SKRIFTLIG FRÅGA E-2144/01

från Jo Leinen (PSE) till kommissionen

(18 juli 2001)

Ämne: Direktivet om särläkemedel - försäljningstillstånd för behandling av Fabrys sjukdom

När man utarbetade och diskuterade direktivet om särläkemedel var det tydligen ingen som tänkte på möjligheten att två produkter för samma indikation skulle kunna lanseras samtidigt. Detta verkar dock ha inträffat för Fabrys sjukdom i juli 2000. Kommittén för särläkemedel gav båda produkterna status som särläkemedel. Dessutom gav CPMP (Kommittén för farmaceutiska specialiteter) dem båda ett positivt omdöme för beviljande av försäljningstillstånd den 29 mars 2001. Sedan direktiv 65/65/EG infördes gäller följande kriterier för utvärdering av en farmaceutisk produkt för försäljningstillstånd: kvalitet, säkerhet och effektivitet. En farmaceutisk produkts effektivitet måste bevisas på grundval av kliniska studier, med godkända värden för kliniska fördelar, och inte på icke-godkända s.k. surrogatmarkörer. I detta fall uppvisade en av produkterna, Replagal, kliniska fördelar, men effekt endast på en icke-godkänd surrogatmarkör. Även företaget självt och dess huvudansvarige utredare har lämnat dessa uppgifter.

1. Hur kan en produkt få ett positivt omdöme för försäljningstillstånd i Europa, baserat på icke-godkända surrogatmarkörer, när den inte har uppvisat några kliniska fördelar? Och vad som är än mer anmärkningsvärt, hur kunde detta hända när den andra produkten har dokumenterade omfattande kliniska fördelar och troligen en bättre säkerhetsprofil?

2. Hur kan det vara av intresse för patienter som har en nedbrytande sällsynt sjukdom att behandlas med en produkt som är godkänd på grundval av en icke-godkänd surrogatmarkör, när de måste vänta på resultaten av framtida studier för att veta om det finns några kliniska fördelar, särskilt om det är vetenskapligt bevisat att en annan produkt har kliniska fördelar?

3. Varför har man inte officiellt besvarat brevet från TKT Europe 5S av den 21 december 2000 som behandlar denna fråga och som sänts till kommissionens enhet för läkemedel och kosmetika, när det gäller användning av icke-godkända surrogatmarkörer? Man skulle annars kunna tro att insynen i förfarandet skulle gagnas av ett snabbt svar?

4. Avspeglar CPMP:s positiva omdöme om en produkt som endast har effekt på en icke-godkänd surrogatmarkör en svängning i strategin för beviljande av försäljningstillstånd i Europa, och om så är fallet, varför har detta inte offentligen meddelats industrin och vården?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(12 oktober 2001)

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 141/2000 av den 16 december 1999 om särläkemedel(1) trädde i kraft den 28 april 2000. Förordningen syftar till att stimulera forskning, utveckling och utsläppande på marknaden av läkemedel för att behandla patienter som lider av ovanliga sjukdomar, d.v.s. sjukdomar som drabbar mindre än fem av 10 000 personer i gemenskapen och som man för närvarande inte kan behandla på ett tillfredsställande sätt. Fabrys sjukdom är en sådan sjukdom. Den drabbar uppskattningsvis en av 400 000 personer och är en ärftlig störning i ämnesomsättningen som beror på brist på ett enzym. Denna brist leder till att vissa sfingolipider samlas i kroppen. Symptomen är smärta och skador på njurar och andra organ och den medför en kraftigt sänkt förväntad livslängd.

Enligt rådets direktiv 65/65/EEG av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställts genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter(2) skall alla läkemedel utvärderas med hjälp av handlingar som det ansökande företaget måste lämna in. Dessa handlingarna skall bl.a. innehålla resultaten av fysikalisk-kemiska, biologiska eller mikrobiologiska undersökningar, farmakologiska och toxikologiska prövningar samt kliniska tester av produkten. De kliniska testerna skall vara utformade så att de kan fastställa läkemedlets effektivitet och säkerhet när det används så som indikeras. Vid vissa terapeutiska indikationer, och särskilt för ovanliga sjukdomar, där symptomen som produkten skall behandla påträffas så sällan att den sökande inte kan förväntas tillhandahålla lika kompletta uppgifter som normalt skulle krävas, kan försäljningstillstånd beviljas i undantagsfall (artikel 13.2 i rådets förordning (EEG) nr 2309/93 av den 22 juli 1993 om gemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet(3) i dess ändrade lydelse(4), och del 4G i bilagan till rådets direktiv 75/318/EEG av den 20 maj 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om analytiska, farmakologiska, toxikologiska och kliniska normer och prövningsplaner för undersökning av farmaceutiska specialiteter(5)). Försäljningstillstånd som beviljats i undantagsfall är föremål för vissa särskilt angiva villkor och skall årligen omprövas. När det gäller de två läkemedlen i fråga har de vetenskapliga yttrandena varit positiva.

1. Varje ansökan om försäljningstillstånd bedöms individuellt och man baserar sig på läkemedlets kvaliteter som presenteras i de kliniska referenser som medföljer handlingarna. Det är inte ovanligt att försäljningstillstånd baseras på surrogatvärden, särskilt när det gäller sjukdomar med långt sjukdomsförlopp som påverkar patientens hälsa på lång sikt.

När det gäller Fabrys sjukdom finns det en karakteristisk histopatologisk indikation, nämligen att sfingolipider ansamlas i kroppen och detta kan direkt kopplas till sjuklighet och dödlighet. Om man kan reducera denna ansamling hos patienterna torde man uppnå långsiktiga kliniska förbättringar. Det ansågs därför vetenskapligt acceptabelt att använda ansamlingen av sfingolipider i njurarna som ett kriterium, baserad på patofysiologin av denna mycket ovanliga och allvarliga sjukdom och orsakssambandet mellan ansamlingen av sfingolipider och sjuklighet och dödlighet.

Fabrys sjukdom uppkommer på grund av brist på ett enzym, och ur farmakologisk synvinkel finns de starka skäl att tro att om enzymet ges till patienterna skulle detta innebära stora kliniska fördelar.

Även om Fabrazyme och Replagalde hade olika kliniska utvecklingsplaner och värden tillhandahöll båda företagen uppgifter som enligt Kommittén för farmaceutiska specialiteter visade att de hade långsiktiga kliniska fördelar. När det gäller produkternas säkerhet drogs också den slutsatsen att båda produkternas biverkningar inte vägde tyngre än fördelarna. Båda produkterna bedömdes enligt bestämmelserna om undantagsfall som nämns ovan, och båda företagen har ombetts tillhandahålla ytterligare kliniska uppgifter.

2. Fabrys sjukdom är en ovanlig och allvarlig sjukdom som det för närvarande inte finns någon verkningsfull behandling för. Försäljningstillståndet för två nya produkter som har visat resultat som tyder på att de skulle ha långsiktiga kliniska fördelar, vare sig de är baserade på surrogatvärden eller andra värden, kan därför vara oerhört viktigt för de patienter som lider av denna sjukdom.

3. Kommissionen mottog ett dokument med rubriken Application of orphan drug legislation (Tillämpning av bestämmelser om särläkemedel) daterat den 21 december från Transkaryotic Therapies, Inc. (TKT), och ett svar skickades den 31 januari 2001. Dokumentet har granskats med beaktande av tolkningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 141/2000 av den 16 december 1999 om särläkemedel(6) i fråga om de två läkemedel som frågeställaren tar upp. Betydelsen av surrogatmarkörer när det gäller individuella försäljningstillstånd är en vetenskaplig fråga som måste behandlas av det vetenskapliga organ som ansvarar för utvärderingen av ansökan, i detta fall Kommittén för farmaceutiska specialiteter.

4. En rad produkter, både för ovanliga och mindre ovanliga sjukdomar, har beviljats försäljningstillstånd på grundval av surrogatvärden bl.a. produkter för behandling av diabetes, hypertoni, Gauchers sjukdom och nefropatisk cysitnos. För alla läkemedel som fått försäljningstillstånd utifrån ett vetenskapligt uttalande från Kommittén för farmaceutiska specialiteter (centralt godkända produkter), offentliggörs en sammanfattning av de uppgifter som presenterats och den grund på vilken tillståndet baserats i ett europeiskt utredningsprotokoll (offentligt), för att garantera insyn i beslutsprocessen för alla berörda parter inom medicinska kretsar, industrin och allmänheten.

(1) EGT L 18, 22.1.2000.

(2) EGT B 22, 9.2.1965.

(3) EGT L 214, 24.8.1993.

(4) EGT C 335, 6.11.1997.

(5) EGT L 147, 9.6.1975.

(6) EGT L 18, 22.1.2000.