ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3299/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 november 2001)

Ämne: Biståndet till Slovakien

Har kommissionen hopp om att en eller flera enskilda personer kommer att bli fällda i domstol för bedrägeri med unionens ekonomiska bistånd till Slovakien och har kommissionen hopp om att de ekonomiska medel som använts på ett felaktigt sätt kommer att återfinnas och återbetalas?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(24 januari 2002)

I början av april 2001 informerades den slovakiska kriminalpolisen om påståendena kring direktören för den avdelning för utlandsbistånd som ansvarar för Phare-samordningen varvid den inledde en bedömning av fallet, vilken fortfarande pågår. När denna bedömning avslutats kommer de slovakiska myndigheterna att besluta huruvida en formell brottsutredning skall inledas.

I slutet av april 2001, kort efter att ha blivit informerad om påståendena, inledde Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) en extern utredning genom vilken den tillhandahåller de slovakiska utredarna experthjälp och underlättar tillgången till information.

Slovakiens högsta revisionsorgan har genomfört en revision av det slovakiska regeringskontor för europeisk integration som ansvarar för genomförandet av stödet inför anslutningen. Ordföranden för revisionsorganet uppgav att det inte hittats några bevis på missbruk av föranslutningsmedel, men att revisionsrapporten avslöjat allvarliga brister i ansökningarna, utvärderingarna och godkännandena av Phare-projekt under perioden 19972000 och att det därigenom funnits utrymme för korruption.

Om det av resultaten av de pågående utredningarna framgår att det förekommit bedrägerier eller oegentligheter med föranslutningsmedel kommer kommissionen att inleda ett förfarande för att återkräva dessa medel. Som en säkerhetsåtgärd har kommissionen tillfälligt blockerat 10 % av de slovakiska myndigheternas framställningar om betalningar från Phare för programmen under 2000 och 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3490/01

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Mål 1

Känner kommissionen till att Merseyside i Förenade kungariket har beviljat mål 1-medel för att finansiera den satsning som Liverpools kommunfullmäktige gör för att bli Europeisk kulturhuvudstad 2008?

Instämmer kommissionen, samtidigt som man erkänner att beslutet är lagligt, med att denna användning av medel är olämplig och att detta på ett orättvist sätt missgynnar andra städer som inte är berättigade till sådan finansiering?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(11 februari 2002)

Kommissionen har inga uppgifter om hur stora medel, offentliga eller privata, som anslagits av olika städer i Förenade kungariket, däribland Liverpool, för satsningarna på att bli Europas kulturhuvudstad 2008.

När det gäller huruvida Liverpool eventuellt har använt strukturfondsmedel för detta ändamål, vill kommissionen uppmärksamma parlamentsledamoten på det decentraliserade beslutsfattande som tillämpas inom EU:s samtliga regionala utvecklingsprogram. Efter överenskommelse med kommissionen om de övergripande strategiska prioriteringarna är i synnerhet urvalet av enskilda projekt som skall få stöd genom dessa program en fråga för det regionala partnerskapet, så länge man följer reglerna om bidragsberättigande utgifter.

Många sådana program omfattar åtgärder som syftar till att stärka en regions image och identitet för att exempelvis locka till sig externa investeringar och nya arbetstillfällen. I det sammanhanget är det möjligt att de regionala partnerskapen som ett led i det normala arbetet väljer ut projekt som skall få EU-stöd inom flera olika områden som gynnar regionens image, vilket direkt eller indirekt kan påverka frågor som rör en satsning på att bli Europas kulturhuvudstad.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3530/01

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Den lagstadgade tyska minimilönen ett hinder för österrikiska tjänsteleverantörer

Österrikiska handelskammaren (WKÖ) anförde besvär över detta hinder av det fria tillhandahållandet av tjänster i november 1999 till kommissionen, med hänvisning till att det strider mot den inre marknaden. Detta besvär registrerades under nr 99/5307, (SG 99), A/16232. Kommissionen sände ett motiverat yttrande till Tyskland. Under sommaren 2001 framförde Tyskland sina synpunkter i ärendet. Sedan dess finns det ingen uppdaterad information att tillgå från kommissionen gällande det aktuella läget.

Österrikiska tjänsteleverantörer måste betala den tyska minimilönen till anställda som är utstationerade i Tyskland, som byggbranschens kollektivavtal föreskriver, om de i huvudsak utför byggtjänsterna i Tyskland. Då man jämför lönen i Österrike med den tyska minimilönen, tas ingen hänsyn till österrikiska lönekomponenter såsom den trettonde och fjortonde månadslönen. Om man inbegriper den trettonde och fjortonde månadslönen motsvarar den österrikiska lönenivån den tyska. Då de tyska kontrollmyndigheterna (förbundsländernas arbetsförmedlingar och tullmyndigheter) inte godkänner den trettonde och fjortonde månadslönen, måste österrikiska arbetstagare bli tilldelade såväl mellanskillnaden till den tyska minimilönen, som den trettonde och fjortonde månadslönen. På så sätt är österrikiska arbetstagare dyrare än motsvarande tyska arbetstagare.

Kan kommissionen säga vilka de senaste nyheterna är angående detta besvär gällande den inre marknaden? När kommer kommissionen väcka talan mot Tyskland om fördragsbrott?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(22 februari 2002)

Det överträdelseförfarande mot Tyskland som parlamentsledamoten hänvisar till och som denne önskar få uppgifter om hur långt det har kommit, gäller särskilt genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster(1).

Kommissionen har noggrant gått igenom de tyska myndigheternas svar på den formella underrättelsen och det motiverade yttrandet. De uppgifter som har lämnats är dock inte av den art att de gör det möjligt att få överträdelserna att upphöra och att avsluta det förfarande som inletts.

Kommissionen beslutade nyligen att väcka talan vid EG-domstolen mot Tyskland.

(1) EGT L 18, 21.1.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3303/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 november 2001)

Ämne: Påstådda oegentligheter på Internationella programkontoret i Stockholm

I februari 2001 uppgav en före detta anställd till svensk media att det internationella programkontoret i Stockholm manipulerat med bokföringen för att få in mer pengar från EU. Den före detta anställde sade att han ombetts att lägga till mer kostnader i en projektbudget än vad som behövdes, trots att det i avtal är strikt reglerat att öronmärkta pengar inte får användas till något de inte är avsedda för.

Det internationella programkontorets ekonomichef tillbakavisade uppgifterna och sade att de räknade in gemensamma personalkostnader för ekonomi och administration i alla projektbudgetar. Att något manipulerande med siffror skulle föreligga förnekades. En extern revisor tillsattes också för att granska den egna redovisningen.

Har kommissionen uppmärksammat och tittat närmare på ärendet?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(11 januari 2002)

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) har följande att säga om ärendet:

- OLAF känner till att det i tidningar och tv i Sverige har framförts påståenden om att en tidigare anställd vid det internationella programkontoret i Stockholm begått oegentligheter samt att Riksrevisionsverket har undersökt saken.

- OLAF inledde en utredning i slutet av första kvartalet 2001.

Kommissionen har inga exaktare uppgifter än så. OLAF bedriver sina utredningar helt oberoende, men skall vid lämpligt tillfälle informera EU-institutionerna enligt gällande bestämmelser(1).

(1) Se bland andra Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), EGT L 136, 31.5.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3265/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(23 november 2001)

Ämne: Revidering av programmet för forskning i syfte att bekämpa mjältbrand

American Society of Microbiology har meddelat att det, för att förhindra mjältbrandssmitta via brev, kommer att börja undersöka möjligheten att använda röntgenapparater för att förstöra mjältbrandsbakterier.

Har kommissionen för avsikt att i Europeiska unionen, med hjälp av programmet för forskning, undersöka metoder för att konstruera apparater som klarar av att förstöra mjältbrandsbakterier eller andra liknande mikrobiologiska ämnen som finns i paket eller resväskor?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(28 januari 2002)

Det pågående femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (FTU) omfattar inte stöd till den typ av forskning som parlamentsledamoten föreslår. Därför kommer heller inte någon forskning om apparater som kan förstöra mjältbrandsbakterier att igångsättas för närvarande.

Även kommissionen är av den uppfattningen att en gemenskapsstrategi för att bekämpa biologisk terrorism skulle kräva mobilisering av Europas FoTU-potential för att öka kunskapen på området, ge vetenskapligt stöd till berörda politiska områden och utarbeta effektivare metoder för att skydda Europas medborgare.

Av den anledningen kommer det nya ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration (20022006) även att innebära möjligheter att reagera på plötsligt uppkomna forskningsbehov, vilket det nya hotet som bioterrorismen innebär skulle kunna vara ett exempel på. Den del av programmet som har rubriken Att förutse EU:s tekniska och vetenskapliga behov kommer att innebära stöd till olika politiska områden som bl.a. rör folkhälsa samt säkerhet och rättsväsende. Denna del av programmet ger stor handlingsfrihet att reagera inte bara på nya behov inom olika politiska områden utan också på oväntad utveckling inom vetenskap och teknologi. Genom det nya ramprogrammet kommer det inom de olika prioriterade tematiska områdena också att finnas möjligheter till mer långsiktig forskning när det gäller kampen mot bioterrorism, t.ex. inom de prioriterade områdena Genforskning och bioteknik för förbättrad hälsa och Livsmedelssäkerhet och hälsorisker.

Som en reaktion på slutsatsen om bioterrorism från Europeiska rådets möte i Gent (den 19 oktober 2001) har kommissionen lagt fram meddelandet Räddningstjänst Beredskap för att hantera krissituationer(1). Meddelandet innehåller grunderna för samordningen av en optimal gemenskapsinsats i alla typer av krissituationer. Här presenteras de viktigaste riktlinjerna för att förbättra samarbetet i Europeiska unionen, även på området forskning och utveckling.

(1) KOM(2001) 707 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3596/01

från Pietro-Paolo Mennea (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Miljöproblem i området Prima Cala i Molfetta

Genom lokal- och rikspressen samt genom upprepade krav från oroade och upprörda invånare har ett allvarligt miljöproblem vid kusten i Molfetta kommit till min kännedom. Det rör sig närmare bestämt om området Prima Cala och anläggningen av badstranden Scoglio di Inghilterra.

Enligt uppgifterna har man där anlagt en badstrand till vilken man använt stora mängder cement. Denna omdömeslösa användning av cement har lett till att det vackra området fördärvats och att dess särprägel äventyras.

De behöriga lokala myndigheterna i detta fall kommunen och hamnkontoret har uppmärksammats på problemet men förödelsen kvarstår uppenbarligen utan åtgärd.

Kan kommissionen därför göra en ingående och noggrann utredning för att ta reda på om alla miljökrav uppfyllts och alla bestämmelser följts då bygglovet utfärdades?

Kan kommissionen vidare se över situationen längs den italienska kusten och granska alla de områden där problem med kraftig cementbeläggning kvarstår?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(25 januari 2002)

Enligt artikel 2 i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1), och rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(2) om ändring av direktiv 85/337/EEG, skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för krav på tillstånd och en bedömning av deras påverkan innan tillstånd ges. I artikel 4 anges att projekt som hör till vissa klasser skall bli föremål för bedömning enligt direktivet; dessa klasser fastställs i bilagorna I och II. Det går dock inte att med ledning av den information som parlamentsledamoten tillhandahåller avgöra om det projekt frågan gäller omfattas av någon av direktivets klasser.

I rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(3) anges att åtgärder skall vidtas för att bibehålla eller återställa en gynnsam bevarandestatus hos livsmiljöer samt arter av vilda djur och växter av gemenskapsintresse. Åtgärderna skall vidtas inom särskilda bevarandeområden som inrättas i nätverket Natura 2000 i enlighet med det förfarande som anges i artikel 4. Den information som parlamentsledamoten tillhandahåller tyder dock på att projektet i fråga inte gäller något område som omfattas av direktivet.

Det går alltså inte att med den information som parlamentsledamoten tillhandahåller som grund konstatera något brott mot miljölagstiftningen. Kommissionen undersöker dock gärna frågan ytterligare om parlamentsledamoten inkommer med den information kommissionen behöver för att kunna bedöma överensstämmelsen med gemenskapslagstiftningen.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.

(3) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3060/01

från Pere Esteve (ELDR) till kommissionen

(7 november 2001)

Ämne: Oriktig benämning på Illes Balears

Genom lag nr 13/1997 av den 25 april 1997, utfärdad av statschefen (Jefatura del Estado Español) och publicerad i Boletín Oficial del Estado (den spanska motsvarigheten till Post- o. Inrikes tidningar) nr 100 av den 26 april 1997, fastställs namnbytet för regionen Baleares (den spanska benämningen för Balearerna) till Illes Balears (Baleariska öarna, den katalanska benämningen).

I denna lags enda artikel fastställs att den nuvarande regionen Baleares hädanefter officiellt skall heta Illes Balears i enlighet med dess kulturella och historiska tradition, och i överensstämmelse med den autonoma regionens egen benämning. Av lagens enda och sista bestämmelse framgår att den skulle träda i kraft dagen efter det att den publicerats i Boletín Oficial del Estado.

Kommissionen förbigår systematiskt denna lag som utfärdats av spanska staten. I själva verket omnämner kommissionen vanligen Illes Balears som Baleares eller Islas Baleares, såväl på de kartor kommissionen ger ut som i olika dokument och i de svar jag erhållit, då denna autonoma region avses.

Kommissionen respekterar emellertid den officiella benämningen på andra regioner och städer inom EU.

Jag förstår och respekterar det faktum att de officiella namnen på städer och regioner översätts till det språk som används i ifrågavarande dokument. Men jag anser inte att denna praxis innebär att benämningen Illes Balears systematiskt skall översättas med Baleares eller Islas Baleares.

1. Kommissionen uppmanas respektera och anpassa sig till den officiella, nu gällande benämningen som är fastställd enligt lag, när den autonoma regionen Illes Balears avses.

2. Hur förklarar kommissionen underlåtenheten att följa denna lag, med tanke på att den faktiskt respekterar den officiella benämningen på andra regioner och städer inom EU?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(8 januari 2002)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för att han har tagit upp frågan om hur de baleariska öarna skall benämnas.

Den tänker nu begära att den spanska regeringen meddelar den officiella benämning som kommissionen bör använda i framtiden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3312/01

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(28 november 2001)

Ämne: EU:s röst i världen

Satellit-TV-kanalen Al Jazira har från sin sändningsort i det lilla emiratet Qatar lyckats överträffa CNN som grundkälla till uppgifter om utvecklingen i arabvärlden och har blivit det fönster genom vilket en stor del av världen följer händelserna i Afghanistan.

Marknaden för satellit-TV domineras idag, i detta historiskt viktiga skede, av dessa två kanaler. Många européer frågar sig därför varför det inte finns någon europeisk satellit-TV-kanal i stånd att tävla mot CNN och Al Jazira och att ge Europa en global röst.

Anser kommissionen att den på något lämpligt vis bör främja utvecklingen av en europeisk satellit-TV-kanal och därmed bidra till att ge Europa en verklig röst gentemot resten av världen istället för att låta Europa förbli en passiv åskådare av det som sker på världsscenen?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(13 februari 2002)

Kommissionen driver redan en satellit-tv-kanal för gemenskapsinstitutionerna Europe by Satellite (EbS) som erbjuder bildmaterial till tv-bolag och tv-nyhetsbyråer.

Den sänds på ett täckningsområde som täcker kontinentala Europa och finns på Internet:

- Europeiska unionen på Internet: http://europa.eu.int

- Det audiovisuella biblioteket på Internet: http://europa.eu.int/comm/mediatheque

- Europe by Satellite på Internet: http://europa.eu.int/comm/ebs

- Pressrummet på Internet: http://europa.eu.int/comm/press_room

EbS kan emellertid inte betraktas som en möjlig konkurrent till CNN och Al Jazira av två orsaker. För det första har kommissionen inte ledarställning i EbS sändningar utan sänder bara material från händelser och bilder från EU:s institutioner. För det andra måste man tänka på att unionen är flerspråkig; CNN sänder bara på engelska, Al Jazira på arabiska, medan EbS måste respektera de språkliga reglerna inom EU-institutionerna och sända på alla elva språken när så är möjligt.

Som ledamoten kanske är medveten om finns det en satellitkanal i Europa som sänder direkt till allmänheten på flera språk Euronews, med säte i Frankrike. Från det att bolaget började arbeta har detta alleuropeiska initiativ fått stöd både ekonomiskt och politiskt från både Europaparlamentet och kommissionen. Ett kontrakt som säkerställer en fullständig men ledarmässigt oberoende täckning av EU-frågor undertecknades i november 2001 mellan Euronews och kommissionen och med fullt stöd från Europaparlamentet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2955/01

från Charles Tannock (PPE-DE) till rådet

(5 november 2001)

Ämne: Garantier vid beviljande av unionsmedborgarskap

I och med att sådana tredjelandsmedborgare som får medborgarskap i någon medlemsstat åtnjuter unionsmedborgares rättigheter i alla övriga medlemsstater, anser rådet att det vore på tiden att det sågs till att vissa minimivillkor är uppfyllda innan något unionsmedborgarskap beviljas, bland annat att den sökande inte skall ha något brottsligt förflutet och att vederbörande skall vara villig att rätta sig efter EU:s lagar? Anser rådet att det också borde finnas möjligheter att frånta medborgarskapet i sådana fall att den sökande farit fram med osanning i samband med sin ansökan eller visat prov på gravt brottsligt beteende, såsom inblandning i organiserad brottslighet eller terrorism och hets till våld mot andra unionsmedborgare eller vänskapligt sinnade stater?

Svar

(1 mars 2002)

1. De frågor som den ärade parlamentsledamoten väcker rör det europeiska medborgarskapet i samband med erhållande av medborgarskap i var och en av unionens medlemsstater.

2. Dessa frågor är viktiga eftersom de rör problem som kan inverka på området med frihet, säkerhet och rättvisa. Det bör dock noteras att det endast finns nationella regler på området. Varje medlemsstat tillämpar bestämmelserna i den nationella lagstiftningen för att eventuellt bevilja medborgarskap i landet i fråga, samt de regler som gäller i sammanhanget. Gemenskapen eller unionen har ingen behörighet på detta område.

3. Detta faktum bekräftas av förklaring nr 2 som är bifogad till Maastrichtfördraget om medborgarskap i en medlemsstat. I denna förklaring fastställs det att när det i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen hänvisas till medborgare i medlemsstaterna, skall frågan om en persons medborgarskap i en viss medlemsstat avgöras uteslutande genom hänvisning till den berörda medlemsstatens egna lagstiftning.

4. När det gäller medborgare i tredje land angav Europeiska rådet i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 i del A III i slutsatserna faktorer för att säkerställa en rättvis behandling av sådana medborgare.

5. Slutligen kan det nämnas att Europeiska kommissionen regelbundet publicerar en rapport om unionsmedborgarskap. Den tredje rapporten på detta område är från september 2001 och har referensen KOM(2001) 506 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3364/01

från Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) till kommissionen

(6 december 2001)

Ämne: Export av tomater från Marocko till EU

Enligt gemenskapens jordbrukssektor överskrider Marocko systematiskt den kvot som landet tilldelats av EU för export av tomater. Känner kommissionen till detta? Om så är fallet, kan kommissionen uppge vilka åtgärder den vidtagit, eller ämnar vidta, för att sätta stopp för denna praxis?

Registrerar kommissionen den verkliga mängden marockanska frukter och grönsaker, närmare bestämt det antal ton tomater som förts in på den europeiska marknaden under de senaste månaderna? Om så är fallet, skulle kommissionen kunna lägga fram dessa uppgifter?

Vad anser kommissionen om priserna på denna produkt på den centraleuropeiska marknaden?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 februari 2002)

I enlighet med Europa-Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan och Konungariket Marocko, å andra sidan(1), är import av tomater med ursprung i Marocko berättigade till förmånlig behandling vid import till gemenskapen, antingen på värdetullen eller på ingångspriset, inom ramen för tullkvoten(2).

Kvotutnyttjandet med daglig uppdatering finns tillgängligt på kommissionens webbplats, på följande adress: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/dds/es/qotcau.htm

Löpnumren för kvoterna som gäller tomater med ursprung i Marocko är 0911 16 (årlig kvot till nollvärdetull), 0911 89 (kvot till lägre ingångspris från oktober) och 0911 90 (kvot till lägre ingångspris från november till mars). Fram till nu har dessa kvoter aldrig varit helt uttömda.

Kommissionen garanterar dessutom en mycket strikt kontroll för tomater liksom för vissa andra frukter eller grönsaker(3) som tillåter den att så snart som möjligt få kännedom om den totala importerade kvantiten från Marocko.

Den totala importen av tomater med ursprung i Marocko har, under de senaste månaderna, legat på:

- 372 ton (t) i juni 2001,

- 0 t från juli till september 2001,

- 6 527 t i oktober 2001 (varav 4 717 t till lägre ingångspris),

- 26 628 t i november 2001 och

- 9 750 t från den 1 till den 11 december 2001 och

- 16 933 t från den 1 till den 21 januari 2002.

Kommissionen har inga synpunkter på gällande priser på tomater på de centraleuropeiska marknaderna.

(1) EGT L 70, 18.3.2000.

(2) Rådets förordning (EG) nr 747/2001 av den 9 april 2001 om förvaltningen av gemenskapstullkvoter och referenskvantiteter för produkter som är berättigade till förmånsbehandling enligt avtal med vissa Medelhavsländer och om upphävande av förordningarna (EG) nr 1981/94 och (EG) nr 934/95 EGT L 109, 19.4.2001 (bilaga II), rådets förordning (EG) nr 2264/2001 av den 21 november 2001 om upprättande av vissa autonoma och tillfälliga medgivanden i form av gemenskapstullkvoter som skall tillämpas på import till gemenskapen av tomater med ursprung i Marocko EGT L 305, 22.11.2001.

(3) Apelsiner, klementiner, gurkor, kronärtskockor, zucchini och jordgubbar.