ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0386/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(15 februari 2001)

Ämne: Effekterna av lågfrekvent aktiv sonar

Kan kommissionen ange vilka försiktighetsåtgärder som civila och militära myndigheter och fartyg i EU:s farvatten vidtagit för att skydda valar mot effekterna av lågfrekvent aktiv sonar (LFAS)?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 april 2001)

Vissa marina livsmiljöer och arter åtnjuter särskilt skydd genom livsmiljödirektivet(1), som är den viktigaste rättsakten på gemenskapsnivå när det gäller skydd av naturliga livsmiljöer och vilda växter och djur.

Alla valarter upptas i bilaga 4 till direktivet, och medlemsstaterna är därmed skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att införa ett strikt skyddssystem i artens naturliga utbredningsområde. För de valarter som upptas i bilaga 2 (t.ex. Tursiops truncatus och Phocoena phocoena) skall skyddet utökas med särskilda bevarandeområden.

Genomförandet av åtgärderna åvilar medlemsstaterna. Då dessa enligt direktivet inte är skyldiga att tillhandahålla så detaljerad information som den som parlamentsledamoten efterfrågar är kommissionen inte i stånd att tillhandahålla parlamentsledamoten informationen.

(1) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0244/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(31 januari 2001)

Ämne: Behandling av tuberkulos i Asien och Afrika

EU finansierar för närvarande program mot tuberkulos i Östeuropa och före detta Sovjetunionen. Enligt Världsbanken har det visat sig att DOTS (kortvarig behandling under direkt övervakning) är ett av de mest kostnadseffektiva medicinska medlen för att bekämpa sjukdomen. Kan kommissionen med hänsyn till detta tänka sig att föreslå att finansieringen utsträcks till program i Asien och Afrika, om så är nödvändigt genom att inrätta en budgetpost för att finansiera DOTS där?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(2 mars 2001)

Kommissionen inser hur viktig strategin med korttidsbehandling under direktövervakning (DOTS) är och delar frågeställarens oro över tuberkulosens verkningar i Afrika och Asien. De problem som orsakas av tuberkulos (och av malaria och humant immunbristvirus/förvärvat immunbristsyndrom (hiv/aids), som vid sidan av tuberkulos är de viktigaste överförbara sjukdomar som har samband med fattigdom) är dock av en sådan omfattning att det krävs enorma insatser från hela det internationella samfundet. I stället för att inrätta en särskild budgetpost för bekämpning av tuberkulos har kommissionen valt att utarbeta olika alternativa lösningar för ett nytt, mycket omfattande åtagande som skall genomföras som en del av en samordnad internationell insats.

Meddelandet om ett gemenskapsprogram för påskyndade insatser mot hiv/aids, malaria och tuberkulos som led i fattigdomsbekämpningen innehåller rekommendationer i detta avseende. Kommissionen föreslår en heltäckande ansats genom åtgärder på tre områden: ökade effekter av befintliga effektiva åtgärder (exempelvis DOTS), förbättrad ekonomisk överkomlighet för viktiga läkemedel och snabbare utveckling av nya generationer av diagnostiserings- och behandlingsmetoder, vilka så trängande behövs när det gäller tuberkulos.

Kommissionen tillhandahåller ett omfattande och ökande stöd till hälso- och sjukvårdssektorn i utvecklingsländerna. Dess åtaganden uppgick 1998 till över 700 miljoner euro, vilket utgör 8 % av biståndsbudgeten. En stor del av detta stöd är inriktat på att förbättra de nationella hälso- och sjukvårdssystemens organisation, förvaltning och funktion, vari även ingår stöd till program för tuberkuloskontroll. Sådant stöd lämnas i allt högre grad som sektorsstöd eller budgetstöd snarare än som projektstöd inom program för specifika sjukdomar. Kommissionen kommer dock att under budgetposten för reproduktiv hälsovård för 2001 infordra förslag till nyskapande verksamhet när det gäller sambandet mellan tuberkulos och hiv.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0537/01

från John Hume (PSE) till kommissionen

(16 februari 2001)

Ämne: Jordbruk på Nordirland

Kommer kommissionen att undersöka jordbrukssituationen på Nordirland i syfte att finna en lösning på krisen med tanke på att jordbruket är den största näringsgrenen på Nordirland och med tanke på effekterna av den befintliga mycket allvarliga krisen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 mars 2001)

Kommissionen är ytterst medveten om svårigheterna inom jordbrukssektorn i Nordirland och sektorns betydelse för den regionala ekonomin. När det gäller en studie av sektorn lägger kommissionen stor vikt vid integrerad regional utveckling med väl underbyggda initiativ som grundar sig på studier och utvärderingar under medverkan av de offentliga myndigheterna och arbetsmarknadens parter.

Kommissionen godkände planen för landsbygdens utveckling för Nordirlande den 4 december 2000. Denna plan finansieras genom garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) och omfattar de så kallade kompletterande åtgärderna (stöd till mindre gynnade områden, jordbruksmiljö och skogsplantering på jordbruksmark). Denna plan innehåller en förhandsgranskning av dessa åtgärder samt en beskrivning av den rådande situationen och den nordirländska jordbrukssektorns starka och svaga sidor. Åtgärdernas lämplighet kommer att granskas på nytt vid utvärderingen efter halva tiden och vid den utvärdering som görs när planen har genomförts.

Den 20 december 2000 godkände kommissionen också gemenskapens stödramar (20002006) för Nordirland på grundval av en strukturell utvecklingsplan. De åtgärder för landsbygdens utveckling som antogs inom dessa ramar kommer att samfinansieras ur EUGFJ:s utvecklingssektion. Den strukturella utvecklingsplanen åtföljdes av en förhandsgranskning (som gjorts i samarbete mellan Northern Ireland Statistics & Research Agency och ett privat konsultföretag) som också gav en kort sammanfattning av jordbrukets och jordbruksekonomins starka och svaga sidor.

Kommissionen har också kännedom om flera studier med inriktning på jordbruket som genomförts nyligen. Med beaktande av antalet nyligen gjorda relevanta studier, vikten av att de inbegriper lokala aktörer och medlen som står till förfogande från strukturfonderna anser kommissionen inte att det är lämpligt att den själv genomför någon sådan studie för tillfället.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0053/01

från Giuseppe Pisicchio (PPE-DE) till kommissionen

(16 januari 2001)

Ämne: Situationen för gruppen Carime

Kan kommissionsledamoten med ansvar för konkurrensfrågor besvara följande: Under 1990-talet hade centralbanken Banca d'Italia gett bankkoncernen Cariplo tillstånd att genom dess dotterbolag köpa upp några viktiga kreditinstitut i södra Italien, såsom Carical, Caripuglia, Carisalerno och Mediocredito Sud, vilka var allvarligt skuldsatta. Uppköpet kostade endast ett par hundra miljarder lire för ett nät med 400 filialer och över 4 000 anställda.

Uppköpet innebar två fördelar. Dels en skattemässig fördel eftersom de övertagna skulderna togs upp i den konsoliderade balansräkningen, dels gjordes ett skatteavdrag, varefter ett nytt aktiekapital byggdes upp. De gamla aktier som inte omvandlats till nya värderades på ett kraftigt missgynnande sätt, vilket ledde till att gruppen fick tillbaka det kapital som betalats för bankerna.

De institut som köptes upp av Cariplo slogs samman till en grupp med namnet Carime. Dess aktieinnehav på 66 procent, vilket gjorde den till majoritetsägare, såldes i november 2000 för 2 300 miljarder lire till Banca Popolare Commercio e Industria i Venetien, vilken var betydligt mindre än Carime.

Vid tidpunkten för uppköpet hade Carime 20 000 miljarder lire i tillgångar och 6 000 miljarder lire som investerats, huvudsakligen till förmån för den lokala utvecklingen i en tid då det fanns ett särskilt behov av detta.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att i överensstämmelse med Europeiska kommissionens politik för avskaffandet av obalanser vad avser konkurrensvillkoren och tillgången till kredit i mål 1-områden, komma till rätta med problemet med utarmningen av de lokala instrumenten för tillgång till kredit, vilket förhindrar en jämn utveckling av regionerna i södra Italien?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(2 mars 2001)

Alla de företagsuppköp som parlamentsledamoten talar om granskades och godkändes av den nationella myndigheten, eftersom de inte uppfyllde villkoren för prövning i rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1).

Det bör dock erinras om att ett avgörande kriterium för att EG-fördragets konkurrensregler skall bli tillämpliga är att handeln mellan medlemsstaterna påverkas negativt. Det är alltså tänkbart att en fråga som rör nationella eller lokala förhållanden inte omfattas av de ovannämnda bestämmelserna.

Parlamentsledamotens beskrivning tyder på att det rör sig om en nationell fråga, eller rentav regional, och det är därför osannolikt att den märkbart skulle påverka handeln mellan medlemsstaterna.

Under dessa omständigheter är kommissionen inte behörig att vidta åtgärder i det aktuella fallet.

(1) EGT L 395, 30.12.1989 (svensk specialutgåva, tillägg, s. 16), omtryckt i EGT L 257, 21.9.1990.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0075/01

från Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) till kommissionen

(22 januari 2001)

Ämne: Språklig reform i provinsen Navarra

Svaret på skriftlig fråga E-1179/00(1) började med att fastslå att respekten för den kulturella och språkliga mångfalden är en av unionens hörnstenar. Av denna fråga framgår det tydligt att Navarra är uppdelat i olika språkområden. Genom provinsdekret 372/2000 av den 11 december ändrade provinsregeringen i Navarra villkoren för användning av baskiska i den offentliga förvaltningen, och kort därefter, den 9 januari, antog den en handlingsplan. Denna plan föreskriver sammanfattningsvis att detta inhemska

språk inte skall användas i förvaltningen i blandade områden och områden där baskiska inte talas (nästan 90 procent av befolkningen). Baskiskan kommer i dessa områden att försvinna från företagens och institutionernas bildspråk (publikationer, annonser, reklam, vägskyltar etc.) och vad gäller kontakter med medborgarna avskaffas den nuvarande tjänsten till förmån för en mer begränsad översättningstjänst, vilket i praktiken gör det nästintill omöjligt att få service på baskiska.

Vad anser kommissionen om att en regering avskaffar användningen av ett inhemskt språk i sin förvaltning? Av många kandidatländer har det krävts att de skall utarbeta språklagar som respekterar medborgarnas rättigheter. Anser inte kommissionen att detta är ett mycket dåligt exempel för dessa länder?

(1) EGT C 53 E, 20.2.2001, s. 92.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(5 mars 2001)

Respekt för medlemsstaternas kulturella och språkliga mångfald är en grundläggande princip för uppbyggnaden av Europa, vilket noterats av parlamentsledamoten. Vad gäller bestämmelserna om medlemsstaternas språk, är det emellertid medlemsstaterna själva eller myndigheterna inom detta område, som är behöriga.

Denna princip gäller också för kandidatländerna, eftersom de måste uppfylla ett bestämt antal anslutningskriterier (Köpenhamnskriterierna, uppkallade efter staden i vilken de fastställdes under Europarådets möte i juni 1993). Kommissionen lämnar regelbundet in rapporter om de framsteg som kandidatländerna gjort för att uppfylla dessa anslutningskriterier.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0139/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(31 januari 2001)

Ämne: Den ekonomiska statistikens punktlighet

Med tanke på att valutamarknaden i stor utsträckning beaktar euroområdets statistik om BNP, sysselsättning och produktivitet för att värdera euron gentemot dollarn och yenen och med tanke på att euroländerna då måste konkurrera med statistiken från andra områden, kan kommissionen ange hur lång tid det går mellan den period som beaktas och offentliggörandet av uppgifter om produktionsvolymen, sysselsättningen, produktiviteten och inkomsterna i Förenta staterna, Kanada och Japan? Kan kommissionen även ange hur ofta dessa uppgifter offentliggörs?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(3 april 2001)

En tabell av vilken de datum framgår då Förenta staterna, Kanada och Japan offentliggör den statistik som parlamentsledamoten efterfrågar översänds direkt till parlamentsledamoten och Europaparlamentets sekretariat.

Kommissionen är medveten om den vikt valutamarknaderna fäster vid statistik över t.ex. BNP, sysselsättning och produktivitet och är därför bekymrad över det faktum att statistik från euroområdet i de flesta fall publiceras senare än motsvarande statistik i Förenta staterna, Kanada och Japan. Kommissionen har av denna anledning, tillsammans med Europeiska centralbanken, lagt fram ett förslag till handlingsplan som sedermera antagits av rådet (Ekofin). Handlingsplanen skall leda till förbättringar av insamlingen och sammanställningen av data i medlemsstaternas statistikkontor samt även hos Europeiska gemenskapernas statistikkontor (Eurostat). Dessa förbättringar kommer att göra det möjligt att snabbare offentliggöra dessa nyckeltal.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0207/01

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(2 februari 2001)

Ämne: Stimulansåtgärder för en hållbar fiskeverksamhet

Planerar kommissionen att utarbeta och lägga fram ett EU-övergripande program med ekonomiska stimulansåtgärder för att uppmuntra en mer hållbar fiskeverksamhet?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0178/01 och E-0207/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(12 mars 2001)

Stöden inom fiskerisektorn finansieras via Fonden för fiskets utveckling (FFU).

FFU beviljar stöd för att omstrukturera sektorn så att den blir hållbar. För att åstadkomma detta finns det stöd för program som innebär en minskning av fiskeflottan och för kompletterande åtgärder som minimerar de sociala följderna av omstruktureringen. Det finns också stöd för att tillfälligt upphöra med fiskeverksamheten när detta är nödvändigt för att bestånden skall kunna återhämta sig. Slutligen kan ersättning betalas ut till fiskare och fartygsägare för att täcka tekniska justeringar i de fall rådet fattar beslut om restriktioner när det gäller att använda vissa redskap eller metoder i fisket.

Dessa åtgärder kommer att tillämpas åtminstone till och med år 2006.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0205/01

från Catherine Stihler (PSE) till kommissionen

(2 februari 2001)

Ämne: Hållbarhet inom fisket

Med tanke på att utvecklingen av indikatorer hittills skett mycket långsamt och med tanke på att dessa är nödvändiga för att mäta långfristig hållbarhet, vilka indikatorer håller kommissionen på att utveckla för att övervaka (a) läget vad avser fiskeri och marina ekosystem, (b) politik (svar) och (c) fiskeverksamhet (påtryckningar)?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0180/01 och E-0205/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(15 mars 2001)

I rådets förordning (EG) nr 1543/2000 av den 29 juni 2000(1) fastställs en gemenskapsram för insamling och förvaltning av uppgifter av grundläggande betydelse för den gemensamma fiskeripolitiken.

Avsikten med denna förordning är att utveckla ett harmoniserat system för insamling av data med stöd vetenskapen Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen, medlemsstaternas förvaltningar och branschfolk Rådgivande kommittén för fiske och vattenbruk. De uppgifter som samlas in omfattar hela sektorn och är av biologisk och ekonomisk karaktär. Förordningen kompletterar föregående lagstiftning på detta område, som inbegriper bestämmelser om insamling och förvaltning av uppgifter om fiskefartyg, deras verksamhet, deras fångster samt om prisövervakning.

I samma syfte deltar kommissionen och medlemsstaterna i en genomförbarhetsstudie som görs av fiskerikommittén om socioekonomiska indikatorer inom fiskerisektorn vid Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), som kommer att bli klar under 2002. Dessutom har kommissionen för avsikt att genomföra en studie om socioekonomiska indikatorer inom fiskerisektorn för att få största möjliga insikt i de olika uppgifter som hänger samman med socioekonomiska aspekter på fiskerisektorn och utvärdera hur jämförbara dessa uppgifter är inom EU.

Ett arbetsprogram för att fastställa miljöindikatorer som är relevanta vid integreringen av miljöskyddet i den gemensamma fiskepolitiken behandlas i ett kommande meddelande från kommissionen.

(1) EGT L 176, 15.7.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0149/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(23 januari 2001)

Ämne: Upprättande av en fiskezon på tolv sjömil för grekiska fiskare

I den gällande gemenskapslagstiftningen har de grekiska fiskarnas exklusiva fiskezon fastställts till sex sjömil, jämfört med tolv sjömil i övriga EU-länder, i synnerhet medelhavsländerna. De grekiska fiskarna särbehandlas alltså och diskrimineras inom gemenskapens fiskeripolitik, eftersom deras exklusiva fiskerättigheter begränsas till tre sjömil, i stället för nio sjömil i gemenskapens övriga länder.

Enligt den förklaring om detta som bifogats den internationella havsrättskonventionen (bilaga IX, artikel 5.1) har EU exklusiv befogenhet i frågor som rör bevarande och förvaltning av havsfiskeresurser, och följaktligen rätt att införa regler och bestämmelser inom detta område. Kan kommissionen uppge om den planerar att använda denna befogenhet för att sätta

stopp för särbehandlingen av de grekiska fiskarna och fastställa deras exklusiva fiskerättigheter till en fiskezon på tolv sjömil, eller 24 sjömil om det förslag som Europaparlamentet ger i sin resolution A4-0018/1999(1), i vilket man kräver att fiskezonen skall utökas till 24 sjömil, antas?

(1) EGT C 153, 1.6.1999.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 februari 2001)

Enligt artikel 3 i FN:s havsrättskonvention, som kodifierar den sedvanebaserade havsrätten, har varje stat rätt att fastställa gränsen för sitt eget territorialhav. Denna får emellertid inte överskrida 12 sjömil mätt från den baslinje som fastställts i enlighet med konventionen. Denna bestämmelse gäller i oförändrad form även för gemenskapens medlemsstater eftersom dessa inte har överlåtit denna suveräna rättighet till gemenskapen. Gemenskapen har ingen befogenhet i denna fråga och kan följaktligen inte ändra på de territorialvattengränser som fastställts av medlemsstaterna. Gemenskapen kan därför inte heller påverka en medlemsstats beslut att inte utvidga sitt territorialhav.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0571/01

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(20 februari 2001)

Ämne: Kommissionens överlämnande av konfidentiell information

Artikel 197 i EG-fördraget utgör den rättsliga grunden för Europaparlamentets och dess ledamöters kontroll av kommissionen. Den omfattar i förekommande fall kommissionens översändande av konfidentiell information.

Kan kommissionen sända mig kopior av revisionsrapporten från sin finanskontroll om ECHO-Flight och revisionsrapporterna från Ernst & Young om Berlaymont-byggnaden?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(3 april 2001)

Revisionsrapporterna i de två ärenden som parlamentsledamoten frågar om och de åtgärder som vidtagits till följd av dessa har överlämnats till parlamentet i enlighet med artikel 276 (tidigare artikel 206) i EG-fördraget, med hänsyn tagen till sekretessbestämmelserna.

Kommissionen har redan överlämnat rapporten om Echo Flight i samband med beviljandet av ansvarsfrihet för 1998. Den 9 februari 2001 skickade kommissionen Ernst and Youngs konfidentiella revisionsrapporter till Diemut Theato, ordförande för budgetkontrollutskottet, inom ramen för beviljandet av ansvarsfrihet för 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0192/01

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(1 februari 2001)

Ämne: Växlingskontor

Finns det inom EU, eller planerar man att införa, någon lagstiftning som skyddar turister från att bli lurade av växlingskontor som ger felaktig information om växlingskurser och tar för mycket i provision, eller är det medlemsstaternas regeringar som skall besluta om denna typ av konsumentskydd?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(27 mars 2001)

Gemenskapslagstiftningen om euron omfattar regler för växling av sedlar från euroområdet. I lagstiftningen anges att den officiella omräkningskursen måste användas och att de avgifter som tas ut skall anslås separat(1). Denna lagstiftning kommer att bli ogiltig när de nationella valutorna upphör att vara lagligt betalningsmedel senast den 28 februari 2002.

När det gäller växling av sedlar i andra valutor finns det ingen särskild gemenskapslagstiftning. Den allmänna lagstiftningen om vilseledande reklam, det vill säga rådets direktiv 84/450/EEG av den 10 september 1984 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om vilseledande reklam(2), kan däremot tillämpas i vissa fall.

Det är viktigt att konsumenterna uttryckligen informeras om transaktionskostnaderna så att de kan jämföra och välja det växlingskontor som tar ut lägst provision. Vissa medlemsstater har stiftat lagar i detta avseende. Kommissionen anser dock inte att det är nödvändigt att harmonisera denna typ av lagstiftning inom gemenskapen.

Kommissionen framhåller att användning av uttagsautomater ofta är ett billigare alternativ när det gäller att förse sig med sedlar i lokal valuta.

(1) Se svar på skriftlig fråga P-0052/99 från Gianni Tamino EGT C 325, 12.11.1999.

(2) EGT L 250, 19.9.1984.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0348/01

från Giuseppe Di Lello Finuoli (GUE/NGL) till kommissionen

(6 februari 2001)

Ämne: Upphandling av bygg- och anläggningsarbeten i Messina avseende en spårväg som finansieras med europeiska medel

Till följd av min fråga E-1243/00(1) av den 14 april 2000 svarade kommissionen den 6 juni 2000 att den kommer (mldr) att fatta beslut om den eventuella finansieringen av projektet ifråga, underförstått att beslutet ännu inte hade fattats.

Enligt de lokala informationsorganen utfärdade ordföranden i regionstyrelsen för Sicilien, Vincenzo Leanza, i oktober 2000 officiellt garantier för finansieringen.

Kan kommissionen klargöra om det har fattats några beslut och i så fall vilka när det gäller finansieringen av projektet för spårvägen i fråga?

(1) EGT C 72 E, 6.3.2001, s. 30.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(27 mars 2001)

Kommissionen har inte kunnat fatta något formellt beslut om medfinansieringen av projektet i fråga via struktrufonderna, eftersom regionen Sicilien ännu inte har lämnat de begärda uppgifterna om miljökonsekvensbedömningen.