ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-3253/01

från Jan Wiersma (PSE) till kommissionen

(16 november 2001)

Ämne: Roma-aktivisten Rudko Kawczynski

Känner kommissionen till att myndigheterna i Tyskland har för avsikt att den 19 november i år sätta Roma-aktivisten Rudko Kawczynski i fängelse för att han deltagit i en demonstration för de mänskliga rättigheterna 1990?

Är kommissionen beredd att kräva att myndigheterna i Tyskland skall avstå från att göra detta?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(20 december 2001)

Kommissionen önskar upplysa parlamentsledamoten om att det är medlemsstaterna som i första hand är ansvariga och behöriga för straffrättsliga ingripanden och rättsväsendet.

Det finns alltså ingen bestämmelse i EU-fördraget eller EG-fördraget som ger kommissionen rätt att hindra en medlemsstat från att gripa en person som befinner sig i medlemsstaten.

Det ärende som parlamentsledamoten tar upp faller, såvitt vi känner till, inte inom gemenskapsrättens tillämpningsområde. Kommissionen kan alltså inte ta ställning i sak.

Vi erinrar dock om att om personen i fråga anser att hans grundläggande rättigheter har kränkts, kan han använda sig av de rättsmedel som finns enligt medlemsstatens lagstiftning och, när dessa är uttömda, eventuellt väcka talan vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna för att pröva eventuella brott mot Europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2710/01

från Rolf Linkohr (PSE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: Nettoimportbehov av spannmål

Enligt FAO:s (FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation) uppskattningar kommer nettoimportbehovet av spannmål i världen att ha stigit till nästan 200 miljoner ton 2015. Till 2030 väntas det ha stigit till 270 miljoner ton. Följdriktigt beräknas EU de kommande 30 åren fyrdubbla sin nettoexport till över 60 miljoner ton.

1. Instämmer kommissionen i dessa uppskattningar?

2. Kan EU producera dessa spannmålsmängder till världsmarknadspriser?

3. Strider inte detta mot politiken att i större utsträckning odla förnyelsebara råvaror i stället för spannmål?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 november 2001)

1. Kommissionen har tagit del av FAO:s beräkningar när det gäller utvecklingen av produktionen, konsumtionen och handeln med jordbruksprodukter i dokumentet Jordbruk: inför 20152030 teknisk interimsrapport, april 2000.

Som framgår av studien är det svårt att uttala sig om den vetenskapliga tillförlitligheten hos en bedömning som omfattar en så lång tidsperiod. Siffrorna för nettobehovet i utvecklingsländerna vid utgången av 2030 tycks inte överdrivna om man betänker de tendenser inom produktion och konsumtion som ligger till grund för uppskattningarna. Beräkningarna är faktiskt grundade på en tillväxthastighet som är lägre än den som konstaterats i det förflutna.

2. I studien görs ingen direkt hänvisning till de europeiska ländernas nettohandel, utan man begränsar sig till att bedöma utvecklingsländernas globala behov från de industrialiserade länderna, som är de traditionella exportörerna. De enda uppgifter som anges i siffror kommer från beräkningar som gjorts på annat håll (United States Department of Agriculture (USDA), International Food Policy Research Institute (IFPRI), universitetet i Bonn)) och hänvisar inte till gemenskapen med 15 medlemmar utan räknar också med att ekonomin i länderna i Östeuropa kommer på fötter, sedan produktionen minskat till följd av övergången från planekonomi till marknadsekonomi.

3. I politiken för att utveckla odlingen av icke-livsmedelsprodukter på arealer som inte längre används för spannmålsproduktion beaktas bland annat den nuvarande balansen mellan produktionen och avsättningsmöjligheterna för spannmål. Förpliktelsen att göra arealuttag fastställs och justeras i förhållande till produktionens, produktivitetens och marknadernas utveckling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3169/01

från Sergio Berlato (UEN) till kommissionen

(19 november 2001)

Ämne: Illojal konkurrens inom den europeiska vattenbrukssektorn

Produktionskostnaderna inom vattenbrukssektorn ligger på en liknande nivå inom hela gemenskapen (och då särskilt i vissa medlemsstater som Frankrike, Spanien, Grekland och Italien). Många företag i Grekland säljer emellertid sina produkter (framför allt abborre och braxen) till ett pris som ligger långt under produktionskostnaderna, vilket leder till stora svårigheter för denna bransch inom flera stater i unionen.

Orsakerna till denna marknadspolitik, som utan tvekan kan betecknas som illojal konkurrens, beror på följande:

- Det verkar som om 30 procent av de medelstora företagen i Grekland är nära konkurs, och säljer därför sina produkter på marknaden till vilket pris som helst för att få in likvida medel i hopp om att överleva krisen.

- Ett stort antal medelstora och stora företag har beslutat sig för att bli börsintroducerade, vilket innebär att de måste kunna visa att företagets omsättning ökar. Om man skall tro företrädarna för de börsnoterade företagen verkar det som om balansräkningen under de senaste åren förvanskats för att det skall se ut som om företagen gjort stora vinster och för att deras aktier därmed skall öka i värde. Detta agerande har emellertid visat sig motverka sitt eget syfte och tvingat företagen att öka omsättningen för att räkenskaperna skall stämma i slutändan.

Med ovanstående som bakgrund, kan kommissionen kontrollera huruvida man behöver vidta omedelbara åtgärder för att reparera den stora skada som de grekiska företagen orsakar inom denna bransch i alla EU- länder, och i synnerhet i Italien?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 december 2001)

Kommissionen är medveten om att marknadens genomsnittspris på odlad havsabborre och braxen sjönk märkbart under 2001, och att denna sänkning drabbade alla de viktigaste producent- och konsumentländerna i gemenskapen.

Kommissionen har träffat yrkesföreträdare för gemenskapens vattenbruksproducenter för att diskutera denna fråga, och de anser att prissänkningen har en rad olika orsaker, däribland vissa företags ekonomiska svårigheter. Likväl har det inte kunnat fastställas att det rör sig om strategier som syftar till en medveten snedvridning av konkurrensen.

Kommissionen noterar att det fortfarande finns flera förbättringar att göra när det gäller hur gemenskapens producenter av havsabborre och braxen organiserar saluföringen. Under de möten som kommissionen har haft har den därför uppmanat producenterna att införa strukturer som är bättre anpassade till modern marknadsföring.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1612/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(1 juni 2001)

Ämne: Finansiering av EU-kampanjer på Malta

Vad planerar kommissionen göra för att övertyga medborgarna på Malta om att Maltas medlemskap i EU är något positivt. Enligt uppgift har kommissionen fördelat personal till Malta för att bedriva en kampanj för ett positivt ställningstagande på Malta för EU-medlemskap.

Kan kommissionen redogöra vilka ekonomiska resurser och personalresurser som läggs under detta och kommande år för EU-information på Malta?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1610/01, E-1611/01, E-1612/01 och E-1613/01ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(27 juli 2001)

Det åligger de maltesiska myndigheterna att definiera sin ståndpunkt när det gäller frågan om maltesiska som officiellt språk, vilken kommer att behandlas i förhandlingarnas slutskede inom ramen för kapitlet institutioner. Alla kandidatländer som önskar att deras nationella språk blir officiellt språk i unionen är förpliktade att själva översätta gemenskapens regelverk till det språket. Kommissionen kan i det fallet tillhandahålla tekniskt stöd för att hjälpa länderna att inrätta de strukturer som krävs för arbetet. Utan att föregripa dess slutgiltiga ståndpunkt har Malta underrättat kommissionen om att landet har påbörjat arbetet med översättningen av gemenskapens regelverk till maltesiska.

Unionen har hittills inte betalat några bidrag till Maltas Europarörelse. Kommissionen har hittills inte haft några planer på att lämna bidrag, finansiering eller andra former av stöd till denna rörelse.

Kommissionen har inte som mål att övertyga de maltesiska medborgarna om fördelarna med en anslutning till EU. Den anser att det åligger de maltesiska medborgarna att fatta ett beslut i denna fråga. Kommissionen antog därför i maj 2000 en kommunikationsstrategi avseende utvidgningen, som omfattar Malta liksom de övriga kandidatländerna.

Syftet med strategin är trefaldigt, nämligen att

- förbättra förståelsen för unionen,

- förklara följderna av anslutningen,

- förklara kopplingen mellan förberedelsen inför anslutningen och framstegen i förhandlingarna.

Kommissionen har för avsikt att fortsätta att informera de maltesiska medborgarna, liksom medborgarna i de övriga kandidatländerna, på ett objektivt sätt. Strategin svarar på så sätt mot ett behov i det maltesiska civila samhället och bland dess medborgare, som vill vara korrekt underrättade för att kunna göra välgrundade val när det gäller frågan om Maltas anslutning till unionen. Fram till 2004 kommer ett belopp på 1 miljoner euro att användas, varav 200 000 euro under 2001 och 300 000 euro under 2002.

Hittills har en lokalanställd för tekniska frågor anställts vid unionens delegation på Malta och det är planerat att ytterligare en person skall anställas. Denna ytterligare personal kommer huvudsakligen att användas för att förvalta stödet inför anslutningen (38 miljoner euro för perioden 20002004) och övervaka Maltas framsteg vid genomförandet av gemenskapens regelverk.

Förhandlingar om miljöfrågor har nyligen inletts med Malta och kommissionen kan för närvarande inte föregripa resultaten av dem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2474/01

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(11 september 2001)

Ämne: Flygplan för kommissionen

Enligt notiser i tidningen The Sun från juni 2001, återgivna i italienska Il Foglio, har kommissionen förhört sig om möjligheten att hyra två lyxiga jetplan.

Kan kommissionen uppge om nyheten är tillförlitlig och, om så är fallet, vilka oeftergivliga servicekrav som föranlett detta beslut. Vad kommer det att kosta för de europeiska skattebetalarna?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(4 oktober 2001)

Kommissionen måste tyvärr dementera parlamentsledamotens uppgifter, som saknar grund trots att de kommer från europeiska tidningar med gott renommé.

Faktum är att kommissionen skulle ha behov av flygplan av en typ, storlek och komfort som inte är sämre än de som många av medlemsstaternas ministrar dagligen använder vid fullgörandet av sina uppgifter. Detta är desto viktigare, eftersom kommissionärernas och kommissionens ordförandes tjänsteresor ofta är mer krävande och i omvärldens ögon är av högre rang än en ministers.

Ända från början har denna kommission tillämpat mycket stränga regler för användningen av privata flygplan och därvidlag på ett ansvarsfullt sätt tagit hänsyn till den allmänna opinionen, som upprörts mycket av händelser i det förflutna. Reglerna och deras tillämpning anges detaljerat i kommissionens svar på parlamentsfrågan E-2135/01 från Christopher Heaton-Harris.(1)

Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka tillämpningen av dessa regler, så att de tillämpas på ett sätt som är ändamålsenligt och förenligt med kommissionens roll och uppgifter.

(1) EGT C 40 E, 14.2.2002, s. 196.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1973/01

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(5 juli 2001)

Ämne: Kashmir

Den indiska regeringen erbjöd sig nyligen att hålla diskussioner med Pakistan om den omtvistade regionen Kashmir. Vilka initiativ kommer Europeiska unionen att ta för att se till att denna möjlighet fullt ut utnyttjas?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 september 2001)

Unionen har täta förbindelser med Indien. Dessa förstärktes ytterligare när båda sidor möttes vid det första toppmötet i Lissabon i juni 2000. Förbindelserna förväntas förbättras ytterligare vid det andra toppmötet i november 2001 i New Delhi. Regelbundna konstruktiva möten äger rum på alla nivåer, från expertgrupper till utrikesministrar.

Pakistan befinner sig under militärt styre sedan den 12 oktober 1999. Samtidigt som unionen under rådande omständigheter inte önskar återgå till en situation som präglas av business as usual, vill den förmå Pakistan att delta i en konstruktiv dialog och undvika ytterligare isolering. Särskilda samtal med den politiska trojkan hölls i Islamabad den 2021 november 2000. Senare har arbetsgrupper från Pakistan och kommissionen den 2627 juni haft möten rörande utveckling, handel och ekonomiskt samarbete.

Dessa kontakter utnyttjas till fullo för att ta upp alla frågor av gemensamt intresse. Bland dessa återfinns frågan om Kashmir högt upp på dagordningen. Vidare besöker EU:s delegationschefer i New Delhi regelbundet Kashmir inom ramen för utvidgade trojka-samtal för att göra en bedömning av situationen, i synnerhet vad gäller respekten för mänskliga rättigheter. Unionen understryker ständigt att det är nödvändigt att finna en fredlig lösning på konflikten och betonar att dialog är den enda framkomliga vägen.

Unionen välkomnar därför uppriktigt inbjudan nyligen från Indiens premiärminister Vajpayee till general Musharraf att besöka Indien för samtal, samt det positiva svaret från Pakistan. Den 29 maj 2001 avgavs en förklaring om unionens stöd för denna uppmuntrande händelse.

Unionens medverkan till att lösa problemet är endast lämplig och möjlig om både Indien och Pakistan begär den. Detta är inte fallet för närvarande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2001/01

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(6 juli 2001)

Ämne: Distribution av läkemedel i tredje världen

De senaste dagarna har medierna informerat om att nästan 50 procent av de läkemedel som når tredje världen är falska eller i mycket dåligt skick.

Dessa uppgifter refererar till två studier som under ledning av Robert Gordon-universitetet i Aberdeen har genomförts i Nigeria och i Sydostasien. Resultaten av studierna visar att 48 procent av läkemedlen mot malaria, bakterier och tuberkulos uppvisar nivåer av aktiva beståndsdelar som ligger över eller under de rekommenderade värdena.

De läkemedel som undersökts i Nigeria kommer från 12 olika länder.

I en tidigare rapport meddelar Världshälsoorganisationen att kvaliteten på 31 procent av de läkemedel som importeras till Burma och Vietnam och på 46 procent av de lokala läkemedlen var undermålig.

Har kommissionen kännedom om dessa uppgifter och, om så är fallet, vilka åtgärder vidtas i Europeiska unionen för att undvika att defekta läkemedel exporteras till länder i tredje världen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(13 september 2001)

Kommissionen är medveten om att läkemedelskvaliteten utgör ett stort sjuk- och hälsovårdsproblem i många länder och erkänner att även om läkemedel finns tillgängliga kan en svag lagstiftning medföra att dessa inte uppfyller normerna eller är varumärkesförfalskade. Andra säkerhetsproblem orsakas av en irrationell användning av läkemedel och globaliseringen av läkemedelsindustrin.

I detta hänseende bör det understrykas att alla patentskyddade läkemedel som tillverkas och förbrukas i gemenskapen eller som tillverkas i och importeras från tredje land prövas enligt mycket strikta bestämmelser innan ett godkännande för försäljning utfärdas. Genom dessa bestämmelser, som fastställs i gemenskapens direktiv(1), garanteras produkternas kvalitet och säkerhet. Dessa bestämmelser är även tillämpliga på mediciner som exporteras till tredje land.

I det meddelande om påskyndade insatser mot hiv/aids, malaria och tuberkulos som led i fattigdomsbekämpningen(2) som kommissionen nyligen antog anges även att gemenskapen kommer att stödja utvecklingen av lokal produktionskapacitet i utvecklingsländer och förstärka politiken och praxisen på läkemedelsområdet genom nationellt och regionalt samarbete, uppbyggnad av kapacitet och ekonomiskt och tekniskt bistånd. Särskilda ansträngningar kommer att göras bland annat för att förbättra kvalitetssäkring, distribution och optimal användning av läkemedel.

Det ingår i Världshälsoorganisationens stadga och uppdrag att utveckla världstäckande normer, standarder och riktlinjer för att främja kvalitetssäkring och kvalitetskontroll av de viktigaste läkemedlen.

(1) Rådets andra direktiv 75/319/EEG EGT L 147, 9.6.1975, s. 13.

(2) KOM(2001) 96 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2432/01

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(7 september 2001)

Ämne: Skottlossning i Algeriet

Vilka åtgärder kan kommissionen vidta, inom ramen för associeringsavtalet mellan EU och Algeriet, för att se till att Algeriet ger högre prioritet åt de mänskliga rättigheterna och alltså respekterar den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, med tanke på de dödsskjutningar av civila som nyligen ägt rum i Algeriet?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 oktober 2001)

Förhandlingarna om ett associeringsavtal mellan Algeriet och Europeiska unionen pågår fortfarande. Bestämmelser om att de demokratiska principerna och de mänskliga rättigheterna, som definieras i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, skall respekteras i parternas inrikes- och utrikespolitik kommer att utgöra en väsentlig del av avtalet. Bestämmelserna kommer att bli föremål för en regelbunden politisk dialog som kommer att inrättas på olika nivåer, bl.a. på ministernivå inom ramen för associeringsrådet.

Unionen för under tiden en politisk dialog av mer provisorisk karaktär med Algeriet. Ett möte på ministernivå planeras äga rum i Bryssel i mitten av november 2001. Genom denna dialog, som kommissionen deltar i, får unionen tillfälle att diskutera såväl den politiska situationen i Algeriet som respekten för de mänskliga rättigheterna och de allmänna friheterna, särskilt mot bakgrund av det kraftiga tillbakavisandet av demonstrationerna i Kabylien och den uppblossande terrorismen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2438/01

från Kathalijne Buitenweg (Verts/ALE) till kommissionen

(3 september 2001)

Ämne: Konsekvenserna av möjligheten för par av samma kön att ingå äktenskap i Nederländerna

I Nederländerna trädde den 1 april en lag i kraft som gör det möjligt för par av samma kön att ingå äktenskap genom borgerlig vigsel.

Är kommissionen medveten om att detta inte var något aprilskämt, och kan kommissionen lova mig att från och med att denna lag trädde i kraft kan EU-tjänstemän som i enlighet med denna lag gifter sig med en person av samma kön utan vidare få tillgång till de anställningförmåner som gäller för gifta?

Kan kommissionen meddela mig huruvida man redan har förvissat sig om att de som i enlighet med nederländsk lag är gifta med en person av samma kön, utan problem kan få alla nödvändiga uppehållstillstånd i alla de medlemsstater där EU-organ finns, och därmed EU-tjänstemän kan komma att arbeta?

Kan kommissionen också förvissa sig om att detsamma gäller för partner av samma kön från länder utanför EU?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(15 oktober 2001)

Kommissionen undersöker hur den skall beakta den nya nederländska lag som godkänner giftermål mellan två personer av samma kön. Efter överläggningar mellan olika avdelningar har kommissionen utfärdat instruktioner om att en tjänstemans giftermål som godkänns enligt den nya nederländska lagen skall behandlas på samma sätt som alla andra giftermål som godkänns i en medlemsstat.

Kommissionen har också uppmanat parlamentet och övriga institutioner att agera på samma sätt i fråga om deras tjänstemän.

Kommissionen har naturligtvis ingen befogenhet att kräva att en medlemsstat godkänner sådana giftermål, eller att de beviljar uppehållstillstånd i samband därmed. Detta gäller oavsett om partnerna kommer från en medlemsstat eller från andra länder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1819/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(21 juni 2001)

Ämne: Personalkostnader för forskare vid Gemensamma forskningscentrets anläggning i Ispra (Italien)

Som en följd av kommissionens politik under senare år, och med vissa medlemsstaters gillande, har tyngdpunkten för verksamheten vid denna anläggning förskjutits allt mer från forskning till administrativa uppgifter. Detta står i strid med centrets ursprungliga verksamhetsmål, vilka inte tycks ha reviderats officiellt.

Med hänvisning till post B6 1 1 i budgeten för 2001 (vad gäller kostnader för personal verksam vid anläggningen i Ispra), kan kommissionen ge besked om hur mycket av detta som betalas ut till tjänstemän respektive forskare?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(31 juli 2001)

Gemensamma forskningscentrets (GFC) uppgift, som antogs av rådet och parlamentet 1999, är att tillhandahålla kundstyrt vetenskapligt och tekniskt stöd för utformning, utveckling, genomförande och uppföljning av gemenskapens politik. Det tjänar medlemsstaternas gemensamma intressen samtidigt som det är oberoende av privata eller nationella intressen.

Därför är GFC en forskningsinstitution som inte ägnar sig åt forskningspolitik, utan fungerar som ett europeiskt vetenskapligt och tekniskt referenscentrum för andra politikområden inom gemenskapen (miljö, jordbruk, transport, energi, kärnkraft).

Personalutgifterna vid GFC i Ispra för 2001 fördelas enligt följande:

- Sammanlagt: 114 miljoner euro

- Vetenskaplig personal: 95 miljoner euro

- Administrativ personal: 19 miljoner euro.