SKRIFTLIG FRÅGA E-1086/00

från Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) till kommissionen

(7 april 2000)

Ämne: Undersökning av försörjningsbehovet av tonfiskfiléer. Kommissionens målsättningar

Kommissionen har offentliggjort den undersökning som begärdes av rådet för att utreda försörjningsbehovet av tonfiskfiléer på gemenskapsmarknaden. Denna undersökning begärdes till följd av kommissionens förslag om att på obestämd tid upphäva tullavgiften för nämnda produkt i den nya förordningen om den gemensamma organisationen av marknaden för fiske- och jordbruksprodukter. Slutsatserna i undersökningen visade, precis som Europaparlamentet och olika medlemsstater tidigare påpekat, att de verkliga försörjningsbehoven av tonfiskfiléer inte överskred en kvantitet runt 1 000-2 000 ton per år, att ett upphävande av tullavgiften endast skulle vara till förmån för en del av den italienska konservindustrin, att denna förmån i vilket fall som helst endast skulle vara tillfällig eftersom många av de berörda företagen skulle behöva en ingående omstrukturering för att förbättra sina kuststrukturer, att en upphävning på obestämd tid dessutom skulle leda till förluster för de andra berörda parterna (den spanska industrin, AVS-länderna och EU:s latinamerikanska handelsparter)

och att den inte heller skulle gynna exportlandet Thailand, som har störst intresse av att utveckla sin marknad för tonfiskkonserver. Mot bakgrund av dessa slutsatser och med hänsyn till den kritik som redan uttryckts av de producerande medlemsstaterna och Europaparlamentet mot att man upphäver tullavgiften, och med hänsyn till de allvarliga konsekvenser detta skulle föra med sig, vill jag ställa följande frågor till kommissionen:

- Vad var kommissionens verkliga målsättning med nämnda upphävning av tullavgiften?

- Hur bedömde kommissionen dess negativa konsekvenser mot bakgrund av den kritik som uttryckts av sektorn, parlamentet och de producerande medlemsstaterna?

- Inser kommissionen att den kan komma att anklagas för att vara i olagligt samförstånd med ett visst företag genom att man gynnar detta till förfång för resten av gemenskapsindustrin, AVS-länderna och de stater som ingår i det allmänna preferenssystemet?

- Hur skall medborgarna kunna ha förtroende för kommissionen när beslut fattas på ett så oansvarigt sätt?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 juni 2000)

Kommissionen beklagar de misstag som påpekas i den skriftliga frågan från parlamentsledamoten. Dessutom vill kommissionen erinra om att den inte offentliggjort den av parlamentsledamoten nämnda undersökningen. Studien har överlämnats av kommissionen endast till rådet och till parlamentets fiskerikommission. Faktum är att dokumentet i synnerhet innehåller en mängd information om privata spanska, franska och italienska företag inom gemenskapen (t ex rörande marknadsandelar, omsättning, aktieägare), och att publicera denna information skulle kunna skada dessa företags konkurrenskraft (se de för rådet och kommissionen gemensamma etikreglerna beträffande allmänhetens tillgång till dokument, som antogs av kommissionen den 8 februari 1994, genom beslut 94/90/CECA, EG, Euratom av den 8 februari 1994(1), och ändrades genom beslutet 96/567/EG, EKSG, Euratom(2)).

Det är ej heller korrekt att säga att denna undersökning har begärts till följd av kommissionens förslag syftande till att i den nya förordningen om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter inkludera ett upphävande av tullavgiften för denna produkt. I själva verket är den resultatet av ett åtagande av kommissionen, på begäran av rådet, i samband med dettas antagande av rådets förordning (EG) nr 745/1999 av den 30 mars 1999 om öppnande och förvaltning av autonoma gemenskapstullkvoter för vissa fiskeriprodukter(3) för år 1999, för tredje året i rad föreskrev en tullkvot för tonfiskfiléer.

Vad beträffar det upphävande av tullavgiften som parlamentsledamoten hänvisar till påminner kommissionen om att rådet, med kommissionens instämmande, inte ansett åtgärden lämplig att tas med vid antagandet av den nya gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter. Faktiskt har man funnit en kompromisslösning (en flerårig tullkvot på 4 000 ton) som tar hänsyn till samtliga inblandade parters intressen och som erhållit stöd från alla de medlemsstater som producerar tonfisk.

(1) EGT L 46, 18.2.1994.

(2) EGT L 247, 28.9.1996.

(3) EGT L 96, 10.4.1999.