ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2384/00 från Christopher Huhne (ELDR) till rådet. Tidsfrister för svar på parlamentets frågor.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 103 E , 03/04/2001 s. 0142 - 0142



SKRIFTLIG FRÅGA E-2384/00 från Christopher Huhne (ELDR) till rådet (24 juli 2000) Ämne: Tidsfrister för svar på parlamentets frågor Rådet har fortfarande inte svarat på parlamentets frågor E-0570/00, E-0571/00, E-0572/00 och E-0573/00 som lades fram den 14 februari 2000 samt E-0917/00 som lades fram den 8 mars 2000. Skulle rådet kunna redogöra för vilken policy den för tillfället har när det gäller tidsfristerna för att svara på parlamentets frågor? Svar (7 november 2000) Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att denna fråga redan besvarats i samband med svaren på frågorna E-1299/00, E-1300/00 och P-1541/00. Rådet bekräftar att man fortfarande håller sig till den balans (mellan snabbhet och kvalitet på svar) som man beskrev vid det tillfället när det gäller utarbetandet av svaren på frågorna som mottas från Europaparlamentets ledamöter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2940/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(19 september 2000)

Ämne: Avskaffande av skatteförmåner för tjänstemän i diplomatisk tjänst

Med hänvisning till fråga E-1996/99(1) skulle ledamoten inledningsvis vilja tacka för kommissionsledamotens slutsats att de privilegier som fastställs 1961 för diplomater i Wienkonventionen inte längre är rättfärdigade på en inre marknad och borde upphävas.

Kommissionen har alltså själv uppfattningen att skattefördelarna är otidsenliga. Det framgår dels av kommissionens beslut från den 29 september 1999, dels genom åtgärderna som vidtogs för att avskaffa butiker med skattefri försäljning inom Europeiska unionen. Kan kommissionen mot denna bakgrund ange om den inte kan ta initiativ till ett enhälligt rådsbeslut för att ändra den föråldrade Wienkonventionen från 1961?

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 63.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 november 2000)

Som redan svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-1996/99 visar(1), skulle ett gemenskapsinitiativ för att reglera diplomaternas skatte- och tullfria privilegier hindra medlemsstaternas tillämpning av Wienkonventionen. För att anta ett förslag från kommissionen i detta syfte skulle det krävas ett enhälligt rådsbeslut, vilket är osannolikt. Mot bakgrund av detta planerar kommissionen för närvarande inte att lägga fram något förslag i denna fråga. Som parlamentsledamoten påpekar hindrar emellertid den gällande gemenskapslagstiftningen inte de enskilda medlemsstaterna från att begränsa de privilegier de beviljar diplomater.

(1) EGT L 219 E, 1.8.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3107/00

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(27 september 2000)

Ämne: Mänskliga rättigheter och demokrati i Nigeria

Kan kommissionen förklara hur stöd för mänskliga rättigheter och demokrati i Nigeria kommer att ges utan att man har tillgång till den förutvarande budgetkategorin för Nigeria?

Kommer samma nivå för biståndet att upprätthållas och kommer man att fortsätta att arbeta för att inrätta en stiftelse för mänskliga rättigheter som den EG stödde i Sydafrika?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(25 oktober 2000)

Främjandet av mänskliga rättigheter och demokrati i Nigeria fortsätter att finansieras genom den allmänna budgetposten B7-7020 (Mänskliga rättigheter och demokrati i utvecklingsländer), vilket även gäller de övriga länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS), förutom södra Afrika som täcks av budgetpost 7021. Budgetpost B7-7020 är avsedd för stimulansåtgärder. Åtgärder för att främja mänskliga rättigheter och demokrati kan också finansieras genom Europeiska utvecklingsfonden, vilket är fallet i andra länder. Tre projekt som planeras för Nigeria, på sammanlagt 1,7 miljoner euro, skall finansieras med de för år 2000 anslagna medlen i budgetpost B7-7020. Projekten syftar till att stödja det civila samhället och kriminalvårdssystemet. Ett fjärde projekt, som avser tekniskt stöd och som uppgår till 310 000, skall finansieras genom budgetpost B7-7020A.

Kommissionen är medveten om Nigerias politiska och geografiska betydelse och anser det nödvändigt att främja kvaliteten på de projekt för mänskliga rättigheter som valts ut för landet, bland annat genom att förlänga och förstärka det tekniska stödet på plats. Biståndets storlek beror på kvaliteten på de projekt som läggs fram för finansiering. Emellertid har kvaliteten på inkomna projekt för Nigeria, vare sig de har lämnats in spontant eller som en följd av förslagsinfordran i juni 1999, inte motsvarat förväntningarna.

När det gäller en stiftelse för mänskliga rättigheter anser kommissionen att de nuvarande omständigheterna skiljer sig från de som rådde 1996 då man beslöt att inrätta en stiftelse i Sydafrika. Vidare har denna stiftelse utvecklats sedan dess. Den är numera en sydafrikansk icke-statlig organisation och ansvarar för att gemenskapens program för mänskliga rättigheter i Sydafrika genomförs, men är även berättigad till bidrag från medlemsstaterna och lokala organisationer och får inte längre tekniskt stöd från kommissionen.

I enlighet med parlamentets rekommendationer beslöt kommissionen den 16 maj 2000 att successivt avveckla de byråer för tekniskt stöd som är knutna till programmen för yttre förbindelser. Det är svårt att förena denna strategi, som utgör en viktig del i reformen av förvaltningen av biståndet till tredje land, med inrättandet av en ny stiftelse för mänskliga rättigheter i Nigeria.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2722/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Jordbruksinkomster

Hur stor var den genomsnittliga inkomsten (i euro eller ecu) för de personer som arbetade inom jordbruket i de olika medlemsstaterna under vart och ett av de senaste tio åren?

Hur stor var denna inkomst i förhållande till medelinkomsten i varje medlemsstat under vart och ett av de senaste tio åren?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 oktober 2000)

Inkomst av jordbruk kan definieras på olika sätt. För att jämföra nivåerna på inkomst av jordbruksverksamhet mellan medlemsstaterna använder kommissionen vanligen det reala nettoförädlingsvärdet i faktorpris per årsverke som finns tillgängligt för alla medlemsstaterna. Detta beräkningssätt täcker inkomster av jordbruksverksamhet, men är inte riktigt respresentativt för jordbrukares sammanlagda inkomst. För det första görs inga avdrag för hyror, räntor och löneutbetalningar. För det andra kan jordbrukare få andra typer av inkomster, exempelvis löner, sociala förmåner, inkomster från verksamheter utanför jordbruket, etc. Inkomsten per capita uttrycks på grundval av ett årsverke, som i stort sett motsvarar ett års arbete på heltid.

Betydelsen av inkomsterna från jordbruksverksamhet för landsbygdsbefolkningens sammanlagda inkomster, och av sådana inkomsttyper som hyror, räntor och löner, varierar avsevärt mellan medlemsstaterna. Detta, liksom harmoniseringen av uträkningen av inkomster bland medlemsstaterna, bör beaktas när man försöker dra slutsatser av en inkomstjämförelse.

Den genomsnittliga jordbruksinkomsten i de 15 medlemsstaterna under perioden 19901998 anges i de tabeller som skickas direkt till ledamoten och till Europaparlamentets sekretariat, i euro och köpkraftsstandard. Någon inkomststatistik för 1999 lämnas inte, eftersom det årets räkenskaper för jordbruket fortfarande är preliminära. Dessutom har inkomststatistiken för 1999 upprättats på grundval av en ny metod för räkenskaperna för jordbruket. Uppgifter om samtliga medlemsstater är inte tillgängliga på grundval av denna nya, långsiktiga metod.

När det gäller den andra frågan bör det understrykas att den andel av den nationella medelinkomsten som jordbruksinkomsten representerar, enligt definitionen ovan, inte ger någon meningsfull vägledning om hur personer som är sysselsatta inom jordbruket har det i jämförelse med andra. Den inkomstangivelse som används inom jordbruket är inte jämförbar med den genomsnittliga inkomsten per capita i resten av ekonomin, i synnerhet inom sektorer där löner är den huvudsakliga inkomsten, eftersom jordbruksinkomsten består av både jordbrukarens inkomst (av arbete) och företagets inkomst eller förtjänst (denna inkomst beskrivs som en blandad inkomst i nationell räkenskap). Dessutom uttrycks antalet personer som är sysselsatta i jordbruket i termer av volym, dvs i årsverken, medan någon sådan statistik inte upprättas inom andra ekonomiska sektorer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2106/00 från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till rådet. 1995 års konvention om skyddet för Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 103 E , 03/04/2001 s. 0063 - 0063



SKRIFTLIG FRÅGA E-2106/00 från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till rådet (30 juni 2000) Ämne: 1995 års konvention om skyddet för Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen Vad ämnar rådet göra för att se till att 1995 års konvention om skyddet för Europeiska gemenskapernas ekonomiska intressen ratificeras, mot bakgrund av att detta borde ha varit gjort 1998 och att ratificeringen kommer att bli meningslös när kommissionen en gång lagt fram ett förslag till en gemenskapsrättsakt? Svar (7 november 2000) Rådet fortsätter att uppmana de medlemsstater som ännu inte ratificerat 1995 års konvention med tillhörande protokoll att snarast göra detta. Rådet anser att det inte finns anledning att överväga de eventuella konsekvenserna av ett initiativ från kommissonen till en gemenskapsrättsakt på detta område så länge ett sådant initiativ inte tagits eller formellt aviserats.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3002/00

från Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till kommissionen

(20 september 2000)

Ämne: Förfarande om halvering av inkomster enligt den tyska skattesänkningslagen för aktiefonder

Enligt en artikel i Frankfurter Allgemeinen Zeitung av den 2 september 2000 framgår att skattesänkningslagen som träder i kraft den 1 januari 2001 missgynnar utländska aktiefonder på bekostnad av aktiefonder som regleras av tysk rätt. I framtiden kommer inkomster från dividendinkomster i Tyskland att omfattas av det så kallade förfarandet för halvering av inkomster. Inkomster från icke-tyska aktiefonder kommer däremot att omfattas av nuvarande bestämmelser, de kommer med andra ord att beskattas i sin helhet.

Detta ger upphov till följande frågor:

1. Vad anser den Europeiska kommissionen om de nya bestämmelserna i tysk skatterätt mot bakgrund av de gemenskapsrättsliga principerna om lika behandling och förbud mot diskriminering?

2. Vilka åtgärder avser Europeiska kommissionen eventuellt vidta?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(15 november 2000)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att flera utländska fonder redan har gjort kommissionen uppmärksam på frågan om skattesystemet för aktiefonder.

1. Kommissionen betonar att man redan känner till den lag som nämns i Frankfurter Allgemeine Zeitung av den 2 september 2000 och som parlamentsledamoten hänvisar till. Kommissionen är i färd med att granska systemet för skatt på utdelning från tyska fonder och jämföra det med det system som tillämpas för de utländska fonderna, mot bakgrund av gällande gemenskapslagstiftning och principen om förbud mot diskriminering.

2. Beroende på utfallet av ovannämnda analys kommer kommissionen i förekommande fall att handlägga ärendet inom ramen för förfarandet i artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2421/00

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(11 juli 2000)

Ämne: Reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för ris

Den 7 juni antog kommissionen ett förslag till reform av den gemensamma organisationen av marknaden för ris, vilket innebär att prisinterventionen avskaffas och att det direkta stödet ökar i och med att ris inbegrips i den gemensamma organisationen av marknaden för jordbruksgrödor. Avsikten verkar även vara att utnyttja denna åtgärd för att kunna öka tullarna för ris från tredje land.

Interventionspriset är grundläggande för att sektorn skall kunna skyddas mot import från tredje land som använder mycket konkurrenskraftigare priser på världsmarknaden. Det är möjligt att ökningen av stödet inte kompenserar de förluster avskaffandet av interventionspriset orsakar, och att sektorns lönsamhet därmed minskar.

Ris är redan föremål för ett sanktionssystem som innebär negativ särbehandling i förhållande till andra jordbruksgrödor. Hur tänker kommissionen få ett slut på den negativa särbehandlingen av ris i förhållande till andra jordbruksgrödor? Kan kommissionen tala om vilka åtgärder den tänker vidta för att reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för ris inte skall medföra en snedvridning av marknaden?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(1 augusti 2000)

Förslaget till reform av den gemensamma organisationen av marknaden för ris grundar sig på integrering av rissektorn(1) i systemet för jordbruksgrödor och avskaffande av interventionspriset.

Kommissionen anser inte att detta förslag leder till en diskriminering av ris jämfört med övriga jordbruksgrödor eller att det kan orsaka obalans på marknaden. Förslaget grundar sig på en ökning av arealstödet från nuvarande 52,65 euro per ton till 63 euro per ton (vilket motsvarar det stöd som fastställts för spannmål från och med 2001/2002), en möjlighet att anta undantagsåtgärder

i fall av snedvridningar på marknaden efter det att interventionsmekanismen har avskaffats samt en ökning av de externa skyddsåtgärderna och av gemenskapens förmånsimport genom tillämpning av det allmänna systemet med fasta tullar. Denna aspekt av förslaget bör tas upp vid förhandlingar med de exporterande länderna.

Dessa åtgärder kommer, tillsammans med införandet av arealuttag, att möjliggöra en balans mellan utbud och efterfrågan, samtidigt som risproducenternas inkomster bevaras.

(1) KOM(2000) 278 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2486/00

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(24 juli 2000)

Ämne: Bedömning av det faktum att förbindelserna mellan Europeiska unionen och länderna i Latinamerika har svalnat

I latinamerikanska medier förekommer uppgifter om att förbindelserna mellan EU och Latinamerika har svalnat, och det verkar som om detta började efter att de spanska kommissionsledamöter som under de senaste åren har varit ansvariga för det internationella samarbetet lämnat kommissionen.

Vilken bedömning gör kommissionen av det försämrade klimatet för dessa förbindelser, och vad beror situationen på?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(8 september 2000)

Kommissionen anser inte att gemenskapens förbindelser med länderna i Latinamerika har svalnat. Förbindelserna mellan gemenskapen och länderna i Latinamerika avgörs för övrigt inte alls av nationaliteten hos de kommissionsledamöter som ansvarar för internationella samarbetsfrågor.

Samtliga medlemsstater och kommissionen har aktivt deltagit i det framgångsrika första toppmötet mellan Europeiska unionen och Latinamerika och Västindien, som ägde rum i Rio de Janeiro i juni 1999, och de bidrar alltjämt till genomförandet av de prioriteringar som utkristalliserades vid toppmötet.

Kommissionen anser att förbindelserna mellan gemenskapen och länderna i Latinamerika har fördjupats och förbättrats i alla hänseenden. Stats- och regeringschefernas toppmöte som nämns ovan visar tydligt den politiska vikt som gemenskapen fäster vid kontakterna med länderna i Latinamerika och Västindien. De fortsatta förhandlingarna med Mercosur och Chile samt genomförandet av avtalen med Mexiko vittnar om dessa förbindelsers ekonomiska betydelse. Gemenskapen är den största investeraren och den största eller näst största leverantören och kunden i denna del av Latinamerika. Samarbetet kommer, utöver stödet till de tre fattigaste länderna för nedskrivning av deras skulder, att fortsätta som tidigare. Kommissionen är fortfarande den största biståndsgivaren till utvecklingsländerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0250/00

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Anslag till federalistiska organisationer

Ett antal organisationer med enandet av den europeiska kontinenten som politiskt mål får anslag ur gemenskapernas budget.

Kan kommissionen upplysa om vilka organisationer som arbetar för att bilda en europeisk superstat, federal enhet eller ännu närmare unionsarbete som under de två senaste åren har fått sådana anslag? Från vilka budgetposter?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(9 mars 2000)

Genom budgetpost A-3021 i kommissionens budget har budgetmyndigheten godkänt att kommissionen anslår medel till bidrag till organisationer som främjar Europatanken för att täcka dessa organisationers löpande kostnader.

Namnen på bidragsmottagarna och bidragsbeloppet överlämnas av kommissionen till parlamentet varje år i en rapport om bidragsmottagare från del A i budgeten. Förteckningen för 1998 finns tillgänglig på kommissionens Internetserver Europa under adressen:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgc/info_subv/beneficiaries_en.htm.

Förteckningen över mottagare av bidrag från budgetpost A-3021 under 1999 kommer att överlämnas till parlamentet före slutet av maj 2000. I väntan på detta kommer kommissionen att skicka förteckningen (utöver de 14 organisationer som anges av budgetmyndigheten i anmärkningarna till budgetpost A-3021) direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

Kommissionen lämnar åt parlamentsledamoten att själv avgöra vilka av dessa organisationer som han definierar som federalistiska.

Kommissionens val av vilka projekt som skall finansieras grundar sig på verksamhetens ändamål och inte på de politiska mål som organisationen i fråga ställt upp. Kommissionen kan därför inte upplysa parlamentsledamoten om vilka av de bidragsmottagande organisationerna som har som mål att en federation skall skapas, eftersom den saknar uppgift om detta.

Vidare stöder kommissionen verksamhet hos Europarörelsen och Internationella sammanslutningen av Europahus vilken syftar till att skapa dialog kring europeiska idéer. Detta har begärts av Europaparlamentet och anges i anmärkningarna till budgetpost B3-301.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2321/00 från Roy Perry (PPE-DE) till kommissionen. EU-finansiering.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 081 E , 13/03/2001 s. 0188 - 0188



SKRIFTLIG FRÅGA P-2321/00 från Roy Perry (PPE-DE) till kommissionen (30 juni 2000) Ämne: EU-finansiering Hur mycket medel har beviljats från EU-fonder till projekt i grevskapet Hampshire, Southampton, Portsmouth och grevskapet Isle of Wight under de fyra senaste åren fördelat per fond, projekt, år och område? Kompletterande svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (20 september 2000) Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0803/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: Gemenskapsstöd till företaget Lacto-Ibérica

Företaget Lacto-Ibérica äger en fabrik i Ponte de Lima med mer än 100 anställda som producerar ost av märket Limiano. Företaget som fick gemenskapsstöd beslutade att upphöra med produktionen i Ponte de Lima och att koncentrera produktionen till Vale de Cambra som ligger flera hundra kilometer längre bort. I praktiken innebär detta att arbetstagarna kommer att avskedas.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Känner kommissionen till vilka av Lacto-Ibéricas projekt som finansierats med gemenskapsstöd? Hur stora summor har beviljats och betalats ut?

2. Fanns det i dessa planer några villkor för att arbetstillfällena skulle bevaras i Ponte de Lima och att fabriksenheten skulle fortsätta att verka där?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 maj 2000)

Företaget Lacto-Ibérica har mottagit stöd från garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för ett projekt som syftar till att modernisera anläggningarna vid fabriken i Ponte de Lima. Projektet som godkändes i mars 1997, lade fram följande finansieringsplan: totala investeringar 519 662 000 PTE; godkänt statligt stöd 74 765 236 PTE; godkänt stöd från EUGFJ 224 295 705 PTE.

I juli 1998 lämnade stödmottagaren in en ansökan om tillstånd att flytta över investeringen till sin fabrik i Vale de Cambra i syfte att koncentrera sin verksamhet till denna. Eftersom stödmottagarens direkta avtalsförbindelser med mjölkproducenterna förblev oförändrade, godkändes ändringen av de nationella myndigheterna.

I maj 1999 mottog stödmottagaren ett första belopp motsvarande 144 456 876 PTE för arbeten som redan utförts.

Parlamentsledamoten fick veta att projekt som avser bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter måste respektera bestämmelserna om produkternas gemenskapsursprung och upprätthållandet av investeringen men att de inte underställdes regler gällande sysselsättningen.

Enligt den information som mottogs från de portugisiska myndigheter som ansvarar för genomförandet av de operativa programmen, hade företaget Lacto-Ibérica Industria de lacticinios e quejios, SA, tagit emot stöd från Europeiska socialfonden (ESF) för att utveckla projekt för yrkesutbildning. De belopp som beviljats uppgick till 704 170 PTE för gemenskapsstödram I (19891993) och till 15 373 078 PTE för gemenskapsstödram II (19941999). De belopp som utbetalades uppgick till 563 336 PTE för gemenskapsstödram I (19891993) och till 7 484 400 PTE för gemenskapsstödram II (19941999).

Vad gäller stödet till yrkesutbildning finns det inga villkor som reglerar bevarandet av arbetstillfällena eller verksamheten på fabriksenheten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1555/00

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(18 maj 2000)

Ämne: Religionsfriheten i Makedonien

Kan kommissionen bekräfta att författningsdomstolen i Makedonien förbjudit bön i skolorna i Makedonien?

Kan kommissionen redogöra för anledningarna till detta förbud?

Tycker kommissionen att detta förbud stämmer överens med den europeiska principen om religionsfrihet?

Vad kan kommissionen göra för att detta förbud skall tas upp till diskussion i Makedonien?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(19 juni 2000)

Kommissionen kan bekräfta att författningsdomstolen i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien genom beslut nr U.br. 195/99 (offentliggjort i Makedoniens officiella tidning nr 36/2000 av den 12 maj 2000) har ogiltigförklarat ett beslut av utbildningsministeriet enligt vilket bön var påbjuden i samband med invigningen i primär- och sekundärskolor av läsåret 1999/2000.

Författningsdomstolens dom grundades huvudsakligen på artikel 19 i Makedoniens författning, där det sägs att den makedoniska ortodoxa kyrkan och andra religiösa sammanslutningar eller grupperingar skall vara fristående från staten och lika inför lagen. Principen om separering mellan kyrka och stat var huvudskälet bakom domstolens beslut.

Domen ligger i linje med den europeiska principen om religionsfrihet (sådan den slås fast i bland annat artikel 9 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna), en frihet som är garanterad i Makedonien. I artikel 9 i Makedoniens författning sägs det att medborgare i republiken Makedonien har lika friheter och rättigheter oavsett kön, ras, hudfärg, nationellt eller socialt ursprung, politisk eller religiös åskådning, förmögenhetsförhållanden och social ställning, och i artikel 19 sägs det att religionsfriheten är garanterad. Individens rätt

att fritt och offentligt uttrycka sin tro, individuellt eller tillsammans med andra, är garanterad [mldr]. Författningsdomstolens beslut är slutliga och direkt verkställbara.

Kommissionen anser det därför inte relevant att ta upp en diskussion med Makedoniens regering om ett utslag i landets författningsdomstol.