SKRIFTLIG FRÅGA P-1333/01

från Ilka Schröder (GUE/NGL) till rådet

(24 april 2001)

Ämne: Samordning av europeiska underrättelsetjänster

Inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken inrättas militära EU-strukturer. Det senaste exemplet är att man i februari inrättade kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik, EU:s militära kommitté och EU:s militära stab. De senaste veckorna har man kunnat läsa flera kommentarer om att detta bör leda till att man även inrättar en självständig europeisk underrättelsetjänst. Enligt kommentarerna lär EU-ländernas trupper i Kosovokriget bittert ha fått erfara hur beroende de var av information från USA:s underrättelsetjänst.

Delar rådet uppfattningen att det råder brist på egen europeisk underrättelsekapacitet?

Om rådet drar slutsatsen att man bör inrätta en egen europeisk underrättelsetjänst; bör detta ske genom att samordna befintliga nationella strukturer eller genom att inrätta eller ändra inriktning på egna EU-strukturer?

Om det redan nu finns idéer för inrättande eller samordning av sådana strukturer; hur ser de idéerna ut idag och hur planerar man att gå vidare?

Svar

(21 november 2001)

1. Sedan Europeiska rådet i Köln, i juni 1999, har underrättelsetjänst upprepade gånger nämnts bland de strategiska resurser som behöver stärkas (övriga eftersatta strategiska resurser är befäl och kontroll samt strategisk flyg- och sjötrafik). Tillsammans med satsningar på att förbättra operativa aspekter som tillgänglighet, insatsberedskap, uthållighet och samverkansförmåga behöver de strategiska resurserna utvecklas för att säkerställa att de militära styrkor som omfattas av huvudmålet, (dvs. de 60 000 man som ska stå färdiga att sättas in inom 60 dagar för ett uppdrag på åtminstone ett år) är militärt självförsörjande, ett viktigt krav som ställs av stats- och regeringscheferna.

2. I åtagandeförklaringen om militära resurser som offentliggjordes efter konferensen om resursåtaganden den 20 november 2000 konstateras att medlemsstaterna med avseende på underrättelsetjänst, vid sidan av resurser för bildtolkning vid satellitcentrumet i Torrejón [som kommer att bli ett EU-organ från början av 2002]

- erbjöd ett antal resurser som kan bidra till Europeiska unionens resurser för analys och lägesövervakning,

- likväl konstaterade att kraftfulla satsningar skulle krävas på detta område för att unionen skulle få mer strategiska underrättelser till sitt förfogande i framtiden.

Vid konferensen åtog sig medlemsstaterna också satsningar på medellång och lång sikt för att förbättra sina strategiska resurser ytterligare. En del medlemsstater har förpliktat sig att förbättra säker tillgång till satellitbilder för unionen, särskilt tack vare utvecklingen av ny optisk satellitutrustning och radarsatellitutrustning (Helios II, SAR Lupe och Cosmos Skymed).

3. När det gäller lägesanalys har unionen (eller kommer att ha) till sitt förfogande följande resurser:

i) Europeiska unionens militära stab vars funktioner särskilt är

- att lämna tidig förvarning och lägesbedömning,

- att övervaka potentiella kriser genom att utnyttja lämpliga nationella och multinationella möjligheter till underrättelser,

- att förse lägescentralen med militär information och erhålla information tillbaka,

- att i krislägen begära att få och hantera särskilda underrättelser från underrättelseorganisationer och annan relevant information från alla andra tillgängliga källor.

ii) Europeiska unionens satellitcentrum i Torrejón, ett nytt organ för EU som innefattar relevanta delar av existerande parallella VEU-strukturer,

iii) personal som kan förklara tolkade satellitbilder, inom de politisk-militära strukturerna i rådets sekretariat,

iv) EU:s gemensamma lägescentral, med civil och militär bemanning.

4. Genom de punkter som tas upp ovan understryks ett viktigt faktum: Visserligen kommer Europeiska unionen att ha resurser för lägesanalys och tolkningsresurser, men unionen som sådan har inte sin egen underrättelsetjänst. Den kommer att få en underrättelseavdelning som en del av EU:s militära stab, vilken kommer att vara beroende av underrättelser som medlemsstaterna är villiga att tillhandahålla, liksom till uppgifter som görs tillgängliga av kommissionen, i linje med punkt 5 i förklaring nr 6 till Amsterdamfördraget.