ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0251/02

från Brigitte Langenhagen (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Behandling av fisk med ämnen som binder vatten i syfte att öka den totala vikten

I den tyska fackpressen kan man läsa om en behandlingsmetod för fisk och fiskprodukter som syftar till att lura konsumenterna. I Nederländerna lär man använda ämnen som binder vatten och som tillsätts för att öka slutproduktens vikt på konstgjord väg. Dessa ämnen är kända under samlingsnamnet tari och lär användas både i filéer och hela fiskar. Det verksamma ämnet lär i det här fallet vara äggvita, vilket gör att EU:s förbud mot användning av fosfater inte kan tillämpas. I strid mot gällande bestämmelser finns ingen angivelse på slutproduktens etikett om att äggvita har använts.

Detta är för det första negativt för konsumenterna eftersom viktökningen på 5-15 procent, som beror på att fisken bundit vatten, avspeglar sig i priset och försvinner sedan vid tillagningen. Konsumenterna får heller ingen information om tillsatta ämnen.

För det andra drabbas den industri som inte använder sig av dessa oärliga metoder och som därmed missgynnas ur konkurrenssynvikel.

1. Känner kommissionen denna behandling av fisk i Nederländerna eller i någon annan medlemsstat?

2. Vilka åtgärder kan vidtas mot detta bruk, som skadar såväl konsumenter som ärliga tillverkare?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av David Byrne

(6 mars 2002)

Kommissionen har uppmanat den berörda medlemsstaten att inkomma med uppgifter om de förhållanden som påtalas av ledamoten. Den avser att meddela henne resultatet av efterfrågningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0096/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(29 januari 2002)

Ämne: Bilbarnstolar

1. Kan kommissionen ange vilka gemenskapsbestämmelser, om det finns några, som gäller för standarder för löstagbara bilbarnstolar?

2. Syftar sådana standarder till att sätena lätt skall kunna användas i varje typ av bil?

3. Vilka eventuella ansträngningar har gjorts för att säkerställa att de anordningar som man sätter fast denna typ av bilbarnstolar med standardiseras?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(28 februari 2002)

I kommissionens direktiv 2000/3/EG, av den 22 februari 2000 om anpassning till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 77/541/EEG om bilbälten och fasthållningsanordningar i motorfordon(1), anges de tekniska kraven beträffande skyddsanordningar för barn, bl.a. för löstagbara barnstolar.

I bilaga XVII till direktiv 2000/3/EG hänvisas uttryckligen till FN/ECE-föreskrift nr 44 från FN:s ekonomiska kommission för Europa beträffande de tekniska kraven för godkännande av skyddsanordningar för barn. Det bör också framhållas att gemenskapen har anslutit sig till föreskrift nr 44, inklusive 03-serien med ändringar, genom rådets beslut 97/836/EG av den 27 november 1997 om Europeiska gemenskapens anslutning av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas

överenskommelse om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter (Reviderad överenskommelse av år 1958)(2).

Enligt föreskrift 44 får en barnstol spännas fast i bilen med hjälp av säkerhetsbältena för vuxna passagerare.

Alla skyddsanordningar för barn måste konkret godkännas enligt antingen direktiv 2000/3/EG eller föreskrift 44 innan de får släppas ut på marknaden i gemenskapen. Godkännandemärket som är fäst på stolen är beviset på att produkten överensstämmer med gällande krav.

Kommissionen deltar aktivt i det arbete som bedrivs av gruppen för passiv säkerhet (Groupe de Rapporteurs sur la Sécurité Passive GRSP), inom ramen för FN/ECE. Där håller man för närvarande på att utarbeta tekniska krav för ett enklare system att fästa barnstolar som kallas Isofix. Systemet kommer när det har antagits att göra det lättare att fästa skyddsanordningar för barn i alla motorfordon. Så snart den tillämpliga FN/ECE-föreskriften har ändrats kommer kommissionen att vidta lämpliga åtgärder för att de nya kraven skall kunna införas i gemenskapsrätten.

(1) EGT L 53, 25.2.2000.

(2) EGT L 346, 17.12.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0407/02

från Nicole Thomas-Mauro (NI) till kommissionen

(11 februari 2002)

Ämne: Hemsändning av avlidna inom gemenskapen

Gränsöverskridande transporter av jordiska kvarlevor sker enligt Berlinavtalet från 1937 och Strasbourgkonventionen från 1973. De två konventionerna är emellertid inaktuella eftersom de förutsätter gränskontroller som inte längre finns.

Kan kommissionen besvara följande:

- I vilken utsträckning är Europeiska unionens medlemsstater enligt fördragen skyldiga att garantera obegränsade möjligheter att inom gemenskapen transportera avlidna personer till deras hemländer?

- Tänker kommissionen överväga att göra det enklare att transportera avlidna personer inom gemenskapen?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0073/02, E-0087/02,E-0210/02, E-0344/02, E-0346/02, P-0407/02 och E-0679/02ingivet av Frederik Bolkestein för kommissionen

(25 mars 2002)

Kommissionen är medveten om att hemsändandet av avlidna från en medlemsstat till en annan är en känslig och svår fråga som kan vara mycket smärtsam för de efterlevande.

Kommissionen känner också till ett antal fall, som nyligen belysts genom skriftliga frågor, där detta har varit förenat med problem. Kommissionen har emellertid inte några uppgifter eller någon statistik som skulle kunna ge en överblick över hur omfattande detta problem eventuellt är.

I samband med detta ämne uppstår en rad frågor, varav vissa rör några av gemenskapens politikområden, t.ex. transport, hälsa, fri rörlighet osv. Det förefaller emellertid inte som om gemenskapen har någon klar behörighet som täcker alla dessa olika aspekter. De bestämmelser som styr hur avlidna personers kvarlevor skall transporteras fastställs i den internationella överenskommelsen i Berlin (1937, nr 4391 i Nationernas förbunds traktatsamling) och genom den överenskommelse om transport av avlidna som träffades i Europarådet i september 1973. Framhållas bör dock att medlemsstater som lagstiftar om transport av avlidna, i enlighet med domstolens rättspraxis, måste tillämpa alla krav på icke-diskriminerande basis. Alla undantag som medges av folkhälsoskäl måste också stå i överensstämmelse med domstolens rättspraxis.

Kommissionen kommer mot bakgrund av ovanstående att följa dessa frågor noggrant, men planerar för närvarande inte några specifika initiativ.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0070/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(17 januari 2002)

Ämne: Skadegörelse på grund av oväder i Grekland

Det kraftiga och långvariga snöfallet i Grekland och de osedvanligt låga temperaturerna har lett till stor och utbredd förödelse inom spannmålsproduktionen och växt- och djurbeståndet samt även skadat olika jordbruksanläggningar (växthus, stall, ladugårdar och andra anläggningar för djur etc.) i flera områden runt om i landet.

Eftersom både producenternas inkomster och produktionsmedlen drabbats allvarligt vill jag fråga kommissionen om den ämnar finansiera åtgärder för att uppväga förlusterna av inkomstbortfallen och för ersättning av förstörda produktionsmedel?

Kommer kommissionen, i samband med godkännandet av det preliminära förslaget till budget för 2003, att granska möjligheterna att öka de anslag som beviljas för jordbrukets utveckling, i syfte att finansiera kraven om skadeersättning precis som kommissionen gjorde i samband med godkännandet av budgeten för år 2001, för att finansiera ersättning av skadorna efter den tyfon som flera medlemsstater drabbades av 1999?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 februari 2002)

Kommissionen har ännu inte fått några officella uppgifter från de grekiska myndigheterna om vilken effekt den senaste tidens svåra väderlek har haft på jordbrukets och landsbygdens ekonomi. De grekiska myndigheterna håller för närvarande på att bedöma skadornas omfattning i drabbade områden och sektorer. Kommissionen kommer att behandla frågan så snart kvantitativ och kvalitativ information och officiella framställningar har kommit från Grekland.

Beroende på skadornas omfattning kan gemenskapens solidaritet visa sig oundgänglig för att lösa de problem som landsbygdsområdena ställs inför och bygga upp produktionsmöjligheterna igen.

Bidraget från Europeiska utvecklings-och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) bör bestämmas inom ramen för det totala ekonomiska bidraget för interventioner från strukturfonderna till Grekland under programperioden 20002006 genom en omfördelning av programprioriteringarna som godkänts av kommissionen. Det pågående Nationella operativa programmet landsbygdsutveckling (20022006) för Grekland, med en sammanlagd tilldelning på 1 233,42 miljoner euro omfattar också naturkatastrofer och nödsituationer med ett anslag på 14 miljoner euro. Om detta belopp skulle visa sig otillräckligt kan de grekiska myndigheterna ansöka om den omfördelning av programprioriteringarna och motsvarande ekonomiska tilldelning.

De grekiska myndigheterna kan också överväga möjligheten att utnyttja programreserven i gemenskapens tredje stödramar (20002003) för Grekland.

Det bör betonas att EUGFJ:s intervention kommer att vara begränsad till att återställa produktionspotentialen och inte kan ersätta inkomstbortfall, som inte är stödberättigande. Om stöd blir nödvändigt för att ersätta inkomstbortfall bör de nationella stödsystemen meddelas kommissionen för godkännande.

Inga andra särskilda gemenskapsfonder eller -ersättningar kan lämnas. Kommissionen tillämpade liknande villkor på andra medlemsstater när de drabbades av svår väderlek i slutet av 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0071/02

från Joachim Wuermeling (PPE-DE) till kommissionen

(17 januari 2002)

Ämne: Förbud mot användning av catgut i Tyskland

De tyska myndigheterna har förbjudit användningen av catgut som kirurgisk tråd på grund av dess animaliska ursprung, även om råvaran kommer från riskfria djurbestånd. Den vetenskapliga samordningskommitté som inrättades på grundval av direktiv 93/42/EEG(1) klassificerade i november 2001 catgut som riskfritt.

Anser kommissionen att detta är förenligt med gemenskaplagstiftningen?

Har den för avsikt att vidta åtgärder gentemot Tyskland?

(1) EGT L 169, 12.7.1993, s. 1.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(19 februari 2002)

Frågan som parlamentsledamoten ställer avser ett yttrande som den vetenskapliga styrkommittén avgav i slutet på november 2001. Kommissionen vill påpeka att yttrandet endast avser produkter som har sitt ursprung i GBR-1-länder (Geographical BSE Risk category I) där det föreligger BSE-risk. Produkter som har sitt ursprung i andra länder (GBR-kategorierna II, III och IV) berörs inte av yttrandet. Kommittén anser att material av animaliskt ursprung från slutna besättningar och GBR 1 länder, inklusive catgut, är säkert.

Kommissionen vill betona att det inte går att behandla vävnad som används för tillverkning av catgut så att prionerna inaktiveras. En behandling skulle nämligen skada materialets molekylstruktur så att det blev oanvändbart. Därför är materialets ursprung av avgörande betydelse.

På riskhanteringsnivå kan dock olika aspekter spela in, inklusive allmänhetens uppfattning om vilket hälsoskydd som föreligger detta gäller i synnerhet i fall där alternativa möjligheter finns på marknaden. Mot bakgrund av detta undersöker kommissionen tillsammans med medlemsstaterna vilka slutsatser som skall dras från yttrandet. När denna utvärdering avslutats kommer man att besluta hur de tyska åtgärderna skall bedömas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0225/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Belize

Beträffande Belize, kan kommissionen sammanställa en rapport över de projekt som godkänts för finansiering ur unionens budget år 2001, och ange vilket belopp investeringarna för detta år totalt uppgår till?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 och E-0228/02ingivet av Nielson för kommissionen

(25 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0106/02 från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen. Euron och ERM II.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 134 E , 06/06/2002 s. 0247 - 0247



SKRIFTLIG FRÅGA P-0106/02 från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen (21 januari 2002) Ämne: Euron och ERM II Om Förenade kungariket beslutade sig för att ansluta sig till euron, skulle landet vara tvunget att delta i ERM II? Om så är fallet, under hur lång tid? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Solbes Mira (15 februari 2002) Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hennes skriftliga fråga E-3181/00(1). Svaret är fortfarande giltigt. (1) EGT C 136 E, 8.5.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0222/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Bahamas

Beträffande Bahamas, kan kommissionen ange vilka projekt som år 2000 finansierades ur unionens budget?

Kan kommissionen ange vilket totalbelopp stödet uppgick till under 2000 på alla områden som berör detta land?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 och E-0228/02ingivet av Nielson för kommissionen

(25 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3653/01

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(14 januari 2002)

Ämne: Inrättande av Medelhavsbanken och Centrum för övervakning av invandring

I pressen har det framkommit uppgifter om några förslag från kommissionens ordförande Romano Prodi, bland annat ett förslag om att inrätta en Medelhavsbank som skall handha de gemensamma investerings- och utvecklingsprojekten i Medelhavsområdet, och ett centrum för övervakning av invandring från länder på den södra Medelhavsstranden.

Kan kommissionen ange

- om dessa uppgifter stämmer, och

- hur och när kommissionen tänker inrätta dessa institutioner?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 april 2002)

Kommissionens ordförande har tillkännagivit ett antal initiativ för att stärka förbindelserna med partnerländerna i Medelhavsområdet, inbegripet ett förslag om att undersöka möjligheterna av att inrätta en Europa-Medelhavsbank och en mekanism för regelbunden övervakning av migrationsströmmar.

Till följd av detta och på begäran av Europeiska rådet vid dess möte i Laeken i december 2001 undersökte kommissionen och rådet möjligheten av att inrätta en EuropaMedelhavsbank. På grundval av dessa överväganden godkände Europeiska rådet vid sitt möte i Barcelona den 1516 mars inrättandet av en förstärkt investeringsanslag för EuropaMedelhavsområdet inom ramen för Europeiska investeringsbanken (EIB), kompletterat med en EuropaMedelhavspartnerskapsordning och ett representationskontor för EIB i området. Man enades även om att man ett år efter införandet av detta anslag skulle överväga att fatta beslut om inrättandet av ett helägt dotterbolag till EIB med inriktning på partnerländerna i Medelhavsområdet.

När det gäller migration deltar kommissionen aktivt tillsammans med rådet och partnerländerna i Medelhavsområdet i utarbetandet av riktlinjer för ett regionalt EuropaMedelhavsprogram för samarbete i rättsliga och inrikes frågor. Detta program kommer att innehålla ett betydande avsnitt rörande frågor med anknytning till migration och inrättandet av den föreslagna övervakningsmekanismen skulle kunna ske inom ramen för detta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3695/01

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(16 januari 2002)

Ämne: EU-delegationer

Det faktum att en EU-delegation finns på plats i ett land återspeglar den betydelse som EU tillmäter området i fråga.

Kan kommissionen ge en översikt över:

- länder där EU-delegationen avskaffats?

- länder där en ny EU-delegation inrättats?

- länder där EU har kvar sin delegation?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 mars 2002)

Kommissionen planerar inte att stänga någon av sina delegationer. I kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 3 juli 2001 angående utvecklingen av tjänsten för yttre representation(1) ställs en rationalisering av verksamheterna vid delegationerna i Costa Rica, Sri Lanka och Trinidad och Tobago i utsikt. Som en följd av detta beslut föreslår kommissionen att en delegationschef i ett grannland ackrediteras hos var och en av dessa regeringar som icke bofast delegationschef. De tre delegationerna, bestående av en chargé d'affaires och dennes lokalt anställda personal, kommer dock att finnas kvar. Denna ordning kommer att möjliggöra för delegationerna att, liksom idag, följa de traditionella frågorna om utvecklingssamarbete men också att bevaka politiska och ekonomiska frågor (inklusive handel).

Inom ramen för samma meddelande beslutade kommissionen att stänga sju av sina representationskontor, nämligen de i Antigua och Barbuda, São Tomé och Príncipe, Ekvatorialguinea, Belize, Komorerna, Nederländska Antillerna och Tonga.

Stängningen av dessa representationskontor innebär emellertid inte att kommissionen ändrat sina åtaganden i förhållande till de berörda länderna. Ansvaret för kommissionens verksamhet kommer att även fortsättningsvis att ligga hos de regionala delegationer vilkas delegationschefer fortsatt kommer att vara ackrediterade i dessa länder. Kommissionen har är övertygad om att denna omstrukturering av tjänsten för yttre representation kommer att tillåta ett bibehållande av det nära samarbete som kommissionen redan har med dessa länder. Kommissionens målsättningar är nämligen att stärka sina förbindelser, förbättra förvaltningen av biståndet och finna den bästa möjliga användningen av knappa resurser. Dessa målsättningar uppnås genom att expertis samlas hos en delegation som sedan görs tillgänglig för en hel region.

Meddelandet av den 3 juli 2001 angående utvecklingen av tjänsten för yttre representation ställer öppnandet av sju nya delegationer i utsikt: Kambodja, Laos, Malaysia, Nepal, Saudiarabien, Paraguay och Singapore.

Vidare kommer frågan om öppnandet av ett handelsrepresentationskontor i Taiwan att övervägas.

En varaktig närvaro på Kuba kommer också att övervägas i ljuset av utvecklingen i landet och den förestående avvecklingen av Kontoret för humanitärt bistånd (ECHO).

En förteckning över de yttre representationerna sänds till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat (de förändringar som angivits ovan skall vara genomförda i slutet av 2002).

(1) KOM(2001) 381 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3436/01

från Riitta Myller (PSE) till kommissionen

(12 december 2001)

Ämne: Köerna till och från Gibraltar och medborgarnas fria rörlighet

Medborgarnas fria rörlighet är en av EU:s fyra grundläggande friheter. Det har emellertid kommit till min kännedom att det är svårt att ta sig över gränsen till Gibraltar och att principen om den fria rörligheten sålunda inte respekteras.

Till följd av den tvist som i åratal pågått mellan Spanien och Storbritannien om Gibraltar försinkar de spanska myndigheterna avsiktligen trafiken vid gränsstationen med sin verksamhet. Detta leder till väldiga köer både när man skall ta sig in i Gibraltar och därifrån. Personbilarna kontrolleras och bussresenärer blir tvungna att själva bära sitt bagage genom gränsstationen över gränsen. Det finns ingen flexibilitet i systemet, utan verksamheten har med vett och vilja gjorts besvärlig.

Vad ämnar kommissionen göra för att råda bot på situationen och garantera fri rörlighet för unionsmedborgarna då de rör sig från ett land till ett annat och också till och från Gibraltar?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(7 februari 2002)

Det bör framhållas att de spanska myndigheterna inte bara får utan måste kontrollera personer och varor som förs över gränsen mellan Gibraltar och Spanien, eftersom det är ett sådant gränsövergångsställe som avses i artiklarna 3, 5 och 6.2 i tillämpningskonventionen till Schengenavtalet och Gibraltar inte ingår i det gemensamma tullområdet (artikel 29 i anslutningsakten för Förenade kungariket).

Efter klagomål har kommissionen uppmärksammat den spanska regeringen på att de kontroller som utförs kanske är oproportionerliga. Kommissionen utvärderar nu Spaniens svar innan den beslutar hur den skall gå vidare i ärendet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3612/01

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Olagligt utnyttjande av barn och olaglig handel med barn i Albanien

Enligt uppgifter från det albanska ministeriet för offentlig ordning föll 4000 barn under perioden 19922000 offer för organiserad brottslighet i Albanien. Barnen/offren fördes illegalt till olika länder, främst i västvärlden, för att där utnyttjas inom barnprostitution, tiggeriverksamhet och i vissa fall inom handeln med mänskliga organ.

Kommer kommissionen att i nära samarbete med de albanska, italienska och grekiska myndigheterna och med största möjliga bidrag från Europol vidta samordnade åtgärder för att sätta stopp för dessa ligor som bedriver olaglig handel med barn och utnyttjar barn?

Och samtidigt med detta känner kommissionen till vad som hänt med den lagstiftningsram för att bekämpa sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi sedan Europaparlamentet godkände den, vilket skedde den 12 juni 2001(1)?

(1) Text antagen den 12 juni 2001.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(1 februari 2002)

Människohandeln är ett bekymmer i Albanien. Kommissionen har tillsammans med medlemsstaterna och andra berörda internationella organisationer och icke-statliga organisationer försökt att hjälpa de albanska myndigheterna med att ta itu med detta problem. Trots dessa ansträngningar och ett antal viktiga initiativ nyligen, nämligen inrättandet av ett centrum mot människohandel i Vlorë (med stöd från Tyskland, Grekland och Italien) och den albanska regeringens antagande av en strategi mot människohandel, återstår mycket att göra i Albanien för att sätta stopp för handeln.

I sitt strategidokument för Albanien 20022006(1) har kommissionen gjort den bedömningen att rättsliga och inrikes frågor (bl.a. bekämpning av organiserad brottslighet och människohandel) är det mest prioriterade området för gemenskapens ekonomiska bistånd. För att projekt skall genomföras på detta område kommer kommissionen naturligtvis, tillsammans med alla berörda organ och institutioner, både i Albanien och internationellt, att vidta samordnade åtgärder. Dessa projekt kommer bland annat att syfta till att med rötterna rycka upp de gäng som ägnar sig åt människohandel och utnyttjande av barn och att stödja Albaniens fortsatta framsteg när det gäller att genomföra de riktlinjer för bekämpning av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi som antogs av parlamentet i juni 2001.

(1) C/2001/4394.