SKRIFTLIG FRÅGA P-0479/03

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till rådet

(17 februari 2003)

Ämne: Att i enlighet med solidaritetsprincipen (artikel 63 i EG-fördraget) avhjälpa de socioekonomiska problem som vållats av de stora invandrarströmmarna

Under de gångna decennierna har ett stort antal invandrare kommit till Europa och antalet asylsökande har uppvisat en liknande ökning. Till detta kommer att den olagliga invandringen personer från tredje land som olagligen reser in på EU:s territorium och uppehåller sig där har ökat explosionsartat. Det har uppskattats att 300 000 olagliga invandrare anlänt till Grekland endast under 2002 och det är uppenbart att den skärpta internationella situationen i dag leder till en risk för stora flyktingströmmar som kommer att medföra oanade ekonomiska konsekvenser för samhället.

Då man beaktar att de begränsade åtgärder som antagits eller föreslagits, såsom direktiv 2001/55/EG(1), den nyligen inrättade strategiska kommittén för invandring, gränser och asyl (SCIFA+) och förslaget till att det skall grundas en europeisk gränsbevakningsmyndighet osv. inte är tillräckliga eller att man med deras hjälp inte kan påverka det faktum att stora invandrarströmmar anländer till EU:s territorium inställer sig följande frågor till rådet:

- Vad har rådet gjort för att motverka att stora strömmar av olagliga invandrare eller flyktingar kommer in på EU:s territorium och vilken beredskap har medlemsstaterna för att ta emot stora mängder invandrare?

- Vilka ekonomiska och sociala kostnader för de stora invandrarströmmarna med sig när de anländer till någon medlemsstat i utkanten av EU:s territorium? Vilka mekanismer för solidaritet och stöd förfogar gemenskapen över på grundval av EU-fördragets artikel 63.2 b) eller på grundval av fördragen för att med deras hjälp skulle kunna ta emot stora strömmar av illegala migranter i de medlemsstater dit dessa reser in och som är belägna i utkanten av EU:s territorium?

- Anser rådet att det borde inrättas en särskild fond för rättvis fördelning av den sociala och ekonomiska bördan, så att man med hjälp av denna fond skulle få en beredskap för akuta situationer som kan uppstå i medlemsstaterna till följd av stora invandrarströmmar? Vilka nya åtgärder eller mekanismer anser rådet att måste godkännas för att sådana situationer skall kunna bemötas på det sätt som den gemensamma politiken för invandring och övervakning av de yttre gränserna förutsätter?

(1) EGT L 212, 7.8.2001, s. 12.

Svar

(13 maj 2003)

Rådet vill uppmana den ärade parlamentsledamoten att gå tillbaka till rådets direktiv 2001/55/EG av den 20 juli 2001 om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta (direktivet om tillfälligt skydd)(1).

I detta direktiv anges att själva förhållandet att det rör sig om en massiv tillströmning av personer skall fastställas genom ett rådsbeslut som antagits med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen. I detta beslut anges den tidpunkt då det tillfälliga skyddet skall träda i kraft och det innehåller bland annat de upplysningar som lämnats av medlemsstaterna om deras mottagningsförmåga. Europaparlamentet skall informeras om rådets beslut.

Av solidaritetsskäl föreskrivs i artikel 24 i direktivet om tillfälligt skydd att de åtgärder som anges i direktivet skall få ekonomiskt stöd från Europeiska flyktingfonden, som inrättades genom rådets beslut 2000/596/EG av den 28 september 2000(2). Utöver de resurser som varje år fördelas till medlemsstaterna av Flyktingfonden, anges i artikel 6 i detta beslut att brådskande åtgärder kan finansieras för att hjälpa en, flera eller samtliga medlemsstater i fall av massiv tillströmning av flyktingar eller fördrivna personer, eller om det har varit nödvändigt att evakuera dessa från tredje land, framför allt som svar på en begäran från internationella organ. Denna exceptionella finansiering bygger på ett beslut i rådet som antagits med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen.

Beträffande förvaltningen av EU:s yttre gränser väntar rådet dels på en studie från kommissionen över ansvarsfördelningen mellan medlemsstaterna och unionen som begärts inom ramen för slutsatserna från Europeiska rådet i Sevilla, dels granskar man också inom rådet denna fråga som ett led i uppföljningen av del II av kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet: Att integrera invandringsfrågor i Europeiska unionens förbindelser med tredje länder(3) (Rapport om hur effektivt de ekonomiska resurser som finns tillgängliga på gemenskapsnivå används för repatriering av invandrare och avvisade asylsökande, för förvaltning av yttre gränser samt för asylfrågor och migrationsprojekt i tredje länder).

(1) EGT L 212, 7.8.2001, s. 12.

(2) EGT L 252, 6.10.2000, s. 12.

(3) KOM(2002) 703 slutlig.