SKRIFTLIG FRÅGA E-3450/00

från Jean-Claude Fruteau (PSE) till rådet

(8 november 2000)

Ämne: Avregleringar på gemenskapsmarknaden för de minst utvecklade länderna

Den 10 oktober 2000 ställde sig rådet positiv till kommissionens initiativ om att bevilja tullfrihet, utan några kvantitativa restriktioner, för produkter från de minst utvecklade länderna.

Avregleringen av rättigheterna och kvoterna för samtliga produkter från världens fattigaste länder kommer att innebära att man inte längre kommer att begränsa tillgången till gemenskapsmarknaden för så viktiga produkter som bananer, ris och socker.

För dessa tre produkter kommer avregleringen att genomföras i tre etapper över tre år, enligt följande tidsplan:

- upp till 20 procent den 1 januari 2001,

- upp till 50 procent den 1 januari 2002,

- upp till 80 procent den 1 januari 2003,

- total avreglering den 1 januari 2004.

Om förslaget antas i dess nuvarande form skulle det få direkta och ödesdigra konsekvenser för den traditionella produktionen i regionerna i gemenskapens yttersta randområden, och i synnerhet i de franska utomeuropeiska departementen. Exempelvis Réunion utgör en del av Europeiska unionen och dess producenter måste betala mycket högre sociala avgifter än producenterna i de minst utvecklade länderna. Om avregleringen genomförs skulle denna ö hamna i en mycket svår situation i förhållande till Madagaskar eller Comorerna.

Vilka åtgärder tänker rådet vidta för att skydda gemenskapens producenter av ris, bananer och socker?

Svar

(26 februari 2001)

Rådet vill först och främst betona att förslaget till förordning om att bevilja tullfrihet utan några kvantitativa restriktioner för produkter från de minst utvecklade länderna för närvarande granskas av rådets tekniska instanser med behörighet på det handelspolitiska området. Beslut om detta förslag kommer att fattas i rådet i ett senare skede.

Detta förslag härrör från det gemenskapsinitiativ för förbättrad tillgång till marknaden för de minst gynnade ekonomierna som redan är inskrivet i det nya partnerskapsavtal med AVS-länderna som undertecknades i Cotonou den 23 juni 2000.

I artikel 37.9 i detta avtal anges att gemenskapen 2000 skall inleda en process vilken som avslutning på de multilaterala förhandlingarna och allra senast 2005 skall garantera tullfritt tillträde för de flesta produkter med ursprung i alla de minst utvecklade länderna.

Rådet vill också erinra om att gemenskapen är den största importören i världen av produkter från de minst utvecklade länderna och att redan nu mer än 99 % av handeln med dessa länder åtnjuter tullfritt tillträde, antingen genom Lomékonventionen eller genom det allmänna preferenssystemet.

Beträffande de bestämmelser som gäller gemenskapens banan-, ris-, eller sockerproducenter hänvisar vi till de förordningar som gäller den gemensamma organisationen för respektive marknad(1).

När det gäller bananer erinrar rådet om att den gemensamma organisationen av den marknaden bland annat syftar till avsättning för gemenskapsprodukter till priser som garanterar en rimlig inkomst för producenterna. Genom denna ordning har dels en serie strukturåtgärder inrättats, dels en ordning med kompensationsstöd för en eventuell inkomstförlust för gemenskapsproducenterna. Ett kompletterande stöd ges också till den eller de producentregioner där vinsten från medelproduktionen väsentligt understiger medelinkomsten inom gemenskapen.

I det förslag till ändring av den gemensamma organisationen av bananmarknaden som kommissionen lade fram i november 1999, noterar kommissionen att ett av syftena med den föreslagna preliminära ordningen är att göra det möjligt för gemenskapens bananproducenter att genomföra nödvändiga anpassningar inför en friare marknadssituation, och att en lämplig användning av de resurser som tilldelats medlemsstaterna genom strukturfonderna, inom ramen för gemenskapens mål på området, skulle kunna visa sig betydelsefull i denna process.

När det gäller ris föreskrivs det i den förordning som för närvarande gäller ett system med interventionspris för gemenskapen som garanterar producenterna ett finansiellt säkerhetsnät, nationella basytor för vilka kompensationsbetalningar till producenterna per uppodlad hektar har fastställts. I detta fall har högre belopp fastställts för Franska Guyana, liksom även en basyta som skiljer sig från den som gäller i moderlandet. Särskilda importbestämmelser har fastställts för det franska utomeuropeiska departementet Réunion för dess försörjning med paddyris och polerat ris.

I det förslag till ändring av den gemensamma organisationen av rismarknaden som kommissionen förelade rådet i juni 2000 och som fortfarande är föremål för granskning anges en ökning av den aktuella tulltaxan för import till den nivå som finns angiven i gemenskapens GATT-förteckning. Detta skulle enligt kommissionen öka gemenskapspreferensen.

När det gäller socker anges i de aktuella reglerna ett system med produktionskvoter per medlemsstat och per sockerbaserad produktkategori, minimipriser för betor, interventionspriser för socker och även specifika interventionspriser för socker inom Europeiska unionens underskottsområden. Syftet med denna ordning är att garantera producenterna och sockerfabrikanterna en stabil och regelbunden inkomst.

Ett kompletterande stöd ges till raffineringen av rårörsocker producerat i de franska utomeuropeiska departementen, för att återställa prisbalansen mellan detta socker och det importerade preferenssocker för vilket ingen importtull är tillämplig inom ramen för AVS-systemet. För att möjliggöra en optimal försörjning av raffinerierna beaktas de utomeuropeiska sockerkvantiteterna och det preferenssocker som är avsett för direkt konsumtion i en sammanställning för gemenskapen över kommande försörjning.

Det nya förslag till reform av det utomeuropeiska sockret som kommissionen förelade rådet i oktober 2000, och som för närvarande granskas, syftar till att marginellt förändra gällande bestämmelser. I detta sammanhang har den särskilda situationen för gemenskapens yttersta randområden i varje fall beaktats.

Rådet kommer att se till att ta hänsyn till de yttranden som Europaparlamentet kommer att förelägga rådet för vart och ett av de sektorsförslag som nämnts ovan.

Rådet kan försäkra den ärade parlamentsledamoten att man, när man beslutar om förslaget om de minst utvecklade länderna, mycket noga kommer att granska förslagets tänkbara effekt på berörda gemenskapsproducenter och att se till att säkra konsekvensen mellan den föreslagna liberaliseringsåtgärden och de sektorsreformer som för närvarande granskas.

(1) Förordning (EEG) nr 404/93, (EGT L 142, 12.6.1993) för bananer, (EEG) nr 3072/95 (EGT L 329, 30.12.1995) för ris, och (EEG) nr 2038/1999 (EGT L 252, 25.9.1999) för socker.