ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2284/01

från David Martin (PSE) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Gås- och anklever tvångsmatning av ankor

Vid Europarådet finns en ständig kommitté för den europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur. I sina rekommendationer från 1999 om tamgäss och ankor fastslog denna kommitté att gås- och anklever inte bör framställas förrän det framkommit nya vetenskapliga belägg för att det finns alternativa metoder som höjer djurens välbefinnande. I rekommendationerna fastställdes dock ett undantag från denna regel: framställningen av gås- och anklever kunde fullföljas på de platser där den redan var igång.

Känner kommissionen till om gås- och anklever numera framställs på några platser där denna framställning inte pågick då Europarådet lade fram sina rekommendationer 1999?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2284/01, E- 2285/01 och E-2286/01ingivet av David Byrne för kommissionen

(18 september 2001)

De rekommendationer som antas av Ständiga kommittén för Europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur riktar sig till konventionsparterna.

Definitionen av allmän praxis som begränsar produktionen av gåsleverpastej till vissa områden i Europa har fastställts av konventionens parter. De är ansvariga för att kraven i rekommendationerna, bl.a. de som parlamentsledamoten tagit upp, efterlevs.

Samtliga medlemsstater har genomfört direktiv 98/58/EG om skydd av animalieproduktionens djur(1) i den nationella lagstiftningen. Det bör dock nämnas att varken direktiv 98/58/EG eller de ovannämnda rekommendationerna innehåller något förbud mot tvångsmatning.

(1) EGT L 221, 8.8.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2762/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: EU-bidrag som konkurrensmedel

Den svenska regeringen fattade 1999 ett beslut om stödpaket till Bengtsfors. Ett statligt sysselsättningsstöd på 60 miljoner kronor utlovades och fick biltillverkaren TWR att besluta att förlägga sin produktion av sitt kommande specialfordon till Lears gamla fabrik. Den nya fabriken beräknades ge 500 jobb år 2003. 50 miljoner i arbetsmarknadsstöd utlovades likaså.

Just vad gällde sysselsättningsstödet på 60 miljoner kronor blev det dock en debatt om huruvida den svenska regeringen kunde fatta ett sådant beslut och om det inte krävde kommissionens godkännande. Just vad gäller statligt stöd till fordonsindustrin måste kommissionen godkänna bidrag som överstiger fem miljoner euro, ungefär motsvarande 45 miljoner svenska kronor.

I en tidigare fråga år 2000 angående ovan nämnda fall så följde kommissionen vad som hände med det statliga stödet till Bengtsfors. Men ovan nämnda sysselsättningsstöd verkade då inte bli det stora belopp som man först trodde. Hur det har utvecklats efter det känner vi inte till.

Har det svenska statliga sysselsättningsstödet på 60 miljoner kronor till Bengtsfors i samband med företaget Lears flytt godkänts av kommissionen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(26 november 2001)

De svenska regionala myndigheterna beslutade i mars 2001 att bevilja företaget Nisch Produkter AB i Bengtsfors ett sysselsättningsbidrag på 18,6 miljoner svenska kronor (cirka 1,9 miljoner euro). Baserat på den information kommissionen har tillgång till, uppfattar den att företaget är verksamt inom bilindustrin. Enligt gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till bilindustrin(1), behöver inte stöd som beviljas enligt en godkänd stödordning och som inte överstiger 5 miljoner euro för ett enskilt projekt förhandsanmälas till kommissionen.

Stödet till Nischprodukter AB beviljas med stöd av en ordning för sysselsättningsbidrag som godkändes av kommissionen 1997(2), och stödbeloppet understiger tröskelvärdet. Följaktligen behövde inte stödet särskilt anmälas till kommissionen och kan anses godkänt.

(1) EGT C 279, 15.9.1997.

(2) Statligt stöd nr E 23/95. EGT C 16, 21.1.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2903/01

från Gunilla Carlsson (PPE-DE) till kommissionen

(22 oktober 2001)

Ämne: Belgiska statens stöd till Sabena

För de europeiska flygbolagen har terrorattackerna i USA resulterat i ekonomiska svårigheter. Rådet har diskuterat åtgärder för att komma till rätta med de försäkringsproblem som uppstått, men utesluter direkt statligt ekonomiskt stöd till krisdrabbade företag. Kommissionen har länge målmedvetet arbetat för att undanröja sådana konkurrensvidriga subventioner.

Det är mot den bakgrunden anmärkningsvärt att nuvarande ordförandelandet Belgien går in med pengar och garantier till det av den belgiska staten majoritetsägda flygbolaget Sabena. Bolagets ekonomiska problem är inte på något sätt nya och kan inte skyllas på den uppkomna krisen för branschen som helhet. Den belgiska regeringens åtgärd tillgodoser uteslutande snävt nationella intressen och kommer att sätta konkurrensen ur spel, vilket ytterligare försämrar andra europeiska flygbolags möjligheter att överleva.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta i syfte att hindra den belgiska staten från att utbetala ekonomiskt stöd till Sabena?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av de Palacio

(3 december 2001)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-2878/01 från Atkins(1).

(1) Se s. 184.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2998/01

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(29 oktober 2001)

Ämne: Åtgärder med avseende på lufttransporter

AEA (de europeiska flygbolagens förbund) har i ett uttalande riktat till kommissionsledamot de Palacio med ansvar för transportfrågor understrukit att de åtgärder som Europeiska kommissionen vidtog och offentliggjorde den 10 oktober 2001 inte är tillräckliga för att övervinna den kris som uppstått inom flygtransporterna efter attentaten den 11 september 2001.

Kan kommissionen, mot bakgrund av det faktum att många europeiska flygbolag befann sig i kris redan före attentaten, tala om för oss om den låtit utarbeta några studier som på ett objektivt sätt skulle redogöra för de ekonomiska konsekvenserna av terroristattentaten i september?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(7 december 2001)

Det är ett känt faktum att vissa flygbolag hade vissa finansiella svårigheter redan före den 11 september 2001, och att konjunkturen då redan var på väg ned i lufttransportsektorn. Händelserna den 11 september 2001 måste därför anses ha påskyndat och förvärrat en kris som redan kunde skönjas.

Vid sin första bedömning av händelserna den 11 september 2001 uttryckte kommissionen sitt stöd för kompensationsstödet för stängningen av luftrummet, ytterligare säkerhetsåtgärder och täckning av risker förknippade med terrorism.

I sitt meddelande av den 10 oktober 2001(1) konstaterade kommissionen att bestämmelserna i artikel 87.2 b (tidigare artikel 92) i EG-fördraget skulle kunna tillämpas på åtgärder för att kompensera de förluster flygbolagen orsakats till följd av att luftrummet stängts under fyra dagar, under förutsättning att följande villkor uppfylldes:

- Ersättningen måste utbetalas utan åtskillnad till alla flygbolag i samma medlemsstat.

- Ersättningen fick bara gälla de kostnader som kan hänföras till de fyra dagarna den 1114 september 2001.

- Ersättningen måste beräknas exakt och objektivt.

Kommissionen vill inte ändra den politik som förts på området statligt stöd för att inte försena den omstrukturering som måste ske inom lufttransportsektorn.

Kommissionen följer på nära håll utvecklingen inom lufttransportsektorn på grundval av den information som medlemsstaterna och de viktigaste aktörerna inom sektorn lämnat.

(1) KOM(2001) 574 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3026/01

från Ulla Sandbæk (EDD) till kommissionen

(30 oktober 2001)

Ämne: Åsidosättande av EU: s habitatdirektiv

Avser kommissionen att undersöka om den danska staten åsidosätter bestämmelserna i artikel 6 i EU:s habitatdirektiv då den med tillstånd från det danska miljö- och energiministeriet planerar att uppföra ett upplevelsecentrum på 3 000 m2 mitt i hjärtat av Klinteskogen, ett av Danmarks viktigaste naturskyddsområden (nr 150)? Anser kommissionen att Storstrøms Amt agerar korrekt då den beviljar medel till detta med hänvisning till EU:s mål 2-program? I vilken grad är en miljökonsekvensbeskrivning nödvändig i samband med etableringen av detta upplevelsecentrum?

För ytterligare dokumentation i ärendet hänvisas till Per Villum Petersens brev till kommissionen av den 20 augusti 2001 och de handlingar som medföljer som bilagor till detta.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

Som svar på det klagomål som parlamentsledamoten hänvisar till håller kommissionen på att genomföra en undersökning för att utvärdera om gemenskapens relevanta miljölagstiftning har följts. Denna undersökning gäller de klagomål som den klagande gjort avseende överträdelserna av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) och rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(2), ändrat genom direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(3).

Kommissionens undersökning är inte färdig ännu och därför har inget beslut fattats om att inleda överträdelseförfarande i detta fall. Det är därför för tidigt för kommissionen att inta någon ståndpunkt i fråga om de specifika frågor som parlamentsledamoten har ställt avseende överträdelser av gemenskapslagen i detta fall. Den klagande har redan informerats av kommissionen om hur den hanterar fallet och han kommer att få kontinuerlig information om de åtgärder som kommissionen vidtar.

I enlighet med rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(4), är valet om vilka enskilda projekt i varje regionalprogram som skall samfinansieras helt och hållet medlemsstaternas ansvar i enlighet med bestämmelserna för decentralisering. Emellertid måste alla regionalprogram genomgå en förhandsundersökning som i synnerhet inbegriper den inverkan som de beräknas få på miljön innan kommissionen kan godkänna dem.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) EGT L 175, 5.7.1985.

(3) EGT L 73, 14.3.1997.

(4) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3037/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(30 oktober 2001)

Ämne: Handbagage på flyget

Som reaktion på det fruktansvärda som hände i USA den 11 september förstärktes kontrollen avsevärt även på flygplatserna i Europa. Också handbagaget kontrolleras numera ytterst noggrant.

Tycker inte kommissionen att det därför av säkerhetsskäl vore rimligt att införa ett generellt förbud mot att medföra handbagage på flyget? I framtiden blir man då tvungen att omedelbart vid incheckningen lämna in allt bagage, inklusive handbagage.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(19 december 2001)

Den åtgärd som frågeställaren föreslår har tagits upp med experter på flygsäkerhetsområdet, men har visat sig vara mycket kontroversiell. Den skulle visserligen underlätta kontrollen av passagerarna, men skulle samtidigt vara diskriminerande för personer som önskar (eller är tvungna att) behålla något föremål hos sig under resan.

Säkerhetsvinsterna har inte ansetts tillräckliga för att denna åtgärd skulle ha tagits med i det förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om införande av gemensamma säkerhetsregler för civil luftfart(1) som kommissionen lade fram inför Europaparlamentet och rådet den 22 oktober 2001, och som Europaparlamentet för närvarande håller på att granska.

(1) KOM(2001) 575 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2952/01

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(25 oktober 2001)

Ämne: Konkurrensen mellan flygbolagen och frågan om statligt stöd

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att se till att det i och för sig förståeliga beslut som regeringarna inom EU fattade om att erbjuda ekonomiskt stöd till de olika ländernas flygbolag mot bakgrund av det ohyggliga som hände den 11 september, inte tar sig formen av olagligt stöd som avser att gynna flygbolaget i någon enskild medlemsstat på bekostnad av något annat flygbolag eller att beslutet lägger hinder i vägen för den strukturomvandling av vissa flygbolag som var nödvändig långt innan terrordåden förövades?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 december 2001)

Den 10 oktober 2001 antog kommissionen ett meddelande till rådet och parlamentet(1), som beskriver kommissionens ståndpunkt beträffande de ekonomiska konsekvenserna av terroristattackerna i USA och den svåra situationen för luftfartsföretagen.

Beträffande statligt stöd förklaras i meddelandet bland annat på vilken rättslig grund och i vilken utsträckning kommissionen kan tänka sig att medlemsstaterna kan ge flygföretag finansiell kompensation, på ett icke-diskriminerande sätt, för deras förluster på grund av terroristattackerna och stängningen av det amerikanska luftrummet.

Sådana åtgärder kommer under alla omständigheter att undersökas av kommissionen i enlighet med de vanliga bestämmelserna och förfarandena för statligt stöd inom transportsektorn.

Det bör också påpekas att det är skillnad mellan stöd som beviljas företag i finansiella svårigheter och kompensation för skador som direkt orsakats av händelserna den 11 september 2001.

(1) KOM(2001) 574 slutlig: Konsekvenserna för trafikflyget av attentaten i USA.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2729/01

från Albert Maat (PPE-DE), Reimer Böge (PPE-DE)och Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(5 oktober 2001)

Ämne: Export av sperma till tredje länder

Avelsföreningar har informerat oss om problemen med export av sperma till vissa tredje länder (till exempel Japan och Ungern) och även Österrike. Dessa länder vägrar att importera sperma från länder där det förekommit fall av BSE. Internationella byrån för smittsamma husdjursjukdomar (OIE) anger i sina dokument att BSE inte kan överföras med sperma (detta gäller även för mjölk och skinn). Det finns därför inga orsaker till att vägra importera sperma. De länder som vägrar att importera sperma är alla medlemmar i OIE.

Känner kommissionen till denna situation och vad avser den att göra för att lösa problemet? Strider dessa länders vägran mot WTO-bestämmelserna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(26 november 2001)

Kommissionen känner till de restriktioner som vissa tredje länder har infört för export av sperma från länder där det förekommit fall av bovin spongiform encefalopati (BSE). Kommissionen anser att sådana restriktioner inte vilar på vetenskaplig grund och att de klart strider mot internationella standarder, t.ex. OIE:s internationella smittskyddskod. Följaktligen anser inte kommissionen att dessa restriktioner följer WTO-bestämmelserna och avtalet om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder (SPS-avtalet).

Kommissionen har ofta tagit upp problemet ovan vid bilaterala och multilaterala möten (t.ex. i SPS-kommittén) med de berörda tredje länderna och har betonat att importrestriktioner måste vara vetenskapligt grundade och stämma överens med internationella standarder. Kommissionen kommer att fortsätta att ta upp denna fråga vid möten med dessa länder i framtiden.

När det gäller de restriktioner som Österrike har infört för sperma från Tyskland och Frankrike, överväger kommissionen möjligheten att inleda ett överträdelseförfarande mot Österrike på grundval av artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2550/01

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(19 september 2001)

Ämne: Diskriminering av utländska fångar i fängelser inom gemenskapen

Flera domstolar inom gemenskapen har kritiserat hur statsmakter, inbegripet rättsväsenden, obestraffat diskriminerar utländska fångar, både från EU-medlemsstater och stater utanför EU, i fråga om permissioner.

Domarna finner det orättvist att de icke-inhemska fångarna systematiskt nekas permission på grund av att de saknar rötter i det land de avtjänar sitt straff och att risken för att de flyr därmed bedöms som större. Då fångarna inte beviljas någon permission kan de inte mäta sitt uppförande i frihet, och det existerar därmed ingen möjlighet för dem att på dagtid arbeta eller studera utanför fängelsets murar.

Anser kommissionen att det är lämpligt att lägga fram en gemenskapsbestämmelse som garanterar de icke-inhemska fångarna rätt till permission på samma villkor som de inhemska fångarna, för att få ett slut på diskrimineringen av icke-inhemska fångar, både från EU-medlemsstater och stater utanför EU, rörande rätt till permission?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(30 oktober 2001)

Kommissionen vill understryka att vi är mycket intresserade av de frågor som parlamentsledamoten ställer, som berör principerna om likhet inför lagen och förbud mot diskriminering i stadgan om de grundläggande rättigheterna.

Kommissionen noterar att bestämmelserna om permissioner för intagna hör till strafflagstiftningen och att det därför i princip är medlemsstaterna som är behöriga i frågan. Enligt fast rättspraxis innehåller gemenskapsrätten dock vissa inskränkningar av denna behörighet.(1) En medlemsstat får inte tillämpa diskriminering på grund av nationalitet mot personer som enligt gemenskapsrätten garanteras frihet att bege sig till eller vistas i den staten, särskilt som mottagare av tjänster, eller göra inskränkningar i de grundläggande friheter som garanteras genom gemenskapsrätten, om inte diskrimineringen är berättigad av hänsyn till objektiva omständigheter eller skyldigheter som medlemsstaten har i fråga om allmän ordning och inre säkerhet.

Kommissionen tänker ta upp frågan om permissioner för intagna, oavsett nationalitet, med medlemsstaterna.

I nuläget anser inte kommissionen att det finns skäl att föreslå gemenskapslagstiftning som garanterar utländska intagna permissioner på samma villkor som inhemska.

(1) EG-domstolens dom av den 2 februari 1989 i mål 186/87, Rec. 1989, s. 195 (svensk specialutgåva, volym X, s. 1); EG-domstolens dom av den 10 februari 2000 i mål C-340/97, REG 2000, s. I-957.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2497/01

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(13 september 2001)

Ämne: NOP och SMF

Den italienska näringsministern meddelade nyligen att han kommer att vidta en särskild åtgärd inom ramen för det nationella operativa programmet för företag, för att säkerställa att små och medelstora företag får lämpligt stöd.

Detta initiativ är i och för sig intressant, men kommer endast att gynna de företag som omfattas av lag 448, vilken som bekant avser medelstora företag, det vill säga företag som redan får lämpligt stöd i form av rådgivning.

Anser kommissionen att denna åtgärd strider mot EU:s mål (som bekräftas genom NOP) om att främja företagsamheten, i synnerhet när det gäller mikroföretag, i det att den ger dem möjlighet att lansera nya företagsidéer, som inte redan har sådana möjligheter?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(6 november 2001)

Det nationella operativa programmet (NOP) Sviluppo imprenditoriale locale inom gemenskapsstödsramen för italienska mål 1-regioner under programperioden 20002006 avser bland annat följande stöd: finansieringen av det allmänna stödssystemet för produktiva investeringar som fastställs genom den italienska lagen 488/92; finansieringen av integrerade stödpaket som godkänner investeringar i materiella tillgångar, forskning och utveckling, innovation, inköp av fysiska tjänster, beviljade kreditgarantier liksom personalens kvalifikationer. Det totala gemenskapsbidraget som allokeras till detta NOP uppgår till 1 978,9 miljoner euro.

Medfinansieringen av assistansåtgärder som har till syfte att stödja ett visst antal små och medelstora företag till att bättre definiera och genomföra investeringsprojekt med nyskapande karaktär har fastställts inom ramen för åtgärderna i ovannämnda NOP. Desssa åtgärder berör endast små och medelstora företag eftersom dessa, till skillnad från stora företag, inte förfogar över tillräckliga resurser för att förbereda och genomföra denna typ av investeringar.

Det skall även understrykas att statistiken över de fyra första anbuden som lämnats inom ramen för den ovannämnda lagen visar att de små företagen har berörts av 60 % av de beviljade stöden.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2787/01

från Pietro-Paolo Mennea (PPE-DE) till kommissionen

(1 oktober 2001)

Ämne: Föroreningar i området kring Castel del Monte

Det har i pressen framkommit att det i Andria i regionen Apulien finns ett område i närheten av Castel del Monte, närmare bestämt vid Finizio-skogen, där det sedan länge har pågått en kraftig och oroväckande miljöförstöring som är mycket skadlig för ekosystemet och för landskapsbilden.

Situationen bekymrar särskilt de lokala myndigheterna och invånarna som är de som i första hand utnyttjar området.

Anser kommissionen att denna situation utgör en fara för platsen och att den förstör landskapet i ett område som är lika betydelsefullt ur ett miljöperspektiv som ur ett historiskt perspektiv, med tanke på närheten till Castel del Monte?

Kan kommissionen också ange om den mot bakgrund av denna situation, som tyvärr förekommer även på många andra ställen, förutser inrättandet av ett permanent centrum för att exakt fastställa vari dessa miljöföroreningar består?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(24 oktober 2001)

Kommissionens maktbefogenheter är begränsade till dem som följer av EG-fördraget. Den skall särskilt se till att gemenskapslagen tillämpas på rätt sätt i samtliga medlemsstater. I artikel 211 (f.d. artikel 155) i EG-fördaget fastställs följande: För att säkerställa den gemensamma marknadens funktion och utveckling skall kommissionen övervaka tillämpningen av bestämmelserna i detta fördrag och av bestämmelser som antagits av institutionerna med stöd av fördraget. Enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget gäller följande: Om kommissionen anser att en medlemsstat har underlåtit att uppfylla en skyldighet enligt detta fördrag, skall kommissionen avge ett motiverat yttrande i ärendet efter att ha givit den berörda staten tillfälle att inkomma med sina synpunkter. Om den berörda staten inte rättar sig efter yttrandet inom den tid som angivits av kommissionen, får denna föra ärendet vidare till domstolen. Kommissionen har befogenhet att besluta huruvida ett sådant förfarande skall inleda(1).

Kommissionen kan inte, med utgångspunkt i parlamentsledamotens uppgifter och i avsaknad av uppgifter om den miljöpåverkan eller den miljöförstöring som sker, avgöra om det är frågan om en överträdelse av gemenskapslagstiftningen.

Kommissionen kan inte känna till alla situationer som eventuellt kan ses som felaktig tillämpning av gemenskapens miljölagstiftning i medlemsstaterna. Normalt sett får kommissionen kunskap om sådana situationer genom klagomål, skriftliga frågor från Europaparlamentet eller framställningar till Europaparlamentets utskott för framställningar. Det är viktigt att situationer som påstås vara oförenliga med gemenskapslagstiftningen beskrivs noggrant så att kommissionen kan bedöma dem utgående från gemenskapens gällande miljölagstiftning.

(1) I den fjortonde årliga rapporten om kontrollen av tillämpningen av gemenskapsrätten (1996) redogörs för de prioriteringar och kriterier som ligger till grund för kommissionens befogenheter, EGT C 332, 3.11.1997.