SKRIFTLIG FRÅGA E-1795/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet

(24 juni 2002)

Ämne: Förberedelser för amerikanskt tulpankrig mot Nederländerna för att befria fångar som dömts av Internationella brottmålsdomstolen

1. Hur ser rådet på att Förenta staterna hela tiden ställt sig avvisande till att det skall inrättas en internationell brottmålsdomstol (International Criminal Court, ICC) i Haag, som med början från och med den 1 juli 2002 kan döma personer som gjort sig skyldiga till brott mot mänskligheten, oavsett förövarnas eller offrens nationalitet, i sådana fall där den ansvariga staten underlåter att göra detta?

2. Känner rådet till att det i American Servicemembers' Protection Act (ASPA) tagits med en bestämmelse om att det skall vara förbjudet för Förenta staternas regering att delta i FN:s fredsoperationer i länder som har ratificerat fördraget om ICC, för att det skall bli omöjligt att ställa amerikanska militärpersoner till svars inför ICC?

3. Känner rådet till att Förenta staternas avvisande hållning är på väg att ytterligare tillspetsas, i och med att landets senat den 9 juni 2002 uttryckt sitt gillande till ett lagförslag som skall ingå som ett led i ASPA och där det ges tillstånd till ett militärt ingripande av ett slag som under debatten omskrivits som ett tulpankrig och går ut på att befria eventuella amerikanska fångar för att de inte skall behöva dömas av ICC?

4. Vad gör Ni för att utverka att rätten till militärt angrepp på Nederländerna inte skall få en majoritet bakom sig i Förenta staternas representanthus och för att det ovannämnda lagförslaget, även om det trots allt skulle få en sådan majoritet bakom sig, inte skall undertecknas av Förenta staternas president?

5. Om detta lagförslag faktiskt skulle bli en del av Förenta staternas lagstiftning, anser rådet då att det är realistiskt och acceptabelt att Europeiska unionen eller dess enskilda medlemsstater har kvar sina militära relationer med en stat som tar sig friheten att anfalla en av EU:s medlemsstater?

(Källa: NRC-Handelsblad den 8 juni 2002)

Svar

(6 februari 2003)

1. EU är övertygat om att den internationella brottmålsdomstolen kommer att verka för att världen blir en säkrare, rättvisare och fredligare plats att leva på. Vi är övertygade om att brottmålsdomstolen genom sin blotta existens kommer att avhålla människor från att begå de mest avskyvärda brott. Genom att avskaffa straffriheten kommer brottmålsdomstolen att stärka företrädet för lagen och bidra till att befästa världsfreden. Brottmålsdomstolen kommer inom kort att bevisa sitt värde som en oberoende och effektiv institution. EU kommer inte att avhålla sig från några ansträngningar för att detta skall lyckas. De som nu har invändningar mot brottmålsdomstolen kommer att själva att kunna konstatera att Romstadgan garanterar högsta normer för rättvis rättegång och hindrar att domstolen används för politiska syften.

2. Europeiska unionen manar alla stater att ratificera och ansluta sig till Romstadgan eftersom vi tror att det är önskvärt att hela världen ansluter sig till stadgan för att den internationella brottmålsdomstolen skall få fullt genomslag. För att främja ett världsomfattande stöd för brottmålsdomstolen antog rådet förra året gemensam ståndpunkt 2001/443/CFSP, som reviderades den 20 juni 2002. Europeiska unionen har även slutgranskat en handlingsplan som en fortsättning på den gemensamma ståndpunkten. På grundval av den gemensamma ståndpunkten har EU kontaktat regeringar över hela världen. Genom våra möten i den politiska dialogen har brottmålsdomstolen diskuterats med länder på samtliga kontinenter. Brottmålsdomstolen är i realiteten ett stående ämne i våra kontakter med USA.

3. Europeiska unionen och USA delar samma grundläggande värderingar. Vi värnar båda om frihet, demokrati, försvar för mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen. Av den anledningen har EU alltid varit övertygat om att USA skulle tillhöra de stater som ansluter sig till Romstadgan.

4. Den 17 juni 2002 antog rådet (allmänna frågor) slutsatser där det sägs att rådet respekterar Förenta staternas rätt att reagera på detta sätt, men beklagar samtidigt att USA har beslutat att inte ansluta sig till Romstadgan om inrättande av brottmålsdomstolen. Rådet har i slutsatserna uttryckt farhågor beträffande den nuvarande formuleringen av lagen om skydd av amerikanska militärer. Dess antagande den 2 augusti 2002 har inneburit en mycket ovälkommen utveckling för det internationella samfundet.

5. Rådets slutsatser visar även tydligt EU:s oro över bestämmelsen i lagen om skydd av amerikanska militärer som bemyndigar presidenten att använda alla medel som krävs och är lämpliga för att befria personer som gripits eller fängslats av brottmålsdomstolen eller på dess begäran, även inom EU:s medlemsstater.

6. EU har meddelat USA:s kongress och alla nivåer inom administrationen sin oro och har fått försäkran om att ett ingripande från USA på vårt territorium skulle vara otänkbart. I de slutsatser som rådet antog den 30 september 2002 bekräftades att Europeiska unionen genom sin gemensamma ståndpunkt har engagerat sig starkt för att stödja ett tidigt upprättande och en effektiv funktion hos Internationella brottmålsdomstolen och att till fullo iaktta integriteten i Romstadgan. Rådet har noterat Förenta staternas förslag om att ingå nya bilaterala avtal med stater som är parter i Internationella brottmålsdomstolen om villkoren för överlämnande till domstolen.

7. Rådet utarbetade vid samma möte vägledande principer för EU ifråga om de arrangemang mellan en stat som anslutit sig till Romstadgan för den internationella brottmålsdomstolen och Förenta staterna om villkoren för återlämnande till domstolen.