ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1452/00

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(10 maj 2000)

Ämne: Snedvridningar av konkurrensen inom handeln med kreatur i Österrike

Efter det att Österrike blev medlem av EU får så kallade producentgemenskaper och deras föreningar inom handeln med kreatur i Österrike hjälp i form av statligt stöd.

Den privata kreaturshandeln kommer inte i fråga för sådant stöd, vilket vill säga att en jordbruksproducent inte får något stöd om han inte är medlem av någon producentgemenskap.

Inom dessa producentgemenskaper köps produkter till inköpspris och saluförs under det beräknade inköpspriset. Den förlust som därigenom uppstår utjämnas med hjälp av stöden.

I och med att producentgemenskaperna åsidosätter kriterierna för handeln på detta sätt blir det omöjligt för den privata kreaturshandeln att saluföra sina produkter på en konkurrensfrämjande marknad med lika betingelser för alla.

Med beaktande av detta förhållande och av ställningstagandet från det österrikiska förbundsorganet för den privata kreaturshandeln (vilket vidarebefordrats till GD D) ställer jag följande frågor till kommissionen:

1. Vad tänker kommissionen göra mot snedvridningar av konkurrensen av detta slag?

2. Om kommissionen inte anser att det här föreligger någon kränkning av den fria konkurrensen, hur vill kommissionen i så fall motivera sitt ställningstagande?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 juni 2000)

Statligt stöd för att täcka driftskostnader uppfyller i vanliga fall inte kraven i artikel 87 och 88 (f.d. artiklarna 92 och 93) i EG-fördraget.

Kommissionen tillåter i vanliga fall dock statsstöd för att starta producentorganisationer om vissa villkor är uppfyllda(1). Kostnader som är kvalificerade för sådant stöd är de administrativa igångsättningskostnaderna för gruppen eller sammanslutningen.

Kommissionen fäster stor vikt vid att undersöka anklagelser om att (illegalt) statsstöd betalas ut. För att kunna genomföra en sådan undersökning behöver den dock mer information om vilken typ av stöd som ges och vilka delstater som det gäller.

(1) Punkt 10 i gemenskapens riktlinjer för statsstöd inom jordbruksområdet (EGT C 28, 1.2.2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1044/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: Flyktingar från Tjetjenien

De senaste dagarna har det i tidningarna uppgivits att det finns 277 100 tjetjenska flyktingar. Dessa befinner sig huvudsakligen i Ingusjetien, men även i andra angränsande republiker som Nordossetien eller Dagestan. Till dessa kommer ytterligare 42 000 personer i tillfälliga läger i Asinovskaja och Sernovodsk i själva Tjetjenien, väster om Groznyj. Vilka konkreta ekonomiska och politiska åtgärder kommer Europeiska unionen att vidta för att man skyndsamt och effektivt skall komma till rätta med denna tragiska situation?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(12 maj 2000)

Alltsedan de tidiga faserna av denna kris har kommissionen genom gemenskapernas byrå för humanitärt bistånd (ECHO) tillhandahållit katastrofhjälp till den civila befolkning som fördrivits på grund av kriget. Vid genomförandet av programmet i samarbete med FN:s flyktingkommissariat (UNHCR), Internationella rödakorskommittén (ICRC) och ett antal icke-statliga organisationer har kommissionen stött på betydande operativa restriktioner (stora säkerhetsproblem för hjälppersonal, osv). Kommissionen har dock lyckats tillhandahålla hjälp på en mängd humanitära områden (som mat, tak över huvudet, hälsovård, vatten och sanitära anläggningar, elementära nödartiklar).

Sammanlagt har för närvarande 7,4 miljoner euro tilldelats. Hittills har programmet i huvudsak inriktats på Ingushien, men även omfattat Dagestan och Georgien. För ögonblicket är huvudprioriteringen att återuppta åtgärderna i själva Tjetjenien, där man var tvungen att avbryta verksamheten i november 1999 av säkerhetsskäl. I sina förhandlingar med de ryska myndigheterna fortsätter kommissionen, i nära samordning med andra medlemmar av det internationella samfundet, att försvara rollen av humanitära biståndsorgan i denna nödsituation.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1157/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. I kapitel 5 behandlas lagstiftningen beträffande livsmedelssäkerhet.

Den rättsliga grunden för gränskontroller (på gemenskapsnivå) måste enligt kommissionen omfatta alla produkter (punkt 93). Denna ståndpunkt är riktig. Man måste undvika den situation, som ofta konstaterats, nämligen att import via vissa flygplatser/hamnar är populär på grund av att kontrollerna där är mindre stränga.

Vilka konkreta åtgärder överväger kommissionen för att se till att gränskontrollerna blir enhetliga och därmed lika stränga?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 och E-1162/00 ingivet av David Byrne för kommissionen

(9 juni 2000)

De frågor som parlamentsledamoten har tagit upp undersöks i syfte att man skall kunna lägga fram förslag till lagstiftning enligt den tidsplan som fastställts i vitboken om livsmedelssäkerhet.

Det skulle vara olämpligt att för närvarande föregripa detaljerna i varje förslag.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2800/00

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(4 september 2000)

Ämne: Tillsatsämnen i cigaretter

Enligt dagstidningen Nederlands Algemeen Dagblad av den 3 augusti 2000 skall den danska cigarettindustrin ha avslöjat vilka ämnen som tillsätts cigaretter för att få tobaksrökarna att röka ännu mera och främja tobaksberoendet.

Det lär vara frågan om 37 ämnen (som delvis hemlighålls), bland vilka märks ammoniumhydrotin som gör så att nikotinet lättare upptas i lungorna, droppextrakt som minskar irritationen av slemhinnorna i mun och hals, kakaoextrakt som ökar upptagningsytan i lungorna och magnesiumoxid som ger den utblåsta röken en neutral färg.

Känner kommissionen till denna undersökning?

Kan kommissionen ge besked om exakt vilka de övriga 33 ämnena är och vilken verkan de har?

Anser inte kommissionen att rökare och icke-rökare (som ofta tvingas bli passiva rökare) har rätt till fullständig insyn i vilka tillsatsämnen som sätts till tobaken och att de framför allt bör få veta om dessa tillsatsämnen är farliga och särskilt beroendeframkallande?

Kan kommissionen tvinga cigarettindustrin att möjliggöra sådan insyn och i så fall, hur då?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(19 september 2000)

Kommissionen känner inte till den undersökning som parlamentsledamoten nämner och kan därför inte kommentera de berörda ämnena. Om parlamentsledamoten vidarebefordrar den tillgängliga informationen kommer kommissionen självklart att granska denna.

Kommissionen har dock lagt fram ett förslag till direktiv med bestämmelser om andra ingredienser än tobak i tobaksprodukter(1). Enligt detta skall tillverkare eller importörer ange vilka ingredienser produkten innehåller och vilka effekter de får för hälsan i såväl förbränd som oförbränd form. Dessutom skall det anges om ingredienserna är beroendeframkallande. En gemensam ståndpunkt antogs av rådet den 31 juli 2000(2).

(1) KOM(2000) 428 slutlig.

(2) Har inte publicerats ännu.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1699/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Reglerna för fiskhantering

I början av 1999 meddelade svenska Livsmedelsverket att mindre fiskhandlare tvingas följa samma stränga EU-regler som fiskindustrierna. För små fiskhandlare i bland annat Skåne innebar det krav på ombyggnader för flera miljoner kronor och därmed tvingades man att sluta röka egen fisk. I EU:s regler för fiskhantering skrivs bland annat att en lokal där en person filéar fisk inte får beträdas av någon annan person. Ej heller får fisk i annat stadium av beredning än filé transporteras genom det rummet. Livsmedelsverket trodde först att mindre anläggningar inte berördes, men 1999 kom de fram till att de hårda reglerna gäller för alla.

Är det också kommissionens åsikt att mindre fiskhandlare ska följa samma regler som fiskindustrierna vid rensning, torkning och rökning av fisk?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(17 juli 2000)

Reglerna för hygienisk hantering av fisk och fiskprodukter fastställs i rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter(1), ändrat genom direktiv 95/71/EG(2). Vissa av kraven i den svenska lagstiftningen som parlamentsledamoten hänvisar till, särskilt kravet att en lokal där en person filéar fisk inte får beträdas av någon annan person, verkar vara strängare än kraven i direktiv 91/493/EEG. Skillnaderna mellan gemenskapens bestämmelser och den inhemska lagstiftningen skulle kunna förklaras med de ändringar som ägt rum under tiden som gemenskapsdirektivet har genomförts i den inhemska lagstiftningen.

Kommissionen håller för närvarande på att granska och kodifiera samtliga hygienregler som för närvarande finns i gemenskapens lagstiftning. Behovet av flexibilitet, särskilt för mindre anläggningar, kommer att beaktas och förslagen kommer att läggas fram för parlamentet och rådet så snart som möjligt.

(1) EGT L 268, 24.9.1991.

(2) EGT L 332, 30.12.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1898/00

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Beviljande av stöd och tilldelning av uppdrag inom lyftkransindustrin

I Österrike finns det många företag som haft stor internationell framgång också inom lyftkransindustrin. Vissa punkter ger anledning till kritik i fråga om anbudsinfordringar utöver EU och EU:s politik för stöd.

Då ett företag i samband med en anbudsinfordring i utlandet utöver hela EU inte kommit i fråga för det uppdrag det därvid handlat om får detta företag inga uppgifter om varför dess anbud avvisats eller hur nära företagets priskalkyl legat priskalkylen hos det företag som fått uppdraget.

Trots att det redan råder överkapacitet inom lyftkransindustrin beviljar kommissionen stöd inom denna sektor. En följd av detta blir att vissa lyftkranstillverkare bedriver en massiv prisdumpning med stöd av kommissionen.

Av dessa anledningar ombeds kommissionen besvara följande frågor:

1. Varför får företag som i samband med anbudsfordringar inte kommit i fråga för det uppdrag som anbudsinfordran gällt inte veta något om bakgrunden till att deras anbud inte antagits?

2. Kan vi inom denna sektor inom en nära framtid förvänta oss åtgärder som medger insyn och står medborgarna nära?

3. Kontrollerar kommissionen de anbud som framläggs av företag vilka kommissionen stött med skattemedel?

4. Om så är fallet: gäller detta även för lyftkransindustrin?

5. Om så inte är fallet: tycker kommissionen då inte att det skulle behövas reformer på den punkten?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Enligt artikel 8 i rådets direktiv 93/37/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandena vid tilldelning av offentliga upphandlingskontrakt för bygg- och anläggningsarbeten(1) skall den upphandlande myndigheten inom 15 dagar underrätta den anbudssökande eller anbudsgivare som begär det och vars ansökan eller anbud har förkastats om orsakerna till detta, och då det gäller anbud, om namnet på den anbudsgivare som tilldelats kontraktet.

Dessutom skall beslutet om tilldelning av uppdraget enligt domstolens senaste rättspraxis(2) kunna överklagas, vilket i praktiken innebär att den upphandlande myndigheten skall informera alla anbudsgivare om beslutet.

Kommissionen utövar ingen kontroll av anbud från företag som tagit emot stöd från gemenskapen. Däremot sägs i artikel 30 i direktiv 93/37/EEG att den upphandlande myndigheten, som ju har behörighet att avvisa anbud, skriftligen skall begära kompletterande upplysningar om anbudets utformning, om det förefaller onormalt lågt i förhållande till den prestation som skall upphandlas.

Dessutom bör det påpekas att det förhållandet att man fått offentligt stöd som gjort det möjligt att lämna anbud med avsevärt lägre pris än andra anbudsgivare inte i sig strider mot gemenskapsrätten för offentlig upphandling eller mot principen om likabehandling(3).

(1) EGT L 199, 9.8.1993.

(2) Dom av den 28 oktober 1999 i mål C-81/98, Alcatel Austria m.fl.

(3) Jfr generaladvokat Philippe Légers förslag till avgörande av den 15 juni 2000 i mål C-94/99, ARGE Gewässerschutz.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1350/00

från Jean-Louis Bernié (EDD) till rådet

(3 maj 2000)

Ämne: Kommissionens ifrågasättande av anställningspresumtionen för scenartister (artikel L 762-1 i franska arbetslagen)

Frankrike hotas att ställas inför EG-domstolen för att ha vägrat upphäva den anställningspresumtion för utländska artister som stadgas i artikel L 762-1 i den franska arbetslagen.

1. Är detta inte en överdriven åtgärd, med hänsyn till att franska artister skulle missgynnas i sitt eget land om endast de skulle omfattas av artikeln?

2. De som anställer utländska artister skulle nämligen inte längre behöva betala sociala avgifter medan de skulle behöva betala dem vid anställning av franska artister.

3. Denna harmonisering nedåt kommer att vara till förfång för franska artister. Skulle det inte innebära att dödsdomen avkunnades över denna specifikt franska status som gör det möjligt för artister att ha en av de bästa sociala skydden i Europa?

Svar

(29 september 2000)

I enlighet med artikel 211 i EG-fördraget skall kommissionen övervaka tillämpningen av bestämmelserna i detta fördrag samt de bestämmelser som antagits av institutionerna med stöd av fördraget. Kommissionen har därför inte möjlighet att kommentera genomförandet av bestämmelser i gemenskapslagstiftningen i medlemsstaterna, och i ännu högre grad gäller detta när genomförandet har tagits upp eller snart kommer att tas upp inför Europeiska gemenskapernas domstol.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1485/00

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(11 maj 2000)

Ämne: Utbyggnad av A 6 till en internationell fjärrtrafikväg Paris-Prag Stöd till vägavsnittet i Tjeckien

1. Vilka stödbelopp får Tjeckien av Europeiska unionen för utbyggnaden av sträckan från Prag via Plzen till den tjeckisk-tyska gränsen vid Rozvadov (Waidhaus)?

2. Hur stor andel i procent av de sammanlagda investeringarna för att bygga ut detta vägavsnitt till motorväg betalades av Europeiska unionen?

3. När ställdes stödbeloppen till förfogande?

4. Med vilken motivering ställdes stödbeloppen till förfogande?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(23 juni 2000)

1. Europeiska investeringsbanken (EIB) har beviljat ett lån på 165 miljoner euro till Tjeckiska republiken till stöd för konstruktionen av ett avsnitt av motorvägen mellan Pilsen och gränsen mellan Tjeckiska republiken och Tyskland i närheten av Rozvadov. Inget annat gemenskapsstöd har beviljats.

2. Lånet från EIB utgör 50 procent av den sammanlagda investering som finansierar projektet.

3. Lånavtalet undertecknades 1997.

4. Lånet beviljades på begäran av den tjeckiska regeringen. Det avsnitt av motorvägen som avtalet gäller utgör en del av korridor IV och identifierades i samband med den andra alleuropeiska transportkonferensen i Helsingfors 1997 som en prioriterad investering.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1742/00

från Mary Honeyball (PSE) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Nedläggning av en Ford-fabrik i Dagenham

Vilka EU-medel kommer att anslås för att minska antalet förlorade arbetstillfällen vid Fords fabrik i Dagenham i närheten av London?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(11 juli 2000)

När det gäller frågan om att minska antalet förlorade arbetstillfällen vid Ford-fabriken i Dagenham i närheten av London kommer inga särskilda eller extra medel att anslås med anledning av den senaste tidens tillkännagivanden. Det är dock viktigt att påpeka att avsevärda bidragsbelopp från Europeiska socialfonden kommer att finnas tillgängliga för London genom mål 3. Dessa medel kan bland annat användas för att ta itu med de arbetslöshetsproblem som kan bli följden av de förlorade arbetstillfällena vid Ford-fabriken i Dagenham. Londonregionen kommer att få en betydande andel av det brittiska mål 3-programmet, som har ett anslag på 4 500 miljoner euro.

Mål 3-planen utformas enligt de fem politikområden som ingår i förordningen om Europeiska socialfonden. När det gäller Ford-fabriken är två politikområden särskilt relevanta. Inom politikområde a), aktiva arbetsmarknadsåtgärder, är ett av de strategiska målen just att motverka (långtids-)arbetslöshet genom aktiva arbetsmarknadsåtgärder riktade till dem som nyligen blivit arbetslösa eller som hotas av arbetslöshet. Det kan till exempel gälla rådgivning och vägledning eller stöd genom en integrerad strategi för att utveckla den yrkesmässiga och sociala kompetensen. Inom politikområde d), anpassningsförmåga, är ett av de strategiska målen att förbättra kompetensbasen och anpassningsförmågan hos den förvärvsarbetande delen av arbetskraften.

Ytterligare anslag på 259,9 miljoner euro från strukturfonderna kommer under programplaneringsperioden 20002006 att finnas tillgängliga inom mål 2-programmet för London för att motverka de negativa konsekvenserna av förlorade arbetstillfällen i området. Det förslag som man skall förhandla om i sommar syftar till att överbrygga hindren för ekonomiska utveckling i nyckelområden som drabbats av industriell tillbakagång. De förslagna prioriteringarna omfattar ekonomisk utveckling på det lokala planet, affärsutveckling och konkurrenskraft, innovation och teknologi samt kompetens och tillgång till jobb.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1935/00

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Budgetpost A-3023

Europeiska unionens ungdomsforum får sammanlagt 2 miljoner euro från budgetpost A-3023. Kan kommissionen ange organisationens målsättning, vilka som är dess medlemmar och hur de ungdomsorganisationer som får gemenskapsstöd väljs ut?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(19 september 2000)

Enligt stadgarna för Europeiska unionens ungdomsforum är dess målsättning att försvara och främja ungdomarnas och ungdomsorganisationernas rättigheter och intressen. Forumet rådfrågas av gemenskapen om frågor som rör ungdomar och ungdomsorganisationer.

Forumet skall verka för att underlätta integrationen av ungdomspolitiken i gemenskapens allmänna politik, sträva efter att påverka gemenskapens politik när det gäller ungdomsfrågor och att öka ungdomarnas och ungdomsorganisationernas deltagande i utformningen av gemenskapens politik. Forumet skall vidare främja ömsesidig förståelse, lika möjligheter för alla medborgare i gemenskapen samt demokrati och ett aktivt deltagande i gemenskapens verksamhet. För att detta mål skall kunna förverkligas bör forumet upprätta arbetsförbindelser med gemenskapen, som skall tjäna som bas för rådgivning, samordning och information.

Europeiska unionens ungdomsforum har en särskild roll att spela som institutionernas priviligierade samarbetspartner när det gäller de många initiativ och insatser där forumets medverkan krävs (spridning av information om deltagandet i programmet Ungdom, samråd med ungdomar och hjälp vid utarbetandet av politiska förslag).

Medlemskap beviljas de nationella ungdomskommittéer och internationella icke-statliga ungdomsorganisationer som uppfyller vissa kriterier när det gäller sammansätting, målsättningar, arbetssätt och storlek.

När det gäller ungdomsorganisationernas rätt till gemenskapsstöd, varierar villkoren bortsett från de som anges i kommentarerna till budgeten beroende på vilka budgetposter det gäller. När det gäller posten A-3029 Stöd till icke-statliga internationella ungdomsorganisationer, får jag be att hänvisa till det svar som lämnades på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-1934/00(1).

(1) Se s. 116.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2145/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Icke-förnybara kontrakt vid Gemensamma forskningscentret

Hur många icke-förnybara treårskontrakt har beviljats vid Gemensamma forskningscentret?

Hur många personer som tidigare hade sådana kontrakt arbetar fortfarande vid Gemensamma forskningscentret och på vilka grunder?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(18 september 2000)

Fram till den 1 juli 2000 hade Gemensamma forskningscentret (GFC), delat ut sammanlagt 237 icke-förnybara treårskontrakt, varav 137 fortfarande är i kraft och 100 har löpt ut.

Hittills har sammanlagt 4 tidigare innehavare av sådana kontrakt anställts vid GFC efter att ha blivit godkända i ett allmänt uttagningsprov eller urvalsförfarande för forskning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1209/00

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(14 april 2000)

Ämne: Åtal mot 13 iranier av judisk tro i Iran

Sedan ungefär ett år tillbaka sitter 13 iranier av judisk tro i fängsligt förvar utan att ha dömts. De är misstänkta för spionage och utsätts dagligen för omänsklig och förnedrande behandling. Enligt senaste rapporter har de flesta av dem inte tillåtits att välja vilka advokater som skall försvara dem i rättegången som planeras till den 13 april. Kan kommissionen, mot bakgrund av den kritiska dialog som inletts mellan Europeiska unionen och Iran, meddela vilka åtgärder den har för avsikt att vidta för att se till att dessa personer ges en rättvis och öppen rättegång och rätt att välja sina försvarsadvokater?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1088/00, E-1209/00 och E-1251/00 ingivet av Chris Patten för kommissionen

(24 maj 2000)

Kommissionen följer noga händelseutvecklingen i Iran vad gäller mänskliga rättigheter. Frågor rörande mänskliga rättigheter intar en viktig plats i den allmänna dialogen mellan unionen och Iran och förs ständigt på tal av unionen.

Vad gäller de 13 iranska judar och 8 muslimer som hålls till fånga i Shiraz anklagade för spioneri har såväl unionen som enskilda medlemsstater under det senaste året riktat flera förfrågningar till de iranska myndigheterna. Iranska företrädare har lovat att fångarna kommer att få en rättvis och öppen rättegång och de iranska myndigheterna är utan tvekan medvetna om den kraftiga internationella reaktion som ett negativt utfall av rättegången skulle förorsaka. Tre av de judiska fångarna har nyligen frisläppts mot borgen.

Vid upprepade tillfällen har unionen för de iranska myndigheterna betonat vikten av att fångarna får en rättvis och öppen rättegång och att de företräds av rättegångsombud. Det är beklagligt att tidigare löften om en öppen rättegång inte har hållits.

Även om Irans regering är mottaglig för internationella påtryckningar måste man dock undvika att skapa ett intryck av utländsk inblandning, vilket inte skulle vara i fångarnas intresse. Det står likväl klart att utfallet av rättegången och den internationella bedömningen av hur rättegången har förts kommer att vara en avgörande faktor för utsikterna till en fortsatt förbättring av förbindelserna med Iran.