ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2268/01

från Gordon Adam (PSE) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Mul- och klövsjukan handelsproblem med kandidatländerna

Kan kommissionen ange vilka åtgärder den vidtar mot de kandidatländer som, när det gäller mul- och klövsjukan eller andra liknande smittor såsom BSE, handlat i strid mot gällande avtal?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågornaE-2266/01, E-2267/01, E-2268/01 och E-2269/01ingivet av David Byrne för kommissionen

(27 september 2001)

Gemenskapsbesluten om skyddet inom veterinär- och växtskyddsområdet utgör en integrerad del av den gällande gemenskapsrätten. Anslutningsförhandlingarna förs utifrån principen att kandidatländerna införlivar gemenskapslagstiftningen i den nationella lagstiftningen. Efter anslutningen är kandidatländerna bundna av den gällande gemenskapsrätten, däribland skyddsbestämmelserna för mul- och klövsjuka och bovin spongiform encefalopati (BSE). Samtliga kandidatländer har accepterat denna princip. Därutöver insisterar kommissionen på att kandidatländerna under föranslutningsperioden successivt inför gemenskapsrätten.

Under föranslutningsperioden regleras förbindelserna mellan gemenskapen och kandidatländerna av associeringsavtalen. I samband med dessa såväl som i samband med olika internationella forum har kommissionen tagit upp frågan om de ibland alltför restriktiva åtgärder som kandidatländerna vidtagit. Kommissionen gör vad den kan för att dessa åtgärder inte går utöver de förebyggande åtgärder som gemenskapen antagit. Kommissionen bekräftar att kandidatländernas åtgärder inte får innebära godtycklig diskriminering eller förtäckta handelshinder. I detta hänseende utgör associeringsavtalen en viktig beståndsdel i föranslutningsstrategin. Kommissionen har för avsikt att fortsätta på denna väg. Kommissionen lämnar dessutom vid sina täta kontakter med kandidatländernas veterinärmyndigheter upplysningar om den senaste utvecklingen i medlemsstaterna och om de åtgärder som vidtagits.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3042/01

från Frank Vanhecke (NI) till kommissionen

(5 november 2001)

Ämne: Språkanvändning vid ansökan om EU-projekt vid kommissionen

På formulären för att lämna in förslag för ekonomiskt stöd inom ramen för Europeiska gemenskapens finansieringsinstrument för miljön Life-miljö, som finns beskrivet på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/life/envir, uppmanas kandidaterna att lämna in den tekniska beskrivningen för sina projekt även eller endast på engelska eftersom externa experter medverkar vid utvärderingen.

Varje EU-medborgare har dock rätt att använda sitt modersmål vid ingivandet av sådana förslag.

Anser inte kommissionen att uppmaningen om att utforma ansökningar på engelska utgör en form av diskriminering som drabbar alla de EU-medborgare som inte behärskar engelska?

Kommer kommissionen att se till att ansökningar, oavsett det språk som det är utformade på, kommer att behandlas likvärdigt och på ett och samma sätt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 december 2001)

Kommissionen begär inte att den tekniska beskrivningen av förslag inom Life-miljö lämnas in enbart eller även på engelska. Den rekommenderar endast att presentationen av den tekniska delen av förslagen (och enbart den) görs även eller enbart på engelska, eftersom både experter inom kommissionen och externa experter deltar i bedömningen av förslagen.

Varje sökande har rätt att lämna in sitt förslag på vilket som helst av de officiella gemenskapsspråken. Av den anledningen har hela ansökningsblanketten offentliggjorts på alla de officiella språken. Kommissionen försäkrar att alla ansökningar oavsett gemenskapsspråk behandlas på samma sätt och att ingen diskriminering förekommer vid bedömningen av dem (expertpanelerna har till exempel alltid god täckning av gemenskapsspråken).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2818/01

från Jean Lambert (Verts/ALE) till kommissionen

(10 oktober 2001)

Ämne: Studielån för brittiska studenter bosatta utomlands

Det har nyligen kommit till vår kännedom att brittiska medborgare bosatta utomlands som bedriver högre studier i Storbritannien för närvarande inte har möjlighet att få studielån av det slag som är tillgängliga för brittiska medborgare bosatta i Storbritannien. Detta kan medföra att dessa eventuella studenter förvägras tillträde till brittiska utbildningsinstitut till följd av finansiella problem. Det verkar konstigt att lån inte är tillgängliga för brittiska studenter som under några års tid inte varit bosatta i Storbritannien, och det tycks som om detta skulle utgöra onödig diskriminering mot dessa studenter.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

- Anser kommissionen att detta innebär lika behandling av personer i en sådan ställning?

- Vad avser kommissionen att göra för att säkerställa lika behandling av sådana personer?

- Känner kommissionen till fall av diskriminering av medborgare från andra EU-länder avseende tillträde till brittiska institut för högre utbildning samt finansiering?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(14 november 2001)

Enligt artikel 149 (f.d. artikel 126) i EG-fördraget är varje medlemsstat ansvarig för innehållet i och organisationen av sitt utbildningssystem. När det gäller villkor för tillträde till utbildning är dock medlemsstaterna skyldiga att respektera principen om likabehandling.

Enligt domstolens rättspraxis tillämpas på det aktuella stadiet för gemenskapsrätten likabehandlingsprincipen för det bistånd till universitetsstudier som en medlemsstat ger sina medborgare endast när detta bistånd är avsett att täcka anmälningsavgifter eller andra avgifter, särskilt kursavgifter som tas ut för tillträde till utbildningen.

Det fall som parlamentsledamoten tar upp gäller brittiska medborgare som är bosatta utomlands och som studerar vid högskolor i Förenade kungariket. Villkoren för att få tillträde till studielån är en intern fråga som inte omfattas av gemenskapsrätten.

Det omnämnda brittiska studielånssystemet täcker kostnader för uppehälle: bostad, mat, kläder, resor osv. och omfattas därför inte av gemenskapens bestämmelser.

I den utsträckning som det brittiska systemet tillhandahåller bistånd för att täcka kursavgifter (vilket, som sagts ovan, faller inom räckvidden för EG-fördraget) följer villkoren gemenskapsrätten: studenten måste vara medborgare i en medlemsstat eller barn till en sådan medborgare och måste ha varit bosatt i EES-området (EES: medlemsstaterna samt Island, Liechtenstein och Norge) under de tre åren före början på det första läsår inom den utbildning för vilken studenten ansöker om bistånd för att betala kursavgifterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2801/01

från Gian Gobbo (NI) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: Skydd av traditionella livsmedel och strategi för bevarande av det europeiska jordbruket

I beaktande av:

- Spridningen av galna kosjukan (BSE) har skapat stor oro bland allmänheten och den har lett till att tungt vägande frågor har rests angående det lämpliga i att i jordbruket uteslutande tillämpa industriella metoder.

- Användningen av genmodifierade organismer i jordbruket och livsmedelsindustrin gynnar ett fåtal stora multinationella företag med säte utanför unionen på bekostnad av unionens små och medelstora företag i denna sektor. Dessutom kan genmodifierade organismer innebära en hälsorisk för konsumenterna.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

- Vilka strategier avser den att vidta för att bevara det europeiska jordbruket?

- Anser den inte det vara lämpligt att med övergripande åtgärder skydda och främja de traditionella jordbruksprodukterna och livsmedlen från unionens olika regioner, vilka står för en äkthetsgaranti och dessutom är ett uttryck för kulturrikedomen i dessa regioner?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(26 november 2001)

Att skydda och främja den europeiska jordbruksmodellen utgjorde ett av de främsta målen för den reform av den gemensamma jordbrukspolitiken som fastställdes 1999 i samband med Agenda 2000. Den europeiska modellens kännetecken, och reformens målsättningar, är att få en konkurrenskraftig jordbrukssektor, en skälig levnadsnivå för jordbrukssamhällena, säkra och miljövänliga produktionsmetoder som ger kvalitetsprodukter samt ett diversifierat jordbruk som bevarar landskapets och traditionernas mångfald och innebär sysselsättning på landsbygden. Denna modell innebär således ett hållbart och mångfasetterat jordbruk i socialt, ekonomiskt och miljömässigt avseende. Att främja denna modell är ett strategiskt mål, inte bara med avseende på Agenda 2000 och utvidgningen, utan också vid förhandlingarna i WTO.

Till innehållet i denna modell hör kvaliteten och mångfalden hos EU:s jordbruks- och livsmedelsproduktion. Just på grund av denna mångfald kan livsmedlens kvalitet inte definieras på ett korrekt och uttömmande sätt på gemenskapsnivå. Kommissionen har dock en roll att spela för förbättrad information till konsumenterna, och man har föreslagit ett flertal initiativ i detta sammanhang.

Som angivits i svaret på den skriftliga frågan P-2555/01 från Luciana Sbarbati, till vilken parlamentsledamoten hänvisas, avser gemenskapen att införa en övergripande och sammanhållen politik för information om och främjande av jordbruksprodukter (och som ett tillägg till detta även avseende livsmedelsprodukter) på den inre marknaden och i tredje land.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2475/01

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(5 september 2001)

Ämne: Arbetstagarnas säkerhet och hälsa inom utvinningsindustrin

Rådets direktiv 92/104/CEE(1) av den 3 december 1992 om minimikrav för förbättring av arbetstagarnas säkerhet och hälsa inom utvinningsindustrin, andra avdelningen, ger anvisningar avseende arbetsgivarens skyldighet att skydda arbetstagarnas säkerhet och hälsa liksom att anordna hälsokontroller. (Minimikraven redovisas i detalj i bilagan.)

Detta till trots uppvisar Portugal fortsatt en hög olycksfallsfrekvens i arbetet, inbegripet allt från synförlust och skador på ben, armar, händer och fingrar till dödsfall (det senare huvudsakligen bland stenbrytare). Antalet arbetare som lider av silikos är också mycket hög. Denna situation kan antas förvärras ytterligare med introduktionen av nya verktyg som tryckluftshammare och maskineri som orsakar stora mängder stendamm vid stenbrott och tegelbruk. Andra hälsoproblem som bör nämnas i detta sammanhang är ryggskador till följd av allt för tunga lyft, dövhet orsakad av larm samt reumatism, en vanlig åkomma bland arbetare som tvingas arbeta i miljöer med ohälsosamt hög luftfuktighet.

Situationen förvärras ytterligare av avsaknaden av kontrollåtgärder från den portugisiska yrkesinspektionens sida liksom av förebyggande åtgärder, diagnostisering, kartläggning av skade- och hälsorisker och upplysningskampanjer.

Är kommissionen medveten om denna bristande efterlevnad av nämnda direktiv? Vilka åtgärder anser den bör vidtas för att garantera arbetstagarnas säkerhet och hälsa?

(1) EGT L 404, 31.12.1992, s. 10; EGT, svensk specialutgåva, område 5, vol. 6, s. 27.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(28 september 2001)

Kommissionen känner inte till några av de arbetsmiljöproblem som parlamentsledamoten tar upp.

Som parlamentsledamoten säkert känner till är det medlemsstaternas uppgift att se till att arbetsmiljöbestämmelserna inom utvinningsindustrin ovan och under jord tillämpas effektivt. Den nationella yrkesinspektion som är ansvarig för tillsynen av arbetsmiljöfrågorna i utvinningsindustrin bör absolut få kännedom om de problem som parlamentsledamoten tar upp.

Kommissionen kommer under alla omständigheter att uppmana den portugisiska delegationen i Ständiga kommittén för driftsäkerhet och hälsoskydd i stenkolsgruvor och annan utvinningsindustri(1) att närmare undersöka dessa frågor. Skulle det visa sig att de portugisiska myndigheterna inte har ägnat de nämnda problemen tillräcklig uppmärksamhet, kommer kommissionen inte att tveka att vidta lämpliga åtgärder.

(1) Ständiga kommittén för driftsäkerhet och hälsoskydd i stenkolsgruvor och annan utvinningsindustri inrättades genom ett kommissionsbeslut, som antogs vid det 44:e mötet i ministerrådet i juli 1957 (EGT 487, 31.8.1957), och utvidgades till att omfatta all utvinningsindustri den 27 juni 1974 (EGT L 185, 9.7.1974).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2657/01

från Graham Watson (ELDR) till rådet

(3 oktober 2001)

Ämne: Associeringsavtalet mellan EU och Algeriet

Vad gör rådet för att se till att de algeriska myndigheterna iakttar de avtal som ingåtts med EU när det gäller respekten för mänskliga rättigheter?

Svar

(12 februari 2002)

EU håller på att förhandla om ett EuropaMedelhavsavtal med Algeriet vilket skall ersätta samarbetsavtalet från 1976. Förhandlingarna har intensifierats sedan förra året och kan slutföras under de närmaste månaderna. Genom avtalet kommer en regelbunden politisk dialog att etableras på olika nivåer om alla frågor av gemensamt intresse.

I utkastet till avtal föreskrivs att respekten för de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna, enligt den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, skall vägleda parternas inrikes- och utrikespolitik och utgöra en väsentlig beståndsdel i avtalet. Så snart det har trätt i kraft kommer respekten för de mänskliga rättigheterna därför att ingå som en väsentlig beståndsdel i avtalet, och en kränkning av dessa kommer att föranleda den andra parten att vidta lämpliga åtgärder.

Vid sidan av associeringsavtalet, som fordrar Europaparlamentets samtycke och inte träder i kraft innan rådet har ingått det och medlemsstaternas parlament har ratificerat det, inledde rådet för tre år sedan en politisk dialog på ministernivå med Algeriet. I denna instans diskuterar Europeiska unionen representerad av ministertrojkan regelbundet frågor om respekten för de mänskliga rättigheterna med de algeriska myndigheterna och insisterar kraftigt på att alla övertramp och olagligheter i kampen mot terrorismen skall undvikas. Europeiska unionen har flera gånger påpekat att den är oroad av rapporterna om godtyckliga och utomrättsliga frihetsberövanden, användning av tortyr och försvunna personers öde. I detta sammanhang är det mycket positivt att landet har öppnats för icke-statliga människorättsorganisationer. Ett möte av samma typ planeras i Bryssel i mitten av november och kommer på nytt att ge tillfälle att diskutera dessa frågor med de algeriska myndigheterna.

Slutligen har Algeriet inom ramen för Barcelona-processen också anslutit sig till ett antal principer, bland annat principen om respekt för de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen. Vid den fjärde EUMedelhavskonferensen i Marseille den 1516 november 2000 uppmanade man i ordförandeskapets slutsatser särskilt till en fördjupning av dialogen om följande teman: konsolidering av rättsstatsprincipen, respekten för mänskliga rättigheter och demokratiska principer. En dialog i frågan om de mänskliga rättigheterna har dessutom inletts på hög tjänstemannanivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2888/01

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(22 oktober 2001)

Ämne: Flygplatsprojekt i Castellón (Spanien)

Myndigheterna i provinsen Castellón har ställt sig bakom ett projekt för att bygga en flygplats i Castellón (Comunidad Valenciana). Projektet har underställts näringsministeriet för godkännande. Ministeriet har emellertid inte givit något svar i frågan. Luftfartsmyndigheten AENA har emellertid tagit ställning mot flygplatsen och förklarat den vara onödig, eftersom den anser att flygplatsen i Valencia, som ligger endast 70 km från Catstellón, uppfyller alla befolkningens krav av kommersiell och transportrelaterad natur.

Nyligen har ett meddelande publicerats om expropriation av de fastigheter där flygplatsen avses ligga (kommissionen kan kontrollera detta i Generalitat Valencianas officiella tidning DOGV 4070 av den 23 augusti 2001).

Med hänsyn till det ovanstående och till Europeiska unionens behov i fråga om flygplatser och flygtransporter ombeds kommissionen besvara följande fråga: Vad avser kommissionen om planerna på att bygga en ny flygplats i Comunidad Valenciana?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(27 november 2001)

Beslutet om byggandet av en ny flygplats fattas endast av de behöriga myndigheterna i Spanien. Kommissionen står helt utanför denna beslutsprocess.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3081/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Eurodacs praktiska genomförande

Att bygga upp ett centralt datasystem med fingeravtryck i praktisk verklighet är onekligen en komplicerad fråga.

Vet kommissionen när Eurodac kommer att vara i verksamhet som ett centralt fingeravtrycksregister?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att det är en komplicerad fråga att bygga upp Eurodacs centralenhet.

Uppbyggnaden av centralenheten går dock framåt som planerat.

För att arbetet skall gå framåt ytterligare måste rådet anta tillämpningsföreskrifter, men så har ännu inte skett. Under förutsättning att tillämpningsföreskrifterna antas i januari 2002 och provsamkörningen med medlemsstaterna fungerar, kan centralenheten tas i drift i mitten av 2002.

Enligt artikel 27 i Eurodac-förordningen(1) kan Eurodac tas i drift först när alla medlemsstater har anmält till kommissionen att de har vidtagit de tekniska åtgärder som behövs för att överföra uppgifter till den centrala enheten. Samtliga medlemsstater som omfattas av förordningen tror sig kunna göra anmälan före slutet av 2002. Om så blir fallet, kan Eurodac alltså tas i drift i slutet av 2002.

(1) Rådets förordning (EG) nr 2725/2000 av den 11 december 2000 om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av Dublinkonventionen, EGT L 316, 15.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2981/01 från Rosemarie Müller (PSE) till kommissionen. Innehållsdeklarationen 100 procent vegetariskt för livsmedel.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 134 E , 06/06/2002 s. 0164 - 0164



SKRIFTLIG FRÅGA P-2981/01 från Rosemarie Müller (PSE) till kommissionen (19 oktober 2001) Ämne: Innehållsdeklarationen 100 procent vegetariskt för livsmedel Om ett livsmedel som är märkt 100 procent vegetariskt innehåller animaliskt gelatin, strider det då mot Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG(1)? I artikel 2 a i detta direktiv förbjuds vilseledande märkning med avseende på vad som är utmärkande för livsmedlet, särskilt dess slag, identitet, egenskaper, sammansättning, kvantitet, hållbarhet, ursprung eller härkomst, framställnings- eller produktionsmetod och när det gäller att tillskriva livsmedlet verkningar eller egenskaper som det inte har. (1) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29. Svar avgivet på kommissionens vägnar av David Byrne (21 november 2001) Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-2709/01 från Breyer(1). (1) Se s. 83.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2663/01

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till kommissionen

(1 oktober 2001)

Ämne: Offentliga upphandlingar i Italien och maffian

Ministern för statliga arbeten, Lunardi, har i ett offentligt uttalande hävdat att man i Italien, i samband med genomförandet av det program för stora offentliga arbeten som meddelats av Berlusconis regering, måste leva med maffian.

Om man bortser från de politiska och rättsliga betänkligheterna i detta uttalande, som dock endast kan tillskrivas den italienska staten, skulle kommissionen vilja ange

1. om den anser att den italienska regeringen, då den lever med maffian i samband med offentliga upphandlingar, handlar i strid mot gällande gemenskapsbestämmelser?

2. vilka initiativ den tänker ta för att se till att anbudsinfordringarna för statliga arbeten i Italien inte påverkas av maffians villkor, så att alla företag i EU kan lämna anbud och vara säkra på att upphandlingen avgörs på grundval av objektiva kriterier som inte påverkats av någon maffia?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 november 2001)

Kommissionen understryker att den lägger stor vikt vid att näringsidkare med kopplingar till kriminella organisationer förhindras att delta i offentliga upphandlingar.

Kommissionen påminner om att den i artikel 46.1 i förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om samordning av förfaranden vid offentlig upphandling av varor, tjänster och byggentreprenader, har infört en ny bestämmelse som syftar till att utestänga anbudsgivare som blivit dömda för att ha deltagit i organiserad brottslighet, för korruption eller bedrägeri mot Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen, och där domen vunnit laga kraft.

Detta förslag är en uppföljning av slutsatserna från toppmötet i Tammerfors i oktober 1999 och motsvarar de politiska prioriteringar som fastställdes i handlingsplanerna mot organiserad brottslighet som antogs av rådet i juni 1997 och mars 2000, samt i kommissionens meddelande från 1997 om en unionspolitik mot korruption(1).

För att göra bestämmelserna i ovannämnda artikel 46.1 effektiva tänker kommissionen föreslå att man antar ett nytt direktiv i syfte att införa ett system för informationsutbyte mellan medlemsstaterna och EU:s institutioner. På så sätt kan medlemsstaternas upphandlande myndigheter inhämta den information de behöver för att kunna kontrollera om en anbudsgivare skall uteslutas från en upphandling för att han dömts för en överträdelse som omfattas av nämnda artikel 46.1.

Kommissionen konstaterar att den italienska regeringen alltid fullt ut har arbetat för att nå ovannämnda målsättningar.

(1) KOM(1997) 192.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2234/01

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(26 juli 2001)

Ämne: Djurmjölsexport/nötköttsimport

Kommissionen har i svaret på min fråga E-0804/01(1) skrivit att det är svårt att ge en uppskattning av den exakta mängden djurfoder med animaliskt protein som exporterats från gemenskapen trots att det utgående från den statistik som finns att tillgå nog kan anges sifferuppgifter om hur mycket bearbetat animaliskt protein som exporterats till länderna i Central- och Östeuropa.

Eftersom det är svårt att uppskatta den exakta mängden djurfoder med animaliskt protein som exporterats skulle jag gärna vilja se statistiken med sifferuppgifter om hur mycket bearbetat animaliskt protein som exporterats från gemenskapen till länderna i Central- och Östeuropa.

Den vetenskapliga styrkommittén utvärderar kontinuerligt risken för BSE i tredje land och har framlagt ett dokument där också sifferuppgifter om exporten ingår.

Kan kommissionen tillställa mig detta dokument? Om så är fallet anhåller jag om att det skall tillställas mig.

I sitt svar på min fråga E-0804/01 skrev kommissionen att dessa resultat gjorts tillgängliga på Internet. På vilken Internetadress kan resultaten återfinnas?

Kommissionen har i sitt svar på min fråga E-0804/01 lämnat vissa frågor helt och hållet obesvarade.

I förväntan om att kommissionen denna gång skall behandla mina frågor tillåter jag mig att ställa dem än en gång:

- Hur många nötkreatur och hur många ton nötkött importeras årligen från länderna i Central- och Östeuropa till EU?

- Hur många nötkreatur och hur många ton nötkött importeras konkret till var och en av de olika medlemsstaterna?

(1) EGT C 350 E, 11.12.2001, s. 41.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 oktober 2001)

Kommissionen skickar sifferuppgifterna om hur mycket bearbetat animaliskt protein som exporterats från gemenskapen till länderna i Central- och Östeuropa direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Som framgår av svaret till parlamentsledamotens skriftliga fråga E-0804/01 finns dessa sifferuppgifter också tillgängliga på Internet för de medlemsstater och tredje länder för vilka Vetenskapliga styrkommittén har gjort en bedömning av den geografiska BSE-risken. Dessa rapporter finns tillgängliga på följande Internetadress: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/ssc/outcome_en.html

reports.

Kommissionen kommer också att än en gång direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat skicka statistiken om import av nötkreatur och nötkött från länderna i Central- och Östeuropa till medlemsstaterna.