SKRIFTLIG FRÅGA E-2792/01

från Baroness Nicholson of Winterbourne (ELDR) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: Mobiltelefonmaster och konsekvenser på hälsan

Planerar kommissionen att undersöka vad mobiltelefonmaster i tätbefolkade områden har för konsekvenser på hälsan?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 januari 2002)

Placeringen av mobiltelefonmaster är först och främst en angelägenhet mellan mobiloperatörer och lokala, regionala och statliga myndigheter. Tillvägagångssättet och de kriterier som tillämpas varierar mycket inom medlemsstaterna och kan innefatta överväganden angående möjliga hälsoeffekter av elektromagnetisk strålning, behovet av att skydda miljön, behovet av att följa bestämmelser för stadsplanering, m.m.

På gemenskapsnivå föreskrivs enligt parlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster(1) att på platser där delad användning av utrustning kan vara till nytta för kan vara till nytta för stadsplanering eller av miljöskäl, eller av ekonomiska eller andra skäl, kan medlemsstaterna och nationella regleringsmyndigheter besluta om delning av utrustning och ingripa för att lösa tvister mellan avtalsparterna. Denna bestämmelse förväntas bli överförd till den nya ramlagstiftning om telekommunikationer som för närvarande diskuteras i rådet och parlamentet.

Enligt gemenskapslagstiftningen om radioutrustning, (inklusive mobiltelefonmaster) är tillverkarna skyldiga att se till att dessa är säkra. I artikel 3.1 a i parlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och telekommunikationsutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse(2) anges särskilt att tillverkare är skyldiga att säkerställa att deras produkter inte är skadliga för hälsan när de används för det ändamål de är avsedda för. I artikel 7.2 i samma direktiv tillåts uttryckligen att nationella myndigheter begränsar ibruktagande av radioutrustning, exempelvis genom att föreskriva minimiavstånd i förhållande till allmänheten, för att säkerställa att telefonmasterna är installerade på lämpligt sätt.

Kommissionen har vidare gett vägledning i fråga om vilka säkerhetsnivåer som skall iakttas. Rådet antog den 12 juli 1999 rekommendation 1999/519/EG(3) om allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz 300 GHz). Om de grundläggande restriktioner och referensnivåer som anges i rekommendationen iakttas till fullo, garanteras en hög skyddsnivå för användarna mot omedelbara och långsiktiga effekter av icke-joniserande strålning från sådan utrustning. De rekommenderade begränsningarna innefattar en säkerhetsfaktor på 50 för att täcka de möjliga långtidseffekterna inom hela frekvensområdet. Begränsningarna bekräftats av kommissionens vetenskapliga kommitté för toxicitet, ekotoxicitet och miljö i dess nya yttrande om hälsorisker i samband med exponering för strålning från elektromagnetiska fält som offentliggjordes den 30 oktober, där följande konstateras: Den ytterligare information som blivit tillgänglig under senare år om cancerogena och andra icke-termiska effekter av radio- och mikrovågsfrekvenser motiverar inte någon ändring av de begränsningar för exponering som kommissionen fastställt på grundval av den vetenskapliga styrkommitténs yttrande av 1998.

Vidare kommer europeiska standarder utarbetade av Europeiska standardiseringsorganisationen inom elområdet (Cenelec), vilka efterfrågats av kommissionen, att säkerställa att den utrustning som kommer ut på marknaden överensstämmer med de i rådets rekommendation fastställda begränsningarna. Dessa begränsningar skall erkännas genom direktiv 1999/5/EG och ersätta nationella standarder som strider mot dessa.

Kommissionen tillhandahåller 12,8 miljoner euro till stöd åt forskningsprojekt (med ett totalt värde av över 32,5 miljoner euro) om potentiell inverkan av elektromagnetiska fält på människors hälsa. I forskningen ingår ett särskilt projekt som behandlar de möjliga effekter på hälsan som basstationer för mobiltelefoner kan medföra. Detta projekt skall pågå under fyra år och har bara hunnit halvvägs men i likhet med vad som gäller andra forskningsprojekt om elektromagnetiska fält, har nyligen en översyn ägt rum av samordningen inom kommissionen för att säkerställa att forskningsresultaten får stor spridning så fort de blir tillgängliga.

(1) EGT L 199, 26.7.1997.

(2) EGT L 91, 7.4.1999.

(3) EGT L 199, 30.7.1999.