SKRIFTLIG FRÅGA E-1542/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(28 maj 2001)

Ämne: Tillämpning av alternativ och kompletterande åtgärder för att snabbt få slut på epidemin av djursjukdomen mul- och klövsjuka

1. Kan kommissionen påvisa att de rykten är felaktiga, vilka gör gällande att vacciner mot djursjukdomen mul- och klövsjuka, vilka betraktas som olagliga är i omlopp i vissa medlemsstater, bland annat i Frankrike, och att de används som ett medel att förebygga en vidare spridning av den här sjukdomen?

2. Anser kommissionen att det är möjligt att användningen av olagliga vacciner kan bidra till att hindra en vidare spridning av mul- och klövsjukan till områden som hade kunnat drabbas utan vaccinering men att den här vaccineringen efteråt inte upptäcks vid köttinspektionen eftersom man inte letar efter antigen mot mul- och klövsjukan i områden som inte smittats och som inte misstänks vara smittade?

3. Kan kommissionen bekräfta uppgiften i den nederländska dagstidningen NRC-Handelsblad torsdagen den 26.4.2001 om att Förenade kungariket slutat eliminera frisk boskap som lever i områden som ligger i närheten av smittohärdar av mul- och klövsjukan och att djur endast avlivas efter att man först testat om de är smittade av viruset?

4. I vilken utsträckning och under vilka förutsättningar äger nu vaccineringar rum i Förenade kungariket? Skiljer det här sig från de regler som gäller i Nederländerna? Om så är fallet, varför?

5. Om en enskild medlemsstat friställs från skyldigheten att avliva djuren eller om det i praktiken accepteras att den staten slutar avliva djur, vilka konsekvenser medför det då för andra medlemsstaters skyldigheter? Bedömer kommissionen det som en olikhet inför lagen när skyldigheterna skiljer sig från land till land?

6. Hur länge dröjer det innan det med hjälp av ett markörvaccin vid köttinspektionen kan göras en tydlig åtskillnad mellan smitta och vaccinering?

7. Hur kommer det sig att det fortfarande förekommer förseningar i den förebyggande vaccineringen - i enlighet med punkt 2.3 i Europaparlamentets resolution av den 4 april 2001 - av för mul- och klövsjukan mottagliga klövdjur i djurparker och av hjordar med sällsynta och utrotningshotade djur, vilkas kött inte exporteras och konsumeras? När kommer åtminstone dessa grupper av djur att kunna få en förebyggande vaccinering?

8. Hur bedömer kommissionen rekommendationen från Internationella farsotskontoret i Paris (OIE) att göra åtskillnad mellan områden som är fria från mul- och klövsjuka och områden som är fria från mul- och klövsjukeinfektionen, så att endast smitta genom virus och inte antigen som härrör från vaccinering kan ge anledning till att vägra import?

9. Vilken funktion har i det här sammanhanget Animal Health Code 2000, vilken senaste gången år 1997 anpassades efter de senaste vetenskapliga rönen och som undertecknades av alla 157 medlemsstater i OIE, bland annat alla medlemsstater i Europeiska unionen?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(20 juli 2001)

Nej, det är tekniskt omöjligt att visa att inget av de nästan 300 miljoner djur som kan smittas av mul- och klövsjuka och som finns i områden som inte är smittade eller som inte anses ligga i farozonen i gemenskapen har vaccinerats.

- Kommissionen kan dock hävda följande:

- Kommissionen har inga fakta om illegal användning av vaccin mot mul- och klövsjuka., varken i Frankrike eller i någon annan medlemsstat.

- Kommissionen kan inte lägga obekräftade rykten om illegal vaccinering till grund för åtgärder eller beslut.

- Det är beklagansvärt att dessa rykten har ökat i omfattning så till den grad att de skapar en anda av misstroende, och misskrediterar jordbrukssektorns, medlemsstaternas och gemenskapsinstitutionernas insatser för att komma till rätta med de svåra som problem mul- och klövsjukeepidemin gett upphov till, utan att bidra på något konstruktivt sätt till den pågående, helt berättigade debatten om gemenskapens policy för problemet.

De brittiska myndigheterna har informerat kommissionen inom ramen för den ständiga veterinärkommittén om att de nationella riktlinjerna om förebyggande slakt av misstänkta djur i närheten av områden där sjukdomen brutit ut har reviderats på grund av den epidemiologiska situationens utveckling. Riktlinjerna strider inte mot gemenskapslagstiftningen om kontroller i samband med mul- och klövsjuka.

Bestämmelserna om hur vaccinering i skyddszoner får användas i vissa områden i Förenade kungariket återfinns i kommissionens beslut 2001/257/EG av den 30 mars 2001 om fastställande av villkoren för bekämpning och utrotning av mul- och klövsjuka i Förenade kungariket med tillämpning av artikel 13 direktiv 85/511/EEG(1), ändrat genom kommissionens beslut 2001/326/EG av den 24 april 2001(2). De brittiska myndigheterna har dock hittills valt att inte använda sig av vaccinering.

Kommissionens beslut 2001/257/EG avspeglar kommissionens beslut 2001/279/EG av den 5 april 2001 om ändring av beslut 2001/246/EG om fastställande av villkoren för bekämpning och utrotning av mul- och klövsjuka i Nederländerna med tillämpning av artikel 13 i direktiv 85/511/EEG(3) om vaccinering i skyddszoner i vissa områden i Nederländerna. Kommissionen har även antagit beslut 2001/246/EG av den 27 mars 2001 om fastställande av villkoren för bekämpning och utrotning av mul- och klövsjuka i Nederländerna med tillämpning av artikel 13 i direktiv 85/511/EEG(4), i vilket anges under vilka omständigheter förebyggande vaccinering för användas i Nederländerna.

Bestämmelserna om förebyggande vaccinering skiljer sig från bestämmelserna om vaccinering i skyddszoner så till vida att vaccinerade djur skall slaktas så snart som möjligt efter vaccineringen. På så sätt skall risken att det vaccinerade djuret sprider smittan vidare minskas, och inskränkningarna i rörlighet och i handeln med levande djur och produkter av dessa i vaccineringsområdet kan hävas tidigare.

Genom rådets direktiv 85/511/EEG av den 18 november 1985 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka(5) införs gemenskapsåtgärder för kontroll av mul- och klövsjuka. Dessa skall tillämpas lika i alla medlemsstater. Direktivet innehåller tvingande bestämmelser om att smittade djur skall slaktas. Vissa andra bestämmelser, t.ex. om slakt av djur som misstänks vara smittade, är mera flexibla, och ger medlemsstaten möjlighet att välja de mest effektiva kontrollåtgärderna med beaktande av lokala epidemiologiska faktorer.

Inga medlemsstater undantas från kravet på att smittade djur skall slaktas, och kommissionen känner inte till något fall där en medlemsstat låtit ett smittat djur undslippa slakt.

Flera grupper av vetenskapsmän arbetar med att utveckla ett tillförlitligt test som kan skilja på vaccinerade och smittade djur. Det går dock inte att förutspå när detta arbete kan vara slutfört.

Sex dagar efter det att Europaparlamentet lagt fram sin resolution om mul- och klövsjuka antog kommissionen beslut 2001/303/EG av den 11 april 2001 om villkoren för bekämpning och utrotning av mul- och klövsjuka hos utrotningshotade arter med tillämpning av artikel 13 i direktiv 85/511/EEG(6). I beslutet anges under vilka omständigheter utrotningshotade arter som kan få mul- och klövsjuka får vaccineras. Detta gäller t.ex. vissa arter som hålls i djurparker eller zoo. Vaccinering är sedan dagen för beslutets antagande tillåtet i dessa fall, men hittills har ingen medlemsstat använt sig av möjligheten.

Världsorganisationens för djurhälsa Office International des Epizooties (OIE) är den internationella organisation som utses genom Världshandelsorganisationens avtal om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder att ansvara för utarbetande av internationella regler om djurs hälsa och riktlinjer för handeln med djur och djurprodukter. Reglerna offentliggörs i den internationella koden för djurhälsa, International Animal Health Code, som ses över årligen.

Organisationens generalförsamling godkände den 30 maj 2001 resolution XIV om vissa ändringar av kodens kapitel om mul- och klövsjuka. Ändringarna berör dock inte den internationella handeln med vaccinerade djur eller produkter därav, utan kravet att visa avsaknad av mul- och klövsjuka. OIE inte har utfärdat några rekommendationer eller resolutioner av det slag som parlamentsledamoten hänvisar till.

(1) EGT L 91, 31.3.2001.

(2) EGT L 115, 25.4.2001.

(3) EGT L 96, 6.4.2001.

(4) EGT L 88, 28.3.2001.

(5) EGT L 315, 26.11.1985.

(6) EGT L 104, 13.4.2001.