SKRIFTLIG FRÅGA E-1182/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(12 april 2000)

Ämne: Utvidgningen och kärnsäkerheten

Enligt uppgifter från Internationella atomenergiorganet har det sedan 1993 inträffat 508 olyckshändelser på kärnkraftverk, vilket är mer än en olycka på vart och ett av de 434 aktiva kraftverken i hela världen, där 16 procent av den energi som förbrukas härrör från kärnkraft. I Europa är denna andel högre just i de länder där anläggningarna är mest föråldrade 45 procent i Ukraina och så mycket som 77 procent i Litauen. Lejonparten av energin produceras på potentiellt farliga kärnkraftverk, såsom kraftverken i Ignalina eller på Kolahalvön i Ryssland, i Bouhunice i Slovakien, i Kozloduy i Bulgarien och i Metsamor i Armenien. Ännu idag har 15 av de 58 kraftverk som fortfarande är aktiva i f.d. Sovjetunionen en reaktor av typen RBMK, dvs. de är identiska med kraftverket i Tjernobyl och har således konstruerats utan sk. skyddshöljen kring reaktorn.

Vad avser anslutningsförhandlingarna med kandidatländerna och handelsförbindelserna med de övriga länderna uppmanas kommissionen att besvara följande frågor:

1. Vilka garantier har man inom ramen för dessa förhandlingar lämnat med avseende på åtgärder som skall vidtas för att avveckla dessa kraftverk?

2. På vilka villkor kan kandidatländerna uppfylla unionens krav på detta område?

3. Inom vilken tidsfrist skall avvecklingen äga rum?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(5 juni 2000)

I de avtal om stängning som slöts med Slovakien, Litauen och Bulgarien under hösten 1999 anges följande datum för stängning och avtalen bygger på nedan anförda beslut som fattats av de nationella myndigheterna i dessa tre kandidatländer.

Efter en intensiv dialog med kommissionen beslutade den slovakiska regeringen den 14 september 1999 (regeringens resolution nr 801/1999) att stänga kärnkraftverket Bohunice V1. Reaktor 1 kommer att stängas under 2006 och reaktor 2 under 2008.

På liknande sätt beslutade det litauiska parlamentet den 5 oktober 1999 (parlamentets resolution nr. VIII-1348) att godkänna det nationella energiprogrammet som lagts fram av Litauens regering. Detta program inbegriper ett åtagande att stänga kärnkraftverket i Ignalina. Reaktor 1 kommer att stängas före år 2005. Det definitiva beslutet om stängning av reaktor 2 kommer att tas under 2004 i samband med granskningen av det nationella energiprogrammet. Avvecklingen förväntas ske under 2009 med hänsyn till att regeringen i parlamentets resolution uppmanas att fram till denna tidpunkt fastställa en åtgärdsplan för att ersätta de reaktorer av typen RBMK som finns i Ignalina.

Bulgariens premiärminister träffade kommissionsledamoten med ansvarar för utvidgningen den 29 november 1999. Vid det mötet enades kommissionen och Bulgarien om ett samförståndsavtal, som undertecknades av den bulgariska utrikesministern, om stängningen och avvecklingen av enheterna 14 vid kärnkraftverket i Kozloduy. Den bulgariska regeringen åtog sig att definitivt stänga enheterna 1 och 2 före år 2003. Det definitiva beslutet om datumet för stängning av enheterna 3 och 4 kommer att fattas under 2002 i samband med granskningen av det bulgariska energiprogrammet. Enligt samförståndsavtalet kommer enheterna 3 och 4 att stängas före de befintliga planerna på en stängning under 2008 respektive 2010. Kommissionen anser att den definitiva stängningen av dessa reaktorer bör ske senast under 2006.

För att kunna fullgöra dessa åtaganden om stängning har kommissionen lovat att tillhandahålla ekonomiskt stöd för avvecklingen av kärnkraftsreaktorerna vid Bohunice V1, Ignalina och Kozloduy 14, samt att stödja efterföljande åtgärder inom energisektorn. Finansieringsöversikter om ett sådant stöd med Phare-medel ur 1999 års budget har redan undertecknats med Slovakien och Litauen, med anslag på 10 miljarder euro till vart och ett av dessa länder. Kommissionen har klart angett att man kommer att bidra med ett ytterligare årligt stöd på 20 miljoner euro var till dessa länder under de kommande åren. Detta stöd kommer att uppgå till 150 miljoner euro för såväl Slovakien som Litauen i slutet av den nuvarande budgetplanen för 20002006. Inom ramen för samförståndsavtalet med Bulgarien har kommissionen erbjudit ett flerårigt stödpaket som uppgår till 200 miljoner euro för perioden fram till 2006. Utbetalningen av hälften av detta belopp kommer att vara avhängig en bekräftelse av samförståndsavtalet med hänsyn till de definitiva datumen för stängning av enheterna 3 och 4 under 2002. Kommissionen har dessutom vidtagit förberedande åtgärder för att tillhandahålla merparten av detta ekonomiska stöd genom internationella stödfonder som förvaltas av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) och som kommer att upprättas under detta år. Dessutom har de tre länderna blivit erbjudna lån från Euratom. Den 18 april 2000 godkände kommissionen ett lån på 212 miljoner euro till Bulgarien.

När det gäller de särskilda villkor som de tre kandidatländerna ställt i förhållande till deras beslut att stänga dessa reaktorer, kan man konstatera att Litauen och Bulgarien förbehåller sig rätten att fatta de definitiva besluten om en stängning av enheterna 3 och 4 vid Kozloduy och enhet 2 vid Ignalina inom ramen för de reviderade nationella energiprogrammen som skall antas under 2002 (Bulgarien) respektive 2004 (Litauen). Av debatten i vissa av dessa länder har det dessutom framgått att vissa politiska krafter vill koppla ihop en definitiv stängning med ekonomiskt stöd från gemenskapen. Kommissionen har kategoriskt förkastat en sådan koppling, men har däremot gått med på att tillhandahålla stöd för genomförandet av besluten om avveckling, enligt ovan. Kommissionen följer noga genomförandet av de nödvändiga stegen i riktning mot en stängning och avveckling och har gjort sitt ekonomiska stöd avhängigt mottagarländernas fullgörande av sina åtaganden om stängning. Detta inbegriper antagandet av adekvata bestämmelser inom ramen för den nationella lagstiftningen.

Bortsett från detta har man inte avtalat om några särskilda garantier vad beträffar de åtgärder som skall vidtas för att avveckla reaktorerna. Kommissionen och kandidatländerna är emellertid medvetna om att anslutningsförhandlingarna, särskilt inledandet och avslutandet av förhandlingarna om energiavsnittet och ratificeringen av själva anslutningsinstrumenten, ger kommissionen lämpliga medel för att säkerställa att åtagandena om stängning fullgörs.

Slutet på avvecklingsarbetet går inte att förutse i detta skede. Avvecklingsprocessen omfattar en period av mellan 50 och 100 år eller mer (slutlagring av utbränt bränsle, kärnavfall och kontaminerade ämnen). Det definitiva slutet på avvecklingsprocessen påverkas dessutom av de tekniska lösningar man väljer för de olika avvecklingsalternativen.