SKRIFTLIG FRÅGA E-0960/97 från Monica Baldi (UPE) till kommissionen (13 mars 1997)

Ämne: Kemisk behandling av kött

Magert kött såsom kvalitetsprodukt är en myt utan vetenskaplig grund och det kan endast erhållas genom kemisk behandling med beta-agonister (läkemedel som vanligtvis används för behandling av astma), som kan vara mycket skadligt för konsumenternas hälsa eftersom det orsakar hjärt- och nervstörningar.

Dagens marknadsföring syftar till att få människor att välja fettfria, smakrika och lättsmälta produkter som är lätta att tillaga och har konkurrenskraftiga priser.

Marknadens egen logik, som framför allt är inriktad på konsumtion av magert kött, är antagligen en av orsakerna till det stora antalet förgiftningsfall som förekommit i några av Europeiska unionens medlemsstater.

1. Har kommissionen för avsikt att utveckla informationskanaler för att ge kostråd till befolkningen i syfte att skydda hälsan, något som är medborgarnas rättighet och institiutionernas skyldighet? Om resurserna är otillräckliga borde information åtminstone riktas till kvinnor, som traditionellt är de som svarar för kostvalen.

2. Kan kommissionen bidra till att hygienansvariga får aktuell information om problemen med att diagnostisera och behandla kliniska effekter av intag av kött som har behandlats med sådana här läkemedel?

Svar avgivet av Emma Bonino på kommissionens vägnar (3 juli 1997)

Kvaliteten på kött beror på många faktorer, bland annat uppfödning av djur, metoder för odling och djurfoder samt djurens ålder vid tiden för slakt. Det är möjligt att erhålla magert kött utan att ta till tillväxtfrämjande ämnen.

Kött utgör en betydande del av en näringsmässigt väl balanserad kost, men ett överdrivet intag av animaliskt fett kan ha en skadlig inverkan på hälsan.

I enlighet med gällande gemenskapslagstiftning är användning av beta-agonister förbjudet i tillväxtfrämjande syfte. Kommissionen är medveten om de förgiftningar som är resultatet av överdriven och illegal användning av beta-agonister. Kommissionen beklagar sådana metoder hos vissa köttproducenter. Kommissionen har genomgående använt sig maximalt av de rättsliga befogenheter som står till buds för att säkerställa att illegal användning av tillväxtfrämjande medel upphör och kommer även att fortsätta med det.

Det finns inget belägg för att påstå att intag av magert kött, som produceras i enlighet med gällande lagstiftning har lett till fall av förgiftning.

1. Kommissionen vidtog i februari 1997 åtgärder för att omorganisera sina avdelningar i syfte att förstärka skyddet av människors hälsa särskilt på livsmedelsområdet. En bättre spridning av informationen är en av de principer som har fastställts för att nå detta mål. Kostinformation utgör en del av de åtgärder som skall vidtas i detta syfte, främst på medborgarnas nivå, men även på gemenskapsnivå. Frågan om information till kvinnor skall prioriteras beror på de kommunikationsstrategier som har fastställts när det gäller den information som skall spridas. Ett kriterium bör vara att inte ge uttryck för några stereotypa åsikter som kan uppfattas som diskriminerande gentemot kvinnor.

2. De nya bestämmelserna i rådets direktiv 96/22/EG ((EGT L 125, 23.5.1996. )) om förbud att använda beta-agonister i djurfoder, bör medföra att behandlande veterinärer och veterinärinspektörer skärper sin uppmärksamhet på illegalt bruk av dessa ämnen, såväl när det gäller uppfödning som vid kontroller på slaktstadiet. Dessutom säkerställs en vidareutbildning av gemenskapens referenslaboratorium för beta-agonister (BGVV-Berlin, Tyskland) på de nationella referenslaboratorierna för forskning när det gäller rester i livsmedel av animaliskt ursprung. Den syftar till att förbättra laboratoriernas analytiska prestanda för att optimera effektiviteten i de nationella övervakningsplanerna när det gäller upptäckt av dessa ämnen.

Det är dock nödvändigt att betona att utbildning av medicinsk personal för diagnos av kliniska symptom på förgiftning beroende på intag av föda som har behandlats av beta-agonister är en fråga för medlemsstaterna. Kommissionen har rent allmänt när det gäller akut förgiftning främjat samarbetet mellan medlemsstaterna i enlighet med rådets resolution av den 3 december om förbättring av förebyggande och behandling av akut förgiftning hos människor ((EGT C 329, 31.12.1990. )), vilket kan vara till hjälp för medlemsstaterna när det gäller ovannämnda diagnos.