ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0202/00

från Dominique Souchet (UEN) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Tullåtgärder som vidtagits mot Saint Pierre och Miquelon

Till följd av en utredning som gjordes av enheten för samordning av antibedrägeribekämpningen fann sig vissa europeiska tullmyndigheter tvingade att underkänna exportcertifikat för fri omsättning för den territoriala enheten Saint Pierre och Miquelon, vilka utfärdats som en tillämpning av artikel 101 i beslut 91/482/EEG(1)

Kan kommissionen i detta särskilda fall, definiera vad den anser vara förtullning som inte handlar om undantagande från eller återbetalning av tullar eller skatter med motsvarande verkan?

De nya rutinerna medför, och kommer att medföra, stora svårigheter för Saint Pierre och Miquelon. Kan kommissionen uppge om den avser ge dem uppskov med verkställandet i väntan på det slutliga resultatet av den pågående utredningen, eftersom den territoriala enheten förklarat sig redo att vidta alla de korrigerande åtgärder som kommissionen kan tänkas föreslå?

(1) EGT L 263, 19.9.1991, s. 1.

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(25 februari 2000)

I det ärende som parlamentsledamoten tar upp har man kunnat fastställa att transportstöd utbetalats till operatörer som lastat om vissa produkter på Saint Pierre och Miquelon.

Kommissionen utreder, med hjälp bland annat av uppgifter från de franska myndigheterna och myndigheterna på Saint Pierre och Miquelon, om detta transportstöd motsvarar återbetalning av tull i den mening som avses i rådets beslut 91/482/EEG av den 25 juli 1991 om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska ekonomiska gemenskapen(1). Enligt detta beslut skall varor som inte har sitt ursprung i ett sådant land eller territorium men som omsätts fritt där och återexporteras som sådana till gemenskapen accepteras för import till gemenskapen utan tullar, och utan skatter med motsvarande verkan, förutsatt att villkoren i artikel 101.2 i beslutet är uppfyllda (att det har betalats tull eller skatt med motsvarande verkan i landet eller territoriet, att produkterna inte har helt eller delvis varit föremål för undantagande från eller återbetalning av tullar eller skatter med motsvarande verkan och att produkterna åtföljs av exportcertifikat).

För att skydda gemenskapernas finansiella intressen har nationella myndigheter uppmanats att vidta försiktighetsåtgärder (begäran om säkerhet från berörda operatörer).

Kommissionen kommer att underrätta berörda myndigheter direkt om resultatet av utredningen.

(1) EGT L 263, 19.9.1991; svensk specialutgåva, område 11, volym 18, s. 3. Beslutet ändrat genom beslut 97/803/EG; EGT L 329, 29.11.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2531/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(4 januari 2000)

Ämne: Inrättandet av ett centrum för främjande av klassiska studier och undervisning i antik grekiska och latin vid läroanstalter

År 1995 ingavs ett memorandum till rådet (utbildning) om inrättandet av ett centrum för främjande av undervisning i latin och antik grekiska vid Europeiska unionens läroanstalter, särskilt för studier på högre nivå. Representanter från de italienska, franska, grekiska och spanska regeringarna underströk att klassiska ämnen idag mer än någonsin utgör ett mycket betydelsefullt redskap för unga människors utbildning vilka tack vare detta gemensamma kulturarv skulle kunna utveckla ett genuint europeiskt medvetande vid sidan av sina legitima nationalkänslor.

Fem år har nu förflutit utan konkreta åtgärder från Europeiska unionens sida. Klassiska ämnen får inte tillåtas att försvinna från den högre utbildningen under nästa århundrade. Eminenta personligheter inom klassiska studier såsom Jacqueline de Romilly (Franska akademin) och Jean Pierre Vernant, professorer vid Collège de France har uttryckt sin besvikelse över att klassiska studier håller på att försvinna från läroanstalter för högre utbildning (Le Monde av den 12 november 1999). Kan kommissionen mot denna bakgrund svara på vilka åtgärder som den skulle kunna vidta för att aktivt bidra till att omnämnda centrum inrättas?

Kompletterande svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(15 mars 2000)

Vid rådets möte (utbildning) den 31 mars 1995 lade den grekiska ministern fram en not om inrättandet av ett europeiskt centrum för klassisk litteratur. Detta gav upphov till många diskussioner.

Vid rådets möte (utbildning) den 6 maj 1996 noterades den grekiska regeringens initiativ att inrätta ett sådant centrum. Kommissionen förklarade att den var redo att granska ett sådant initiativ men att den ännu inte hade fått någon begäran om detta från de grekiska myndigheterna.

Kommissionen ger regelbundet bidrag till projekt på detta område, bland annat genom Sokrates-programmet. Inom ramen för Comenius och Erasmus, till exempel, har flera samarbetsprojekt mellan skolor eller universitet fokuserat på undervisning i klassiska kulturer och språk. Inom verksamheten för vuxenutbildning har ett projekt startats som gäller uppbyggandet av en europeisk identitet genom att man återvänder till denna identitets källor och bland annat utgår från grekisk och latinsk mytologi.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2451/99

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Kommissionens och parlamentets sammanträden går på varandra

Kommissionens anordnar regelbundet sammanträden eller (press)konferenser vid tidpunkter då Europaparlamentet har sina plenarsammanträden i Strasbourg eller Bryssel. Kommissionsledamoten Kinnock anordnade till exempel fredagen den 19 november 1999 en presskonferens och en arbetslunch i Haag, dit också ledamöter av Europaparlamentet var inbjudna, medan Europaparlamentet samma dag kom samman i Strasbourg.

1. Anser inte kommissionen som jag att det inte är önskvärt att kommissionens och parlamentets sammanträden på det sättet går på varandra, mot bakgrund av att kommissionen bör närvara vid parlamentets sammanträden?

2. Känner kommissionen till att pressens möjlighet att rapportera om resultaten vid parlamentets plenarsammanträden blir lidande på dessa överlappningar, eftersom journalisterna ju bara kan vara på ett ställe åt gången?

3. Håller kommissionen med mig om att det skulle bli till nytta för Europabilden i allmänhet och bilden av Europaparlamentet i synnerhet om institutionerna tog hänsyn till varandras sammanträdeskalender?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(25 januari 2000)

Kommissionsledamöterna strävar efter att undvika kollisioner mellan sådana sammanträden och deras närvaro i parlamentet. Liksom alla andra kommissionsledamöter är Neil Kinnock väl medveten om att hans främsta uppgift under plenarsammanträdena är att stå till förfogande vid debatter eller frågor som faller inom hans ansvarsområde.

Kommissionen känner till sammanträdeskalendern och bemödar sig om att undvika oönskade överlappningar. Kommissionen är också helt och hållet överens med frågeställaren om att det är viktigt att de EU-institutionerna tar hänsyn till varandras scheman för sammanträden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2646/99

från Reinhold Messner (Verts/ALE) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Vägarna E78 och E45 löper samman i Val del Cerfone

Vägverkets regionalavdelning i Toskana (Azienda nazionale autonoma stradale italiana (ANAS)) planerar att låta vägarna E78 Grosseto-Fano och E45 Cesena-Orte löpa samman i en fyrfilig väg på sträckan mellan Le Ville (Monterchi, Arezzo) och Selci Lama (San Giustino, Perugia).

Under det preliminära planeringsarbetet (den slutgiltiga versionen av undersökningarna är från den 5 februari 1999) genomfördes en miljökonsekvensbedömning där man tog ställning till tre olika förslag på vägsträckningar, en som skär genom dalen där Sovara rinner och två som går genom dalen där Cerfone rinner. De kriterier som beaktades under miljökonsekvensbeskrivningen var utnyttjandet av marken, det fysiska systemet, det ekologiska systemet, flora och växtlighet, landskapsbilden och bullerfaktorn. Däremot tog man inte hänsyn till faunan, luften, klimatet, fysiska tillgångar och kulturarv samt samverkan mellan dessa faktorer, och detta tillvägagångssätt stred mot artikel 3 i direktiv 85/337/EEG(1) som har ändrats genom direktiv 97/11/EG(2). Detta är särskilt allvarligt med tanke på att det i Cerfonedalen finns ett konstverk av världsklass, Piero della Francescas Madonna del Parto, och att hela det område som berörs av E78:s eventuella nya sträckning innehåller viktiga konstverk och historiska element som främst är knutna till ovannämnda verk. De kommuner som berörs av projektet har inbördes olika åsikter om valet vägsträckning.

Anser kommissionen inte att det är nödvändigt att se över miljökonsekvensbeskrivningen för att även ta hänsyn till fysiska tillgångar, kulturarvet och samverkan med andra faktorer, såsom gemenskapsdirektiven föreskriver?

(1) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2) EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 februari 2000)

Kommissionen anser inte att ledamotens uppgifter entydigt visar att samtliga faktorer, som enligt uppgift saknas i miljökonsekvensbedömningen för det berörda projektet avseende en fyrfilig väg, var möjliga att identifiera i enlighet med artikel 3 i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, och att dessa faktorer därmed hade betydelse för bedömningen.

Det är dessutom inte möjligt att identifiera det berörda vägprojektet. Ledamoten anger att dess syfte är att binda samman motorväg nr 45 Cesena-Orte och motorväg nr 78 Grosseto-Fano. Den andra motorvägen tycks emellertid inte existera, och på grundval av olika uppgifter som lämnats av ledamoten tycks projektet röra en vägförbindelse mellan S.Giustino (Perugia) på riksväg nr 45 (S 45 Cesena-Orte) och Le Ville (Arezzo) på regionväg nr 73 (S 73, som binder samman riksvägen Siena-Bettolle S 326 med San Sepolcro).

Kommissionen känner inte till den situation som ledamoten beskriver, men den kommer att vidta lämpliga åtgärder för att få detaljerade uppgifter om den och säkerställa att tillämplig gemenskapslagstiftning följs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2821/99

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Administrativa utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning inom Europeiska centralbanken och Europeiska investeringsbanken

Enligt artikel 4.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999(1) av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) skall alla Europeiska unionens institutioner, organ och byråer anta beslut om villkoren och bestämmelserna för OLAF:s interna utredningar, om dessa inte redan regleras i själva förordningen.

Vid sitt sammanträde den 8 oktober 1999 beklagade Ekofin-rådet att varken Europeiska centralbanken eller Europeiska investeringsbanken antagit några sådana beslut.

Rådet uppmanade kommissionen att på grundval av artikel 211 i EG-fördraget undersöka vilka rättsliga åtgärder som kan vidtas för att säkerställa att förordningen tillämpas i full utsträckning.

Under tiden har Europeiska centralbanken offentliggjort ett beslut om bedrägeribekämpning (1999/726/EG)(2). Europeiska investeringsbanken översände den 16 november 1999 ett beslut om samarbetet med OLAF.

Anser kommissionen att dessa beslut uppfyller bestämmelserna i artikel 4.1 i förordningen?

Om inte, vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att se till att de båda bankerna iakttar förordningen?

(1) EGT L 136, 31.5.1999, s. 1.

(2) EGT L 291, 13.11.1999, s. 36.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2821/99 och E-2822/99 ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(25 februari 2000)

Kommissionen anser att Europeiska centralbankens (ECB) beslut av den 7 oktober 1999 om bedrägeribekämpning och det beslut som Europeiska investeringsbanken (EIB) översänt till kommissionen inte är förenliga med den rättsliga ramen för inrättandet av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, i synnerhet bestämmelserna om interna utredningar i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF).

Denna bristande förenlighet hotar den enhetlighet som gemenskapslagstiftaren har avsett att skapa när det gäller skyddet av gemenskapernas finansiella intressen.

Därför har kommissionen anhängiggjort två ärenden vid EG-domstolen. Talan väcktes den 13 januari mot ECB och den 19 januari mot EIB.

De uppgifter som parlamentsledamoten lämnat om EIB har översänts till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2743/99

från Emilia Müller (PPE-DE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Särskilt stöd till Frankrike

När Spanien och Portugal anslöt sig till gemenskapen fick Frankrike genom en förordning från rådet av den 7 oktober 1980 (EEG) nr. 2615/80(1) särskilt stöd till regional utveckling för det område som gränsar till Spanien.

Hur stort var detta belopp, under vilken period utbetalades stödet och för vilka områden var det avsett?

(1) EGT L 271, 15.10.1980, s. 1.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(3 februari 2000)

I rådets förordning (EEG) nr 2615/80 av den 7 oktober 1980 instituting a specific Community regional development measure contributing to the development of certain French and Italian regions in the context of Community enlargement (om en särskild gemenskapsåtgärd för utveckling av vissa franska och italienska områden i samband med gemenskapens utvidgning) (den svenska versionen finns inte tillgänglig)(1) föreskrivs ett särskilt program som lagts fram av varje berörd medlemstat till kommissionen. För att genomföra denna gemenskapsinsats antog rådet den 23 juli 1985 förordning (EEG) nr 2088/85, concerning the integrated Mediterranean programmes (PIM) (om integrerade medelhavsprogram) (den svenska versionen finns inte tillgänglig)(2). Genom denna förordning fastställs bland annat bestämmelser för programperiodens längd, gemenskapsbidragets omfattning och det geografiska tillämpningsområdet för PIM.

För perioden 19861992 fastställdes gemenskapsbidraget till genomförandet av nämnda PIM till totalt 4 100 miljoner euro varav 844 miljoner euro för Frankrike.

När det gäller det geografiska tillämpningsområdet för PIM i Frankrike är detta regionerna Languedoc-Roussillon, Korsika, Provence-Alpes-Côte-d'Azur, Aquitaine och Midi-Pyrénées samt departementen Drôme och Ardèche med undantag för storstadsområdena Marseille, Bordeaux och Toulouse samt kustområdet, för fortsatt urbanisering och permanent turistverksamhet.

(1) EGT L 271, 15.10.1980, s. 1.

(2) EGT L 197, 27.7.1985, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2850/99

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Migrerande arbetstagares möjligheter att byta ut sina körkort

I rådets direktiv 91/439/EEG(1) av den 29 juni 1991 om körkort öppnas möjligheter för att körkort som utfärdats i någon viss medlemsstat skall kunna utbytas mot körkort från någon annan medlemsstat. Medlemsstaterna kan också i vissa fall förlänga körkort från andra medlemsstater.

1. Hur fungerar dessa bestämmelser i praktiken? Har kommissionen någon kännedom om detta? Vilka problem har i detta sammanhang uppträtt?

2. Om kommissionen inte har några insikter i hur direktivet fungerar, tänker kommissionen då göra en utredning av frågan, eftersom det fortfarande föreligger en del klagomål om att de nationella myndigheterna inte alltid känner till vad som stadgas i direktivet?

(1) EGT L 237, 24.8.1991, s. 1.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(13 mars 2000)

I rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort(1) fastställs i artikel 8.1 att en innehavare av ett giltigt körkort utställt i en medlemsstat kan begära att få sitt körkort utbytt mot ett likvärdigt körkort i den medlemsstat där denna har sin hemvist. I artikel 8.3 beskrivs de förfaranden som skall iakttas vid utbytet. Dessa bestämmelser har blivit korrekt genomförda i de olika nationella lagstiftningarna och har inte givit anledning till klagomål från medborgarnas sida.

Däremot behandlar kommissionen ett stort antal klagomål, framställningar och andra inlagor från medborgare som har problem att få sina körkort erkända eller förnyade såsom en följd av tillämpningen av bestämmelserna om körkortens giltighetstid och förekomsten av

läkarkontroller. I detta hänseende fastställs i artikel 1.3 i direktiv 91/439/EEG att om innehavaren av ett giltigt nationellt körtkort förlägger sin hemvist till en annan medlemsstat än den som har utfärdat körkortet, får värdmedlemsstaten för körkortsinnehavaren tillämpa sina nationella bestämmelser om giltighetstid, hälsokontroller mldr. Kommissionen har inlett överträdelseförfaranden mot flera medlemsstater för att denna bestämmelse inte har genomförts korrekt.

(1) EGT L 237,24.8.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2735/99

från Carlo Fatuzzo (PPE-DE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Fritt inträde till museer för gemenskapsmedborgare i övre medelåldern

Kulturturism för personer i övre medelåldern i Europa är kulturellt berikande, innebär att fritiden används på ett meningsfullt sätt och skapar många nya arbetstillfällen.

Tänker kommissionen ingripa genom ett direktiv för att öka och underlätta tillgången till denna turism?

Kan kommissionen dessutom uppmana den italienska ministern Melandri att ändra den förordning som publicerades i Italiens officiella tidning nr 253 av den 27 oktober 1999, och som innebär att gratis inträde till sevärdheter, museer, utgrävningsplatser, parker etc. begränsas till personer över 65 år, så att gratis inträde även kommer att omfatta gemenskapsmedborgare i åldern 55-65 år?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(13 mars 2000)

Kommissionen är medveten om kulturturismens betydelse som källa till nya arbetstillfällen. Det finns dock inga planer på ett direktiv i denna fråga.

Vilka åldersgrupper som har fritt inträde till kulturattraktioner i Italien är en fråga som medlemsstaten själv avgör, i enlighet med subsidiaritetsprincipen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2629/99

från Francesco Speroni (TDI), Umberto Bossi (TDI) och Gian Gobbo (TDI) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Kommissionsordförande Romano Prodis deltagande i vänsterpartiledarnas internationella toppmöte

Lördagen den 20 och söndagen den 21 november 1999 deltog Romano Prodi i egenskap av kommissionens ordförande i vänsterpartiledarnas internationella toppmöte tillsammans med bland annat Jospin, d'Alema, Clinton och Blair.

Anser ordförande Prodi att han vid detta möte till fullo representerade de olika politiska och kulturella inriktningarna inom Europeiska unionen och dess institutioner?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(21 februari 2000)

Ordförande Romano Prodi deltog söndagen den 21 november 1999 som observatör vid ett möte mellan stats- och regeringscheferna för vänster- och mittenpartierna i frågor som har direkt att göra med unionens utveckling i förhållande till globaliseringen. Han talade vid inledningen den 20 november 1999, som var avskild från den formella delen av programmet.

Ordförande Prodis inlägg handlade om hans visioner och tankar om den europeiska samhällsmodellen och kampen mot arbetslösheten.

Ordföranden har vid flera tillfällen redovisat sina ståndpunkter, bland annat inför Europaparlamentet. Som kommissionens ordförande innehar han ett politiskt ämbete. Under iakttagande av de skyldigheter han är ålagd i sin ämbetsutövning, har han rätt att helt oberoende och på eget ansvar framföra sina politiska åsikter.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2499/99

från María Izquierdo Rojo (PSE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Medi Telecom

De båda bolagen Telefónica Intercontinental AB och Portugal Telecom Internacional står i begrepp att köpa upp Medi Telecom. Vilken information har bolagen givit kommissionen? Hur kommer affären att gå till mer exakt? När skall kommissionen fatta ett slutligt beslut om affären?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(11 januari 2000)

Den transaktion varigenom Telefónica InterContinental SA (kontrollerat av Telefónica S.A.) och Portugal Telecom Internacional S.A. (kontrollerat av Portugal Telecom S.A.) förvärvar gemensam kontroll över Médi Telecom, ett marockanskt företag, anmäldes den 17 november 1999 till kommissionen enligt artikel 4 i rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1).

Förhandsanmälan med uppmaning till berörda parter att lämna synpunkter offentliggjordes på sedvanligt sätt i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(2). Sista dag för att inkomma med synpunkter var den 6 december 1999. Kommissionen får inte yppa konfidentiella uppgifter som parterna lämnat i samband med transaktionen.

Médi Telecom har bildats för att installera och driva mobila telekommunikationstjänster i Marocko. Företaget blir den andre operatör som erbjuder sådan tjänster, i direkt konkurrens med den nuvarande operatören, som hittills är den ende tillståndsinnehavaren på den marknaden. Médi Telecoms kommer att tillhandahålla mobila telekommunikationstjänster enbart i Marocko.

Kommissionen godkände koncentrationen den 17 december 1999, eftersom förvärvet inte gav upphov till allvarliga tvivel om dess förenlighet med den gemensamma marknaden.

(1) EGT L 395, 30.12.1989, rättelse i EGT L 257, 21.9.1990; senast ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97, EGT L 180, 9.7.1997, rättelse i EGT L 40, 13.2.1998.

(2) EGT C 336, 24.11.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2644/99

från Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Programmet Urban

Programmet Urban omfattar inte några livsmedelsprogram, trots att livsmedelsbehovet är ett av de viktigaste behoven i samhället.

Finns det någon möjlighet att via det nya Urban-programmet ge stöd till specifika livsmedelsprogram? Vilka andra alternativ finns för att lösa det samhällsproblem som livsmedelsfrågan utgör?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(2 mars 2000)

Bostäder berättigar inte till stöd från strukturfonderna. Särskilda bostadsprogram kan alltså inte godkännas inom ramen för gemenskapsinitiativet Urban, som finansieras av dessa fonder.

I kommissionens meddelande av den 13 oktober 1999 fastställs riktlinjer för det nya gemenskapsinitiativet Urban(1), särskilt i bilaga I. Kommissionen medger här att bostadsfrågan i vissa fall kan utgöra ett stort och generellt tätortsproblem som berör den sociala sammanhållningen. Den påpekar här att programdokumenten bör vittna om att bostadssidan har beaktats, då den är en viktig aspekt av en stadsdels sanering. Men det är ländernas lokala, regionala eller nationella myndigheter som får stå för hela finansieringen, utan bidrag från strukturfonderna.

(1) KOM(1999) 477 slutlig.