ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1543/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(19 maj 1998)

Ämne: Asbest och bristande säkerhet i Roms tunnelbana

Som ett resultat av den inspektion som jag och andra italienska politiker har gjort på stationerna längs den romerska tunnelbanans A-linje har jag kunnat konstatera allvarliga brister vad gäller säkerhet och hygien.

Framför allt verkar det som om företaget Cotral, som sköter denna linje, har planerat asbestsanering i endast 10 av 70 vagnar, och därmed utsätter personer som reser med eller arbetar i tunnelbanan för risker som förvärras av otillräcklig ventilation. Misstanken om skador på grund av asbest förstärks av att företaget har beslutat att ge sina anställda en månatlig "asbestersättning" (överenskommelse med fackförbunden av den 4 september 1995).

Längs A-linjen har jag dessutom kunnat konstatera en mycket hög temperatur och ett passagerarantal som i rusningstid långt överskrider tågens transportkapacitet.

Dessutom saknas fullgoda säkerhetssystem för nödsituationer, en brist som även beror på de många arkitek-toniska hindren.

Mot bakgrund av direktiven 83/477/EEG(1), 91/382/EEG(2) och 90/394/EEG(3), vilka införlivats i den italienska lagstiftningen, undrar jag om kommissionen inte anser det vara lämpligt att vända sig till de italienska myndigheterna med en begäran om att respektera ovannämnda direktiv och lagar.

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(4 augusti 1998)

Italien har införlivat de direktiv som parlamentsledamoten nämner.

Den information som parlamentsledamoten lämnar låter inte kommissionen dra slutsatsen att de italienska myndigheterna inte fullgjort sina skyldigheter att på ett lämpligt sätt se till att direktiven efterlevs vad gäller tunnelbanan i Rom.

Kommissionen tar gärna emot och undersöker all ytterligare information som parlamentsledamoten kan lämna.

(1) EGT L 263, 24.9.1983, s. 25.

(2) EGT L 206, 29.7.1991, s. 16.

(3) EGT L 196, 26.7.1990, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1973/98

från Graham Mather (PPE) till rådet

(15 juni 1998)

Ämne: Mordet på monsignore Juan Gerardi i Guatemala

Vilka åtgärder avser rådet att vidta för att se till att det görs en fullständig, ingående och opartisk utredning av mordet på monsignore Juan Gerardi, Guatemalas hjälpbiskop, den 26 april 1998?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1567/98 och P-1973/98

(24 september 1998)

Europeiska unionen avgav den 4 maj 1998 en förklaring om mordet på biskop Juan Gerardi med en vädjan till alla guatemalaner att inte låta detta fega och vidriga mord stå i vägen för ett fullt genomförande av fredsavtalen.

Europeiska unionen uppmanade regeringen i Guatemala att fortsättningsvis vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för en ingående utredning av detta mord så att förövarna kan ställas inför rätta samt bad även regeringen i Guatemala att stödja sanningskommissionens arbete och vidta alla åtgärder som krävs för att garantera ledamöternas säkerhet.

Inför den rådgivande gruppens andra möte, som planeras äga rum under hösten 1998, fortsätter EU för närvarande att följa hur fredsprocessen och situationen för de mänskliga rättigheterna i Guatemala utvecklar sig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1796/98

från Amedeo Amadeo (NI) till rådet

(11 juni 1998)

Ämne: Språkdiskriminering

På vandringslederna i bergsområdet Alto Adige (Italien) pågår sedan några veckor tillbaka en ren och skär språklig rensning. Alla vägangivelser på italienska har rensats bort från 5 000 km vandringsleder. Det enda som finns kvar på det här italienska territoriet är tyska benämningar för att visa turister från hela Europa vägen till bergstoppar, övernattningsstugor, vandringsleder, järnvägar, vattendrag etc.

I stadgan om regionen Alto Adiges särskilda autonomi föreskrivs tvåspråkighet för att skydda den tyskspråkiga minoriteten. Kan rådet omgående anmoda de italienska myndigheterna att vidta åtgärder gentemot Alpenverein Sudtirol (motsvarigheten till CAI, den italienska alpinistklubben) för att få ett slut på den här absurda och otidsenliga diskrimineringen av italienska medborgare?

Svar

(24 september 1998)

Det tillkommer inte rådet att blanda sig i en medlemsstats inre angelägenheter när det gäller tillämpningen av nationella regler som fastställts av detta lands myndigheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1731/98

från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen

(5 juni 1998)

Ämne: Samarbete mellan olika regioner inom Europeiska unionen för ökad kunskap om varandras kulturer

Universitetet i Granada (Spanien) har som första universitet i Andalusien infört galicisk kultur och det galiciska språket som valfritt ämne i sina studieplaner. Tanken är att detta ämne skall stärka banden mellan de två autonoma regionerna.

Tack vare ett samarbetsavtal med Galiciens regionala regering öppnas dessutom i år ett galiciskt kulturcenter vid universitetet i Granada som har som mål att sprida kunskap om kultur och seder i Galicien.

Som alla förstår utgör denna typ av om kultursamarbete mellan två regioner i Europeiska unionen en modell för framtida ökad kunskap om gemenskapens olika kulturer. Kan kommissionen ange på vilket sätt man skulle kunna främja och stärka detta slags regionala kulturavtal så att regionerna kan berika varandra genom att förmedla kunskap om sina respektive kulturer?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(30 juli 1998)

Syftet med gemenskapens verksamhet på det kulturella området inom ramen för artikel 128 i EG-fördraget är att med beaktande av subsidiaritetsprincipen främja samarbetet mellan medlemsstaterna. Initiativ för att inom Spanien öka kunskapen om galiciska språket och galiciska seder och bruk, oavsett hur intressanta de är, faller inte inom gemenskapens kompetensområde enligt artikel 128.

Inom ramen för gemenskapsprogrammen för kultur, särskilt Ariadne(1) och Kalejdoskop(2), ger emellertid gemenskapen stöd till kulturella samarbetsprojekt som framhäver den regionala mångfalden, bl.a. översättning av samtida litteratur skriven på riksspråk eller regionala språk.

Första gången kommissionen lanserade pilotprojekt för mellanregionalt samarbete på kulturområdet skedde det inom ramen för programplaneringen för 1994-1999 enligt artikel 10 i förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden(3). Det främsta skälet till att dessa pilotprojekt kom till stånd var att underlätta tillgängligheten till ett ibland otillräckligt känt kulturarv i mindre gynnade områden inom gemenskapen, bl.a. genom att upprätta kontakter mellan olika regioner för utbyte av erfarenheter, kunskap och ekonomisk utveckling. Pilotprojekten bidrar alltså till sammanhållningspolitiken. Inget av de 32 projekt som pågår gäller språkfrågor.

(1) EGT L 291, 24.10.1997.

(2) EGT L 61, 12.3.1996.

(3) EGT L 193, 31.7.1993., svensk specialutgåva område 14, volym 1, s. 43.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1689/98

från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Information till parlamentet om utvidgningsförhandlingarna

Utvidgningsförhandlingarna har gått över i ett konkretare skede då granskningsprocessen inletts. Man har lovat att parlamentet skall få delta i diskussionerna och spela en roll under förhandlingarna.

På vilket sätt ämnar kommissionen informera parlamentet om hur granskningen fortlöper?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(16 juli 1998)

Liksom i samband med de tidigare utvidgningsförhandlingarna kommer kommissionen muntligen att hålla parlamentet underrättat om hur granskningen fortlöper. Detta omfattar presentationer som skall läggas fram av högt uppsatta tjänstemän inför parlamentets berörda utskott, de gemensamma parlamentariska utskotten och delegationerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1913/98

från Francis Decourrière (PPE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Ämne: Praktiska bestämmelser för det europeiska skattemärket

Enligt belgisk lag motsvarar det europeiska skattemärket för nyttofordon över 12 ton en skatt, vilket innebär att endast uppbördskontor auktoriserade av det belgiska finansdepartementet är behöriga att försälja detta skattemärke till belgiska medborgare eller utlänningar som befinner sig på belgiskt territorium. I Tyskland däremot motsvarar det europeiska skattemärket en avgift som påförs trafikanterna, och det finns till försäljning i olika varianter med varaktighet en dag, en vecka, en månad eller ett år.

De skillnader som finns i bestämmelserna för försäljning av det europeiska skattemärket medför i praktiken orättvisor i behandlingen av trafikanterna eftersom belgarna är tvingade att köpa sina skattemärken på uppbördskontor medan tyskarna inom sitt territorium kan köpa dem på bensinstationer dygnet runt. I den allmänna strävan efter harmonisering av regelverk och likabehandling av trafikanter, skulle inte kommissionen kunna tänka sig att harmonisera bestämmelserna för försäljning av det europeiska skattemärket?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(24 juli 1998)

I enlighet med rådets direktiv 93/89/EEG av den 25 oktober 1993 om medlemsstaternas tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användningen av vissa infrastrukturer(1) kan utländska transportföretag betala vägavgifter (europeiskt skattemärke - Eurovignette) per dag, vecka, månad eller år. Direktivet tillåter dock att medlemsstaterna kräver att avgiften betalas årligen för fordon som är registrerade i landet. I Belgien har man valt att utnyttja detta. Belgiska fordon omfattas också av en årlig fordonsskatt (taxe de circulation). Den (årliga) vägavgiften och den årliga fordonsskatten skall betalas samtidigt. Detta är anledningen till att de avdelningar inom myndigheterna som är ansvariga för fordonsskatt (recettes des contributions directes) även tar hand om inbetalningar för vägavgiften.

Vissa andra medlemsstater, t.ex. Tyskland, Luxemburg och Nederländerna, tillåter - likaledes i enlighet med bestämmelserna i gemenskapslagstiftningen - att både nationella och utländska transportörer betalar vägavgift varje gång de faktiskt använder motorvägarna, vilket innebär att det är möjligt att betala per dag, vecka, månad eller år. Därför har ett stort antal försäljningsställen inrättats i Tyskland (och även i de andra två medlemsstaterna).

Kommissionen anser att de nuvarande systemen för betalning av vägavgift i de olika medlemsstaterna fungerar bra både för nationella och utländska transportföretag och ser därför inget behov av en harmonisering av betalningssystemen i de sex medlemsstater som berörs av det europeiska skattemärket.

(1) EGT L 279, 12.11.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0755/98

från Carmen Díez de Rivera Icaza (PSE) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Plastleksaker

Europeiska unionens Rådgivande vetenskapliga kommitté för giftiga och miljöfarliga kemiska föreningar har bekräftat att leksaker av mjukplast innehåller och avger stora mängder giftiga ämnen.

Kan kommissionen meddela om den avser att vidta sådana åtgärder som kommittén föreslagit beträffande plastleksaker?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2012/98

från José Apolinário (PSE) till kommissionen

(30 juni 1998)

Ämne: Eurostats roll i utarbetandet av Agenda 2000

Beaktades Eurostat vid utarbetandet av förslagen till förordningar för strukturfonderna?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(3 september 1998)

De tekniska förberedelserna av förslagen till förordningar rörande reformer av strukturfonderna under tiden 2000-2006 har utförts av en enhetsövergripande grupp inom kommissionen, under ledning av generaldirektoratet för regionalpolitik och sammanhållning. Eurostat deltog inte direkt i gruppens arbete, men rådfrågades informellt flera gånger om relevansen och tillgängligheten hos vissa indikatorer som man ämnar använda i förslagen till förordningar.

I enlighet med kommissionens rutiner skedde därefter formellt samråd med Eurostat om de slutliga utkasten, innan de godkändes av kommissionsledamöterna i kollegium.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2029/98

från Yiannis Roubatis (PSE) till kommissionen

(7 juli 1998)

Ämne: Europeiska kommissionens stärkande av den roll som regionkontoret för Epirus innehar

Med anledning av att regionkontoret för Epirus har invigts i Bryssel vill jag fråga om följande: Har kommissionen för avsikt att stärka detta kontors roll genom ekonomiskt, tekniskt eller annat stöd, för att på så sätt skapa större kontakt och mera samarbete mellan den allra fattigaste regionen i det förenade Europa och Europeiska unionens institutionella organ?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(3 augusti 1998)

Via strukturfonderna medfinansierar kommissionen insatser och projekt för att utveckla Ipiros-regionen. Det handlar här om olika sektoriella program, det regionala programmet och gemenskapsinitiativ.

Vad gäller Ipiros-regionens kontor i Bryssel måste kommissionen meddela parlamentsledamoten, att dettas verksamhet faller utanför genomförandet av det operativa programmet för Ipiros. Följaktligen förutses det ingen finansiering av dess verksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1943/98

från Viviane Reding (PPE) till kommissionen

(18 juni 1998)

Ämne: Trafikterapi mot återfall till rattfylleri

Med beaktande av att rattfylleri är en av de största orsakerna till vägtrafikolyckor; med beaktande av att Europeiska unionen främjar förebyggande av olycksfall samt säkerhet i vägtrafiken; med beaktande av att den "individualpsykologiska trafikterapi enligt Dr German Höcher (IVT-Hö)", som utvecklats och provats i Tyskland, varit framgångsrik vid hindrande av återfall efter indragning av körkortet på grund av rattfylleri; med beaktande av att endast 6,4 % av de bilister som behandlats med IVT-Hö återfallit till rattfylleri fem år efter att behandlingen avslutats; väcks frågan om kommissionens behöriga avdelningar känner till detta slag av trafikterapi och dess framgångar.

Överväger kommissionen att stödja detta lyckade experiment genom att sprida det i alla medlemsstater som en metod för förhindrande av svåra trafikolyckor?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(27 juli 1998)

Kommissionen har ingen särskild information om det rehabiliteringsprogram för personer som dömts för rattfylleri, som frågeställaren hänvisar till.

En arbetsgrupp bestående av företrädare för medlemsstaterna och kommissionen har nyligen återupptagit sitt arbete inom ramen för högnivågruppen för vägsäkerhet. Enligt gruppens riktlinjer skall den undersöka den typ av program som frågeställaren hänvisar till. Vissa sådana program har redan provats i flera medlemsstater. Arbetsgruppen kommer särskilt att bedöma resultaten av dessa program.

Innan arbetet kommit längre anser kommissionen inte att den bör utfärda någon avgörande rekommendation beträffande användningen av terapi för personer som dömts för att ha kört under alkoholpåverkan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1996/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(30 juni 1998)

Ämne: Export av greyhounds inom Europa

Vilka åtgärder vidtas av kommissionen för att såväl säkerställa greyhounds välbefinnande när de exporteras från ett EU-land till ett annat som garantera att de förhållanden under vilka hundarna tävlar är goda? Vilka åtgärder vidtas av kommissionen för att garantera att stödet till de irländska hunduppfödarna används på ett sätt som får djurplågeriet att upphöra?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 juli 1998)

Transporten av vinthundar från en medlemsstat till en annan i kapplöpningssyfte skall följa de bestämmelser som föreskrivs i rådets direktiv 91/628/EEG, ändrat genom rådets direktiv 95/29 (EG) av den 29 juni 1995 om skydd av djur vid transport(1).

Vad gäller djurs välbefinnande i fallet vinthundar, som i medlemsstater hålls i tävlingssyfte, så berörs de inte av gemenskapslagstiftningen, utan berörs alltså enbart av aktuella medlemsstaters lagstiftning.

Beträffande bidragen i Irland, har investeringar gjorts för att förbättra de lokaler vinthundar hålls i. Samtidigt har en överenskommelse slutits med de irländska myndigheterna om att finansiering av vinthundsuppfödning inte kommer att stödjas inom ramen för det operativa programmet under 1994-99 för jordbruk, landsbygdsutveckling och skogsbruk.

(1) EGT L 148, 30.6.1995, s. 52.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1734/98

från Joaquim Miranda (GUE/NGL) och Honório Novo (GUE/NGL) till kommissionen

(5 juni 1998)

Ämne: Uppförande av en depå för kärnavfall i Aldeiadâvila (Spanien)

Den spanska regeringen föreslog nyligen den spanska senaten att en kommission skulle inrättas för att undersöka möjligheten att uppföra en depå för kärnavfall i området Ávila de la Ribera och härigenom återuppta ett tidigare projekt som då liksom nu väckte stort motstånd bland befolkningen.

Det är ingen tvekan om att uppförandet av denna "atomkyrkogård" är ett mycket riskfyllt företag med tanke på att den föreslagna platsen ligger i ett område med mycket granit. Det skulle medföra stora hälso- och miljörisker, riskera regionens ekonomi och innebära att internationella normer överskreds, eftersom platsen ligger mindre än hundra kilometer från gränsen mellan Spanien och Portugal. Kan kommissionen så snabbt som situationen kräver det upplysa om hur man tänker förhålla sig till detta projekt?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0580/98

från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen

(4 mars 1998)

Ämne: Internationella passagerartransporter

I enlighet med artikel 4.2 i rådets förordning (EEG) 684/92(1) av den 16 mars 1992 skall de regelbundna specialturer som definieras i artikel 2.1.2 andra stycket punkterna a) - d) inte kräva tillstånd på villkor att de täcks av ett kontrakt mellan organisatören och transportören.

Anser kommissionen att det är lämpligt att de regelbundna turer som motsvarar definitionen av sådana turer, och som i enlighet med artikel 2.1.2 andra stycket punkterna a) - d) inte kräver tillstånd, systematiskt kan utföras parallellt med de befintliga regelbundna turer som kräver tillstånd och på så sätt ta över kunder från dessa?

(1) EGT L 74, 20.3.1992, s. 1.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 013 , 18/01/1999 s. 0015



SKRIFTLIG FRÅGA E-1042/98 från Jens-Peter Bonde (I-EDN) till kommissionen (6 april 1998) Ämne: Särbehandling av nationella minoriteter i samband med val Står bestämmelser om särbehandling av nationella minoriteter i en medlemsstat i samband med parlamentsval, lokala val, val till Europaparlamentet osv. i strid med Amsterdamfördraget? Kompletterande svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (31 juli 1998) I artikel 8b i EG-fördraget, vilken skall betecknas artikel 19 när Amterdamfördraget träder i kraft, anges att varje unionsmedborgare som är bosatt i en medlemsstat där han inte är medborgare skall ha röstrött och vara valbar vid kommunala val och val till Europaparlamentet. Det finns tre direktiv som innehåller närmare bestämmelser om genomförandet av denna rättighet som unionsmedborgarna har. I överensstämmelse med EG-fördragets lydelse föreskrivs det i dessa att denna rättighet skall utövas utan diskriminering på grund av nationalitet. Direktiven innehåller emellertid inga bestämmelser om harmonisering av nationella valordningar, inklusive den särskilda valordning som en medlemsstat tillämpar på sina egna nationella minoriteter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0901/98

från Bryan Cassidy (PPE) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Bron i Poole

Kommissionen känner säkert till betydelsen hos förbindelsen över Engelska kanalen mellan Poole i Förenade kungariket och Cherbourg i Frankrike. Den utgör en viktig förbindelse för godstrafik samt för turism. Förbindelsen mellan Poole och Cherbourg är viktig ur europeisk synvinkel.

Framkomligheten när det gäller hamnen i Poole är emellertid begränsad eftersom de fordon som skall ta sig till och från denna hamn måste passera en omodern bro som måste stängas ibland för att göra det möjligt för nöjesbåtar att passera.

Tjänstemän vid kommissionen har tidigare uttryckt att man skulle se välvilligt på en ansökan om EU-medel för att förnya denna bro i Poole. Är man fortfarande av samma uppfattning?

Vilket råd skulle kommissionen vilja ge Borough Council (de kommunala myndigheterna) i Poole för att göra det möjligt för myndigheten att med framgång ansöka om gemenskapsmedel för att bidra till finansieringen av en ny bro som skulle ersätta den nuvarande otillräckliga bron?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(5 juni 1998)

Det berörda projektet omfattas inte av något program för vilket Europeiska regionala utvecklingsfonden ger stöd, och de enda övriga medel från Europeiska gemenskapen som kan ställas till förfogande för projekt för transportinfrastruktur är sådana som anslagits för utvecklingen av transeuropeiska transportnät i enlighet med riktlinjerna i beslut nr 1692/96/EG(1). I enlighet med den rättsakten har man normalt sett begränsat de bidrag som kan betalas ut för hamnar till undersökningar rörande utveckling av hamninfrastrukturen, snarare än direkt stöd till byggandet av sådan infrastruktur.

Eftersom den planerade bron i Poole inte hör till någon sträcka på det transeuropeiska transportnätet uppfyller förnyandet av denna bro inte kriterierna för stöd till de transeuropeiska näten.

Frågeställaren gör klokast i att ta upp frågan om förbättrad tillgång till hamnen i Poole med de nationella myndigheterna, eftersom det för närvarande inte finns några rättsliga möjligheter för gemenskapen att bidra till utvecklingen.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1699/98

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(19 maj 1998)

Ämne: Ordförandeskapet i EU och VEU

Enligt Europeiska rådets beslut skall ordförandeskapet i EU och VEU slås ihop. Hur har man tänkt sköta frågan under Finlands ordförandeskap då Finland inte är medlem i VEU?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Även om denna fråga inte direkt berör kommissionen informeras parlamentsledamoten om följande.

Vid sitt möte i Erfurt den 18 november 1997 godkände ministrarna i Västeuropeiska unionen (VEU) ett beslut av permanenta rådet om att ordningsföljden för ordförandeskapet för VEU och Europeiska unionen skall harmoniseras. Beslutet lades fram för Europeiska unionen och kom till rådets kännedom den 19 december 1997.

När unionens ordförandeskap övertas av någon av de höga fördragsslutande parterna till den ändrade Brysselpakten skall enligt beslutet denna part också utöva ordförandeskapet för VEU. I övriga fall skall ordförandeskapet för VEU utövas av den höga fördragsslutande part till den ändrade Brysselpakten som står i tur enligt nuvarande ordningsföljden för ordförandeskapet för VEU. Den nya ordningsföljden för ordförandeskapet kommer att börja tillämpas den 1 januari 1999.

Av detta och det faktum att Finland inte är fullödig medlem av VEU följer att ordförandeskapet i rådet i VEU kommer att innehas av Luxemburg när Finland under perioden juli - december 1999 är ordförandeland i rådet.