SKRIFTLIG FRÅGA E-3521/97 från Carlos Robles Piquer (PPE) till kommissionen (12 november 1997)

Ämne: Panamakanalen

År 2000 skall USA överlämna Panamakanalen till Panama och därmed återge detta land full suveränitet. Förra månaden hölls där en internationell konferens för att diskutera denna viktiga vattenvägs framtid, en vattenväg som föddes tack vare den franske ingenjören Lesseps uppfinningsförmåga.

På vilket sätt deltog Europeiska unionen i denna konferens och hur menar kommissionen att EU i framtiden kan bidra till att Panamakanalen fortsätter att vara till nytta på samma sätt som den varit sedan den invigdes?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (3 december 1997)

För att högtidlighålla tjugoårsjubiléet av undertecknandet av Torrijos-Carter-fördragen organiserade Panama en internationell kongress om Panamakanalen i Panama mellan den 7 och 10 september 1997. Vid detta tillfälle samlades regeringsföreträdare, kanalens användare och potentiella investerare för att diskutera framtiden för denna viktiga förbindelse mellan haven. Medlemsstaterna var företrädda på lägre nivå än vad som ursprungligen planerats, eftersom ingen minister från medlemsstaterna var närvarande, men betydelsen av att kommissionens vice ordförande med ansvar för förbindelserna med Latinamerika deltog och yttrade sig framgick tydligt. Denne framhöll att gemenskapen är förvissad om att Panama har vilja och förmåga att från och med år 2000 axla det nya ansvar rörande kanalens förvaltning som kommer att åligga landet och bekräftade gemenskapens intresse och stöd vad beträffar problemen med denna strategiskt betydelsefulla förbindelse mellan haven.

Kommissionens vice ordförande berörde i sitt anförande bland annat gemenskapens stöd till kongressen, grundandet av ett museum om kanalens historia och inrättandet, i den återlämnade kanalzonen, av en teknikpark inom ¨Ciudad del saber¨. I detta tal tillkännagav han också de huvudsakliga resultaten av en av kommissionen finansierad utredning, avsedd att bidra till underlaget för att besluta om de olika möjligheterna för kanalens framtid.

Kongressens arbete har lett till två viktiga resultat. Det första resultatet är ett allmänt medvetande om behovet av att utvidga kanalen. Det är nämligen nödvändigt att öka kanalens kapacitet för att kunna hantera den ökade sjöfarten i världen. Kanalen förutses, med sin nuvarande kapacitet, bli maximalt belastad kring år 2010. Det andra resultatet är att beslut om kanalens framtid fattades och tillkännagavs: ett nytt slussystem för fartyg på 150 000 ton. För närvarande kan endast fartyg på 65 000 ton ta sig genom kanalen (vilket kan jämföras med att Suezkanalen i dag klarar fartyg på 150 000 ton). Med hänsyn till att byggandet av dessa slussar (för vilket kostnaden beräknas till 8 miljarder US-dollar, dvs. 7,3 miljarder ecu) och att den tekniska planeringen för ett sådant projekt kommer att sträcka sig över flera år, är den tid som står till förfogande för byggandet av detta tredje slussystem förhållandevis kort.

Dessa resultat motsvarar helt slutsatserna i den utredning som kommissionen finansierat, och det förtjänar därför att framhållas att kommissionens vice ordförande redan i sitt inledande tal berörde de element som kom att utgöra kongressens slutsatser.

Om kanalen inte anpassas till sjöfartens nya krav skulle detta ofrånkomligen medföra att denna förbindelseväg kom att förlora i betydelse till förmån för andra transportvägar, varav vissa, som containertransport med tåg i USA, redan kan användas.

Vad gäller det framtida samarbetet mellan gemenskapen och Panama måste betonas att detta land för närvarande erbjuder många möjligheter till utveckling av det ekonomiska samarbetet: dels reformering och öppnande av landets ekonomi, dels återbördandet av kanalen och den gamla kanalzonen vars roll omformulerats i rent ekonomiska och geo-ekonomiska termer. Europa skulle kunna bidra med tekniskt stöd för att utveckla ekonomiska projekt i de återbördade områdena, till exempel turistanläggningar, hamnar, lagrings- och fraktanläggningar för gods. En särskild hjälp skulle kunna övervägas för att stödja Panama i övergångsskedet (förvaltning och drift av vattenvägen, framtida studier av miljökonsekvenserna av arbetet för att göra kanalen större).