SKRIFTLIG FRÅGA E-2182/01

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(23 juli 2001)

Ämne: Delegationspersonal

Har kommissionen några siffror som bekräftar att det råder en markant obalans i tilldelningen av personal till delegationerna i tredje länder?

Kan kommissionen tillhandahålla en detaljerad framställning av situationen i AVS-staterna jämfört med, till exempel, Sydostasien eller Balkan?

Har det nyligen förekommit nedskärningar av personalen i AVS-delegationerna? Om så är fallet, hur kan detta motiveras när genomförandet av Cotonouavtalet befinner sig i ett så kritiskt skede?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 november 2001)

I kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om utveckling av tjänsten för yttre representation av den 3 juli 2001(1) har kommissionen försökt förena behovet av att gemenskapens intressen är företrädda i hela världen med den åtstramade finansiella situation som gäller för förvaltningen av tjänsten för yttre representation. Det har varit nödvändigt att fatta svåra beslut om att stänga kontor och effektivisera delegationer i olika regioner i världen för att finna såväl finansiella som personella resurser att anpassa tjänsten till en omgivning stadd i förändring och till kommissionens roll inom den.

Skillnaderna i fördelning av personal mellan delegationerna är ett resultat av att kommissionens yttre representationer inte inrättades vid samma tidpunkt och inte alla fullgjorde samma funktioner eller utförde sitt arbete i samma miljö. Ursprungligen hade de flesta delegationerna som huvudsaklig uppgift att delta i internationella handelsförhandlingar i Genève och i vissa industriländer eller att genomföra biståndsprogram i stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet. En relativt god finansiell situation och svårigheten att finna lokal personal med universitetsutbildning i AVS-länderna ledde till att ett större antal tjänstemän utstationerades i dessa länder än på andra platser. Detta präglar fortfarande många delegationer i AVS-länder eftersom vissa av dessa svårigheter fortfarande består. Ansträngningar för att komma till rätta med denna situation har gjorts sedan 1996. För att lösa dessa obalanser omplaceras tjänstemännen när detta bedöms möjligt och nödvändigt genom att utstationerade tjänstemän ersätts antingen av värdlandets medborgare eller av européer som anställs lokalt på kontraktsbasis. I samtliga fall läggs vikt vid att tillräckligt många tjänstemän finns kvar på plats för att utföra uppgifter som inbegriper sådan offentlig myndighetsutövning som inte kan skötas av lokal personal. I början av 1996, innan omplaceringar inleddes, hade kommissionen i sina delegationer i AVS-länderna 241 tjänstemän i lönegrad A och 24 lokalanställda med universitetsutbildning. I dag är motsvarande siffror 211 respektive 91.

De delegationer som har öppnats på senare tid, liksom äldre delegationer i utvecklingsländer där det är lättare att finna lokala förmågor, har en mycket annorlunda profil. Delegering, som innebär att delegationerna övertar ansvar för den biståndsförvaltning som tidigare låg hos huvudkontoret, och decentralisering, som innebär att detta ansvar överförs till mottagarregeringarna, har blivit huvudinslaget i reformen av förvaltningen av det externa biståndet och en viktig avgörande faktor när det gäller förhållandet mellan antalet utstationerade tjänstemän och antalet lokalanställda. På Balkan och i Östeuropa, förutom delegationerna i kandidatländerna, hade kommissionen i början av 1996 25 tjänstemän i lönegrad A och 27 universitetsutbildade lokalanställda. Idag är samma siffror 40 respektive 111. Motsvarande siffror för Asien är 27 respektive 30 i början av 1996 och 34 respektive 487 idag.

På grund av de knappa resurser som står till förfogande i den administrativa delen av budgeten och i syfte att genomföra denna politik har de finansiella bestämmelserna ändrats beträffande vissa områden. I Phare- och Tacis-länderna, inklusive Balkan, avlönas exempelvis teknisk och annan personal som inte omfattas av tjänsteföreskrifterna inom ramen för den operativa delen av budgeten. Detta ger större flexibilitet och gör det lättare att rekrytera mer personal allt eftersom programmen utvidgas och att dra ner personalstyrkan när verksamheterna avslutas. Denna personal utgör en betydande del av de lokalanställda i de nämnda områdena.

Resultatet är att delegationer inom andra områden ibland förefaller vara missgynnade när de jämförs med de större delegationerna exempelvis på Balkan. Kommissionen är dock för närvarande i färd med att aktivt genomföra delegering till delegationer utanför Europa. Denna politik kommer att tillämpas främst i Afrika och Asien men också i Latinamerika och Stillahavsområdet. År 2004 kommer samtliga delegationer som genomför ett betydande biståndsprogram att ha förstärkts på detta sätt.

I meddelandet av den 3 juli 2001 förutses ytterligare omplacering av personal från vissa AVS-delegationer, även om den är av begränsad omfattning. De elva poster som frigörs kommer delvis att användas för att förstärka regionala delegationer i samma område och de återstående posterna kommer att användas för att öppna nya delegationer i områden där kommissionen fortfarande är politiskt underrepresenterad, varvid hänsyn tas till hur viktig handelskomponenten är och till genomförandet av det externa biståndet, inklusive Europeiska utvecklingsfonden (EUF). Liksom tidigare kommer vid behov de poster som skall omplaceras att kompenseras genom tilldelning av poster för rekrytering av universitetsutbildade lokalanställda eller lokalanställd teknisk stödpersonal.

När det gäller genomförande av Cotonou-avtalet har, i de länder där kommissionen har funnit det nödvändigt att stänga eller effektivisera sina delegationer, vissa av de berörda regionala delegationerna tilldelats extra personalresurser i syfte att förbättra deras förmåga att täcka program och verksamheter i de länder som de ansvarar för. Dessa delegationer kommer därutöver under delegeringsprocessen att förses med extra resurser som kommer att förbättra deras kapacitet för programgenomförande.

(1) KOM(2001) 381 slutlig.