SKRIFTLIG FRÅGA E-3729/00

från Michel Hansenne (PPE-DE) till kommissionen

(30 november 2000)

Ämne: Avdrag för mervärdeskatt riktlinjer från kommittén för mervärdeskatt

Av ett meddelande från den irländska mervärdeskatteförvaltningen i augusti 1990, vilket offentliggjorts i en broschyr med titeln VAT and Financial Services (juni 1999, bilaga VIII, s. 102) framgår det att det vid ett sammanträde som nyligen hölls i Bryssel av kommittén för mervärdeskatt ingicks en överenskommelse om att alla kostnader i samband med köp och försäljning av bolagsandelar i företag skall anses som undantag från mervärdeskattelagstiftningen, så att det följaktligen inte skall påföras någon mervärdeskatt på dem.

Kan kommissionen, i sin egenskap av att inneha ordförande- och sekreterarskapet i nämnda kommitté som inrättats med stöd av artikel 29 i direktiv 77/388/EEG(1), bekräfta att kommittén enhälligt stått bakom detta beslut? Om så är fallet: varför har kommissionen inte offentliggjort denna riktlinje?

Vad finns det för orsaker till att kommissionen alltsedan 1992 inte mer än två gånger framlagt en rapport om hur det gemensamma systemet för mervärdeskatt fungerar inom medlemsstaterna trots att en sådan rapport enligt artikel 34 i direktiv 77/388/EEG hade bort framläggas för första gången den 1 januari 1982 och därefter vartannat år?

(1) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(2 februari 2001)

Kommissionen bekräftar att delegationerna vid ett möte i mervärdesskattekommittén i juli 1990 enhälligt uttalade att moms på kostnader i samband med försäljning av aktier eller andelar inte är avdragsgill, eftersom det rör sig om kostnader för verksamhet som är befriad från moms enligt artikel 13 B d 5 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund.

Mervärdesskattekommittén, inrättad enligt artikel 29 i sjätte momsdirektivet, är en rådgivande kommitté vars riktlinjer inte har någon rättslig status. Medlemsstaterna måste således inte tillämpa de riktlinjer som antagits. En medlemsstat har rätt att för egen del avvika från den gemensamma tolkningen, och nationella domstolar kan också fatta beslut om att avvika från praxis som bygger på gemensamma tolkningar. Eftersom riktlinjerna inte har någon rättslig status kan parterna i en tvist inte åberopa dessa inför en domstol. Dessutom ingår riktlinjerna inte i avtal om anslutning av nya medlemsstater.

Mervärdesskattekommittén har vidare, i dess arbetsordning som fastställts enligt artikel 29.3 i sjätte momsdirektivet, bestämt att de riktlinjer som antas om särskilda frågor kan offentliggöras på eget ansvar av varje medlemsstat.

Således anser kommissionen att den inte har befogenhet att se till att mervärdesskattekommitténs riktlinjer offentliggörs.

Bristen på öppenhet och avsaknaden av rättslig status för dessa riktlinjer föranledde dock kommissionen att i juni 1997 lägga fram ett förslag till direktiv om ändring av mervärdesskattekommitténs ställning(1). Syftet med detta förslag är att ge rättslig verkan åt de beslut som kommissionen fattar på grundval av ett positivt yttrande från kommittén samt se till att de offentliggörs. Kommissionen anser att en ändring av kommitténs ställning skulle innebära en mer enhetlig tillämpning på gemenskapsnivå av det gemensamma systemet för mervärdesskatt. Hittills har rådet inte kunnat enas om detta förslag.

I kommissionens rapport från 1994 om tillämpningen av övergångsordningen(2) och i det tekniska meddelandet från kommissionens enheter 1996 om det gemensamma systemet för mervärdesskatt beskrivs utförligt hur detta system fungerar. De begränsade framsteg som har gjorts i rådet sedan rapporten från 1996 har dock inneburit mycket få väsentliga ändringar av det

gemensamma systemet för mervärdesskatt. Detta är anledningen till att kommissionen den 7 juni 2000 antog en ny strategi för att förbättra mervärdesskattesystemets funktion på den inre marknaden(3). Dessemellan hade kommissionen koncentrerat sina ansträngningar på nya lagförslag, t.ex. beträffande direktiv om elektronisk handel, skattskyldiga, rätt att dra av moms och reducerade skattesatser för arbetsintensiva tjänster.

(1) EGT C 278, 13.9.1997.

(2) KOM(1994) 515 slutlig.

(3) KOM(2000) 348 slutlig.