SKRIFTLIG FRÅGA E-3002/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(29 oktober 2001)

Ämne: Befordringsgången vid kommissionen

Varje år lämnar flera tjänstemän in klagomål om befordringsgången vid kommissionen och vissa av dem överklagas till förstainstansrätten. Anledningen är vanligen

att man anser att det lagts överdrivet stor vikt vid antal tjänsteår i lönegraden eller att det ställts krav på visst antal tjänsteår. Man fortsätter också envist att befordra tjänstemän som förbigicks föregående år och att i förväg fastställa befordringskvoter för varje generaldirektorat.

Kommissionen medger i ett arbetsdokument från juli 2000 att rutinerna är komplicerade, att befordringarna alltför sällan grundas på meriter och att förstainstansrätten i sina domar kritiserat den bristande insynen i befordringsförfarandet. Genom att fortsätta att basera befordringarna på omstridda och regelbundet kritiserade kriterier brister kommissionen i respekt för förstainstansrätten och de europeiska domarna. Den underlåter också att genomföra det meritbaserade system som avses i tjänsteföreskrifterna, som har utlovats av Neil Kinnock och som en majoritet av tjänstemännen vill ha.

1. Hur många klagomål med anknytning till befordringsgången har lämnats av kommissionens tjänstemän?

2. Hur många klagomål har avvisats (direkt eller indirekt)?

3. Hur många klagomål har överklagats till förstainstansrätten?

4. Hur många överklaganden till förstainstansrätten har lett till att den klagande fått upprättelse?

5. Har kommissionen begärt att administrationen omedelbart skall ändra sina befordringsförfaranden, eller åtminstone handläggningen av befordringsklagomål, så att tjänstemännens befordringar definitivt och uteslutande grundas på meriter som erkänns genom befordran ifråga eller i förekommande fall erkänns till följd av ett klagomål?

6. Avser kommissionen att omedelbart följa förstainstansrättens domar om befordringsfrågor? Om svaret är nej, varför inte?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(14 december 2001)

De begärda uppgifterna redovisas nedan:

>Plats fÄHor tabell>

Av de fem överklaganden som gjorts till förstainstansrätten har fyra avslagits och i ett mål har ännu ingen dom avkunnats.

Kommissionens befordringsgång fastställs genom de allmänna genomförandebestämmelserna till artikel 45 i tjänsteföreskrifterna och grundar sig på den princip som anges i den artikeln, nämligen att befordran skall ske uteslutande genom ett urval bland de tjänstemän som fullgjort en minimiperiod i sin lönegrad och efter en jämförelse av kvalifikationerna för de tjänstemän som kan komma i fråga för en befordran och av rapporterna om dessa.

Förstainstansrätten har konsekvent fastslagit att antal tjänsteår och ålder vid befordran endast får utgöra underordnade kriterier när de berörda tjänstemännens meriter är jämförbara.

Kommissionen har alltid meddelat generaldirektoraten och befordringskommittéerna förstainstansrättens domar om befordringsfrågor för att ge dem möjlighet att följa dessa domar. Förstainstansrättens domar om befordringsfrågor ligger också till grund för bedömningen av de klagomål om icke-befordran som tjänstemän gör enligt artikel 90 i tjänsteföreskrifterna.

Efter ingående samråd med personalen är kommissionen på väg att slutgiltigt godkänna ett nytt system för bedömning och befordran som en viktig del i kommissionens reform. Systemet kommer att innebära en avsevärd och ändamålsenlig förenkling och att stor insyn ges i förfarandena, samtidigt som det garanterar att befordran sker på grund av meriter som bedöms noggrant och rättvist i varje enskilt fall.

Kommissionen följer alltid förstainstansrättens domar om befordringsfrågor och kommer att göra det även i fortsättningen. Rätten har aldrig gjort några uttalanden som stöder parlamentsledamotens ogrundade påstående att kommissionen brister i respekt för förstainstansrätten och de europeiska domarna.