SKRIFTLIG FRÅGA E-2704/01

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: G8-mötet i Genua

Det Europa som De Gasperi, Adenauer och Schuman strävade efter var tänkt att övervinna ländernas egoism och att vara solidariskt mot de fattigaste delarna av världen.

Under G8-mötet höll ledarna, som demokratiskt valts från några av världens mest utvecklade länder, sitt regelbundet återkommande möte med målet att ta itu med åtminstone några av de otaliga svåra problem som tynger vår värld. Till mötet hade för första gången även representanter från EU, FN och ett antal fattiga länder inbjudits. När det gäller de sistnämnda beslöts en del icke slutgiltiga åtgärder, som dock utgör ett litet steg mot att efterskänka skulder och ge en möjlighet till förbättring av hälsotillståndet.

På vilket sätt har Europeiska kommissionen från denna utgångspunkt, inom de närmaste månaderna, tänkt följa upp de beslut som togs vid toppmötet i Genua?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(21 november 2001)

Gemenskapen har ända sedan 1977 deltagit i den process som drivs av de sju/åtta mest utvecklade länderna (G7/G8). Kommissionens ordförande deltar i gruppens toppmöte varje år. Om ordförandeskapet i rådet innehas av ett land som inte är G8-medlem deltar även Europeiska rådets ordförande. Därför företräddes gemenskapen i Genua av Guy Verhofstadt i dennes egenskap av Europeiska rådets ordförande och av kommissionens ordförande Romano Prodi.

Till G8-mötet i juli 2001 inbjöds för andra året i rad ett antal ledare från utvecklingsländer till att delta i ett möte med ledarna för G8-länderna. Detta var utan tvekan en av de viktigaste händelserna under Genua-mötet och möjliggjorde en öppen diskussion mellan alla de som var närvarande. Efter det mötet kom G8-ledarna överens om den s.k. Genuaplanen för Afrika och om att tillsätta en grupp personliga företrädare på hög nivå för att i samråd med de afrikanska ledarna utveckla en konkret handlingsplan, som skall antas på nästa års G8-möte. Romano Prodis personliga företrädare kommer alltså att delta i gruppen och bidra till utarbetandet av handlingsplanen.

Detta var naturligtvis inte den enda biståndsrelaterade frågan som behandlades i Genua. Toppmötets huvudsakliga inriktning var, som parlamentsledamoten mycket riktigt påpekar i sin fråga, omsorg och ansvarstagande gentemot tredje världen. Ledarna inom G8-gruppen kom också överens om att tillsätta en arbetsgrupp för utveckling och utbildning inom G8. De lämnade ett avsevärt bidrag till den nyligen etablerade Världshälsofonden och vidareutvecklade sin dialog om minskad fattigdom, marknadstillträde, hälsa, utbildning och tryggad livsmedelsförsörjning.

Kommissionen kommer att delta fullt ut i de nyligen inrättade G8-grupperna och håller samtidigt fast vid sitt åtagande att genomföra gemenskapens utvecklingsstrategi. Parlamentledamoten tar i sin fråga upp kommissionens verksamhet inom två specifika områden: skuldlättnad och hälsa.

Kommissionen är en stark tillskyndare av behovet av att lätta på de fattiga ländernas skuldbörda. Merparten av gemenskapens bistånd betalas ut i form av bidrag, vilket hjälper utvecklingsländerna utan öka deras skuldbörda. Kommissionen har från början givit sitt stöd till HICP-initiativet (initiativet för skuldlättnad för kraftigt skuldtyngda fattiga länder), vilket utgör gemenskapen som bidragsgivares viktigaste instrument för att minska landernas skuldborda. Gemenskapen har hittills bidragit direkt till skuldlättnadsinitiativet med 1 082,97 miljoner euro. För närvarande är det 18 länder i Afrika, Västindien och Stilla havs-området (AVS-länderna) som har tagit emot stöd från gemenskapen i form av skuldlättnader. Kommissionen har även föreslagit att avskriva alla gemenskapens utestående fordringar för speciallån hos de minst utvecklade länderna. Förslaget skall enligt planerna antas av AVSEG-ministerrådet i slutet av 2001.

Det nya partnerskapsavtalet mellan de 77 AVS-länderna och de 15 medlemsstaterna som slöts i Cotonou i Benin den 23 juni 2000 innehåller dessutom specifika möjligheter, i synnerhet att använda medel från Europeiska utvecklingsfonden (EUF) för skuldlättnad och att bistå med tekniskt stöd inom området skuldförvaltning.

När det gäller hälsa utgör gemenskapens bidrag till Världshälsofonden för bekämpning av mänskligt immunbristvirus (hiv/aids), malaria och tuberkolos (lanserad i Genua) en del av gemenskapens program för insatser mot de viktigaste överförbara sjukdomarna som led i fattigdomsbekämpningen, som antogs av rådet den 14 maj 2001. Romano Prodi ställde 120 miljoner euro till förfogande för fonden. Kommissionen och medlemsstaterna ställde tillsammans mer än 1000 miljoner euro till förfogande av sammanlagt utlovade 1800 miljoner, vilket alltså gör gemenskapen till den största bidragsgivaren.

För att utnyttja de medel som har utlovats har kommissionen nyligen lämnat ett förslag till budgetmyndigheten om att överföra 60 miljoner euro i medel till budgetposten för fattigdomsrelaterade sjukdomar (B7-6211). För framtida bidrag har kommissionen föreslagit att lägga till en budgetpost som skall omfattas av en ny förordning om fattigdomsrelaterade sjukdomar med ett betydligt större belopp, som skall användas för att finansiera fonden.