SKRIFTLIG FRÅGA E-3677/00

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(29 november 2000)

Ämne: Samarbete mellan advokater och revisorer

Europeiska domstolen kommer inom kort att behandla ett mål som tillsänts domstolen av Nederländernas statsråd (landets högsta förvaltningsdomstol). Domstolen ombeds träffa ett förhandsavgörande om huruvida en bestämmelse som utfärdats av Nederländernas advokatförbund går att förena med vad EG-fördraget stadgar om konkurrens, frihet att tillhandahålla tjänster och etableringsrätt.

Enligt den ovannämnda bestämmelsen får medlemmarna av advokatförbundet visserligen samgå som fullvärdiga medlemmar i bolag med notarier, patentombud och skatterådgivare, medan det däremot är förbjudet för dem att ha något som helst samarbete med revisorer (oavsett dessas antal), om samarbetet tar sig formen av att arvodesintäkterna på något sätt delas eller gemensam firma används.

Europaparlamentet förstår att kommissionen i sin hänvändelse till domstolen kan ha intagit den ståndpunkten att det ovannämnda förbudet är befogat, eftersom det utfärdats av omsorg om det allmänna intresset att skydda klienter och tredje part. Det är dock svårt att inse att ett sådant selektivt förbud skulle vara nödvändigt eller stå i proportion till vad omständigheterna kräver, eftersom det utgår från den förutsättningen att alla former av samarbete mellan medlemmar av advokatförbundet och revisorer (oavsett antalet) skulle innebära oöverstigliga problem för advokatförbundets medlemmars yrke. Detta antagande förefaller ohållbart.

I ett flertal medlemsstater, bland dem Tyskland och Spanien, är det tillåtet för medlemmar av ländernas respektive advokatförbund att inleda samarbete med revisorer. Därtill kommer att advokatförbundet Law Society of England and Wales nyligen tillkännagivit sin avsikt att tillåta sådant samarbete. Dessutom har Nederländernas justitieministerium och landets ministerium för ekonomiska frågor i en särskild rapport som offentliggjordes i juli 1999 dragit den slutsatsen att samarbete å yrkets vägnar mellan notarier, skatterådgivare, medlemmar av advokatförbundet och revisorer bör tillåtas.

Kan kommissionen förklara varför den anser att det totalförbud som pålagts av Nederländernas advokatförbund är motiverat eller nödvändigt och framför allt, varför det inte finns några andra lösningar som är mindre restriktiva än detta totalförbud? På vilket sätt vill kommissionen därutöver förena denna ståndpunkt med det faktum att medlemmar av advokatförbundet och revisorer har frihet (respektive föreslagits få frihet) att ingå samarbetsavtal i Tyskland, Spanien och Förenade kungariket?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(10 januari 2001)

Det finns avgörande skäl av allmänt intresse till förbudet, nämligen advokaternas oberoende och tystnadsplikt som utgör ett skydd för klienterna. Det förefaller inte heller oproportionerligt, eftersom det inte finns någon lindrigare restriktion. Så utgör t.ex. en uppdelning inom gruppens ram ingen tillräcklig garanti, eftersom intressekonflikten finns kvar.

Dessutom sägs det i parlamentets och rådets direktiv 98/5/EG av den 16 februari 1998 om utövande av advokatyrket(1) att sådana förbud är berättigade med hänsyn till det allmänna intresset att skydda klienter och tredje man (artikel 11.5 andra stycket där det hänvisas till punkt 1 i samma artikel). Det stycket har lagts till på parlamentets begäran.

I direktivet ges medlemsstaterna möjlighet men åläggs inte att tillgripa förbudet. På samma sätt utesluts i artikel 43 (f.d. artikel 52) i EG-fördraget inte ett förbud, men det framställs inte heller som något krav.

(1) Direktiv om underlättande av stadigvarande utövande av advokatyrket i en annan medlemsstat än den i vilken auktorisationen erhölls (EGT L 77, 14.3.1998).