ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3945/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Gamla industriområden och förorenad mark

Har kommissionen övervägt möjligheten att utveckla ett marknadsbaserat styrmedel för att främja investeringar eller stödja utvecklingen av nya industrianläggningar i gamla industriområden?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(27 januari 1999)

Kommissionen håller med om att det är viktigare att stimulera sanering av gamla industriområden hellre än att bebygga orörd natur.

I många program inom mål 1 och 2 i strukturfonderna prioriteras utvecklingen av gamla industriområden.

Strukturfonderna delfinansierar nationella och regionala finansiella åtgärder, men inom gemenskapens strukturpolitik utvecklas det inte särskilda marknadsbaserade åtgärder för att främja en viss utveckling. I enlighet med hur programmen fungerar och i linje med subsidiaritetsprincipen är detta medlemsstaternas ansvar.

De kommande riktlinjerna för programplaneringen av 2000-2006 års strukturfondsåtgärder kommer återigen att understryka kommissionens vilja att sanera gamla industriområden, eftersom man vill främja både produktiva investeringar och miljön.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3740/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(11 december 1998)

Angående: Burhöns

Kan kommissionen uppge vilken forskning den givit i uppdrag eller bedrivit vad avser praktiska alternativa metoder till systemet med burar för äggproduktion?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 januari 1999)

Forskning kring djurskydd har bedrivits inom FAIR:s särskilda forskningsprogram (jordbruk och fiske, däribland industrin inom jordbruket, livsmedelsteknik, skogsbruk, vattenbruk och landsbygdsutveckling, 1994-1998) sedan dess start.

Inom ramen för detta program kan forskningsprojekt som har valts ut efter inbjudan att lämna förslag finansieras av gemenskapen. Hittills har två projekt som hör samman med skydd av fjäderfä fått finansiering. Det första behandlar genetiska lösningar på problem som gäller hälsa och välbefinnande hos fjäderfä till följd av smärtsamma skelettbesvär ("Genetical solutions to health and welfare problems in poultry caused by painful skeleton disorders"), och den andra fjäderhackning: lösningar genom kunskap ("feather pecking: solutions through understanding"). Sammanfattningar skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Forskningsprojekt som rör skydd av djur, däribland fjäderfä, kommer även fortsättningsvis att finansieras under gemenskapens femte ramprogram för forskning och teknisk utveckling (1998-2002).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2630/98

från Arie Oostlander (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Nederländska krav på förpackningarna till mjölkprodukter som omfattas av bidrag inom ramen för EU:s bestämmelser om mjölk till skolorna

Är det inte så, att Nederländernas krav som gäller förpackningarna för mjölkprodukter och som leder till merkostnader som är mycket större än effekten av bidragen inom ramen för EU:s bestämmelser om mjölk till skolorna, strider mot andan och bokstaven i förordningen om detta?

Om så är fallet, borde inte då sådana förpackningar förbjudas så att de säljfrämjande åtgärderna för mejeriprodukter kan få komma till sin fulla rätt?

Är kommissionen beredd att ta kontakt med de nederländska myndigheterna om detta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 september 1998)

Parlamentsledamotens fråga gäller utan tvivel kravet på att standardmjölks- eller lättmjölksförpackningar som distribueras inom ramen för Nederländernas program för mjölk till skolorna skall innehålla 0,25 liter. Kommissionen kan bekräfta att det inte finns något sådant krav i gemenskapens bestämmelser om mjölk till skolorna. De nederländska myndigheterna, som införde bestämmelsen av tillsynsskäl, anmälde den till kommissionen år 1994 som en del av de nationella tillämpningsbestämmelserna. Kommissionen hade inte några synpunkter på detta. Dessutom lär de nederländska myndigheterna förbereda en ändring av bestämmelsen i fråga.

Kommissionen medger att små förpackningar höjer priset för produkten, vilket kan minska stödets effekt. Sådana förpackningar har emellertid också fördelar, framför allt på det praktiska och administrativa planet. Kommissionen anser därför inte att det behövs några gemenskapsregler i detta sammanhang.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2127/98

från José Pomés Ruiz (PPE) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: Stöd till nya företagsetableringar

För nya industrietableringar finns ett tak för hur mycket statligt stöd som är tillåtet. Enligt vad som offentliggjorts kan detta tak ha överskridits i samband med etableringen av företaget Alfacel i Dueñas, Palencia, vilket leder till en snedvridning av konkurrensen och skadar hela sektorn.

Jag vill därför ställa följande frågor till kommissionen:

- Vilka åtgärder vidtar GD XVI för att kontrollera den totala omfattningen av det statliga stödet, inklusive det stöd som härör från statliga fonder och det stöd som beviljas av alla typer av offentliga, lokala, provinsiella, regionala och statliga organ eller organ på gemenskapsnivå?

- Hur bör GD IV agera om det framkommer att det statliga stödet överstiger 65 procent och uppgår till 90 procent?

- Ämnar kommissionen informera om eller vidta åtgärder i samband med beviljandet av stöd till ovannämnda företag?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(25 september 1998)

Kommissionen förfogar över flera mekanismer för att undvika att det högsta beloppet för stöd överskrids. I förebyggande syfte skickas alla program som skall samfinansieras av strukturfonderna för samråd och godkännande till Generaldirektoratet för konkurrens innan beslutet om stöd undertecknas. Vid genomförandet av programmen deltar kommissionen i uppföljningskommittéer och i den fortlöpande utvärderingen. Den får också rapporter om genomförandet. För enstaka problem vänder kommissionen sig till myndigheterna i medlemsstaten. När programmet är genomfört deltar kommissionen i utvärderingen i efterhand.

Trots dessa olika mekanismer kan ökningen av antalet program med stödsystem som samfinansieras av Regionalfonden medföra att kontrollen försvåras vid eventuell kumulation av stöd. Detta leder i Spaniens fall till en begäran om att mer sofistikerade kontrollmekanismer skall användas. Som ett pilotprojekt håller man på att införa ett register över stöd i regionen Kastilien-León. Kommissionen planerar att för nästa programperiod utsträcka detta till att gälla alla områden som kan få stöd från strukturfonderna.

Vad gäller företaget Alfacel har kommissionen begärt kompletterande upplysningar av de spanska myndigheterna för att kontrollera att de stöd som företaget fått på nationell, regional och kommunal nivå för sitt investeringsprojekt inte överskrider det högsta beloppet för kumulation.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2943/98

från Gianfranco Dell'Alba (TDI) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: B7-707 - Mänskliga rättigheter och demokrati i asiatiska länder

På initiativ av Europaparlamentet finns det i Europeiska unionens budget anslag för 5 miljoner ecu under punkt B7-707, mänskliga rättigheter och demokrati i asiatiska länder, avsedda för bland annat främjande av information via radio till tibetanerna.

Den 31 juli 1998, det vill säga 7 månader efter det att budgeten antogs av den budgetansvariga myndigheten, hade inget åtagandebemyndigande ingåtts trots att förslag till specifika åtgärder hade lagts fram till kommissionen. Kommissionen har i sitt preliminära förslag till budget tagit upp denna budgetpost med samma anmärkningar och rådet har lämnat denna oförändrad vid första behandlingen. Mot bakgrund av detta, hur motiverar kommissionen att den ännu inte agerat och vad krävs för att den skall utnyttja denna budgetpost?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(17 november 1998)

Respekten och skyddet för de etniska minoriteternas kulturella, etniska, språkliga och religiösa identitet i Kina, och särskilt i Tibet, utgör ett av de viktigaste målen som kommissionen har fastställt inom ramen för både den allmänna dialogen med Kina och den särskilda dialogen om de mänskliga rättigheterna med detta land.

Kommissionen har beslutat att följa en mycket konkret strategi och i första hand inrikta sig på att i Tibet utveckla projekt till förmån för lokala befolkningar med tibetanskt ursprung.

Hittills har inga av de projekt som föreslagits kommissionen passat in och det har därför inte varit lämpligt att ge dem stöd.

Kommissionen är givetvis fortfarande beredd att i en positiv anda behandla alla ansökningar från icke-statliga organisationer som verkar i den självstyrande regionen Tibet och vars verksamhet skulle medverka till att förstärka den strategi som nämns ovan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4095/98

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(14 januari 1999)

Angående: Textilier tillverkade av hampafibrer i Europa

Den grekiska polisen har nyligen börjat ingripa mot en mängd affärer som säljer kläder och andra textilprodukter tillverkade av hampafibrer (cannabis sativa), produkter som vanligen importeras från andra länder än EU, där de säljs fritt och utan några ingripanden.

Kommissionen tillfrågas:

1. Finns det några uppgifter som tyder på att dessa produkter på något sätt kan leda till ökat bruk eller ökat beroende av narkotika?

2. Om så är fallet, vad avser kommissionen att göra för att förbjuda handeln med dem i Tyskland, Danmark, Storbritannien och andra länder inom EU?

3. Om så inte är fallet, hur avser kommissionen att ingripa så att handeln med dem inte förhindras i Grekland? Skulle den kunna stödja tillverkningen av textilier gjorda av hampafibrer i Grekland?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3679/98 och E-4095/98 ingivna av Mario Monti för kommissionen

(18 mars 1999)

Kommissionen har under de senaste två månaderna mottagit klagomål angående förbudet att marknadsföra hampbaserade produkter i Grekland. Dessa produkter, i huvudsak kläder, har enligt dem som lämnat in klagomålet tillverkats på laglig väg och marknadsförs i andra medlemsstater (Danmark, Tyskland och Storbritannien).

Det fanns tre skäl till marknadsföringsförbudet i Grekland: a) främjande av användandet av illegala och farliga berusningsmedel b) överträdelse av marknadsbestämmelser och c) avsaknad av statligt godkännande av försäljningen av vissa produkter. Kommissionen undersöker för närvarande ärendet mot bakgrund av att det kan strida mot artikel 30 i EG-fördraget. I detta syfte har man skickat brev till de klagande och uppmanat dem att inkomma med ytterligare uppgifter om sakförhållanden och om de grekiska myndigheternas skäl att förbjuda produkterna. Om de grekiska myndigheternas åtgärder visar sig utgöra ett onödigt och omotiverat hinder för handeln inom gemenskapen, kommer kommissionen att inleda ett förfarande i enlighet med artikel 169 i EG-fördraget.

Genom rådets förordning(EEG) 1308/70 av den 29 juni 1970 infördes den gemensamma organisationen av marknaden för lin och hampa(1). I kommissionens förordning (EG) 2814/98 av den 22 december 1998(2) om ändring av förordning (EEG) 1164/89 av den 28 april 1989(3) fastläggs närmare bestämmelser för stödet för spånadslin och hampa. Alla grekiska tillverkare av hamptextilprodukter som agerar i överensstämmelse med dessa regeler kan erhålla gemenskapsstöd.

(1) EGT L 146, 4.7.1970.

(2) EGT L 349, 24.12.1998.

(3) EGT L 121, 29.4.1989.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3854/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Europeiska unionens besöksprogram

Kan kommissionen ange hur många procent av förra årets deltagare i Europeiska unionens besöksprogram som besökte länder i Europeiska unionen för första gången?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(4 februari 1999)

Av de 160 medborgare från länder utanför gemenskapen som inbjöds att delta i Europeiska unionens besöksprogram 1998 har 141 besökt Bryssel och antingen Strasbourg eller en medlemsstat under året. Av dessa hade 27 % inte besökt gemenskapen de senaste fem åren, 42 % hade deltagit i konferenser eller seminarier eller besökt gemenskapen på korta affärsresor, men inte regelbundet. 4 % hade besökt gemenskapen regelbundet, det vill säga minst en gång om året, 3 % hade arbetat i en medlemsstat i minst sex månader, 11 % hade varit i Europa på semester och 1 % hade studerat vid universitet i någon medlemsstat i mer än sex månader. För 12 % av besökarna saknas relevanta uppgifter.

Det interinstitutionella besöksprogrammet är utformat för att unga människor i karriären från länder utanför EU skall få möjlighet att besöka gemenskapen, i synnerhet dess institutioner, och på så sätt lära sig om gemenskapen, dess institutioner och politik. Förhoppningen är att detta skall vara till glädje för dem både yrkesmässigt och på det personliga planet. Många deltagare i besöksprogrammet väljs ut därför att de har yrkesmässigt intresse av EU, till exempel i egenskap av politiker, statstjänstemän, journalister eller akademiker. Av denna anledning är det oundvikligen så att många av dem har besökt en medlemsstat tidigare, men det betyder ju inte att de nödvändigtvis har fått en djupare inblick i gemenskapens institutioner. I fråga om besökare från europeiska länder är det kanske också oundvikligt att en större andel tidigare besökt medlemsstaterna.

Besöksprogrammets styrelse, där en vice ordförande i parlamentet och en ledamot av kommissionen delar på ordförandeposten, godkänner inte som deltagare en sökande som har besökt gemenskapen många gånger eller nyligen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2295/98

från John McCartin (PPE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: EU:s nötköttsexport till tredje land

Kan kommissionen lägga fram siffror som visar den totala mängden nötkött som exporterades från EU till tredje land under de senaste tre åren och säga hur mycket som i genomsnitt betalades i exportbidrag per kilogram.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 september 1998)

Exporten av nötkött har under de tre senaste åren legat på 1 199 255 ton slaktkroppsvikt 1995, 1 103 951 ton 1996 och 1 050 034 ton 1997.

Exportbidragen för nötkött och levande djur fastställs minst en gång var tredje månad och offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Det exportbidrag som utbetalas för nötkött är differentierat och beloppet varierar allt efter bestämmelseort. Den nuvarande bidragsnivån för levande djur som inte är renrasiga avelsdjur och som exporteras till bestämmelseorter med de högsta bidragen ligger på 52,00 ecu per 100 kg levande vikt för nötkreatur av hankön. För färskt kött från fullvuxna nötkreatur av hankön har bidragsnivån under de senaste tre åren varierat mellan 110,50 ecu och 169,00 ecu per 100 kg.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2764/98

från Armelle Guinebertière (UPE) till kommissionen

(10 september 1998)

Angående: Stopp för utarbetande av förslaget till direktiv om distansförsäljning av finansiella tjänster

Vid ett flertal tillfällen har kommissionen betonat det trängande behovet av att reglementera distansförsäljningen av finansiella tjänster. Denna önskan motiverades på ett berättigat sätt av följande tre skäl: harmonisering av lagstiftningarna inom Europeiska unionen, förbättring av konsumentskyddet samt upprättande av en jämbördigare konkurrenssituation på marknaden. Det österrikiska ordförandeskapet verkade också fästa vikt vid dessa mål.

Kommissionen har likväl just beslutat att inte fullfölja det påbörjade arbetet med att utarbeta ett direktiv för ärendet i fråga. Om detta juridiska tomrum består, kan man frukta att de europeiska medborgarna inte får någon vägledning och att hanteringen av komsumtionskrediterna, hypotekskrediterna, aktierna och försäkringarna inte kommer att underlättas.

Under dessa omständigheter kan kommissionen förklara hur den har för avsikt att försvara konsumenternas intressen just vid en tidpunkt då eurons införande förbereds?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2573/98

från John McCartin (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Fiskeavtal med Komorerna 1994-1997

Kan kommissionen med hänsyn till fiskeavtalet mellan EU och Komorerna 1994-1997 precisera hur stor mängd fisk som fångades, vilka arter som fångades, marknadspriset för fisken och var fisken landades under denna period?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2572/98 och E-2573/98 ingivna av Emma Bonino för kommissionen

(7 oktober 1998)

Det avtalsprotokoll för fiske som undertecknats med Comorerna gällde under perioden 20 juli 1994 till 19 juli 1997, dvs. under tre år. Det totala antalet tillåtna fartyg var 37 och de comoriska myndigheterna utfärdade under det första året 35 årslicenser till notfartyg för tonfiskfiske från gemenskapen, under det andra året till 33 fartyg och under det tredje året till 37 fartyg, dvs. en genomsnittlig utnyttjandegrad på 95 % av licenserna.

Det genomsnittliga tonnaget hos fartyg som är verksamma i området uppgår till 1 320 bruttoton och värdena varierar mellan 760 bruttoton och 2 640 bruttoton.

Den totala fångsten uppgick till följande värden:

- 1994: 3 606 ton tonfisk till ett värde av omkring 2,5 miljoner ecu

- 1995: 1 728 ton tonfisk till ett värde av omkring 1 miljon ecu.

- 1996: 3 143 ton tonfisk till ett värde av omkring 2 miljoner ecu.

- 1997 (t.o.m. 17.7.1998): 1 830 ton tonfisk till ett värde av omkring 1,5 miljoner ecu.

Den viktigaste av de tonfiskarter som lossas är bonit (ca 70 %), följd av gulfenad tonfisk (ca 20 %).

Eftersom tonfisk är en mycket rörlig fiskart har de fartyg som tilldelats fångstlicens enligt avtalet med Comorerna i allmänhet också licens enligt andra avtal i området, nämligen Seychellerna, Madagaskar och Mauritius. Detta gör att det är svårt att beräkna antalet dagar som tillbringas i Comorernas exklusiva ekonomiska zon.

Fångsterna lossas huvudsakligen i hamnarna i Victoria (Seychellerna), Port-Louis (Mauritius) och Antsiranana (Madagaskar).
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 341 , 29/11/1999 s. 0017



SKRIFTLIG FRÅGA E-3861/98 från Clive Needle (PSE) till kommissionen (4 januari 1999) Angående: Registrerade lastfordon Vilka förteckningar disponerar kommissionen över vad gäller antalet registrerade lastfordon och behöriga förare i medlemsstaterna? Kan kommissionen ange det totala antalet per medlemsstat för samtliga berörda kategorier? Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (11 februari 1999) Kommissionen för inte register över antalet registrerade lastfordon och behöriga förare i medlemsstaterna. Den statistik som kommissionen förfogar över vad gäller antalet förare i varje medlemsstat är inte tillräckligt komplett för att ge en heltäckande bild. Situationen vad gäller registrerade lastfordon i varje medlemsstat är dock bättre dokumenterad. Tabellen nedan baserar sig på det arbete som gjordes i samband med Fjärde ramprogrammet och visar antalet lätta lastfordon (mindre än 3,5 ton tillåten vikt) och tunga lastfordon (3,5 ton tillåten vikt eller mer). >Plats för tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA E-4013/98

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(8 januari 1999)

Angående: Ersättande av gamla fiskebåtar

Inom ramen för fiskepolitiken om förnyelse av fiskeflottan föreskrivs att gamla fiskebåtar skall ersättas med nya. De gamla båtarna tas ur drift och förstörs. För Greklands del innebär detta att man förstör de traditionella fiskebåtarna av trä (kaiker), och många av dessa är sanna mästerverk av skeppsbyggeri. Förstörelsen sker på ett mycket effektivt sätt, båtarna blir bokstavligen spillror när man släpper dem från lyftkranar från hög höjd eller skär dem i skivor med motorsåg osv., och tillsammans med båtarna förstörs yrkeserfarenhet och skeppsbyggerikunskap som samlats under århundraden, kulturellt värdefulla modeller och symboler för samexistensen med havet och sjöfarten.

Skulle kommissionen kunna efterforska om det finns något sätt att ta dessa båtar ur drift från yrkesfisket utan att de förstörs på detta förfärliga vis, kanske genom ett organiserat indragande där de överlämnas till godkända båtklubbar eller till organisationer med liknande icke-vinstdrivande inriktning?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(16 mars 1999)

Kommissionen lade nyligen fram ett förslag för rådet om föreskrifter och villkor för strukturåtgärderna inom fiskerisektorn(1) i vilket det bland annat föreskrivs en anpassning av fiskeansträngningen, däribland definitivt upphörande med fartygens fiskeverksamhet.

Dessa åtgärder, som endast får gälla fartyg som är äldre än 15 år, åtföljs av offentligt stöd för skrotning av fartyg, definitivt överförande till tredje land och definitiv övergång till annan verksamhet än fiske i gemenskapen. Enligt förslaget kan det, när ett fartyg definitivt övergår till verksamhet knuten till bevarandet av kulturarvet inom en medlemsstats gränser, beviljas ett offentligt stöd på samma villkor som för skrotning av fartyg, dvs. det högsta beloppet för offentligt stöd.

(1) EGT C 16, 21.1.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2965/98

från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Bidrag till gemenskapsfiskare som drabbas av icke-medlemsstaters biologiskt motiverade fiskestopp

Det biologiskt motiverade fiskestopp som införts under september och oktober av den mauretanska regeringen kommer att tvinga många av gemenskapens redare som är specialiserade på fångst av svartkummel (Merluccius senegalensis) att under den av Mauretanien påbjudna förbudstiden låta sina fartyg ligga kvar i hamn.

Eftersom rådande bestämmelser förhindrar såväl Europeiska unionen som medlemsstaterna att betala ut stöd för att motverka de problem som orsakas av det biologiskt motiverade fiskestoppet infinner sig frågan hur berörda redare och fiskare skall kunna klara det allvarliga ekonomiska avbräck som uppstår på grund av sin påtvingade inaktivitet.

Kan kommissionen ange vilka åtgärder den planerar för att lösa den ohållbara situationen för de fiskare som berörs av sådana bestämmelser som införts av icke-medlemsstater? Detta skulle kunna ske medelst en obligatorisk försäkring eller något liknande som skulle kunna ge gemenskapens fiskeriföretag möjlighet att klara dessa ekonomiska risker som påverkar tusentals familjer runt om i det blå Europa.

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(3 december 1998)

Det ekonomiska stödet från Fonden för fiskets utveckling (FFU) enligt rådets förordning (EG) 3699/93 av den 21 december 1993 om kriterier och förfaranden för gemenskapens strukturstöd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn och för beredning och avsättning av dess produkter(1) får endast användas för att finansiera åtgärder som är avsedda att delvis kompensera det inkomstbortfall som uppkommit på grund av ett tillfälligt avbrott i fisket som orsakas av oförutsedda och enstaka händelser av framför allt biologisk natur. I detta fall är fiskestoppet inom ramen för fiskeavtalet mellan gemenskapen och Mauretanien inte en oförutsedd händelse eftersom denna möjlighet uttryckligen förutses i avtalet.

Kommissionen påpekar att medlemsstaten kan vidta de övriga åtgärder som föreskrivs i det operativa programmet FFU för att hjälpa till att omstrukturera fiskeflottan. Kompletterande åtgärder kan vidtas via gemenskapsinitiativet Pesca, vars syfte är att hjälpa fiskesektorn att genomföra omstruktureringen på ett framgångsrikt sätt.

När det gäller att teckna försäkring mot avbrott i fiskeverksamheten inom ramen för gemenskapens fiskeavtal med tredje land, åligger det företagen att kontrollera denna möjlighet. Det är inte möjligt att utfärda bestämmelser om en sådan försäkring.

(1) EGT L 346, 31.12.1993.