SKRIFTLIG FRÅGA E-1441/01

från Mary Banotti (PPE-DE) till kommissionen

(17 maj 2001)

Ämne: Erkännande av examensbevis

Vilka framsteg, om några alls, har man gjort när det gäller att förbättra erkännandet av examensbevis för lärare inom EU, och särskilt det ömsesidiga erkännandet av examensbevis för musiklärare inom unionen?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(20 juli 2001)

Erkännandet av examensbevis som lärare regleras i rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier(1) samt i Rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG(2). Den generella ordningen omfattar ett brett spektrum av yrken med varierande krav på kvalifikationer, däribland lärare. Enligt den generella ordningen har medborgare från en medlemsstat rätt att utöva sitt yrke i en annan medlemsstat om de är fullständigt berättigade att utöva det i sitt hemland. Erkännandet enligt direktiven ges inte automatiskt, utan den mottagande medlemsstaten får kräva att arbetstagaren genomgår en kompensationsåtgärd (en praktikperiod eller ett prov) om det finns väsentliga skillnader mellan arbetstagarens utbildning och den utbildning som krävs i den mottagande medlemsstaten. Enligt direktiven skall medlemsstaterna vartannat år rapportera till kommissionen hur direktiven tillämpats. Av rapporterna framgår att lärare utgör en av de största yrkesgrupperna som kunnat dra nytta av direktiven. Under åren 19911994 fick mer än 5 000 lärare sina examensbevis erkända enligt den generella ordningen. För närmare upplysningar hänvisar kommissionen frågeställaren till sina rapporter till parlamentet och rådet om tillämpningen av direktiven om den generella ordningen(3). Enligt statistiken för 19971998 fattades 2 431 beslut om erkännande av examensbevis som lärare. Av dessa erkändes 2158 utan kompensationsåtgärder. Den senaste statistiken (för 10 medlemsstater och 3 länder i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, EES) visar att 2 031 lärare under åren 19992000 fick sina examensbevis godkända enligt den generella ordningen, varav 1 850 utan kompensationsåtgärder. Kommissionen har inga särskilda uppgifter om musiklärare, eftersom statistiken över lärare inte är indelad efter olika slags lärare. Kommissionen är dock inte medveten om några generella problem för just detta slags lärare.

Kommissionen har inlett överträdelseförfaranden mot Frankrike och Tyskland för underlåtenhet att följa direktiven i fråga om erkännande av examensbevis som lärare. Alla förfarandena har avslutats sedan medlemsstaterna infört nödvändiga ändringar i sin lagstiftning och/eller förvaltningspraxis.

Ur juridisk synvinkel har den generella ordningens funktion förbättrats tack vare SLIM-direktivet(4) (SLIM: enklare lagstiftning på den inre marknaden) av den 26 februari 2001, enligt vilket medlemsstaterna nu är skyldiga att ta hänsyn till den erfarenhet den sökande skaffat efter examen när de prövar ansökningar om erkännande av examensbevis. Samtidigt håller kommissionen nu på att inleda ett offentligt samråd som förberedelse inför ett nytt direktiv om ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer. Kommissionen planerar att lägga fram ett förslag om enhetligare, lättfattligare och smidigare regler för erkännande av yrkeskvalifikationer så att det kan antas före Europeiska rådets möte våren 2002.

(1) EGT L 19, 24.1.1989.

(2) EGT L 209, 24.7.1992.

(3) KOM(1996) 46 slutlig och KOM(2000) 17 slutlig.

(4) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/19/EG (ännu inte offentliggjort i EGT) om ändring av direktiven 89/48/EEG och 92/51/EEG om den generella ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer, som kompletterar direktiven 77/452/EEG, 77/453/EEG, 78/686/EEG, 78/687/EEG, 78/1026/EEG, 78/1027/EEG, 80/154/EEG, 80/155/EEG, 85/384/EEG, 85/432/EEG, 85/433/EEG och 93/16/EEG om yrkena sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinär, barnmorska, arkitekt, farmaceut och läkare, kommissionens förslag offentliggjort i EGT C 28, 26.1.1998.