SKRIFTLIG FRÅGA E-1363/01

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(7 maj 2001)

Ämne: Öltvång

Efter yttrandet nyligen från generaladvokaten i gemenskapsdomstolen i målet Crehan v Courage (C-453/99), vad anser kommissionen i nuläget om öltvånget genom vilket pubentreprenörer är tvingade att köpa sitt öl hos en leverantör som bestäms av det företag som äger puben?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(27 juni 2001)

Kommissionens nuvarande politik när det gäller öltvånget, dvs. skyldigheten att köpa in öl från ett visst bryggeri, fastställs i den nya allmänna gruppundantagsförordningen om vertikala avtal(1) och de därmed förknippade riktlinjerna om vertikala begränsningar(2). Den nya gruppundantagsförordningen tillämpas på avtal som ingåtts efter den 1 juni 2000. Enligt förordningen får leverantörer med en marknadsandel under 30 % tillämpa en konkurrensklausul och därigenom binda köparen så länge denne bedriver verksamhet i leverantörens lokaler. Om köparen inte bedriver verksamhet i leverantörens lokaler, får en sådan ölinköpsinplikt vara högst fem år.

Kommissionen eller de nationella konkurrensmyndigheterna kan återkalla gruppundantaget om vissa avtal har effekter som är oförenliga med villkoren i artikel 81.3 (f.d. artikel 85.3) i EG-fördraget, till exempel om marknaderna avskärmas av parallella nätverk av avtal som omfattar inköpsplikt. Kommissionen kan också låta bli att tillämpa gruppundantagsförordningen inom en hel bransch, om parallella nätverk täcker mer än 50 % av den relevanta marknaden.

Gruppundantaget gäller inte leverantörer med en marknadsandel på mer än 30 %. Den inköpsplikt de ålägger sina köpare bedöms enligt de noggranna anvisningarna i riktlinjerna om vertikala begränsningar. Kommissionen uppmanar leverantörerna att göra sin egen bedömning utifrån riktlinjerna. Relevanta faktorer är leverantörens marknadsandel, leverantörens marknadsandel som omfattas av ölinköpsplikt, ölinköpspliktens varaktighet, konkurrerande leverantörers marknadsinflytande, förekomsten av inträdeshinder och den totala andel av marknaden som omfattas av ölinköpsplikt.

Om en bedömning enligt riktlinjerna leder till slutsatsen att en inköpsplikt som tillämpas av en viss leverantör sannolikt får betydande konkurrenshämmande effekter (antingen ensam eller tillsammans med liknande köptvång som andra leverantörer tillämpar), kan ett individuellt undantag enligt artikel 81.3 beviljas, om inköpsplikten ger sådana effektivitetsvinster som beskrivs i riktlinjerna. Det betonas i riktlinjerna att ett undantag inte kan beviljas företag med en dominerande ställning.

Generellt är ett ekonomiskt synsätt rådande i den nya gruppundantagsförordningen och i de nya riktlinjerna. Man erkänner att avtal som omfattar inköpsplikt kan ha positiva effekter på samma sätt som andra typer av vertikala begränsningar och att konkurrensproblem i allmänhet uppstår endast om leverantören har ett visst marknadsinflytande eller om tillträdet till marknaderna försvåras av nätverk som bildas av liknande avtal.

(1) Kommissionens förordning (EG) nr 2790/1999 av den 22 december 1999 om tillämpningen av artikel 81.3 i EG-fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden, EGT L 336, 29.12.1999.

(2) Kommissionens tillkännagivande, EGT C 291, 13.10.2000.