ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2517/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) och Sergio Berlato (UEN) till kommissionen

(2 augusti 2000)

Ämne: Skydd av äkta olivolja

Kommissionsledamot Fischler har bekräftat berättigandet av begäran i den fråga som översänts vad gäller att utveckla en analysmetod för att fastställa förekomsten av hasselnötsolja i olivolja.

Kan kommissionen mot denna bakgrund meddela om den inte anser att den analysmetod, när denna väl har utvecklats, som gemenskapen skall införa i förordning (EEG) 2568/91 bör ha som mål att skydda äkta olivolja i dess olika typer i stället för att denna skall vara populär bland multinationella företag?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 september 2000)

En viss analysmetod skrivs inte in i gemenskapslagstiftningen förrän den har testats flera gånger och genomgått ett stort antal stränga laboratorietester för analys av metodens precisionsnivå.

I detta syfte har kommissionen knutit till sig kemiexperter från samtliga medlemsstater som regelbundet sammanträder i Bryssel. Det rör sig om experter som är verksamma vid forskningscentra och universitet och som är erkänt skickliga inom sina respektive kompetensområden. Som redan påpekades vid parlamentsledamotens förra skriftliga fråga, P-1763/00(1), deltar dessa experter tillsammans med forskare från de viktigaste olivoljeproducerande länderna utanför gemenskapen i forskningsarbete som samordnas av Cosiglio Oleicolo Internazionale (COI) med säte i Madrid. Det bör framhållas att COI är en internationell organisation som tillhör FN och att gemenskapen är en av dess medlemmar.

Under dessa förhållanden blir de analysmetoder som fastställs genom kommissionens lagstiftning utvalda just på grund av sin vetenskapliga objektivitet avseende de problem av fysikalisk-kemisk natur som skall lösas. Analysmetoderna strävar inte efter politiska mål och sålunda inte heller efter något av de två mål som omnämns i frågan.

(1) EGT C 72 E 6.3.2001, s.111.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3046/00

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(28 september 2000)

Ämne: EU-centra för studier och forskning

Ett antal EU-centra för studier och forskning finns runtom i världen. Många av dem ligger i Förenta Staterna.

Vilket är deras syfte?

Vilka medel får de?

Vad har de åstadkommit under de senaste två åren?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(8 december 2000)

Runtom i världen finns ett flertal centrum för studier och forskning som betecknas som europeiska, bland annat i USA.

Det enda forskningscentrumet som direkt finansieras av unionen är emellertid Gemensamma forskningscentret, som är ett av kommissionens generaldirektorat. Gemensamma forskningscentret omfattar flera institut på olika platser i unionen: Ispra (Italien), Karlsruhe (Tyskland), Petten (Nederländerna), Sevilla (Spanien), Geel (Belgien).

Gemensamma forskningscentret medverkar i ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling. Centret lägger varje år fram en verksamhetsrapport. De båda senaste årsrapporterna har följande referenser: KOM(1999) 222 slutlig och KOM(2000) 366 slutlig.

Ytterligare information återfinns på Gemensamma forskningscentrets webbplats på följande adress: http://www.jrc.cec.eu.int
SKRIFTLIG FRÅGA E-2169/00

från Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Stabilitet i FYROM

Enligt uppgifter i pressen har grupper av personer under senare tid försökt ta sig in i FYROM i syfte att instabilisera landet i fråga. Dessa grupper kommer från Kosovo, de har bildats ur delar av UCK, de ägnar sig åt narkotikahandel, smugglingsverksamhet, olaglig vapentransport,

och människohandel. På senare tid har de också vinnlagt de sig också om ett politiskt ansikte genom att blanda sig i försöken att stabilisera situationen i Kosovo. Det är emellertid av betydelse och politiskt nödvändigt att garantera stabiliteten, freden och säkerheten i en stat som FYROM, en stat som upprepade gånger visat prov på ansvar, detta både under krisen i Kosovo och rent generellt i området. Dessutom anses det givet att de behöriga rättsliga organen i Kosovo inför Europeiska unionen är de som bär ansvar för dessa gruppers handlingar.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att få ett slut på dessa kretsars försök att instabilisera FYROM?

Har kommissionen undersökt om samarbetsförbindelser har skapats mellan dessa grupper och den särskilda myndighet som inrättats i Kosovo?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Kommissionen känner inte till de särskilda händelser som parlamentsledamoten hänvisar till, men vill påpeka att UCK (Kosovos befrielsearmé) avväpnades och upplöstes i september 1999 på ett för den internationella militärförvaltningen i Kosovo fördelaktigt sätt.

De organ som är ansvariga för Kosovos förvaltning och som parlamentsledamoten hänvisar till är, när det gäller den internationella civila förvaltningen, Förenta nationernas uppdrag i Kosovo (UNMiK) och, när det gäller den internationella militära förvaltningen, KFOR. Dessa organ är inrättade i enlighet med Förenta nationernas säkerhetsråds resolution nr 1244 och är, tvärtemot parlamentsledamotens antagande, ansvariga inte inför unionen utan inför Förenta nationerna. De delar av den internationella civila förvaltningen som tar emot gemenskapsmedel är givetvis ansvariga inför behöriga instanser i unionen när det gäller hur dessa medel används.

När det gäller de samarbetsförbindelser som enligt parlamentsledamoten skulle ha skapats mellan de grupper som parlamentsledamoten hänvisar till och den särskilda myndighet som inrättats i Kosovo vill kommissionen erinra om att den angivna myndigheten i Kosovo har stöd i en resolution från Förenta nationernas säkerhetsråd och inte på något sätt är speciell. Kommissionen är övertygad om att parlamentsledamoten inte vill påstå att denna internationella civila förvaltning skulle vara engagerad i olovlig eller tvivelaktig verksamhet.

Kommissionen delar parlamentsledamotens engagemang vad gäller betydelsen av stabilitet, fred och säkerhet i f.d. Jugoslaviska republiken Makedonien och är för närvarande inbegripen i förhandlingar med denna stat om det första av de nya stabiliserings- och associeringsavtalen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2805/00

från Imelda Read (PSE) till kommissionen

(4 september 2000)

Ämne: De japanska biltillverkarnas organisation (JAMA)

Kommissionen har sedan december 1999 bjudit in de japanska biltillverkarnas organisation (Japanese Automotive Manufacturers Association, JAMA) till kommissionens Arbetsgrupp för motorfordon, och sedan februari 2000 till Gruppen för emissioner från motorfordon. Detta är särskilt välkommet eftersom varken JAMA eller någon japansk biltillverkare var inblandad i diskussionerna om fordons- och oljeprogrammet I och II.

Kan kommissionen ange när JAMA, en organisation som företräder 33 000 direkta och cirka 150 000 indirekta arbeten i Europeiska unionen och som tillverkar över 1 miljon fordon i EU, kan bjudas in till andra arbetsgrupper och/eller kommittéer, såsom den Europeiska kommittén för förbättrad fordonssäkerhet (European Enhanced Safety Vehicle Committee)? Ett sådant deltagande skulle göra det möjligt för JAMA och dess medlemmar att bidra med sin sakkunskap till fördel för de europeiska konsumenterna.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 oktober 2000)

Som parlamentsledamoten mycket riktigt påpekar har kommissionen bjudit in de japanska biltillverkarnas organisation (JAMA) till de möten som hålls inom arbetsgruppen för motorfordon. Detta initiativ togs av kommissionen för att skapa insyn och öppenhet gentemot en ekonomiskt sett viktig del av bilindustrin.

Första gången som JAMA inbjöds att delta i arbetsgruppens möte var i juni 1999. Organisationen bjöds därefter in till gruppens alla efterföljande möten och från och med februari 2000 även till den särskilda gruppen för utsläpp från motorfordon (MVEG).

Kommissionen kommer naturligtvis att även i fortsättningen bjuda in JAMA till dessa möten. Kommissionen har också för avsikt att bjuda in JAMA till alla kommande möten inom andra särskilda arbetsgrupper som har en direkt koppling till arbetsgruppen för motorfordon.

Det bör också noteras att det inte är kommissionen som leder Europeiska kommittén för förbättrad fordonssäkerhet (European Enhanced Safety Vehicle Committee). Kommissionen kan därför inte åta sig att bjuda in JAMA till något av dessa kommittémöten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2217/00

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(3 juli 2000)

Ämne: Regnskogsavverkning och oljepalmer på Borneo

För export av tropiskt virke till Europa behövs det numera ett certifikat på att virket avverkats på ett ur miljösynvinkel hållbart sätt. Trots att detta certifikat är att hälsa med tillfredsställelse har bojkotten mot kommersiellt avverkat tropiskt virke inte varit till någon större nytta för skogen, eftersom skogen förstörs i precis samma takt som tidigare. Efter att regnskogen huggits ner de huvudsakliga köparna av tropiskt virke är Japan, Korea och Kina omvandlas hyggesarealerna, som nu blivit värdelösa, till plantager för oljepalmer. På Borneo har flera miljoner hektar regnskog omvandlats till sådana plantager.

Palmoljan används som smörjmedel inom industrin och skönhetsmedelindustrin använder den för framställning av tvål, läppstift och handkräm. Framför allt används oljan dock inom livsmedelsindustrin. Största delen av palmoljan går åt vid tillverkningen av margarin.

1. Känner kommissionen till att konsumenterna av denna palmolja huvudsakligen finns inom Europa?

2. Anser inte kommissionen att industrin inom EU genom att köpa denna palmolja stöder nerhuggningen av regnskogarna?

3. Finansierar kommissionen några program på Borneo för att motverka fortsatt regnskogsavverkning och stöda ett hållbart utnyttjande av tropiskt virke?

4. Har kommissionen planer på att finansiera program för återställande av förstörda regnskogsarealer (till exempel för att de skall kunna användas på ett ur ekologiskt synvinkel godtagbart sätt) för att motverka att kalhuggningen och omvandlingen av regnskog till oljepalmsplantager fortsätter?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(8 september 2000)

Vid export av tropiskt virke till EU krävs inget intyg som visar att avverkningen har genomförts på ett ur miljösynvinkel hållbart sätt. Vissa köpare inom EU kräver sådana intyg, men det finns inga krav på detta i gemenskapens bestämmelser.

Kommissionen är medveten om att EU är en betydande konsument av palmolja, som framför allt används vid tillverkning av olika livsmedels- och kosmetikaprodukter.

Efterfrågan på palmolja hos konsumenter inom EU medför att oljepalmsodlingar anläggs i tropiska länder och kommissionen är oroad över omvandlingen av naturskogar till oljepalmsodlingar. Det är emellertid fortfarande nationella riktlinjer i de berörda länderna som avgör på vilken typ av mark (ouppodlad mark, jordbruksmark, skogsmark) sådana odlingar skall anläggas.

Kommissionen har två stora projekt i Kalimantan, som skall säkra en hållbar skogsförvaltning (Berau och södra/centrala Kalimantan). Uppgifter om projekten finns på http://www.eu-flb.or.id.

Kommissionen finansierar redan program för återställande av de skogsområden som påverkats, inom ramen för ovannämnda projekt i södra/centrala Kalimantan.

Mer allmänt kommer kommissionen, i linje med det nyligen utarbetade meddelandet om utvecklingspolitik(1), att vidta åtgärder för att öka samordningen mellan utvecklingspolitiken och annan gemenskapspolitik.

(1) KOM(2000) 212 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2957/00

från Alexander de Roo (Verts/ALE), Claude Turmes (Verts/ALE), Dirk Sterckx (ELDR), Karl Olsson (ELDR), Torben Lund (PSE), Eryl McNally (PSE), Peter Liese (PPE-DE) och Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) till kommissionen

(20 september 2000)

Ämne: Energibesparingar med hjälp av intelligenta pumpar för varmvattencirkulation

Elektriskt kontrollerade pumpar för cirkulation av varmvatten i centralvärmesystem gör åt med 50 procent mindre energi än icke-elektriska pumpar. Elektriska pumpar är igång endast när det verkligen behövs. Om alla pumpar i EU var av den elektriska typen skulle EU spara 23 miljoner ton koldioxid. Detta motsvarar nästan 7 procent av den totala minskning som EU åtog sig att genomföra i Kyoto.

80 procent av de befintliga pumparna kommer att behöva bytas ut under de kommande tio åren så detta är ett utmärkt tillfälle. Dessa intelligenta elektriska pumpar är något dyrare, men de energikostnadsbesparingar som görs kommer mer än kompensera för denna extrakostnad. 80 procent av de pumpar som i dag är i drift är av den icke-elektroniska typen så det krävs en liten knuff framåt för att genomföra denna för alla parter lönsamma situation. Med hänvisning till ett tidigare liknande direktiv, det om förkopplingsdon till lysrör, är kommissionen beredd att på lång sikt föreslå ett direktiv för att göra elektriskt kontrollerade pumpar obligatoriska i Europeiska unionen samt att uppmuntra bruket av sådana pumpar på kort sikt?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(3 november 2000)

Kommissionen känner till att pumpar för varmvattencirkulation i centralvärmesystem förbrukar mycket stora mängder energi. Kommissionen har inlett en undersökning för att bedöma hur stora besparingar som skulle vara möjliga, och vilka strategier som lämpligast skulle kunna tillämpas för att stimulera de mest energieffektiva produkternas marknadspenetration.

Kommissionen planerar redan ett märknings- och klassificeringssystem för sådana pumpar, och överväger även att lägga fram ett förslag till direktiv om minimikrav i fråga om effektivitet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3264/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: Införlivandet av EU:s direktiv i medlemsstaterna

Statistik från kommissionen vad gäller andel av direktiven inom 1992-programmet för den inre marknaden som är korrekt införlivade av medlemsstaterna visade 7 mars 1997 att Sverige införlivat 98,2 procent, Finland 95,9 procent och Österrike 86,2 procent, samt att i EU:s 15 medlemsstater hade totalt 94,3 procent införlivats.

Har kommissionen statistik över hur de 15 medlemsstaterna fram till och med 1999 i procent införlivat EU:s direktiv i sin lagstiftning?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(6 december 2000)

Sedan november 1997 ger kommissionen ut resultattavlan över den inre marknaden två gånger om året. Den innehåller bl.a. statistik över hur medlemsstaterna införlivat inremarknadsdirektiven.

Resultattavlan redovisar varje medlemsstats genomförandeunderskott, dvs. hur stor andel i procent av inremarknadsdirektiven som ännu inte införlivats i var och en av medlemsstaterna. För jämförelsens skull lämnas nedan uppgifter om medlemsstaternas resultat under perioden maj 1998 till maj 2000, då den senaste resultattavlan gavs ut (alla inremarknadsdirektiv har tagits med i beräkningen, inte bara dem från 1992-programmet).

>Plats fÄHor tabell>

I resultattavlan anges också hur väl gemenskapen som helhet lyckats genomföra inremarknadsdirektiven genom uppgifter om hur många direktiv som ännu inte införlivats av samtliga medlemsstater.

Följande siffror gäller samma period:

>Plats fÄHor tabell>

Alla rapporter i serien resultattavlan för den inre marknaden finns tillgängliga på adressen http://europa.eu.int/comm/internal_market/.

I årsrapporten till parlamentet om kontrollen av tillämpningen av EG-rätten lämnar kommissionen också statistik över hur snabbt medlemsstaterna införlivar direktiv på alla områden där gemenskapen har behörighet.

För ytterligare upplysningar hänvisas frågeställaren til Sjuttonde årsrapporten om kontroll av tillämpningen av gemenskapsrätten (1999), som t.ex. finns på följande adress: http://europa.eu.int/eur-lex/sv/com/pdf/2000/com2000_0092sv01.html
SKRIFTLIG FRÅGA P-3741/00

från Gerard Collins (UEN) till kommissionen

(28 november 2000)

Ämne: Vägskatter i Förenade kungariket

Som kommissionen vet har man i Förenade kungariket på förslag att införa en vägskatt för utländska åkerier, såsom en del av ett åtgärdspaket avsett att minska vägkostnaderna för brittiska åkerier och bilister. Har kommissionen slutfört behandlingen av denna föreslagna åtgärd och håller kommissionen med om att en sådan åtgärd i form av allvarlig diskriminering skulle slå mycket hårdare mot irländska åkerier än mot åkerier från något annat land inom EU, i och med att omkring 70 procent av de irländska åkerierna använder Förenade kungarikets vägnät för att komma fram antingen till kontinenten eller till sin slutliga destination, och kommer kommissionen med anledning av detta att uttala sig mot att en sådan diskriminerande vägskatt införs?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(16 januari 2001)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-0873/00 ställd av McCartin under frågetiden vid parlamentets möte den december 2000(1).

(1) Europarlamentets debatter (december 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3418/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(7 november 2000)

Ämne: Hårdlansering av olivoljan i de nordliga EU-länderna

I oktober 2000 startade en reklamkampanj för användandet av olivolja i bland annat Sverige. Enligt tidningsuppgifter syftar kampanjen till att öka konsumtionen av olivolja. Denna kampanj är finansierad av kommissionen.

Kan kommissionen redogöra för sina utgifter i samband med denna kampanj?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 december 2000)

Den sjunde marknadsföringskampanjen för olivoljekonsumtion i gemenskapen löper över tre år (20002002).

Den totala budgeten för denna period är 35,26 miljoner euro för hela gemenskapen, varav följande belopp anslagits till de nordiska länderna:

>Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA E-3359/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(27 oktober 2000)

Ämne: Kollektiv uppsägning

Vesticom, ett klädföretag i Torres Vedras i Portugal som ingår i det multinationella engelska företaget Coats Viyella Clothing, sysselsätter omkring 300 arbetstagare. Enligt Sindicato dos Trabalhadores Têxteis, Lanifícios e Vestuário do Sul (textil-, ylle- och klädarbetarnas södra fackförening) har företaget meddelat att det kommer att säga upp samtliga arbetare.

Vesticom har funnits i Torres Vedras i ungefär 27 år. Om företaget stängs kommer det att leda till att sysselsättningen i regionen minskar, arbetslösheten ökar och värdet på den välfärd som skapats minskar med mer än en miljard escudos. Företaget har utmärkta arbetstagare, god teknisk utrustning och en god produktionskvalitet, vilket gör det ännu svårare att godta några uppsägningar.

Jag skulle därför vilja att kommissionen informerade mig om:

1. vad den ämnar göra för att undvika att ett multinationellt företag säger upp ett hundratal arbetare och

2. om företagen fått gemenskapsstöd i Portugal eller Förenade kungariket.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(22 december 2000)

1. Parlamentsledamoten refererar till de problem som kan uppstå på grund av att ett företag i Torres Vedras i Portugal eventuellt kommer att säga upp sina arbetstagare.

Gemenskapslagstiftningen, närmare bestämt rådets konsoliderade direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar(1), har till syfte att upprätta förfaranden för kollektiva uppsägningar och mildra konsekvenserna för uppsagda arbetstagare.

Eftersom Portugal har införlivat detta direktiv i den nationella lagstiftningen är de nationella domstolarna och administrativa myndigheterna ansvariga för att fatta beslut i eventuella konflikter som kan uppstå i detta fall.

2. Enligt de portugisiska myndigheterna har företaget Vesticom fått gemenskapsbidrag på 8 477 euro från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) för ett investeringsprojekt på 16 960 euro som godkändes den 19 mars 1996 inom delprogrammet Industri i verksamhetsprogrammet Modernisering av ekonomin.

Vid sökningar i utbildnings- och sysselsättningsministeriets databaser för projekt och utbetalningar och i en databas i Förenade kungariket på Coats Viyella (både det registrerade namnet Coats Viyella PLC och sannolika handelsnamn(2) fick man inga träffar på bidrag från Europeiska socialfonden.

(1) EGT L 225, 12.8.1998.

(2) Coats; Madura Coats Ltd.; Coats India; Madura Textiles; Jaeger; Viyella; Van Heuson; Ladybird; Coats Crafts UK; Coats Fabra; Barbour Threads.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2438/00

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(19 juli 2000)

Ämne: Kommissionens åsidosättande av respekten för den språkliga mångfalden

Kan kommissionen förklara varför den numera systematiskt väljer engelskan i meddelanden som berör medborgarna och det civila samhället, samtidigt som användningen av de 10 övriga officiella EU-språken konstant begränsas?

Huvuddelen av informationen på kommissionens generaldirektorats websajter är nämligen på engelska och om det alls finns översättningar är dessa i de flesta fall endast på franska eller tyska. Omständigheten att exempelvis instruktionerna för att lämna in presentationer av projekt uteslutande är på engelska gör det svårare för medborgare, sammanslutningar eller organ som inte är engelskspråkiga att delta. Kommissionen begär dessutom ofta att de som lägger fram projekt skall lämna in situationsrapporter och slutliga rapporter avseende sina verksamheter på arbetsspråken (engelska och franska), vilket gör det mera tidskrävande och dyrt för dem som inte behärskar dessa språk väl på ett sätt som skadar projektets operativa aspekter.

Anser inte kommissionen att den därigenom främjar diskriminerande bruk? Anser den inte sin praxis vara oförenlig med de verksamheter och program som syftar till att främja respekten för den kulturella och språkliga mångfalden i samband med det europeiska språkåret?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(30 november 2000)

Kommissionen ger inte något av de officiella språken företräde framför de andra, med undantag för institutionens interna arbete i enlighet med artikel 6 i rådets förordning nr 1 om vilka språk som skall användas i Europeiska ekonomiska gemenskapen(1). Förordningen är fortfarande vägledande för kommissionens kontakter med allmänheten och för dess policy när det gäller publicering. I förordning nr 1 anges vilka som är gemenskapens officiella språk och fastställer att rättsakter skall offentliggöras på dessa språk.

Kommissionen lägger mycket stor vikt vid att respektera språkpolitiken, i synnerhet när det gäller kontakterna med allmänheten, i syfte att undvika all särbehandling. Informationen på generaldirektoratens webbplatser är därför i allmänhet tillgänglig på de elva officiella språken. Det händer att tilläggsinformation bara finns tillgänglig på ett språk. Det är oundvikligt i vissa fall därför att informationen är så färsk och att resurserna för att översätta all information och alla dokument till alla språk är begränsade.

Instruktioner för inlämnande av projekt offentliggörs i allmänhet i EGT, så att enskilda, företag och organisationer har samma möjligheter att delta i program. Om ytterligare information publiceras på en webbplats på bara ett eller några av de officiella språken, kan man vända sig till kommissionens generalsekretariat, som undersöker vilka åtgärder som kan vidtas.

(1) EGT 17, 6.10.1958.