ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2358/97 från Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Bristande tillämpning av förordning (EG) nr 338/97 om skydd av arter i Tyskland

Den 1 juni 1997 trädde en ny förordning (EG) nr 338/97 om skydd av arter ((EGT L 61, 3.3.1997, s. 1. )) i kraft. I förordningens artikel 16 uppmanas medlemsstaterna att införa sanktioner och möjlighet till beslag och förverkande vid brott mot denna nya förordning. Detta har emellertid Tyskland ännu inte gjort, fastän man i god tid kände till att förordningen skulle träda i kraft. Därför kan in- och utförsel av arter av vilda djur och växter som EU anser särskilt skyddsvärda nu ske utan sanktioner. I strid mot förordningen kan även följande ske utan sanktioner: köp, anbud om köp, förvärv för kommersiella ändamål, användning för kommersiella ändamål, förevisande för allmänheten i kommersiellt syfte, försäljning, innehav för försäljning, saluförande och transport av arter som finns med på förteckningarna i förordningens bilagor A och B. I alla dessa fall saknar den tyska tullen befogenhet att ingripa.

1. Känner kommissionen till denna brist i Tysklands tillämpning av förordningen om arter?

2. Om ja, vad tänker kommissionen göra för att rätta till situationen?

3. Kommer kommissionen att väcka talan mot Tyskland hos EG-domstolen på grund av brott mot fördraget genom underlåtenhet?

4. Finns det liknande svårigheter med tillämpningen i andra medlemsstater? Om ja, i vilka stater finns vilka svårigheter, och hur tänker kommissionen råda bot på situationen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (11 september 1997)

Som ledamoten mycket riktigt påpekar föreskrivs i artikel 16 i rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem ((EGT L 61, 3.3.1997. )) att medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att en rad olika överträdelser av den förordningen beläggs med straffåtgärder. I enlighet med förordningens artikel 22 skall artikel 16 gälla från och med den dag då förordningen träder i kraft, dvs. den 3 mars 1997. Enligt artikel 20 skall medlemsstaterna meddela kommissionen om de åtgärder de vidtar för att genomföra förordningen, samt om alla rättsakter de tillämpar härvid, och alla åtgärder de vidtar för att genomföra och genomdriva förordningen.

Varken Tyskland eller de övriga medlemsstaterna har ännu anmält rättsakter eller åtgärder avseende förordningen. Kommissionen kommer därför att uppmana medlemsstaterna att så snart som möjligt inkomma med dessa anmälningar, och kommer, om så behövs, att inleda överträdelseförfaranden mot de medlemsstater som försummar sina förpliktelser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3019/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Bättre produktion och saluföring av honung

Min fråga gäller förslaget till rådets förordning (EG) om allmänna tillämpningsregler för åtgärder som syftar till att förbättra villkoren för produktion och saluföring av honung inom gemenskapen (KOM(96)0596 - 96/0282 (CNS)) ((EGT C 378, 13.12.1996, s. 20. )). Kan kommissionen säkerställa att de prioriterade målen i förslaget även innefattar program för yrkesutbildning för unga jordbrukare?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3019/97, E-3020/97, E-3021/97 och E-3022/97 ingivna av Franz Fischler för kommissionen (29 oktober 1997)

Till att börja med vill kommissionen fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på det faktum att rådets förordning (EG) nr 1221/97 om allmänna tillämpningsregler för åtgärder som syftar till att förbättra villkoren för produktion och saluföring av honung ((EGT L 173, 1.7.1997. )) antogs den 25 juni 1997.

I förordningen anges som prioriterade åtgärder bland annat teknisk hjälp till biodlare, vilket kan inbegripa utbildning av unga jordbrukare som är intresserade av biodling. Förordningens syfte är att förbättra produktionen och saluföringen av honung. Därför är det inte fråga om ett sanitärt program för att utrota sjukdomar. Enligt förordningen kan gemenskapen bidra ekonomiskt till nationella program, och förordningen gäller i princip alla biodlare utan åtskillnad.

För import och kvalitetskrav på honung som saluförs inom gemenskapen gäller rådets direktiv 74/409/EEG om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om honung ((EGT L 221, 12.8.1974. )). Ett förslag till ändring av detta direktiv håller för närvarande på att behandlas av parlamentet och rådet.

Honung med ursprung i länder utanför gemenskapen är underkastade samma kontrollregler som den som produceras i gemenskapen, i enlighet med rådets direktiv 89/397/EEG om offentlig kontroll av livsmedel ((EGT L 186, 30.6.1989. )). Det är de nationella myndigheternas sak att vidta alla erforderliga åtgärder för att säkerställa att kontrollen är effektiv och i överensstämmelse med detta direktiv.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3108/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Avtal om byggande av den nya omfartsvägen öster om Rom

Trots att kommissionen motsatte sig det, att staden Rom hade beslutat att tilldela det italienska järnvägsbolaget Ferrovie dello Stato (FS) avtal om byggande av den nya omfartsvägen öster om Rom, godkände staden i augusti ett nytt beslut enligt vilket företaget Sta - som ägs av staden Rom - får ansvar för projektering av arbetet, medan FS tilldelas kontraktet för själva byggandet.

Detta går klart stick i stäv mot kommissionens ståndpunkt och orsakar samma svårigheter som tidigare. Dessutom ger tilldelningen av projekteringskontraktet till företaget Sta upphov till åtskilliga frågor: även om företaget enligt sina statuter är ett kollektivtrafikföretag, betecknas det i det nya beslutet från Roms stadsfullmäktige som ett ingenjörsbolag. I beslutet fastställs dessutom att Sta kan vända sig till externa konsulter under arbetet, utan att metoderna och begränsningarna för denna möjlighet specificeras exakt.

Kommissionen anmodas således att besvara följande frågor:

1. Känner den till det nya beslutet från staden Rom?

2. Beaktar beslutet till fullo kommissionens tidigare yttranden?

3. Har den nya fördelningen av uppgifter gjorts i enlighet med direktiv 92/50/EEG ((EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.)) om offentlig upphandling?

4. Ämnar kommissionen om överträdelser fastställs vidta åtgärder mot staden Rom?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (19 november 1997)

De italienska myndigheterna har ännu inte informerat kommissionen officiellt om det beslut som parlamentsledamoten syftar till. Kommissionen kan därför inte på detta stadium lämna något yttrande om huruvida beslutet är förenligt med direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster. I det fall att en överträdelse upptäcks, kan kommissionen inleda ett förfarande mot Italien enligt artikel 169 i EG-fördraget, men den kan under inga omständigheter vidta åtgärder mot kommunen Rom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2519/97 från Klaus Lukas (NI) till kommissionen (22 juli 1997)

Ämne: Ny utformning av konkurrenslagstiftningen - reform av nationella regionalstöd

Så som meddelats i media (till exempel Der Standard 4 juni 1997) avser kommissionen att inom ramen för en ny utformning av den europeiska konkurrenslagstiftningen genomföra en grundläggande reform av de nationella regionalstöden. I detta sammanhang ställer jag följande frågor till kommissionen:

1. Stämmer dessa rapporter i media? Om ja, hur långt har överläggningarna om reformen av de nationella regionalstöden kommit? Vem är behörig att besluta om dessa reformer?

2. När skall dessa reformer genomföras? Anser kommissionen att dessa redan borde genomförts för länge sen? Om ja, varför? Om nej, varför överväger man överhuvudtaget en reform?

3. Vad är syftet med denna reform? Kommer den att medföra ekonomisk belastning eller avlastning för EU? Planerar man för övergångsstöd för regioner som inte längre får erhålla nationellt stöd efter reformen?

4. Enligt vilka aspekter skall reformerna ske? Vilka konsekvenser skulle genomförandet av de planerade reformerna ha för Österrike?

5. Vad anser kommissionen i princip om nationella regionalstöd?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (29 september 1997)

1. Kommissionen utarbetar för närvarande riktlinjer för de statliga regionalstöden och gör en översyn av de olika regler och förfaranden som finns och samlar dem till en enda text. Genom EG-fördraget överförs ett stort ansvar för genomförandet av artikel 92 och 93 till kommissionen.

2. Kommissionens beslut om de nya riktlinjerna förväntas till andra hälften av 1997. Riktlinjerna skall träda i kraft från och med den 1 januari år 2000.

3. och 5. Syftet med sammanställningen och översynen av reglerna och förfarandena är att öka genomsynligheten för kommissionens beslutsförfarande inom detta område och därigenom öka rättssäkerheten. Således uppfylls därigenom de önskemål som lagts fram av medlemsstaterna och av andra aktörer vid många tillfällen. Riktlinjerna har i synnerhet som mål att koncentrera de nationella stödberättigade regionerna. Nödvändigheten av detta har understrukits i kommissionens dokument ¨Agenda 2000¨ ((KOM(97) 2000 slutlig. )) och i kommissionens femte rapport om statligt stöd. ((KOM(97) 170 slutlig. )) Reformen kommer inte att medföra några utgifter för gemenskapens budget.

4. Det är än så länge inte möjligt att i detalj ange vilka effekter detta skulle ha för Österrike.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3011/97 från Giuseppe Rauti (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Skyddad ursprungsbeteckning för oljan Terra di Bari

Kan kommissionen uppge varför den uppsköt det sammanträde, under vilket skyddad ursprungsbeteckning (SUB) skulle beviljas för jungfruoljan Terra di Bari? Den italienska jordbrukarsammanslutningen tog sammanträdet och beviljandet av beteckningen för givet; dess provinsordförande Antonio Barile hade till och med planerat ett möte i juli med företagarna och pressen enkom för att tillkännage denna goda och länge väntade nyhet.

Jag efterlyser inte endast med kraft detta erkännande, utan vill även rikta uppmärksamheten på att det är tre år sedan hela proceduren förbereddes och dokumenterades utförligt, att det ¨gröna guldet¨ från Bari är av högsta kvalitet, vilket de internationella marknaderna redan känner väl till, och slutligen att varje ytterligare uppskov innebär ett verkligt sabotage till skada för en sektor som i provinsen Bari omfattar 60 000 företag med en produktion på cirka 80 000 ton och en omsättning på 500 miljarder ITL. Det är således fråga om nästan 20 % av den italienska olivoljeproduktionen och 50 % av olivoljeproduktionen i Apulien.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (14 oktober 1997)

Kommissionen har glädjen att kunna meddela parlamentsledamoten att namnet ¨Terra di Bari¨ på en jungfruolja redan finns i den förteckning över namn som kommissionen har föreslagit skall registreras som skyddade ursprungsbeteckningar (SUB) i enlighet med artikel 17 i förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 ((EGT L 208, 24.7.1992. )).

Detta utkast till kommissionens förordning om den ¨femte förteckningen¨ över skyddade ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar överlämnades vid mötet den 17 september 1997 till den behöriga regleringskommittén för diskussion. För närvarande räknar kommissionen med att kunna föreslå att förteckningen godkänns vid denna kommittés nästa möte. Om kommitténs yttrande är positivt kan kommissionen besluta att registrera namnet ¨Terra di Bari¨ som skyddad ursprungsbeckning och snarast möjligt offentliggöra detta, i ovannämnda förteckning, i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2779/97 från Luigi Florio (UPE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Rättsväsendet i Italien

1. Vet kommissionen att det italienska rättsväsendet befinner sig i en djup kris både vad gäller civilrätt, straffrätt och administration?

2. Känner kommissionen till förfarandenas nuvarande ohållbara längd, den allt mer uppenbara politiseringen av en betydande del av rättsväsendet och de strider som pågår mellan vissa domstolar?

3. Anser kommissionen inte att denna situation, som har förorsakat ett närapå generellt misstroende mot statens kapacitet att säkerställa rättvisa, håller på att åsamka Italien allvarliga skador även ur ekonomisk synpunkt och ge upphov till en situation med klara nackdelar och stora risker för alla personer som är verksamma i Italien, vilket således även äventyrar den inre marknadens korrekta funktion?

4. Anser kommissionen inte att den bör lägga fram förslag i syfte att återställa ett mer opartiskt och snabbare italienskt rättsväsen som är mer samstämmigt med rättsväsendet i de övriga medlemsländerna, eftersom ett av de mål som Maastrichtfördraget fastställer för unionen är att utveckla ett nära samarbete på det rättsliga området?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (30 september 1997)

Kommissionen noterar den oro som parlamentsledamoten ger uttryck för.

Såsom parlamentsledamoten påpekar, gör artikel K 1 i Fördraget om Europeiska unionen samarbete i rättsliga frågor till en fråga av gemenskapsintresse. I Amsterdamfördraget regleras samarbete i civilrättsliga frågor i en ny artikel E som i sin tur införs i ett nytt kapitel i Fördraget om Europeiska unionen med rubriken ¨Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa¨.

Kommissionen vill påpeka att det rättsliga samarbetet har till syfte att nå viss överensstämmelse mellan medlemsstaternas juridiska system så att de kan fungera väl tillsammans. Det rättsliga samarbetet har inte till syfte att avhjälpa eventuella brister i domstolsväsendets funktion eller en politisering av domarkåren. Denna typ av uppgifter är medlemsstaternas ansvar. Kommissionen avser alltså inte att lägga fram de förslag som parlamentsledamoten föreslår.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2882/97 från David Bowe (PSE) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Dumpning - kaliumkloridindustrin

Kommissionären Leon Brittan träffade den ryske biträdande premiärministern, Anatoly Chubais, i Moskva i juni 1997 för att diskutera handeln mellan Europeiska unionen och Ryssland och särskilt problem angående anti-dumpingavgifter. Tog den ryske ministern upp frågan om en pågående anti-dumpningåtgärd avseende kaliumklorid och vilket var i så fall Leon Brittans svar?

Svar från Leon Brittan på kommissionens vägnar (16 oktober 1997)

På mötet i Moskva i juni 1997 mellan kommissionens ledamot med ansvar för den gemensamma handelspolitiken och den ryske biträdande premiärministern diskuterades frågan inte om antidumpningsförfarandet avseende kaliumklorid.

Den nya undersökningen om de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av kaliumklorid från Ryssland kommer emellertid snart att avslutas och kommissionen kommer inom en nära framtid att lägga fram ett förslag till rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2816/97 från André Sainjon (ARE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Fusionen mellan Boeing och McDonnell Douglas

Kommissionens godkännande av fusionen mellan Boeing och McDonnell Douglas ger upphov till ett grundläggande problem.

1. Hurdan industripolitik bör unionen bedriva som svar på den amerikanska provokationen?

2. Kan den främja ett närmande mellan de stora europeiska företagsgrupperna, och i så fall hur?

3. Kan den i ljuset av det femte ramprogrammet blåsa nytt liv i flyg- och rymdforskningen?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (20 oktober 1997)

I juli 1997 meddelade kommissionen att man under hösten skulle presentera ett meddelande om flyg- och rymdindustrins framtid för rådet och Europaparlamentet. Dokumentet ¨Europeisk flyg- och rymdindustri: den globala utmaningen¨ ((KOM(97) 466. )) antogs av kommissionen den 24 september 1997. I det dokumentet behandlas de frågor som parlamentsledamoten ställer.

Kommissionen delar åsikten att det med tanke på den skärpta internationella konkurrensen skulle ligga i flyg- och rymdindustrins intresse att kunna dra nytta av de stordriftsfördelar och synergieffekter som större europeiska industrigrupper kan bidra med. Kommissionen anser också att initiativ till konsolidering inom industrin måste tas av industrin själv på basis av sunda ekonomiska och kommersiella kriterier, vilket skulle göra det möjligt för flyg- och rymdindustrin att vara en dynamisk och flexibel part på den internationella flyg- och rymdmarknaden.

I Femte ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998-2002) ((KOM(97) 142. )) har kommissionen erkänt vikten av att förvärva ny teknik på flyg- och rymdområdet. I programmet föreslår kommissionen även åtgärden ¨Nya perspektiv inom flyg- och rymdindustrin¨. Genom denna åtgärd strävar kommissionen efter att genomföra samordnade åtgärder som skall stödja den europeiska flyg- och rymdindustrins strategiska mål. På området rymdteknik och -applikationer kommer kommissionen att garantera enhetlighet inom gemenskapens FoTU under Femte ramprogrammets olika delprogram. Samma garanti gäller för samverkan med övrig politik som rör rymdapplikationer. Ett sådant samarbete ger ökad samverkan mellan tillämpad och grundläggande forskning inom inbördes förbundna grenar av flyg- och rymdindustrin och ger ökad påverkan på alla leverantörsnivåer. Kommissionen har även stärkt samarbetet med Europeiska rymdorganisationen och då i synnerhet med dess FoTU-program.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2500/97 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (18 juli 1997)

Ämne: Brandsäkerhet för hotell

Med hänvisning till min skriftliga fråga E-1423/97 ((EGT C 45, 10.2.1998, s. 29. )), varför finns undersökningen fortfarande inte på engelska? Är kommissionen nöjd med den låga svarsfrekvensen på frågeformuläret som skickats ut av den grupp som genomförde undersökningen (ceten-apave), det vill säga 1 213 svar på 20 000 frågeformulär som endast täcker åtta medlemsländer?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (16 oktober 1997)

Kommissionen kan komplettera den information som tidigare lämnades som svar på parlamentsledamotens fråga E-1423/97.

Det stämmer att undersökningen om brandsäkerhet bara finns på franska. Detta beror på dokumentets omfattande längd (750 sidor inklusive bilagor). Dokumentet kan ändå användas som underlag för information och åtgärder av kommissionen utan att det behöver översättas.

Undersökningen gjordes i mycket stor skala. Svaren, som uppgick till över tusen stycken, ansågs vara tillräckligt representativa för att informationen, som kom från privata och offentliga organ, skulle kunna konsolideras och analyseras.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2590/97 från Hilde Hawlicek (PSE) till kommissionen (29 juli 1997)

Ämne: Klagan mot fasta priser på böcker i tyskspråkiga länder

Den österrikiska bokhandelskedja som för närvarande klagar hos kommissionen mot systemet med de fasta priserna på böcker i tyskspråkiga länder hotar att väcka talan vid Europeiska gemenskapernas domstol.

Vad kommer att hända med de fasta priserna på böcker i tyskspråkiga länder från det att talan väckts till dess att domstolen möjligtvis fattar ett beslut?

Hur länge kommer ett sådant förfarande att ta, enligt erfarenhet?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (1 oktober 1997)

Enligt artikel 175 tredje stycket i EG-fördraget får varje fysisk eller juridisk person föra talan vid domstolen om att någon av gemenskapernas institutioner, till exempel kommissionen, har underlåtit att till personen i fråga rikta någon annan rättsakt än en rekommendation eller ett yttrande. Klaganden kan väcka talan om att kommissionen inte har fattat något beslut om klagomålet. Enligt artikel 175 andra stycket skall en sådan talan tas upp endast om den berörda institutionen dessförinnan har anmodats att vidta åtgärder och om den inom två månader efter denna anmodan inte har tagit ställning. Talan får då väckas vid domstolen inom en ytterligare frist av två månader. För domstolens beslut föreskrivs ingen frist, men i ärenden som anhängiggörs vid domstolen får denna enligt artikel 186 i fördraget föreskriva nödvändiga interimistiska åtgärder.

Ytterligare en möjlighet enligt EG-fördraget är den som avses i artikel 177. Enligt denna artikel får en domstol i en medlemsstat, när en fråga om tolkningen av fördraget uppkommer vid den och den anser att ett beslut i frågan är nödvändigt för att döma i saken, begära att EG-domstolen meddelar ett förhandsavgörande. Ett beslut om en sådan begäran åligger dock den nationella domstolen. Parter i det nationella förfarandet kan inte tvinga fram en begäran. Det är inte möjligt att utifrån uppgifterna i parlamentsledamotens fråga avgöra om denna möjlighet kan användas i det här fallet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2922/97 från Klaus Rehder (PSE) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Utvecklingen av frukt- och grönsaksmarknaden i Europeiska unionen

Enligt uppgifter från konsumentförbundens samarbetsorganisation Arbeitsgemeinschaft der Verbraucherverbände (AgV) har man i Europeiska unionen sedan 1990 (fram till 1994) betalt sammanlagt nästan 15 miljarder DEM för produktion och kvittblivning av frukt- och grönsaksöverskott. Ca 4,5 miljarder DEM av dessa medel härstammar enligt uppgift från de tyska skattebetalarnas fickor. Enbart under produktionsåret 1993/94 köpte man upp och förintade ca 2,5 miljarder kg frukt och grönsaker med skattemedel (de direkta kostnaderna för EU uppgick till 1,2 miljarder DEM, varav 360 miljoner DEM i tyska skattepengar). Denna kvittblivning kommer uppskattningsvis att årligen kosta 4-5 miljarder DEM bara för de tyska skattebetalarna.

1. Hur mycket har Europeiska unionen enligt Europeiska kommissionens beräkningar sedan 1990 fram till idag betalt för kvittblivning av överskott och för återköp?

2. I vilken omfattning har produkter i interventionslager härvid beretts till alkohol, använts som foder eller förts till soptippar?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (24 oktober 1997)

1. De belopp som från och med budgetåret 1990 betalats som finansiell erättning för återtag av frukt och grönsaker från marknaden återfinns i de tabeller som skickats direkt till parlamentsledamoten liksom till parlamentets generalsekretariat. I tabellerna är betalningarna uppdelade efter medlemsstat och budgetår.

2. I dessa tabeller återges de mängder som återtagits från marknaden och deras slutliga bestämmelse i procent av de återtagna mängderna, för regleringsåren 1970/1971 till och med 1992/1993 (senaste regleringsår för vilket uppgifter finns tillgängliga).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2851/97 från Edith Müller (V) till kommissionen (11 september 1997)

Ämne: EU:s politik i före detta Jugoslavien

Kan kommissionen tillhandahålla en tabell för varje budgetpost som avser all verksamhet i före detta Jugoslavien (Phare, poster avseende återuppbyggnad, ECHO, demokrati, GUSP, finansprotokoll osv.) och som innehåller nedan angivna uppgifter (sedan verksamheten inleddes i före detta Jugoslavien/ efter 1990)?

Budgetpost...

>TABLE>

Anmärkning: åtaganden, kontrakt och betalningar bör avse den årliga budgeten. (1) Planerad period för full utbetalning. (2) Faktisk eller justerad period nödvändig för full utbetalning.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2850/97 och E-2851/97 ingivna av Hans Van den Broek för kommissionen (23 oktober 1997)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.