SKRIFTLIG FRÅGA P-1544/00

från Vitaliano Gemelli (PPE-DE) till rådet

(12 maj 2000)

Ämne: Den ekonomiska och monetära politiken

Eurons fortsatta nedgång gentemot dollarn skapar stor oro på många håll i Europa. Från politiskt, ekonomiskt, socialt och finansiellt håll kräver man uttömmande förklaringar om EU:s ekonomiska och monetära politik, samtidigt som kommissionen emellertid strör omkring sig lugnande meddelanden och rådet helt ignorerar problemet. Det enda ECB gör är att förbereda sig för stegvisa ökningar av räntorna, vilket utan tvekan är ett tecken på att det saknas en ekonomisk och monetär strategi, eftersom man tar till standardiserade tekniska åtgärder som är lösryckta ur ett bredare ekonomiskt sammanhang. Även om en ränteökning begränsar inflationsrisken inverkar den säkert negativt på i vilken utsträckning företagen använder sig av euron för sina investeringar. Denna typ av finansiering är absolut nödvändig för att bidra till att påskynda den ekonomiska moderniseringsprocessen och för att lösa problemet med den enormt höga arbetslösheten i Europa, som med största säkerhet inte är konjunkturbetonad utan ett resultat av stelbenta strukturer och avsaknaden av en harmonisering av den ekonomiska, finansiella, skattemässiga och sociala politiken i EU:s medlemsstater. Hittills har denna politik kännetecknats av skepticism, protektionism, kortsiktighet och förstelnade ideologier, vilket står i vägen för en öppen diskussion för att finna en konkurrenskraftig dimension på världsmarknaden.

Kan rådet mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

- Vilken ekonomisk och monetär strategi har rådet för avsikt att genomföra?

- Vilken europeisk politisk myndighet fastställer EU:s ekonomiska och monetära politik, med hänsyn tagen till ECB:s tekniska och operativa oberoende?

- Vilka åtgärder avser man att vidta i EU och i medlemsstaterna för att modernisera och utveckla den europeiska ekonomin?

- Hur avser man att lösa problemet med den extremt höga arbetslösheten i Europa samtidigt som man iakttar de bestämmelser som reglerar invandringen av medborgare från tredje länder och deras vistelse i unionen?

- Vilken roll tänker sig rådet att kandidatländerna skall spela i samband med utvidgningen, som förhoppningsvis sker under bästa förhållanden och på så kort tid som möjligt, i ett EU som garanterar positiva ekonomiska villkor och inger en känsla av trygghet och stabilitet i syfte att förbättra de europeiska medborgarnas levnadsförhållanden?

- Vilket förslag avser rådet att lägga fram för USA, Kanada, Japan, Ryssland och Kina samt övriga ekonomiska makter i världen för att inleda förhandlingar för att stabilisera de monetära och finansiella marknaderna och skydda medborgare, investerare och sparare från risken för ett systemsammanbrott som skulle vara olycksbådande och till och med kunna äventyra samlevnaden mellan människor i världen?

Svar

(26 september 2000)

I de allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik för 19992000 som rådet antog den 12 juli 1999(1) betonade rådet att en stark och varaktig tillväxt samt sysselsättning är en huvudprioritering och att en makroekonomisk politik inriktad på tillväxt och stabilitet samt övergripande och samordnade ekonomiska reformer är de bästa sätten att uppnå detta.

Trots att rådet självt inte har tagit någon ställning till den senaste utvecklingen av eurons externa värde kan det påpekas att Euro 11-gruppen den 8 maj gjorde följande uttalande:

Euro 11-gruppens ministrar och kommissionsledamoten samt ordföranden för ECB har samma uppfattning att tillväxten i euro-området är mycket stark och att det ständigt skapas nya arbetstillfällen. ECB har åtagit sig att säkerställa att denna tillväxt inte leder till inflation. Ministrarna är fast beslutna att påskynda den pågående skattekonsolidering och de strukturella förändringar som

krävs för att uppnå en kunskapsbaserad ekonomi med full sysselsättning i enlighet med riktlinjerna från Europeiska rådets extra möte i Lissabon och därigenom öka våra ekonomiers tillväxtpotential.

I detta sammanhang är vi alla bekymrade över eurons nuvarande nivå som inte återspeglar de starka ekonomiska grundvalarna i euro-området.

(1) EGT L 217, 17.8.1999, s. 34.