ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0862/98 från Ursula Schleicher (PPE) till rådet (31 mars 1998)

Ämne: Konsekvenserna av förbudet mot tobaksreklam

Skall direktivet förstås så att allt utnyttjande av namn eller märken för tobaksvaror även på andra varor i princip skall anses utgöra kringgående av förbudet mot reklam?

Om svaret är ja, gäller detta även för fall där namnen av tillfällighet är de samma (till exempel ¨St. Moritz¨ som är en kurort och samtidigt ett cigarrettmärke) och i de fall där icke-tobaksvarans namn är äldre än tobaksmärket?

Om svaret är nej, vem beslutar respektive skall bevisa om ett kringgående är avsiktligt?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0856/98, E-0857/98, E-0858/98, E-0859/98, E-0860/98, E-0861/98 och E-0862/98 (13*14 juli 1998)

Som den ärade parlamentsledamoten känner till godkände Europaparlamentet den 13 maj 1998 efter en längre debatt vid sin andra behandling rådets gemensamma ståndpunkt om Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam och sponsring till förmån för tobaksvaror. Rådet antog följaktligen detta direktiv vid sitt möte den 22 juni 1998.

I synnerhet beträffande de frågor som den ärade parlamentsledamoten ställer finns det anledning att påpeka att rådet under sina överläggningar om kommissionens förslag har vinnlagt sig om att komma fram till en text som tar hänsyn till dels den inre marknadens effektiva funktion, dels de krav som syftar till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå.

De motiv som har styrt rådets diskussioner om detta förslag till direktiv har förklarats i detalj i ingressen och i rådets motivering som översändes till Europaparlamentet före den andra behandlingen. Det åligger medlemsstaterna att anta lämpliga bestämmelser som kan säkerställa att direktivet tillämpas på ett sådant sätt att de fastställda målen kan uppnås.

Rådet påminner den ärade parlamentsledamoten om att det åligger kommissionen att se till att de bestämmelser tillämpas som institutionerna antar i enlighet med fördraget och att domstolen är behörig att tolka bestämmelserna och säkerställa att de överensstämmer med fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0775/98 från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen (5 mars 1998)

Ämne: Utestående åtaganden för strukturåtgärder

Kan kommissionen tillhandahålla följande uppgifter från den 31 december 1997?

- Belopp för utestående åtaganden för EUGFJ-utvecklingssektionen, Fonden för fiskets utveckling (FFU), Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF), Europeiska socialfonden (ESF) och Sammanhållningsfonden per medlemsstat och med angivande av om åtagandena ingåtts 1997, 1996, 1995, 1994 eller tidigare.

- Förhållandet mellan utestående åtaganden per medlemsstat och ingångna åtaganden per medlemsstat under perioden 1994-1997.

- En jämförelse av hur åtagandebemyndiganden, betalningsbemyndiganden och utestående åtaganden har utvecklats.

- Utestående åtaganden den 31 december varje år i förhållande till de årliga åtagandebemyndigandena för perioden 1994-1997.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (29 april 1998)

Eftersom de uppgifter som efterfrågas för 1997 är så volymmässigt omfattande, kommer de att sändas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

Man bör notera att situationen när det gäller utestående åtaganden inom strukturfonderna kan anses vara normal. Det rör sig ju om insatser som spänner över flera år där åtagandena avslutas undan för undan.

Som framgår av figur 1 i det dokument som kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat, utvecklas de utestående åtagandena parallellt, även storleksmässigt, med de genomförda åtagandena. Även om de förstnämnda vuxit något mer (+10 %) under perioden 1996*1997 än de sistnämnda (+4 %), så har den årliga ökningstakten för utestående åtaganden under tiden 1994*1997 klart avtagit (se figur 2).

Av figur 3 framgår dessutom att nästan 90 % av de utestående åtagandena den 31 december 1997 tillhörde nuvarande programplaneringsperiod. De åtaganden som ingicks före denna period är till största delen avslutade.

Slutligen kan upplysas om att kommissionen för närvarande arbetar med de samlade uppgifterna för 1994*1997 om genomförandet av åtaganden och betalningar inom strukturfonderna och om utvecklingen av de utestående åtagandena, per fond och per medlemsstat. När arbetet är färdigt kommer resultatet att överlämnas till den budgetansvariga myndigheten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0321/98 från Iñigo Méndez de Vigo (PPE) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Informationskampanjer i Spanien som subventionerats av Europeiska unionen inom ramen för Prince-programmet

Under 1997 har Europeiska kommissionen organiserat en rad kampanjer för att för de europeiska medborgarna förklara betydelsen av och innehållet i regeringskonferensen och Amsterdamfördraget.

Kan kommissionen lämna ut en lista över de spanska ledamöter som deltog i de kampanjer i Spanien som organiserats av kommissionen och subventionerats av unionen inom ramen för Prince-programmet?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (6 april 1998)

Som svar på ledamotens fråga översänder kommissionen en förteckning över de huvudsakliga arrangemangen inom ramen för informationsprogrammet för EU-medborgare (Prince) direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

Kommissionen vill emellertid påpeka att det inte har gått att få fram uppgifter om namn på alla de ledamöter som deltagit i arrangemangen, eftersom ledamöternas deltagande i vissa fall har skötts genom de politiska gruppernas generalsekretariat, i enlighet med samarbetsrutinerna mellan kommissionens representation och parlamentets kontor i Spanien.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1525/98 från Bertel Haarder (ELDR) till rådet (11 maj 1998)

Ämne: Tjänsteföreskrifterna för tjänstemän anställda vid Europeiska gemenskaperna

Kommer rådet, mot bakgrund av den kritiska inställningen till unionen i många medlemsstater och den pågående reformeringen av tjänsteföreskrifterna för EU-anställda, att stödja initiativ för att ändra tjänsteföreskrifterna för EU-anställda så att EU-tjänstemän, oavsett befattning, som är placerade på kommissionens och Europaparlamentets informationskontor i sina egna hemländer anställs lokalt under den period då de är utsända?

Svar (13*14 juli 1998)

Rådet påminner den ärade parlamentsledamoten om att enligt artikel 24 i fördraget om upprättandet av ett gemensamt råd och en gemensam kommission för Europeiska gemenskaperna skall tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen vid de Europeiska gemenskaperna antas av rådet som beslutar med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen och efter samråd med övriga berörda institutioner.

Kommissionen har ännu inte förelagt rådet något förslag som syftar till att i tjänsteföreskrifterna införa särskilda bestämmelser för de tjänstemän som tjänstgör vid kommissionens och Europaparlamentets informationskontor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1245/98 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (28 april 1998)

Ämne: Gratisutdelning till mindre bemedlade av apparater för omräkning av euro

1. Inser rådet att euron, när den införs, kommer att leda till extra kostnader för konsumenterna eftersom de blir tvungna att skaffa sig apparater för omräkning av euro?

2. Är rådet berett att vidta åtgärder så att låginkomsttagare, bland dem äldre och pensionärer, gratis kan få tillgång till sådana apparater?

3. Kan rådet ange några andra former av extra kostnader som konsumenterna kommer att få vidkännas i och med att euron införs?

4. Är rådet berett att sörja för att låginkomsttagare, bland dem äldre och pensionärer, inte heller skall behöva betala dessa extra kostnader?

Svar (6 juli 1998)

1. Rådet har inte för avsikt att se till att fickapparater delas ut till mindre bemedlade, varken med eller utan avgift, när euron införs som gemensam valuta i de deltagande medlemsstaterna.

Det bör i detta sammanhang erinras om att det åligger medlemsstaterna att, med stöd i förekommande fall av gemenskapsbudgeten, driva den informationspolitik som de bedömer som lämpligast för att underlätta införandet av euron.

2. När det gäller extra kostnader som konsumenterna kan få till följd av att euron införs välkomnade rådet vid sitt möte den 2 maj 1998, att uppmärksamheten riktas mot de praktiska aspekterna av att euron införs och ansåg att kommissionens rekommendationer av den 23 april 1998 om bankavgifter för omräkning till euro och om parallella angivelser av priser och andra monetära belopp kan utgöra ett effektivt komplement till de relevanta nationella förberedelserna.

Normerna för god praxis som rekommenderas av kommissionen och som är grundade på principerna att omläggningen från den nationella valutaenheten till euro i princip bör vara avgiftsfri och att man måste avrunda till närmaste cent, ansågs av rådet vara till hjälp för att underlätta övergången till euro, i synnerhet mot bakgrund av de nuvarande farhågorna från konsumenthåll.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0226/98 från Armelle Guinebertière (UPE) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Undantagsbestämmelse i gemenskapen avseende skattebefrielse för motorbränslen som används inom räddningstjänsten

Idag finansieras såväl investeringen i och driftkostnaderna för brandkårerna lokalt. Det handlar om stora belopp, samtidigt som skatterna på motorbränslen blir allt högre, vilket också drabbar räddningstjänsten. Räddningstjänsten är befriad från bilskatt, och det vore lämpligt att även befria den från skatt på motorbränslen.

Den franska regeringen hävdar emellertid att ingen annan medlemsstat i Europeiska unionen befriat brandkåren från skatt på motorbränslen, och anser att en sådan undantagsbestämmelse, som måste godtas enhälligt, inte sammanfaller med målet om harmonisering av skattelagstiftningen inom EU.

Vad anser kommissionen om att eventuellt införa skattebefrielse för motorbränslen som används inom räddningstjänsten?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (15 april 1998)

Beskattning av mineraloljor i gemenskapen regleras genom rådets direktiv 92/81/EEG om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor ((EGT L 316, 31.10.1992. )).

Det direktivet innehåller inga gemenskapsbestämmelser som medger särskilda undantag eller nedsättningar för skatter på fordon i den offentliga sektorn såsom de som nämns av parlamentsledamoten. Det är dock möjligt för en medlemsstat att begära undantag genom det förfarande som anges i artikel 8.4 i nämnda direktiv. Alla sådana ansökningar skall godkännas av kommissionen och alla andra medlemsstater.

Hittills har ingen medlemsstat beviljats undantag genom detta förfarande för en särskild behandling av brandkårsfordon, men Italien har beviljats ett sådant undantag för ambulanser och Grekland för den nationella poliskåren, i enlighet med rådets direktiv 97/425/EG av den 30 juni 1997 om tillåtelse för medlemsstater att i enlighet med det förfarande som föreskrivs i direktiv 92/81/EEG för vissa mineraloljor, när dessa används för särskilda ändamål, tillämpa och fortsätta tillämpa gällande nedsättning av eller befrielse från punktskatt ((EGT L 182, 10.7.1997. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0884/98 från Bill Miller (PSE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Den tid det tar att svara på en skrivelse

Hur lång tid tar det i genomsnitt för kommissionens tjänstemän att svara på en skrivelse från en ledamot av parlamentet?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0882/98, E-0883/98 och E-0884/98 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (14 april 1998)

Kommissionen vinnlägger sig om att besvara alla skrivelser med så kort tidsfrist som möjligt. Längden på denna frist beror till stor del på om svaret eventuellt kräver en översättning, på samordningen av olika tjänster vid redigeringen eller på de berörda ämnenas tekniska karaktär.

För att uppnå ett gott samarbete mellan institutionerna är den normala fristen för svaret på en skrivelse från en parlamentsledamot emellertid fastställd till tre veckor. Om kontoret för kommissionens posthantering vid generalsekretariatet har diariefört en skrivelse från en parlamentsledamot, garanteras en uppföljning genom att en påminnelse skickas till de berörda tjänstegrenarna om inget svar inkommit inom denna tidsfrist. Detta förfarande berörs inte av problemen i samband med millennieskiftet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0481/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Anlitande av experter för att utvärdera anbud och effektivitet inom ramen för strukturfonderna

Kan kommissionen uppge hur många externa experter den anlitade 1997 när det gäller ansökningar om strukturfondsmedel och utvärdering av strukturfondsprogram? Kan den uppge fördelningen enligt nationalitet och kön? Hur många av dessa experter fick formell handledning om EU:s krav avseende strukturfondsprogrammen innan de inledde sitt arbete? Hur mycket kostade detta arbete totalt under 1997? Vilka rekryteringskriterier tillämpade kommissionen i syfte att säkerställa öppenhet, insyn och icke-diskriminering?

Svar avgivet av Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (27 april 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0574/98 från Edouard des Places (I-EDN) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Lag om riktlinjer för jordbruket

I Frankrike har ett lagförslag med riktlinjer för jordbruket presenterats för jordbrukets intresseorganisationer av jordbruksdepartementet. Under första huvudrubriken föreskrivs det att avtal för markutnyttjande skall införas (contrats territoriaux d'exploitation, CTE).

Dessa avtal, som skall röra all verksamhet vid utnyttjandet, skall tecknas med behörig myndighet och innehåller ett handlingsprogram som omfattar produktionens målsättning vad beträffar varor och tjänster, fysisk planering samt miljöskydd och skall ingå i de nationella och regionala riktlinjerna.

I motiveringen till artikel 3 som rör inrättandet av en finansieringsfond för CTE anges tydligt att denna fond i ett första stadium skall finansieras genom nationella medel och därefter genom stöd från den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken.

Anser kommissionen att det med tanke på budgetmässig följdriktighet skulle vara möjligt att överföra finansdelen vid reformeringen av en gemensam organisation av marknaden till andra typer av jordbruksproduktion som antingen tillhör eller inte tillhör en annan gemensam organisation av marknaden?

Kommer inte själva principen för dessa CTE att leda till att den gemensamma jordbrukspolitiken till viss del åter blir nationell och att jordbrukspolitikens uppbyggnad som ligger till grund för alla typer av gemensam organisation av marknaden kommer att förstöras?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (2 april 1998)

Parlamentsledamoten hänvisas till det svar som kommissionen gav på den skriftliga frågan P-514/98 ((Se s. 77. )).

Kommissionen vill dessutom erinra om att anstränger sig för att se till att politiken avseende statligt stöd inom jordbrukssektorn och målen för den gemensamma jordbrukspolitiken är samstämmiga, och söker särskilt undvika att det nationella stödet stör mekanismerna inom de gemensamma organisationerna av marknaden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0474/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Avtal om regionalt stöd inom ramen för framtida strukturfondsprogram

Vad anser kommissionen om förslaget om att man i samband med framtida strukturfondsprogram efter 1999 skall ingå avtal om regionalt stöd mellan kommissionen, medlemsstaterna och de stödberättigade områdena såsom likvärdiga parter? Instämmer kommissionen i att sådana avtal som ingås före förhandlingarna om de samlade programplaneringsdokumenten skulle säkerställa att organisationer och enskilda personer i regionerna deltar i högre grad, göra det möjligt att uppnå ökad samstämmighet mellan de befintliga programmen för regional ekonomisk utveckling och således säkerställa att medlen används så effektivt som möjligt?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (6 april 1998)

Kommissionen anser att ¨avtalen om regionalt stöd¨ innebär en risk för fördubbling av det utvidgade samrådsförfarande som redan föreslagits av kommissionen för perioden efter år 1999. Detta samrådsförfarande medför att den nuvarande definitionen av partnerskap utvidgas till att inbegripa

- regionala och lokala myndigheter och miljömyndigheter samt alla andra som berörs av programmet, inklusive dem som ansvarar för jämställdhet,

- en bekräftelse av tillämpningen av denna princip i programplaneringsprocessens alla skeden,

- en utvärdering av kommissionen av alla föreslagna utvecklingsplaner med hänsyn till parternas ståndpunkter och till de åtgärder som föreslås för att länka samman dem med gemenskapens stödramverk/det samlade programplaneringsdokumentet, samt

- en tydligare definition av de roller och ansvarsområden som parterna har när det gäller övervakning och utvärdering.

Enligt dessa förslag skulle alla parter delta under hela programplaneringsprocessen, ända fram till och med förhandlingar om faktiska programplaneringsdokument och om vad som krävs för att övergången från den innevarande programplaneringsperioden till den nya skall bli smidig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0542/98 från James Nicholson (I-EDN) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Det statliga inkomstbaserade pensionssystemet

Förenade kungarikets regering har nyligen genomfört en lagändring när det gäller det statliga inkomstbaserade pensionssystemet (SERPS) som innebär att kvinnor, som från och med 6 april år 2000 eller därefter har rätt till änkepension, endast kommer att erhålla hälften av makens SERPS.

Anser kommissionen att denna lagändring strider mot artikel 119 i fördraget (principen om lika möjligheter och lika behandling av kvinnor och män i frågor som rör anställning och yrke)?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (3 april 1998)

Angående det problem parlamentsledamoten tar upp önskar kommissionen precisera att beträffande social trygghet står det medlemsstaterna fritt att upprätta sin egen politik när det gäller hur de sociala trygghetssystemen organiseras och fungerar, förutsatt att gemenskapsrätten följs avseende likabehandling av kvinnor och män (artikel 119 i EG-fördraget, direktiven 79/7/EEG ((EGT L 6, 10.1.1979. )) och 86/378/EEG ((EGT L 225, 12.8.1986. )), ändrade genom direktiv 96/97/EG ((EGT L 46, 27.2.1997. ))) och avseende social trygghet för migrerande arbetstagare (artikel 51 i EG-fördraget samt förordningarna (EEG) nr 1408/71 och nr 574/72 som de tillämpas enligt förordning (EG) nr 118/97 ((EGT L 28, 30.1.1997. ))).

Följaktligen kan medlemsstaterna, som i det aktuella fallet, anta regler där andra bidragsnivåer fastställs, förutsatt att gemenskapsrätten följs.

Det framgår att den nya förordning som skall tillämpas i Förenade kungariket från och med den 6 april år 2000 för beviljande av ersättning till efterlevande inte står i strid med befintlig gemenskapsrätt, särskilt direktiv 79/7/EEG (likabehandling i fråga om social trygghet), i synnerhet som det direktivets tillämpningsområde inte omfattar ersättning till efterlevande.

Artikel 119 i EG-fördraget gäller inte för lagstadgade system. I artikeln behandlas endast lika lön till manliga och kvinnliga anställda och den omfattar endast sociala trygghetssystem i yrkeslivet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0332/98 från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Direktiv 90/313/EEG om rätt att ta del av miljöinformation

I svar E-3586/97 ((EGT C 174, 8.6.1998, s. 79. )) av den 6 januari 1998 konstateras det att medlemsstaterna i enlighet med artikel 6 i direktiv 90/313/EEG ((EGT L 158, 23.6.1990, s. 56. )) om rätt att ta del av miljöinformation skall säkerställa att organ med offentligt ansvar för miljön, vilka är underställda offentlig kontroll, tillhandahåller miljöinformation under samma villkor som offentliga myndigheter.

Privata organisationer och företag som åtar sig offentliga naturskyddsuppdrag - till exempel hotade och sjuka djur - omfattas inte nödvändigtvis av det villkor om offentlig kontroll som ingår i artikel 6. Anser kommissionen att detta är förenligt med målet med direktiv 90/313/EEG? Dessutom anmodas kommissionen att uppge om det överhuvudtaget bör råda tvivel om huruvida privata organisationer och företag med offentligt ansvar omfattas av direktivet.

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (26 mars 1998)

Rätten att ta del av information som finns hos offentliga myndigheter, samt spridningen av sådan information, garanteras genom rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation ((EGT L 158, 23.6.1990. )). I direktivet fastställs vilka grundläggande förutsättningar och villkor som skall vara uppfyllda för att sådan information skall lämnas ut. I artikel 3 i direktivet föreskrivs således att medlemsstaterna skall säkerställa att offentliga myndigheter åläggs att lämna ut uppgifter om miljön till varje fysisk eller juridisk person på dennes begäran och utan att kräva att skälen för begäran anges. Enligt artikel 6 i direktivet gäller denna skyldighet även sådana organ som har offentligt ansvar för miljön och som kontrolleras av offentliga myndigheter.

Enligt bestämmelserna i direktiv 90/313/EEG är det alltså endast offentliga myndigheter och sådana organ som har offentligt ansvar för miljön och som kontrolleras av offentliga myndigheter som är skyldiga att lämna ut uppgifter om miljön till allmänheten. Parlamentsledamoten anger i sin fråga att de organisationer och organ som hon åsyftar inte uppfyller ett av villkoren i artikel 6 i direktivet. Man kan därför dra slutsatsen att dessa organisationer och organ inte omfattas av direktivet.

Vad beträffar den senare delen av frågan behöver kommissionen ytterligare uppgifter för att förstå vad parlamentsledamoten egentligen är ute efter och för att kunna ge ett meningsfullt svar.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 323 , 21/10/1998 s. 0109



SKRIFTLIG FRÅGA E-1042/98 från Jens-Peter Bonde (I-EDN) till kommissionen (6 april 1998) Ämne: Särbehandling av nationella minoriteter i samband med val Står bestämmelser om särbehandling av nationella minoriteter i en medlemsstat i samband med parlamentsval, lokala val, val till Europaparlamentet osv. i strid med Amsterdamfördraget? Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (5 juni 1998) Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0914/98 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Tonfisk- och bonitkonserver i avtalen med tredje länder

Kan kommissionen informera om vad man har åtagit sig angående tonfisk- och bonitkonserver i EU:s avtal med tredje länder, med enskilda uppgifter om mängderna per ursprungsland?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0907/98, E-0908/98, E-0909/98, E-0910/98, E-0911/98, E-0912/98, E-0913/98, E-0914/98 och E-0915/98 ingivna av Emma Bonino för kommissionen (30 april 1998)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.