ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0961/00

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(29 mars 2000)

Ämne: En gynnsam omgivning för att uppfinnare i EU skall kunna utveckla sin verksamhet

En av de mest betydande produktionssektorerna i hela vår ekonomi är uppfinnarnas värld. Förutom att lösa alla de problem som deras uppfinningar ställer dem inför, måste de även kämpa för att ta sig igenom ett administrativt spindelnät.

När gemenskapen nu avser att ta ett betydande steg framåt och ta igen förlorad terräng i den globala tekniska kapplöpningen är det av grundläggande betydelse att uppfinnarna får en gynnsam omgivning för att bekvämt kunna utveckla sina uppfinningar och för att kunna ta patent på dem med säkerhet och tillförlitlighet, utan att duka under för administrativa hinder.

Anser kommissionen att en fördjupad studie skall utföras för att ta reda på vilken situation uppfinnare i gemenskapen verkligen befinner sig i, vad som oroar dem, vilka svårigheter de möter i München och Haag och, rent allmänt, vilka alla de faktorer är som sammantagna kan göra skillnaden mellan vinst och förlust, i samband med allt det som uppfinnare kan bidra med inom ramen för gemenskapens ekonomi?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 maj 2000)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning att det är nödvändigt att gemenskapen erbjuder en gynnsam miljö för uppfinnare att bedriva sin verksamhet i.

Uppfinning har blivit en av de viktigaste faktorerna för varaktig tillväxt i företagen och för ekonomisk lönsamhet för samhället som helhet.

För att bestämma en lämplig ram för utvecklingen av uppfinningar och nyskapande verksamhet i Europa har kommissionen tagit initiativ till flera samråd med berörda parter, i synnerhet genom grönboken om innovation(1) och grönboken om gemenskapspatentet och patentsystemet i Europa(2). Efter dessa samråd har kommissionen presenterat omfattande åtgärdsprogram som innehåller konkreta förslag på åtgärder för att kunna tillgodose industrins och de oberoende uppfinnarnas krav.

Ett av kommissionens viktigaste initiativ är att den skall lägga fram ett lagförslag om upprättandet av ett gemenskapspatent som har samma verkan i hela gemenskapen och som både är enkelt att administrera, lättillgängligt och förbundet med rimliga kostnader. Kommissionen presenterar också gemenskapspatentet i meddelandet av januari 2000 Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet(3) som en kraftfull drivfjäder för forskningens utveckling i Europa.

Uppfinning bör dessutom stödjas genom andra åtgärder, exempelvis utveckling av patentverkens roll för att främja nyskapande, förbättrad tillgång till information om patent eller inrättandet av IPR Help Desk, en servicefunktion som skall ge aktörerna på innovationsområdet råd och stöd i frågor om immaterialrättsligt skydd.

(1) KOM(1997) 736 slutlig.

(2) KOM(1997) 314 slutlig.

(3) KOM(2000) 6 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0460/00

från Klaus Hänsch (PSE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Djurskyddsaspekter i samband med tillverkningen av gåslever (foie gras)

Sedan slutet av 1999 är medlemsstaterna skyldiga att fullt ut tillämpa rådets direktiv 98/58/EG(1) om skydd av animalieproduktionens djur. I direktivet fastställs att det sätt på vilket djuren

utfodras inte får utsätta dem för onödigt lidande eller onödig skada. Den rapport om djurskyddsaspekter i samband med tillverkningen av gåslever som kommissionen beställde 1998 kommer fram till resultatet att de traditionella uppfödningsmetoderna strider mot principerna i direktivet.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att genomföra direktiv 98/58/EG när det gäller tillverkningen av gåslever?

(1) EGT L 221, 8.8.1998, s. 23.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(6 april 2000)

Syftet med rådets direktiv 98/58/EG är att fastställa de huvudprinciper som skall gälla för skydd av alla djur som hålls för animalieproduktion. Det är ett rättsligt instrument som skall ligga till grund för framtida förslag om djurens välbefinnande och skall säkerställa en enhetlig tillämpning inom gemenskapen av Europarådets konvention på detta område.

Direktivet avser de krav för välbefinnande som skall gälla för att skydda djur som uppföds för olika former av animalieproduktion, däribland tillverkning av gås-och anklever. Direktivet lägger också ansvaret på djurens ägare eller uppfödare för att garantera att djurens välbefinnande uppfyller de föreskrivna miniminormerna.

Inom ramen för ovan nämnda konvention antogs i juni 1999 två rekommendationer för att skydda gäss och ankor som föds upp för produktion av gås- och anklever. Kommissionen och unionens medlemsstater tog aktivt del i utformningen och antagandet av dessa rekommendationer.

Rapporten från Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande om djurskyddsaspekter i samband med produktionen av gås- och anklever har använts som underlag vid utarbetandet av ovan nämnda rekommendationer.

I rekommendationerna erkänns nödvändigheten att hålla djuren i sociala grupper och förbjuds användningen av de små enskilda burar som används för närvarande. Förbudet kommer att träda i kraft den 31 december 2004 för nya eller ersättningsutrymmen och senast den 31 december 2004 för samtliga utrymmen.

I rekommendationerna uppmanas också till ytterligare forskning för att utveckla alternativa metoder för tillverkning av gås- och anklever som inte kräver tvångsmatning. I avvaktan på att nya vetenskapliga rön om alternativa metoder och deras effekter på djurens välbefinnande blir tillgängliga, har man kommit överens om att endast tillverka gås- och anklever där det är bruktligt och då enbart i enlighet med de normer som fastställs i den nationella lagstiftningen.

Om det är nödvändigt kommer kommissionen i enlighet med bestämmelserna i artikel 5 i direktiv 98/58/EG att lägga fram ytterligare lämpliga förslag för rådet för en enhetlig tillämpning av ovannämnda rekommendationer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1419/00 från Bill Miller (PSE) till kommissionen. Investeringar i anläggningstillgångar (fasta tillgångar).



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 046 E , 13/02/2001 s. 0191 - 0192



SKRIFTLIG FRÅGA E-1419/00 från Bill Miller (PSE) till kommissionen (5 maj 2000) Ämne: Investeringar i anläggningstillgångar (fasta tillgångar) Kan kommissionen ge en förteckning med de senaste uppgifterna om vilken procentandel av sin respektive bruttonationalprodukt var och en medlemsstat investerar i anläggningstillgångar (fasta tillgångar)? Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar (23 juni 2000) >Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA P-0199/00

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Otillbörlig priskonkurrens på den danska exportmarknaden till följd av EU-stöd till feta-produkter

Är kommissionen medveten om att stöden till feta ger otillbörliga prisfördelar till producenter av ultrafiltrerad feta till förfång för likvärdiga konkurrerande produkter och orsakar en allvarlig snedvridning av konkurrensen? Anser inte kommissionen att stödnivån för Combi White som baseras på den använda mängden skummjölk bör ses över, vilket även skulle främja innovativa företag? Kan kommissionen ange vad som har hänt med det förslag som lades fram för cirka tre år sedan och som syftade till att införa ett minimipris som villkor för att erhålla bidrag, vilket skulle säkerställa att bidraget inte kunde snedvrida konkurrensen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 mars 2000)

Exportbidragen för feta tillverkad av komjölk uppgår till samma belopp oavsett vilken produktionsmetod som används.

Bidraget för varje ost fastställs i förhållande till fett- och fukthalt, varvid kommissionen tar hänsyn till marknadsläget för varje enskild produkt och till de tak som fastställts enligt Världshandelsorganisationens (WTO:s) avtal.

Kommissionen känner inte till någon produkt som kallas Combi White. Enligt viss information är detta ett märkesnamn på en produkt som framställs av vegetabiliskt fett och protein. En sådan produkt är inte en mejeriprodukt och behandlas i exportbidragssammanhang som en vara som inte ingår i bilaga I och konkurrerar med komjölksfeta. Exportbidraget för varor som inte ingår i bilaga I beräknas baserat på varans ingredienser. Exportbidraget för mejerivaror, om dessa används som ingredienser i varor som inte ingår i bilaga I, skummjölkspulver och smör, är för närvarande 4,5 % lägre än för samma mejerivaror som exporteras oförädlade. Skillnaden i exportbidrag är för närvarande nödvändig av budgetskäl.

Det finns ett lägsta pris fritt gränsen, 230/100 kg för ostar under nummer 0406 i kombinerade tull- och statistiknomenklaturen, om dessa skall vara berättigade till bidrag. Detta minimipris fastställdes på denna nivå 1996 för att begränsa exporten av ost från gemenskapen, med tillämpning av WTO:s restriktioner för export av subventionerad ost.

Inom ramen för sedvanlig handelspraxis undantas för närvarande feta tillverkad av komjölk, som omfattas av KN-nummer 0406 9033 9919, från kravet på minimipris.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0111/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(26 januari 2000)

Ämne: Förorening av floden Tea i Galicien

Floden Tea som flyter genom Condado-området i Galicien och som utmynnar i floden Minho är enligt ekologiska organisationer mycket förorenad, på grund av koncentrationsarbeten

till följd av fastighetsreglering i kommunen Covelo. Koncentrationsarbetena har inte föregåtts av någon miljöbedömning. Regionalförvaltningen i Galicien, som är ansvarig för arbetena, har själv föreslagit att floden Tea skulle ingå i Natura 2000-nätverket. Med hänsyn till att koncentrationsarbetena finansieras av strukturfonden EUGFJ undrar jag om kommissionen ämnar undersöka vem som bär ansvaret för de ekologiska skador som uppstått?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 mars 2000)

Området Río Tea (88 hektar) har av Spanien föreslagits som område av gemenskapsintresse inom ramen för NATURA 2000 i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1).

Som svar på frågeställarens skriftliga fråga och på en framställan till Europaparlamentets utskott för framställningar(2), genomför kommissionen en undersökning i syfte att fastställa huruvida man har följt relevanta delar av gemenskapens miljölagstiftning i detta fall. Eftersom det krävs ytterligare information har kommissionen skickat ett brev till de spanska myndigheterna med en begäran om att få deras synpunkter på denna fråga.

Kommissionen kommer inte att tveka att vidta alla nödvändiga åtgärder, inbegripet användning av det förfarande som nämns i artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget, för att försäkra sig om fullständig efterlevnad av lagstiftningen.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) 365/99.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0965/00

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(31 mars 2000)

Ämne: Gemenskapsstöd till bilskrotningsanläggningar

Bilskrotningsföretagen är intresserade av att få veta den verkliga omfattningen av den nya gemenskapslagstiftning som avser denna typ av anläggningar. Trots att de anser det vara positivt att det finns lagstiftning som reglerar sektorn, saknar de kännedom om hur de kommer att påverkas av denna, om hur mycket tid de kommer att förfoga över för att anpassa anläggningarna till det nya direktivet och om de kommer att erhålla offentligt stöd för anpassningen i fråga.

Hur avser kommissionen att delge företagen inom bilskrotningssektorn den nya europeiska lagstiftningen?

Hur lång tid kommer företagen att förfoga över för anpassningen?

Kommer företagen att erhålla stöd för anpassningen?

Har kommissionen föreskrivit några bedömningsgrunder för kompetens, utbyte av erfarenheter eller god praxis eller system för typgodkännande på europeisk nivå?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 maj 2000)

Förslaget till rådets direktiv om uttjänta fordon(1) riktar sig, i likhet med alla gemenskapens direktiv, till medlemsstaterna. Medlemsstaterna är skyldiga att uppnå de mål som är fastställda i direktiven, men det står dem fritt att själva välja medlen för att uppnå dem. Det är i första hand medlemsstaternas uppgift att försäkra sig om att de berörda aktörerna i branschen får tillräcklig information och det stöd de eventuellt kan behöva för att uppfylla direktivens krav.

När det gäller frågan om hur lång tid som medlemsstaterna disponerar för att uppfylla kraven i direktivet, offentliggörs det först när direktivet slutgiltigt antagits. För närvarande är det juridiska förfarandet ännu inte slutfört. Kommissionen bedömer att direktivet kommer att antas före juni månads utgång år 2000. För ögonblicket skall direktivet, enligt den gemensamma ståndpunkten(2) träda i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, och därefter kommer medlemsstaterna att ha en övergångsperiod på 18 månader för att införliva direktivet i sin nationella lagstiftning.

Enligt EG-fördraget är finansieringen av gemenskapens miljöskyddsåtgärder medlemsstaternas ansvar. I den gemensamma ståndpunkten nämns inget särskilt ekonomiskt stöd från gemenskapen.

När det slutligen gäller kvalitetskrav och bästa metod, fastställs i den gemsamma ståndpunkten vilka minimikrav som skall ställas på behandlingen (i artikel 6 och bilaga I) och i artikel 5.5 anges dessutom att man skall införa miljögodkända behandlingssystem för de anläggningar som tar hand om uttjänta fordon.

(1) EGT C 337, 7.11.1997, ändrat genom EGT C 156, 3.6.1999.

(2) Gemensam ståndpunkt 39/1999, EGT C 317, 4.11.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0413/00

från Struan Stevenson (PPE-DE) till kommissionen

(9 februari 2000)

Ämne: Franska långtradarchaufförers strejkaktioner

De franska långtradarchaufförernas strejkaktioner utgör ett allvarligt hot för skotska fiskare, eftersom deras varor måste vara färska då de kommer till marknaden, helst inom några timmar efter fångst. Än en gång verkar det emellertid som om den franska regeringen sitter och tittar på utan att göra något medan den brittiska landsortsbefolkningen drabbas.

Avser kommissionen vidta åtgärder mot den franska regeringen för att den tolererar en situation som nu varat i flera månader och som klart hindrar den gemensamma marknaden från att fungera, strider mot konkurrensreglerna och kan anses utgöra uppenbar protektionism?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(2 mars 2000)

Frågeställaren vill fästa kommissionens uppmärksamhet vid de stora ekonomiska konsekvenser för gemenskapens företag som orsakas av de franska lastbilschaufförernas gränsblockader, särskilt de senaste veckorna.

I detta sammanhang vill kommissionen erinra om att det enligt gemenskapsrätten är medlemsstaternas ansvar att vidta erforderliga och rimliga åtgärder för att återställa den fria rörligheten för varor på sitt territorium när liknande händelser inträffar.

Kommissionen kan numera vidta vissa åtgärder med stöd av rådets förordning (EG) nr 2679/98 av den 7 december 1998 om den inre marknadens sätt att fungera i samband med den fria rörligheten för varor mellan medlemsstaterna(1) enligt vilken kommissionen kan ingripa snabbt i situationer av detta slag.

Detta ingripande kan inledningsvis ta formen av en begäran om information ställd till den medlemsstat på vars territorium hinder förekommer. Denna möjlighet har kommissionen för övrigt utnyttjat under lastbilschaufförernas stridsåtgärder den 1011 januari 2000 och den 31 januari 20001 februari 2000. Varje gång har kommissionen från de franska myndigheterna inom den föreskrivna tidsgränsen om två dagar fått uppgifter om konfliktens tillstånd och om vilka åtgärder som vidtagits för att motverka blockaderna.

Vidare kan kommissionens ingripande ta formen av en anmälan till en medlemsstat som ombeds att inom en tidsfrist som kommissionen bestämmer vidta alla rimliga åtgärder som krävs för att återställa den fria rörligheten för varor. Denna andra möjlighet har ännu inte utnyttjats av kommissionen. I samband med de nyligen inträffade konflikterna ansåg kommissionen att detta förfarande inte var nödvändigt, eftersom blockaderna vid gränserna hävts. Kommissionen förbehåller sig dock rätten att utnyttja denna möjlighet om läget skulle kräva det.

Kommissionen vill slutligen betona att den förutom de möjligheter till ingripande som den förfogar över enligt förordning (EG) nr 2679/98 inte har någon behörighet att ingripa i hanteringen av samhälleliga problem i medlemsstaterna, som eventuellt kan leda till det slags konflikter som förorsakar de hinder frågeställaren syftar på.

(1) EGT L 337, 12.12.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0127/00

från Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(27 januari 2000)

Ämne: Uteslutande av det italienska rådet för funktionshindrade i förbindelserna med Europeiska unionen från att företräda Italien vid det europeiska forumet för funktionshindrade

Känner Europeiska kommissionen till det faktum att den italienska regeringen som företrädare vid det europeiska forumet för funktionshindrade har utsett det nationella rådet för funktionshindrade (CND), som är en organisation som endast företräder 10 procent av de funktionshindrade, och att den däremot har uteslutit det italienska rådet för funktionshindrade i förbindelserna med Europeiska unionen (CID.UE), som företräder 90 procent av de funktionshindrade?

Anser inte kommissionen att båda organisationerna har rätt att företrädas på europeisk nivå?

Vilka åtgärder avser den att vidta för att se över de kriterier som avser representativa företrädare för italienska funktionshindrade personer?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(24 februari 2000)

Europeiskt handikappforum är en oberoende organisation som består av icke-statliga europeiska handikapporganisationer och av nationella handikappråd som företräder varje medlemsstat.

Forumet samarbetar kontinuerligt med kommissionen när det gäller utformningen av politiska åtgärder för funktionshindrade och får därför av kommissionen ett ekonomiskt bidrag som skall täcka dess driftskostnader.

Beslut som gäller de icke-statliga organisationernas medlemsskap och de nationella handikappråden skall fattas av forumet, vars förfaranden, bland annat när det gäller medlemsskap, fastställs i dess stadgar och arbetsordning.

Kommissionen delar icke desto mindre parlamentsledamotens oro över de deltagande organisationernas representativitet, i detta fall det italienska nationella rådet. Kommissionen kommer därför att ta kontakt med forumet för att klargöra situationen när det gäller den italienska företrädarens representativitet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0386/00

från Vasco Graça Moura (PPE-DE) till kommissionen

(15 februari 2000)

Ämne: Betalning till Europeiska föreningen för journalistutbildning

Av vilken anledning har generaldirektoratet för utbildning och kultur fortfarande inte betalt de utlovade 50 procent av kostnaderna för projekt under 1998 och 1999 till Europeiska föreningen för journalistutbildning?

När kommer betalningarna att göras?

Vilket slags stöd kommer att ges till Europeiska föreningen för journalistutbildning från och med innevarande år?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(30 mars 2000)

Kommissionen har ett gott förhållande till Europeiska förbundet för journalistutbildning (EJTA) och värdesätter dess program för utbildning av europeiska journalister. Kommissionen har anslagit ett årligt ekonomiskt bidrag till en rad Euroreporter-projekt som uppgått till omkring 200 000 euro per år under det senaste årtiondet. Att kommissionens betalningar blivit försenade beror i huvudsak på att EJTA-sekretariatet dröjt med att lämna in slutrapporterna. Utan dessa görs inga åtaganden i fråga om nya ansökningar.

EJTA:s slutrapport för 1997 och ansökan för 1998 inkom för sent för att kommissionen skulle kunna bevilja ekonomiskt stöd för 1998. Kommissionen kan inte ge retroaktivt stöd till projekt.

När det gäller Euroreporter 1999 har den första hälften av bidraget redan betalats ut och återstoden kommer att betalas ut när kommissionen får slutredovisningen för 1999 från EJTA.

EJTA har ännu inte lämnat in någon formell begäran för år 2000 till kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0457/00

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Europeiska socialfonden (ESF) Fråga E-1877/99

Mot bakgrund av svaret på fråga E-1877/99(1) av den 20 december 1999 utkristalliserar sig följande två följdfrågor:

1. Vilka sysselsättningsskapande åtgärder har vidtagits på EU-nivå med Europeiska socialfondens 43 000 miljoner euro? Har kommissionen exakta uppgifter om hur många jobb som kunde skapas eller räddas genom denna satsning?

2. Vilka åtgärder har vidtagits i Österrike med medel från ESF och hur många jobb kunde därmed skapas eller räddas?

I Burgenland (stödområde inom mål 1) hade 6 000 människor deltagit i utbildningsåtgärder finansierade med medel från Europeiska socialfonden fram till utgången av 1998.

Vilka utbildningsåtgärder handlar det här om?

Förfogar kommissionen över uppgifter som visar att fler fick arbete tack vare dessa utbildningsåtgärder?

Hur många av dem som deltagit i ESF-finansierade utbildningsprogram har kunnat återintegreras i arbetslivet?

(1) EGT C 203 E, 18.7.2000, s. 78.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Anna Diamantopoulou

(28 mars 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.