SKRIFTLIG FRÅGA E-0033/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 januari 2001)

Ämne: Ökande halter i människor och livsmedel av bromhaltiga flamskyddsmedel som kan jämföras med PCB

1. Kan kommissionen bekräfta att bromhaltiga flamskyddsmedel i fråga om giftighet företer likheter med PCB, som under åttiotalet stod starkt i centrum för uppmärksamheten, eftersom dessa medel är dåligt nedbrytbara och samtidigt, via livsmedelskedjan, kommer in i fettlagren hos människor och rubbar hormonbalansen samt att de, enligt en svensk undersökning, ansamlas i modersmjölken så att barnen redan innan de föds drabbas av skador på minnesfunktioner och motorik?

2. Kan kommissionen likaså bekräfta att spridningen av dessa flamskyddsmedel i miljön också sker till följd av utsläpp vid produktionen, förluster vid impregneringen av plaster och i samband med bortskaffandet av produkter som behandlats med sådana medel och att de i ökande grad förekommer i kött, fisk och jordbruksgrödor avsedda för mänsklig konsumtion och att de påträffats till och med i fisk som spolats i land?

3. Stämmer det att man tidigare försökt att med hjälp av avtal med industrin frivilligt inskränka bruket av sådana flamskyddsmedel men att användningen av dem under tiden ökat, så att riskerna nått en omfattning som starkt påminner om riskerna med PCB för inte så länge sedan?

4. Kan kommissionen bekräfta att Tyskland redan 1986 förbjudit giftiga flamskyddsmedel, men att däremot den industri som berörs av förbudet i andra länder motsatt sig ett sådant förbud, under det att Nederländernas regering anser att den måste avvakta resultaten av sökandet efter alternativa medel och vänta på att ett europaomfattande förbud mot de giftigaste varianterna skall träda i kraft 2008?

5. Föreligger det något som hindrar andra medlemsstater än Tyskland att tidigare införa ett förbud av det slag som nämnts i fråga 4 eller utfärda förbud som är mera omfattande än detta förbud som skall träda i kraft längre fram? Vad gör kommissionen för att undanröja dessa hinder?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(27 mars 2001)

Kommissionen vill hänvisa frågeställaren till de svar som givits i samma ärende på de skriftliga frågorna E-2616/00(1) (ställd av Chris Davies), E-2504/99(2) (ställd av Astrid Thors), P-1976/99(3) (ställd av Inger Schörling), E-3004/98(4) (ställd av Doeke Eisma) och den muntliga frågan H-776/99(5) (ställd av Inger Schörling).

I enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 av den 23 mars 1993 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen(6) har Europeiska kemikaliebyrån i samarbete med medlemsstaterna samordnat den vetenskapliga debatt som lett till antagandet av omfattande riskbedömningskrav för tre kommersiellt tillgängliga bromhaltiga flamskyddsmedel.

Det rör sig om följande tre ämnen:

- Pentabromdifenyleter (pentaBDPE), (CAS 32534-81-9) Rapportör: Förenade kungariket.

- Oktabromdifenyleter (octaBDPE)) (CAS 32536-52-0) Rapportör: Frankrike och Förenade kungariket.

- Dekabromdifenyleter (decaBDPE)) (CAS 1163-19 -5) Rapportör: Frankrike och Förenade kungariket.

Riskbedömningsrapporten för pentaBDPE visar att ämnet är mycket långlivat och bioackumulerbart och att det är mycket spritt i miljön, bland annat i fettvävnaden hos fiskar och havsdjur. Det har också påträffats i modersmjölk, visserligen i relativt låga koncentrationer, men möjligtvis i ökande andel. till följd av dessa slutsatser antog kommissionen den 5 mars 2001 en rekommendation om resultaten av riskbedömningen och om strategierna för att begränsa riskerna med ämnena pentabromdifenyleter och kumen(7), i vilken det rekommenderas att överväga begränsningar av maknadsföring och användning av ämnet inom ramen för direktivet om begränsning av försäljning och användning av vissa farliga ämnen och preparat (rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)(8).

I riskbedömningsrapporten dras slutsatsen att de högre bromerade kongenerna, OctaBDPE och DecaBPPE, inte verkar ackumuleras i naturen och därför har en låg potential för anrikning och bioackumulering. Riskbedömningsrapporterna för båda dessa kongener visar dock att det krävs bättre information för att kunna fastställa alla tänkbara risker på ett adekvat sätt. Därför pågår ytterligare arbeten, bland annat avseende möjligheten att dessa ämnen i naturen bryts ned till lägre bromhaltiga difenyletrar. Dessa slutsatser stöddes av Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö i dess yttrande av den 19 juni 2000.

Det finns en del kemiska likheter mellan bromhaltiga difenyler och PCB. Men det finns också skillnader mellan olika polybromerade kongener, inte minst vad gäller ämnenas potential för bioackumulering och deras toxicitet. Dessa skillnader tas fram i riskbedömningens resultat.

Kommissionen har antagit ett förslag till ett direktiv om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter(9). Kommissionen överväger dessutom begränsningar inom ramen för direktiv 76/769 om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar). I enlighet med förslaget till ett direktiv om begränsning av användningen av vissa farliga ämnen i elektriska och elektroniska produkter skall medlemsstaterna se till att användningen a vissa tungmetaller och två grupper av bromhaltiga flamskyddsmedel, polybromerade bifenyler (PBB) och polybromerade difenyletrar (PBDE), från och med den 1 januari 2008 ersätts med andra ämnen. Detta förslag diskuteras för närvarande i rådet och Europaparlamentet.

Flamskyddsmedelindustrin har under tiden frivilligt åtagit sig att respektera miljön och OECD:s hälsoprogram och kontrollera användningen av bromerade difenyletrar bättre. Sedan denna frivilliga åtgärd infördes har importen av PentaBDPE till gemenskapen minskat.

Dessutom har det tyska kemiska industriförbundet så vitt kommissionen vet 1986 frivilligt förpliktat sig att inte använda PBB eller PBDE för byggnadsändamål.

Potentiella unilaterala nationella förbud mot ämnena innan riskbegränsningsåtgärder har vidtagits på gemenskapsnivå skulle kunna strida mot bestämmelserna i artiklarna 28-30 (f.d. artiklarna 30-36) i EG-fördraget. Sådana förbud kan dock vara motiverade av

väsentliga krav som erkänns i gemenskapslagstiftningen (t.ex. skydd av människors, djurs eller växters hälsa och liv), men får då inte vara diskriminerande eller utgöra omotiverade handelshinder mellan medlemsstater.

(1) EGT C 113 E, 18.4.2001, s. 134.

(2) EGT C 330 E, 21.11.2000.

(3) EGT C 203 E, 18.7.2000.

(4) EGT C 142, 21.5.1999.

(5) Europarlamentets debatter (december II 1999).

(6) EGT L 84, 5.4.1993.

(7) EGT L 69, 10.3.2001.

(8) EGT L 262, 27.9.1976.

(9) KOM(2000) 347 slutlig.