckiska republikens begränsade förpliktelser beträffande de europeiska bestämmelserna om mänskliga rättigheter inte är önskvärda ur rättslig och politisk synvinkel med tanke på de aktuella händelserna i Europa, t.ex. i före detta Jugoslavien?

Delar kommissionen uppfattningen att alla unionsmedborgare i ett enat Europa, alltså framför allt i Europeiska unionen, skall ha samma skydd för sina grundläggande rättigheter och friheter och att en varierande skyddsnivå på området för de mänskliga rättigheterna varken motiveras rättsligt eller politiskt?

Har kommissionen tagit upp att Tjeckiska republiken på detta sätt även efter en anslutning till Europeiska unionen kommer att ha ett mycket stort antal unionsmedborgare som är offer för kränkningar mot de mänskliga rättigheterna, men att det kommer att bli omöjligt att göra gällande och tillämpa deras elementära mänskliga rättigheter och grundläggande friheter?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(29 januari 1999)

Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över har Tjeckiska republiken inte gjort någon reservation av den typ som parlamentsledamoten tar upp. Kommissionen anser därför att parlamentsledamotens frågor inte är relevanta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3673/98

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Finansavtal med Tjeckien

Vid sitt besök i Tjeckiska republiken i början av oktober undertecknade kommissionsledamoten Hans van den Broek tillsammans med den tjeckiska finansministern Svoboda tre finansavtal, som medger utbetalningar på 36,9 miljoner ECU till Tjeckien (PHARE-medel). En del av dessa medel är avsedda för projekt för demokratisering och beskydd av minoriteter.

I betraktande av detta ställs följande frågor till kommissionen:

1. Förekommer även projekt för finansiellt stöd till den tyskspråkiga minoriteten bland de ovannämnda projekten?

2. Innebär den finansiella uppgörelsen bindande åtaganden angående förbättring av de rättigheter som garanteras i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (upphävande av Benes-dekreten)?

3. Anser kommissionen att de ännu gällande Benes-dekreten, med innehåll som strider mot folkrätt och mänskliga rättigheter, uppfyller de kriterier som beslutades av rådet i Köpenhamn (respekt för och iakttagande av de mänskliga rättigheterna)?

4. Har kommissionen överhuvudtaget diskuterat problematiken kring Benes-dekreten i samband med genomgången av EG:s regelverk (Acquis screening)?

5. Om så inte är fallet, varför inte? Om så är fallet; vilket resultat har kommissionen kommit fram till?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(13 januari 1999)

1. Den 12 oktober 1998 undertecknade den tjeckiske finansministern och den ledamot av kommissionen som är ansvarig för dessa frågor dokument rörande 1998 års nationella Phare-program för Tjeckien, vilket omfattar ett projekt till stöd för romernas vidare integration i det tjeckiska samhället.

2. Phare-stödet är förbundet med vissa villkor, nämligen att Tjeckien iakttar sina förpliktelser enligt Europaavtalet, att ytterligare steg tas på vägen mot uppfyllelse av de politiska och ekonomiska kriterier som fastställdes av Europeiska rådet vid dess möte i Köpenhamn i juni 1993 och att det görs framsteg i genomförandet av partnerskapet för anslutning från mars 1998.

3. För tillämpningen av Europeiska konventionen om mänskliga rättigheter svarar Europarådet. Endast detta organ kan besvara frågor om Benes-dekretens förenlighet med konventionen om mänskliga rättigheter. För övrigt ber kommissionen att få hänvisa frågeställaren till vad som sägs i den tysk-tjeckiska deklarationen från januari 1997.

4. och 5. Frågor avseende de områden som tas upp av frågeställaren har hittills inte blivit aktuella vid genomgången av gemenskapens regelverk.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3313/98

från Florus Wijsenbeek (ELDR) till kommissionen

(10 november 1998)

Angående: Brittiska karantänsåtgärder

Känner kommissionen till att den brittiska regeringen inbegärt och fått ett yttrande från en expertkommission med professor Ian Kennedy som ordförande?

Tycker kommissionen som jag att karantänsåtgärderna i själva verket inte är till nytta för skyddet av vare sig folkhälsan eller djurens hälsa?

Har kommissionen också tagit kännedom om ett förslag som framlagts av denna karantänskommissionen och går ut på att fri ut- och inresa endast skulle tillåtas för invånare i Förenade kungariket?

Tycker inte kommissionen att detta förslag, liksom också ett karantänsystem som inte är till nytta för skyddet av vare sig folkhälsan eller djurens hälsa innebär diskriminering och störning av marknaden?

Tycker inte kommissionen det vore på tiden att uppmana Förenade kungariket att slopa sådana åtgärder som är till skada för turism, jakt och djuravel i unionen?

Om så är fallet: hur borde man då gå tillväga?

Om så inte är fallet: varför inte?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 januari 1999)

Den brittiska regeringen har till kommissionen överlämnat den rapport från den rådgivande gruppen om karantän med professor Ian Kennedy som ordförande som offentliggjordes den 23 september 1998.

I denna rapport, som grundar sig på en oberoende bedömning av risken för att rabies skall spridas till Förenade kungariket, förespråkas utan reservationer en förändring av den gällande karantänpolitiken. Kommissionen anser att rekommendationerna i rapporten innebär ett stort framsteg och den brittiska regeringen är välvilligt inställd till en ändring av bestämmelserna enligt riktlinjerna i rapporten, även om remissyttrandena från allmänheten och de berörda organisationerna måste inväntas.

Enligt det nya system som föreslås av den rådgivande gruppen skulle inte ägare av sällskapsdjur från gemenskapen längre behöva sätta sina djur i karantän, under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda för att garantera skyddet av hälsan.

Beträffande förverkligandet av den inre marknaden fastställs villkoren för utsläppande på marknaden (villkoren för handelsutbyte) i Förenade kungariket och Irland av hundar och katter med ursprung i andra medlemsstater i rådets direktiv 92/65/EEG.
SKRIFTLIG FRÅGA P-4055/98

från Roy Perry (PPE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Rafaelprogrammet

Det utgick en inbjudan att lämna förslag för Rafaelprogrammet för 1998.

Mot bakgrund av denna inbjudan, kan kommissionen redogöra för följande:

1. Hur många ansökningar har inkommit?

2. Hur många av dessa ansökningar har hänvisats till den oberoende juryn?

3. Vilka kriterier ligger till grund för beslut om att hänvisa förslag till den oberoende juryn, och vem har fattat dessa beslut?

4. Vilka sökande blev uttagna?

5. Vilka kriterier användes för att välja ut de sökande som blev uttagna?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(15 februari 1999)

1. Som svar på det meddelande om ansökningsomgångenom offentliggjordes i EGT(1) inlämnades - alla satsningar sammantagna - sammanlagt 490 ansökningar. Ansökningarna för budgetåret 1998 för Rafaelprogrammet omfattade ett stödbelopp på sammanlagt 56 miljoner euro.

2. Efter det formella förurvalet gick 180 projektförslag vidare för behandling i gruppen med oberoende experter.

3. Det är kommissionen som avgör vilka förslag som vidarebefordras till expertgruppen, utifrån de särskilda ansökningsvillkoren, dvs. att aktörer från minst tre medlemsstater deltar i projektet, att de kulturarvsobjekt som berörs (satsning I) skall finnas i minst tre medlemsstater och vara av likartad typ/material, uppvisa jämförbara tekniker i utförandet eller ingå i samma historiska/arkitektoniska sammanhang. Vad gäller finansiering skall stödmottagaren kunna stå för en del av kostnaderna själv, eftersom gemenskapsstödet inte får överstiga 50 % av projektets totalkostnad. Dessutom skall de fastslagna utgiftstaken och de särskilda teman som anges i ansökningsomgången respekteras, liksom tidsfristerna för inlämnande av förslag och för genomförandet.

4. 75 projekt valdes slutligen ut för stöd från gemenskapen inom ramen för budgetåret 1998. En förteckning över projekten har sänts direkt till parlamentsledamoten samt till Europaparlamentets sekretariat.

5. Expertgruppen gör en utvärdering av projekten efter deras kvalitet och intresse i ett europeiskt perspektiv. Bland de aspekter som tas i beaktande vid utvärderingen återfinns t.ex. det avsedda kulturarvsobjektets betydelse, nyskapande metoder med avseende på konservering eller restaurering, överföring av kunskap mellan projektdeltagarna och användning av nya tekniker i förbindelse med projektet, spridning av projektresultaten bland yrkesfolk, projektets samhällsekonomiska följder samt allmänhetens tillgång till kulturarvsobjektet.

(1) EGT C 97, 31.3.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3660/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(7 december 1998)

Angående: Datafel vid millenniumskiftet

Man har upptäckt att det finns en stor risk för ett datafel vid millenniumskiftet, även kallat 2000-effekten, beträffande alla typer av programmerbara elektroniska system, från centraldatorer till datachips.

Eftersom dessa system används för alla möjliga industriella ändamål (i de olika etapperna av tillverkningsprocessen), transporter, allmän service etc, samt eftersom nämnda system är beroende av datum och det är viktigt hur de kan komma att reagera vid millenniumskiftet, bör man fastställa vilka risker som föreligger.

Kan kommissionen informera om hur man kan planera och genomföra ett program för att korrigera dessa problem?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(15 januari 1999)

På grund av 2000-problemets komplicerade karaktär, de olika gränssnitten mellan olika produkter och system och det stora antalet produkter som potentiellt kan påverkas är det inte möjligt att fastställa en standardmetod för att ta itu med alla aspekter på detta problem.

Kommissionens webbplats för år 2000 (http/www.ispo.cec.be/y2keuro) innehåller länkar till webbplatser för medlemsstaternas regeringar och berörda industrisektorer som tillhandahåller olika riktlinjer om hur man kan ta itu med problemet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3326/98

från Philippe Monfils (ELDR) till kommissionen

(10 november 1998)

Angående: Oegentligheter i samband med tillstånd för att bygga en förbränningsanläggning i Drogenboos (Belgien)

I mars 1998 frågade författaren av föreliggande fråga kommissionen (H-0329/98(1)) om den inte borde undersöka den ständiga delegationen i flamländska Brabants respekt för gemenskapslagstiftningen i samband med förfarandet för miljögodkännande inför uppförandet av en avfallsförbränningsanläggning i Drogenboos. Författaren anmodade också kommissionen att inleda ett överträdelseförfarande mot den belgiska staten (regionen Flandern) om myndigheterna vägrade att respektera gemenskapslagstiftningen.

Kommissionen svarade att ett klagomål i samma fråga redan hade framförts och att om förundersökningen kunde bekräfta att det var fråga om en överträdelse av gemenskapslagstiftningen i fråga om miljö, skulle den kunna besluta om att inleda ett överträdelseförfarande i enlighet med artikel 169 i EG-fördraget.

Mer än sex månader har nu förflutit. Kan kommissionen ange om förundersökningen bekräftat att det är fråga om en överträdelse och i så fall om kommissionen har fattat något beslut om att inleda ett överträdelseförfarande samt i så fall på vilka grunder?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(6 januari 1999)

Kommissionen utreder för närvarande en rad klagomål om den förbränningsanläggning som nämns av parlamentsledamoten.

Som en följd av den begäran om upplysningar som kommissionen har tillställt de belgiska myndigheterna har dessa kommit in med kommentarer som för närvarande granskas.

Om de belgiska myndigheternas svar skulle visa sig otillfredsställande kommer kommissionen att inleda det förfarande som fastställs i artikel 169 i EG-fördraget.

(1) Parlamentets överläggningar (mars 1998).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3431/98

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE) till kommissionen

(24 november 1998)

Angående: Fri rörlighet för varor

Juvelerarbranschen består till största del av små och medelstora familjeföretag som i princip stöds och främjas av EU. I Spanien sysselsätter denna sektor ca 200 000 personer. Det faktum att lagstiftningen skiljer sig mycket åt mellan medlemsstaterna omöjliggör i många fall handeln med denna typ av produkter (t.ex. smyckesur, guldsmedsarbeten) mellan medlemsstaterna. De kontroller som genomförs i destinationslandet (kontrollstämpling) orsakar ansenliga skadar på produkterna, vilket gör dem omöjliga att sälja vidare. Kontroller av detta slag har i Spaniens fall dessutom redan genomförts av statliga organ i enlighet med spansk lagstiftning på detta område.

Vilken typ av specifika åtgärder avser kommissionen att vidta för att avhjälpa denna situation som skadar en av Europeiska unionens grundläggande principer?
SKRIFTLIG FRÅGA P-3862/98

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(9 december 1998)

Angående: Tevereklam

Direktivet om television utan gränser reglerar bland annat textreklam, med andra ord avbrotten för reklam i de program och filmer som sänds.

Kan kommissionen säga om dessa bestämmelser - eller andra tillämpliga bestämmelser, om sådana finns - följs i medlemsstaterna och i synnerhet i Spanien?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(4 februari 1999)

Rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television(1) ("Television utan gränser") innehåller bestämmelser om reklamtid (begränsning per dag och per timma, artikel 18), om antalet reklamavbrott och hur de skall infogas (artikel 11) samt om reklaminslags innehåll och form (artiklarna 10-16). Det finns också särskilda regler om sponsrade TV-program (artikel 17).

Kommissionen har mottagit många klagomål om att vissa medlemsstater inte följer bestämmelserna om TV-reklam. Klagomålen kommer främst från konsumentorganisationer och gäller i huvudsak att bestämmelserna om tidsintervall systematiskt överskrids. Klagomålen gäller närmare bestämt vissa TV-bolag i Grekland, Spanien, Italien och Portugal.

Kommissionen är i färd med att samla in de uppgifter som krävs för bedömningen av dessa påstådda överträdelser, så att det kan avgöras om medlemsstaterna i fråga kan ställas till ansvar för dem. Om så är fallet kommer kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder.

(1) EGT L 298, 17.10.1989; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 3.