SKRIFTLIG FRÅGA E-2898/97 från Bartho Pronk (PPE) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Vårdkostnadsförsäkring vid sjukdom i Europeiska unionen

Individuellt försäkrade i Nederländerna har ifall de flyttar inom Europeiska unionen inte rätt till att få en E 111-blankett för akut medicinsk vård i en annan EU-medlemsstat på basis av bilaga 6 i förordning 1408/71 ((EGT L 149, 5.7.1971, s. 2. )) (om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen).

1. Stämmer det att det i Sverige, som har en nationell sjukförsäkring, alltid frågas efter en E 111-blankett i samband med medicinsk vård av EU-medborgare, oavsett om dessa är individuellt försäkrade i sina medlemsstater eller omfattas av dessas nationella sjukvårdssystem?

2. I vilka andra EU-medlemsstater med ett nationellt system för sjukvårdskostnader och sjukförsäkring frågas det efter en E 111-blankett i samband med medicinsk vård?

3. I vilken mån blir sådana som inte har någon E 111-blankett, till exempel för att de inte kan få någon sådan, tvungna att för medicinsk vård betala ett pris som är högre än de faktiska kostnaderna för vården?

4. a) Innebär detta att individuellt försäkrade nederländska medborgare frånkänns sin rätt till fri rörlighet enligt artiklarna 7a, 8a och 51 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, i och med att de inte har någon rätt till ersättning för kostnader för akut medicinsk vård när de vistas i en annan medlemsstat med ett nationellt sjukförsäkringssystem?

b) Har vi inte här att göra med en lucka i den sociala trygghetslagstiftningen inom Europeiska unionen?

Svar från Pàdraig Flynn på kommissionens vägnar (10 november 1997)

Kommissionen vill för det första uppmärksamma parlamentsledamoten på att blankett E 111 enligt bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1408/71 och förordning (EEG) 574/72 ((Förordningarna har uppdaterats genom förordning (EG) nr 118/97 av den 2december 1996 om ändring och uppdatering av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, samt av förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning (EEG) nr 1408/71 * EGT L 28, 30.1.1997. )) ges till personer som har en sjukförsäkring enligt en medlemsstats lagstiftning. Blanketten är ett bevis på denna försäkring och ger innehavaren rätt till bl.a. kontantförmåner vid sjukdom som den medlemsstat där personen är försäkrad betalar, i den medlemsstat på vars territorium personen vistas tillfälligt och i enlighet med den lagstiftning som tillämpas i medlemsstaten (enligt artikel 22 och 22a i förordning 1408/71). Den medlemsstat som utgav förmånerna kan begära att den medlemsstat som personen är försäkrad i ersätter de faktiska kostnaderna (enligt artikel 93 i förordning (EEG) nr 574/72). Detta system är tillämpligt endast på en lagstadgad försäkring och inte på privat försäkring.

På grundval av detta kan kommissionen ge följande svar på parlamentsledamotens frågor.

1. Enligt den information som står till kommissionens förfogande kräver myndigheterna i Sverige en E 111-blankett av alla personer som vill få sjukvård i Sverige, vistas tillfälligt i landet och är försäkrade i en annan medlemsstat. Endast de personer som är försäkrade enligt ett lagstadgat system kan få denna blankett och åberopa de ovannämnda bestämmelserna i gemenskapens lagstiftning.

2. Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på att en medlemsstat har rätt att begära blankett E 111 av en person som vistas tillfälligt på dess territorium även om den berörda medlemsstaten har ett nationellt hälsovårdssystem. Det stämmer att vissa medlemsstater inte begär denna blankett i vissa situationer, men detta betyder att de föredrar att inte tillämpa ersättningssystemet mellan medlemsstaterna enligt förordning (EEG) nr 574/72.

3. Kommissionen har inga exakta uppgifter om sjukvårdskostnader som uppbärs av personer som inte har blankett E 111.

4. Kommissionen anser att frågan om den privata sjukförsäkringens geografiska täckning fastställs i avtalet mellan försäkringstagaren och försäkringsgivaren.

Kommissionen undersöker emellertid för närvarande om de privata försäkringssystemen i Nederländerna kan anses vara lagstadgade på grund av de lagändringar som nyligen gjorts i Nederländerna. I så fall kan ovannämnda bestämmelser tillämpas på dessa system.