ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0444/99

från José Valverde López (PPE) till kommissionen

(4 mars 1999)

Angående: Anpassning av definitionen på små och medelstora företag

Europeiska kommissionen har lagt fram ett förslag till direktiv om anpassningen av de ekonomiska gränser som används för definitionen på små och medelstora företag, inom ramen för de europeiska bestämmelserna rörande bokföring.

Detta förslag skulle göra det möjligt för medlemsstaterna att införa undantag för ett stort antal små och medelstora företag när det gäller skyldigheten att lämna upplysningar om de ekonomiska förhållandena.

Kan kommissionen tala om vilka sociala aktörer och sammanslutningar av små och medelstora företag och hantverkare som den har tagit kontakt med för att förbereda detta förslag?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 april 1999)

I rådets fjärde direktiv 78/660/EG av den 25 juli 1978 om årsbokslut i vissa typer av bolag(1) anges att medlemsstaterna har rätt att bevilja små och medelstora företag undantag från vissa av direktivets krav.

Små och medelstora företag definieras i direktivet enligt tre kriterier, nämligen balansomslutning, nettoomsättning och medelantal anställda under räkenskapsåret. Balansomslutningen och nettoomsättningen uttrycks i euro. I enlighet med artikel 53.2 i direktivet skall rådet vart femte år på förslag av kommissionen se över och vid behov ändra de i euro uttryckta beloppen.

Eftersom det i direktivet anges att denna översyn vart femte år skall ske "med hänsyn till den ekonomiska och monetära utvecklingen inom gemenskapen" behövs det inget särskilt samråd mellan arbetsmarknadens parter och de små och medelstora företagens intresseorganisationer. Översynen är av helt teknisk natur och bygger på statistiska uppgifter.

(1) EGT L 222, 14.8.1978.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0547/99

från Ursula Stenzel (PPE) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Katastrofhjälp

Alpregionerna i Italien, Frankrike, Österrike och Schweiz har sedan några veckor tillbaka hemsökts av svåra laviner. Framför allt i Österrike har regionerna Tyrolen och Vorarlberg drabbats svårast av katastrofsituationen. I går eftermiddag inträffade den största lavinolyckan i Österrike sedan andra världskriget i en liten ort i Tyrolen vid namn Galtür. Hittills har sexton döda, däribland två småbarn påträffats; över 30 personer saknas fortfarande. Dessvärre måste man räkna med att dödssiffran kommer att stiga. Orten, en kommun på 700 invånare, vållades svåra skador av snömassorna.

EU har i sin budget för 1999 i budgetposten B4-330 beviljat anslag för civilskydd och ekologiska nödsituationer. Anser kommissionen att det skulle finnas möjligheter att ur denna budgetpost ställa medel till förfogande för återuppbyggnad av den så svårt drabbade tyrolska bergsbyn Galtür?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(30 april 1999)

Budgetpost B4-3300"civilskydd" medger inte ingripanden vare sig för återuppbyggnad av drabbade områden eller för att bevilja ekonomisk hjälp eller katastrofhjälp.

Kommissionen påminner om att parlamentet 1997 drog in budgetpost B4-3400 som gjorde det möjligt att bevilja katastrofhjälp till offer för katastrofer. Parlamentsledamoten hänvisas därför till det svar som gavs på Petrus Cornelissens skriftliga fråga P-763/99(1).

(1) EGT C 348, 3.12.1999, s. 129.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0765/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(29 mars 1999)

Angående: Uppförande av ny järnvägsförbindelse Lianokladi-Domokos

Enligt uppgift har man i samband med uppförandet av den nya järnvägsförbindelsen Lianokladi-Domokos lagt fram ett förslag om byggandet av en 23 kilometer lång tunnel, vars sammanlagda kostnader skulle uppgå till 260 miljarder, och ett annat förslag om att bygga en 11 kilometer lång tunnel, där den resterande delen av järnvägsspåret skulle löpa ovan jord och vars sammanlagda kostnader skulle uppgå till 160 miljarder. I samband med det andra förslaget föreslår man också att järnvägsstationen i Lamia skulle placeras 2 kilometer från stadens centrum medan det första förslaget talar för att den station som finns idag, Lianokladi, också skulle tjäna som station för staden Lamia, belägen 9 kilometer därifrån.

Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Känner kommissionen till de förslag som lagts fram i samband med byggandet av järnvägslinjen Lianokladi-Domokos?

2. Vilken är kommissionens bedömning av de två förslagen och deras kostnader i relation till den samhälleliga nytta de skulle medföra?

3. Vilken bedömning gör kommissionen beträffande hur lång tid det antagligen kommer att ta att förverkliga detta projekt?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(5 maj 1999)

Kommissionen känner till de förslag som lagts fram för den nya järnvägslinjen mellan Lamia eller Lianokladi och Domokos. Denna del av järnvägsförbindelsen Athen-Thessaloniki är bergig och projektet kommer med all sannolikhet att bli mycket kostsamt och tekniskt svårt att genomföra.

I samband med detta beslutade övervakningskommittén för det operativa programmet för järnvägar för perioden 1994-1999, som samfinansierar undersökningen av järnvägsavsnittet i fråga, i början av 1999 att granska dessa förslag innan något beslut fattades.

De grekiska myndigheterna håller för närvarande på med denna granskning för att möjliggöra en faktisk jämförelse av de alternativa tekniska, ekonomiska och samhälleliga lösningarna. Detta arbete skall vara avslutat i slutet av året eller i början av år 2000 så att det kan fattas ett slutgiltigt beslut för nästa programplaneringsperiod 2000-2006.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0288/99

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(17 februari 1999)

Angående: Försenade utbetalningar till projekt finansierade av Leader i Katalonien

Enligt klagomål från ett flertal borgmästare i katalanska kommuner har utbetalningen av medel för projekt som finansieras av gemenskapsinitiativet Leader allvarligt fördröjts. Enligt dessa uppgifter tar det över två månader från det att utbetalningen sker i Bryssel tills det att de stödberättigade erhåller medel.

Känner kommissionen till dessa dröjsmål? Har kommissionen upptäckt oegentligheter eller försummelser i den statliga eller regionala förvaltningens handläggning?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 april 1999)

Medel från strukturfonderna till projekt finansierade genom gemenskapsinitiativet Leader II utbetalas till den spanska statskassan. Jordbruksministeriet sköter överföringen av gemenskapens medel från statskassan till de lokala aktionsgrupper som mottar stödet när det gäller detta gemenskapsinitiativ. Kommissionen har inte underrättats om några särskilda problem på detta område. Kommissionen följer emellertid noggrant programmets praktiska genomförande och likaså utnyttjandet av de anslag som gemenskapen beviljat.

De rapporter som inkommit när det gäller genomförandet av det aktuella gemenskapsinitiativet i Katalonien tyder inte på att den statliga eller regionala förvaltningen av medlen har varit oegentlig eller slarvig. Den period på två månader som parlamentsledamoten nämner kan jämföras med den som fastställts i rådets förordning (EEG) 2082/93 av den 20 juli 1993 om ändring av förordning (EEG) 4253/88 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) 2052/88 om samordningen av de olika strukturfondernas verksamheter dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamheter)(1) (artikel 21.1) för kommissionens betalningar till medlemsstaterna, i vilken det föreskrivs att den i allmänhet inte får vara längre än två månader från och med mottagandet av en godkänd ansökan.

(1) EGT L 193, 31.7.1993.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 297 , 15/10/1999 s. 0158



SKRIFTLIG FRÅGA E-0439/99 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (4 mars 1999) Angående: Program som fått avslag från kommissionen GD X Kan kommissionens generaldirektorat X vänligen upplysa mig om hur många av de förslag som inlämnades av fysiska eller juridiska personer från Grekland som fick utvalskommittéernas avslag vid behandlingen av alla de program, initiativ och åtgärder som administreras av ifrågavarande GD? Jag önskar också få veta vilka förslag det rör sig om. Svar avgivet på kommissionens vägnar av Marcelino Oreja (9 april 1999) Kommissionen sänder de efterfrågade upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0663/99

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Strukturfonder

De regioner vars inkomst per capita understiger 75 procent av den genomsnittliga inkomsten per capita i gemenskapen benämns "mål 1-områden" och åtnjuter betydande gemenskapsstöd.

I förslaget till rådets förordning om allmänna bestämmelser för strukturfonderna KOM(98) 131(1) fastställs att man för att få reda på om denna tröskel överskridits eller inte skall beakta siffrorna från de senaste tre åren för vilka Eurostat förfogar över uppgifter.

För närvarande har man endast tillgång till uppgifter för åren 1994, 1995 och 1996.

Vilka siffror uppvisade regionen Kantabrien för ovannämnda år?

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0978/99

från Paul Rübig (PPE) till kommissionen

(15 april 1999)

Angående: Diskriminering av utländska lektorer vid italienska universitet

Enligt artikel 48 i EG-fördraget har unionsmedborgare rätt att inom Europeiska unionens gränser arbeta, uppehålla sig eller förflytta sig fritt utan att diskrimineras på grund av sin nationalitet.

I strid med dessa grundläggande rättigheter har klagomål om påstådda missgynnanden av utländska lektorer vid italienska universitet kommit fram. Trots en dom av Europeiska gemenskapernas domstol av den 2 augusti 1993 och en resolution som Europaparlamentet antog den 13 juli 1995 har sökandena på ett objektivt sett omotiverat sätt förvägrats rätten att fritt välja arbetsplats.

1. Känner kommissionen till dessa händelser?

2. Hur avser kommissionen att garantera grundläggande rättigheter som erkänts i hela unionen också för EU-lektorer i Italien och förhindra illegal diskriminering?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0766/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(29 mars 1999)

Angående: Järnvägsförbindelsen Athen-Thessaloniki

Inom den andra gemenskapsstödramen har man för järnvägsnätets del beslutat att bygga en ny järnvägssträcka Tithoreas-Lianokladi (50 km) och på järnvägssträckan mellan Athen och Thessaloniki införa en eldriven förbindelse som skulle förkorta restiden till 4 timmar och 20 minuter. Fram till dags dato, då perioden för den andra gemenskapsstödramens närmar sig sitt slut, har emellertid ingenting av detta blivit gjort, resan mellan Athen och Thessaloniki tar fortfarande 6 timmar, och i den takt med vilken arbetena framskrider idag kommer målsättningarna för den andra gemenskapsstödramen knappast ens att ha förverkligats år 2006.

Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Vad anser kommissionen att dessa förseningar beror på?

2. På vilket sätt ämnar kommissionen ingripa?

3. Hur ser utsikterna för den tredje gemenskapsstödramen ut i en situation då målsättningarna för den andra gemenskapsstödramen i regel verkar förverkligas efter 8 års försening?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(5 maj 1999)

Det är korrekt att det viktigaste målet för gemenskapens stödramar under perioden 1994-1999 och för Sammanhållningsfonden inom ramen för järnvägstransporter i Grekland är att genomföra investeringar i järnvägslinjen Aten-Thessaloniki, både när det gäller järnvägsbygge, elektrifiering och trafiksignaler, för att minska restiden från 5 timmar och 50 minuter 1994 till 4 timmar och 20 minuter år 2000.

I dagsläget håller nästan alla projekt inom ramen för det operativa programmet "Järnvägar" på att genomföras. Endast de små projekten inom det operativa programmet planeras dock vara fullbordade till år 2001. Det stora projektet med den nya, 50 kilometer långa linjen mellan Tithorea och Lianokladi och även projektet Kallidromo som delfinansieras genom Europeiska regionala utvecklingsfonden planeras till år 2005 på grundval av de bedömningar som nyligen har gjorts av de grekiska myndigheterna.

Byggandet av den nya linjen Evangelismos-Leptokaria och elektrifieringen av hela järnvägslinjen mellan Aten och Thessaloniki som finansieras genom Sammanhållningsfonden planeras vara klart år 2004-2005. Följaktligen kommer målet att minska restiden för sträckan Aten-Thessaloniki inte att uppnås till år 2000, eftersom det är avhängigt av projektet Kallidromo och elektrifieringen.

Denna försening beror främst på den långsamma uppbyggnaden av Ergose och på att det har tagit så lång tid att få denna att fungera effektivt (tre respektive fyra år efter det att det operativa programmet påbörjades) samt på vissa svagheter i konstruktionen.

Kommissionen kommer snarast att inleda diskussioner med de grekiska myndigheterna om problem och framtidsutsikter för de järnvägsprojekt i Grekland som delfinansieras genom gemenskapsfonderna, och om gemenskapens stödramar för den aktuella programplaneringsperioden samt om förberedelserna inför kommande period 2000-2006.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 297 , 15/10/1999 s. 0159



SKRIFTLIG FRÅGA E-0787/99 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (6 april 1999) Angående: Konkurrensregler inom detaljhandeln Kan kommissionen redogöra för genomförda eller planerade initiativ på detta område? Ser kommissionen över sin politik på detta område och i så fall på vilka grunder? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Karel Van Miert (15 april 1999) Kommissionen konstaterar att denna fråga är densamma som skriftlig fråga E-561/99 som ställts av ledamoten. Kommissionen hänvisar således ledamoten till det svar som redan lämnats(1) på denna fråga. (1) Se s. 159.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0548/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Odling av tobakssorten Katerini även i Italien

Kommissionen har lagt fram ett förslag som bland annat innehåller bestämmelser om att det skall bli tillåtet att odla tobakssorten Katerini också i Italien. Men denna sort - detta är både konstaterat och vetenskapligt bevisat - lämpar sig inte för odling någon annanstans än i de terräng- och klimatförhållanden som råder i Pieria-området. En eventuell odling av sorten i andra områden skulle resultera i tobak av sämre kvalitet, och - som en konsekvens av detta - sänkta priser för producenterna.

Jag vill fråga kommissionen om följande: Har kommissionen för avsikt att dra tillbaka sitt förslag genom vilket det skulle bli möjligt att odla tobakssorten Katerini även i Italien?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 april 1999)

I den rapport som lagts fram för rådet och Europaparlamentet om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak(1) betonade kommissionen behovet av att främja kvoten för de bästa sorterna på bekostnad av kvoten för sorter med få avsättningsmöjligheter och mycket låga marknadspriser. I punkt b4 tredje punkten i den rapporten (sidan 41 i den grekiska språkversionen) nämns det att kvoten för grupp V (sun cured) skall minskas och att de berörda kvantiteterna skall överföras till andra grupper som grupp VI och grupp VII samtidigt som budgetneutraliteten skall iakttas.

Kommissionen upplyser parlamentsledamoten om att det förslag till förordning(2) som lagts fram för rådet om ändring av rådets förordning (EEG) 2075/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak(3) och fastställande av bidrag och garantitrösklar för bladtobak per sortgrupp och medlemsstat för 1999, 2000 och 2001 års skördar överensstämmer med reformens riktlinjer, eftersom kvoter från grupp V förs över till grupp VII i Italien.

Dessutom berör denna överföring en begränsad mängd om 1 500 ton vilket endast i minimal utsträckning kan inverka på tobakssektorn inom gemenskapen och i synnerhet i Grekland.

Kommissionen anser därför att dess förslag är helt och hållet försvarbart.

(1) (KOM(96) 554 slutlig.

(2) EGT C 361, 24.11.1998.

(3) EGT L 215, 30.7.1992.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 348 , 03/12/1999 s. 0086



SKRIFTLIG FRÅGA E-0503/99 från Susan Waddington (PSE) till kommissionen (5 mars 1999) Angående: Fredlig lösning på konflikten mellan Eritrea och Etiopien Vad gör Europeiska unionen för att främja en fredlig lösning på den långdragna konflikten mellan Etiopien och Eritrea?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0590/99

från Nuala Ahern (V) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Rådets direktiv 96/29/Euratom med avseende på miljökonsekvenser av en avreglering av kontroller av radioaktivitet

Vilka framställningar har kommissionen mottagit rörande rådets direktiv 96/29/Euratom(1) med avseende på miljökonsekvenser av en avreglering av kontroller av radioaktivitet? Vilken information har kommissionen fått om åtgärder vidtagna av EU:s medlemsstater för att implementera direktivet om grundläggande normer i den nationella lagstiftningen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(29 april 1999)

Rådets direktiv 96/29/Euratom om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning innehåller de viktigaste delarna av kommissionens förslag, grundat på yttrandet från den vetenskapliga expertgrupp som avses artikel 31 i Euratomfördraget.

Direktiv 96/29/Euratom ersätter direktiv 80/836/Euratom(2), ändrat genom direktiv 84/467/Euratom(3), och kommissionen anser att det ger ett bättre skydd för arbetstagare och allmänhet eftersom det grundar sig på nya vetenskapliga rön i enlighet med rekommendationer från behöriga internationella organisationer. Man kan inte säga att direktivet innebär en avreglering på området. Tvärtom har man infört flera ytterligare krav och en utvidgning av direktivet till att även gälla exponering för naturlig strålning.

Trots att kommissionen har förberett förslaget omsorgsfullt och trots de noggranna förhandlingar som ägde rum inför antagandet, möter direktivet kritik, som alla andra lagtexter, från individer eller intressegrupper. En sammanfattning av synpunkterna presenterades vid seminariet "Översikt och utvärdering av synpunkterna på grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetare och allmänhet mot joniserande strålning" (Survey and evaluation of criticism of basic safety standards for the protection of workers and the public against ionising radiation), organiserat av parlamentet i Bryssel den 5 februari 1998. Sammanfattningen återfinns i ett dokument med samma namn, publicerat av parlamentet.

Än så länge är Nederländerna det enda land som har införlivat med sin lagstiftning stora delar av direktiv 96/29/Euratom som måste vara genomfört senast den 13 maj 2000. Även Danmark har punktvis genomfört vissa av direktivets bestämmelser.

(1) EGT L 159, 29.6.1996, s. 1.

(2) EGT L 246, 17.9.1980.

(3) EGT L 265, 5.10.1984.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0571/99

från José Barros Moura (PSE) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Årsrapport från representanten från Europaskolornas styrelse - 1998

Det finns förvånande nog inte några uppgifter tillgängliga om

- antal elever per nationalitet,

- antal lärare och undervisningsassistenter per nationalitet,

- antal elever per nationalitet som ingår i familjer till gemenskapsinstitutionernas tjänstemän, övriga personal eller ledamöter, samt antal elever utan familjeanknytning till EG/EU,

Jag begär att få sådan information, uppdelad per skola och efterlyser även information om förbindelserna mellan Europaskolornas administrativa strukturer och de nationella utbildningsdepartementen. Jag skulle dessutom vilja få information om vilken andel av eleverna från dessa skolor som fortsätter sina studier.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(12 april 1999)

Följande tabeller kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat: fördelningen per nationalitet av eleverna, fördelningen per nationalitet av lärare utsända av medlemsstaterna, totalt utfört arbete av de kursansvariga (detta arbete motsvarar 83 respektive 129 lärartjänster på heltid), andelen elever som under läsåret 1998/99 tillhör respektive inte tillhör familjer där någon familjemedlem arbetar inom gemenskaperna.

Europaskolorna är gemensamma för alla medlemsstaterna. Europaskolornas styrelse är ett mellanstatligt organ som bland annat består av medlemsstaternas ministrar för utbildning eller kulturella relationer med utlandet. Kommissionen blev medlem av denna styrelse genom avtalet av den 11 december 1957 mellan styrelsen och Europeiska kol- och stålgemenskapen.

Medlemsstaternas företrädare sitter också i den ekonomiska förvaltningskommittén samt i de pedagogiska kommittéerna för primär- och sekundärstadierna. Också dessa är mellanstatliga organ som förbereder besluten åt styrelsen. Två tillsynsorgan, ett för varje stadium, granskar skolornas pedagogiska kvalitet: studiernas uppläggning, utformningen av läroplaner, kvaliteten på undervisning och lärare. Tillsynsorganen består av skolinspektörer från medlemsstaterna. Varje år anordnar de examensprov för gymnasieutbildningen och ser till att rättningen av dessa är enhetlig.

Lärarna kommer från medlemsstaternas skolmyndigheter. Lönerna är de som gäller i respektive medlemsstat.

Det är svårt att veta hur stor andel av Europaskolornas elever som går vidare till högre utbildning och i så fall vart. Tack vare att eleverna får en europeisk studentexamen (baccalauréat européen) kan de studera vid alla universitet i gemenskapen. Eftersom undervisningen är uppdelad på elva språksektioner sprids eleverna mycket efter studentexamen. Vissa länder utanför gemenskapen erkänner också den europeiska studentexamen, t.ex. flera universitet i USA, vilket gör spridningen ännu större.

Kommissionens företrädare i Europaskolornas styrelse har emellertid uppmanat skolorna att göra en sådan undersökning. Uppgifter kommer snart att finnas tillgängliga.