ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2373/00

från Dana Scallon (PPE-DE) till rådet

(24 juli 2000)

Ämne: Barnsoldater och handeldvapen i afrikanska konflikter

Det berättas ohyggliga saker om vilken förödelse som förorsakas av handeldvapen och om att en hel generation av barn förstörs genom att inkallas i arméer av både officiellt och inofficiellt slag.

Antalet barn som kämpar i regeringarnas väpnade styrkor eller i väpnade oppositionsgrupper uppskattas till bortåt 300 000 i hela världen och 120 000 enbart i Afrika.

Tyvärr har många av de vapen som använts tillverkats i Europa och sålts från Europa, ibland genom att man kringgått den uppförandekod om vapenexport som antogs 1998.

Hur kan rådet se till att EU:s uppförandekod tillämpas mera rigoröst och bindande inom unionens alla länder?

Kan rådet vid den årliga översynen av denna uppförandekod ägna mer ingående uppmärksamhet åt dess kriterier och tillämpningsbestämmelser, framför allt åt kriterierna 1, 3, 7 och tillämpningsbestämmelserna 8 och 11?

Svar

(22 december 2000)

1. Rådet är ständigt oroat av den destabiliserande anhopningen av handeldvapen och lätta vapen och de förödande följderna av dem för de barnsoldater som har värvats till officiella och icke officiella arméer. Syftet med uppförandekoden för vapenexport, som antogs den 8 juni 1998, är att upprätta gemensamma normer på hög nivå som alla medlemsstater bör anse som ett minimum för kontroll av överföring av konventionella vapen. Syftet med koden är även att stärka det relevanta informationsutbytet för att förbättra öppenheten.

2. Vapenexportpolitiken och tillämpningen av koden åligger medlemsstaternas som fattar beslut om att tillåta eller inte tillåta överföring av vapen på grundval av koden. Medlemsstaterna är dock skyldiga att varje år inom rådet utbyta uppgifter om sin vapenexport. På denna grundval upprättas en årsrapport. Denna ger möjlighet till en gemensam utvärdering av genomförandet av koden och särskilt tillämpningen av vart och ett av kriterierna i den.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1685/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Upprensning i turismskandalen

Sommaren 1994 fick i största hemlighet en grekisk medborgare sparken från DG23. Anledningen till detta var att han anklagades för att ha tagit emot mutor i samband med olika turistprojekt i Frankrike och Grekland. Den grekiske medborgaren satt häktad i 13 månader i Belgien, men frisläpptes.

Vår senaste uppgift i fallet är från maj 1998 och då hade någon rättegång ännu inte startat. Tidningsuppgifter i Sverige gör gällande att de topptjänstemän som hade ansvaret under turismskandalen i början av 1990-talet sluppit fängelsedomar.

Har den nya kommissionen granskat detta fall och rensat upp bland dessa turismskandaler? Har tjänstemannen ifråga fått sin dom?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(12 juli 2000)

Ärendet har fått både disciplinära och juridiska efterverkningar.

Vad beträffar de disciplinära efterverkningarna vidtog tillsättningsmyndigheten 1995 åtgärder mot en tjänsteman och en tillfälligt anställd (avsättning från tjänsten respektive uppsägning av kontraktet). Vid kommissionens vidare utredning har man inte uppdagat något som tyder på att andra tjänstemän eller anställda vid institutionen varit inblandade, och fler disciplinförfaranden har alltså inte inletts.

Vad beträffar de juridiska efterverkningarna har kommissionen överlämnat ärendet till rättsvårdande myndigheter i Belgien, Spanien, Grekland, Frankrike och Luxemburg. För den del av utredningen som bedrivs i Frankrike hölls rättegångsförhandlingar vid Tribunal de Paris den 29 och 30 juni samt den 6 juli 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0645/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till rådet

(13 mars 2000)

Ämne: Det portugisiska ordförandeskapets förklaring

Den 31 januari 2000 offentliggjorde det portugisiska ordförandeskapet på 14 av EU:s medlemsstaters (alla utom Österrike) vägnar en förklaring i vilket det anger att man 1) inte kommer att främja eller acceptera officiella bilaterala kontakter på politisk nivå med en österrikisk regering där Österrikes frihetsparti, FPÖ, ingår, 2) inte kommer att stödja österrikiska kandidater till poster i internationella organisationer, och 3) endast kommer att ta emot österrikiska ambassadörer i EU:s huvudstäder på teknisk nivå. Portugals premiärminister och utrikesminister har dessutom låtit de österrikiska myndigheterna förstå att det i fortsättningen inte kommer att råda business as usual i de bilaterala förbindelserna med en regering där FPÖ ingår. I detta sammanhang frågar jag

1. om det portugisiska ordförandeskapets förklaring ger uttryck för ett verkligt paradigmskifte i förbindelserna mellan medlemsstaterna som i framtiden inte längre behöver kännetecknas av samarbetsanda mellan 15 medlemsstater, utan kan bestå av en konfrontation där 14 medlemsstater står mot en,

2. om en sådan oproportionerlig reaktion, som förefaller överdriven, är berättigad mot en medlemsstat som utan något som helst tvivel kan betecknas som ett öppet land och som en stabil demokrati i vilken de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna garanteras genom landets författning och skyddas genom ett oberoende rättssystem,

3. om ordförandeskapets förklaring inte kunde tillbakavisas redan på grund av att den avgavs utan föregående dialog med Österrikes förbundsregering och därför egentligen står i uppenbar strid mot den europeiska andan om dialog,

4. om förklaringen slutligen borde upphävas på grund av det faktum att koalitionspartnerna utan undantag har bekänt sig till EU:s grundläggande värderingar.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0645/00 och E-0646/00

(20 november 2000)

De åtgärder som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till tillkännagavs i en förklaring av den portugisiske premiärministern på fjorton medlemsstaters regeringars vägnar. Denna förklaring är inte bindande för rådet.

Rådet har inte uttalat sig i denna fråga och kan därför inte svara på de frågor som den ärade parlamentsledamoten ställer.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2754/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(2 augusti 2000)

Ämne: Stärkande av verksamheten i den tvärtjänstgrupp som sysslar med de yttersta randområdena

Slutsatserna i kommissionens rapport om tillämpningen av artikel 299.2 i fördraget pekar i riktning mot att verksamheten i den tvärtjänstgrupp som har i uppdrag att samordna kommissionens enheter på detta område skall fortsätta och stärkas.

Denna grupp har med beaktansvärd hängivenhet och effektivitet hanterat allt arbete för stöd till de yttersta randområdena på ett sätt som förefaller ytterst föredömligt. Denna grupp uppvisar emellertid betydande brister i tillgången på mänskliga resurser, i synnerhet på jordbruksområdet som dels på grund av jordbrukets stora betydelse i de yttersta randområdena, dels på grund av gemenskapsrättens stora komplexitet behöver avsevärda personalresurser.

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att stärka tvärtjänstgruppen, i enlighet med slutsatserna i kommissionens rapport, och vilka åtgärder avser kommissionen i synnerhet att vidta för att stärka den grupp som sysslar med jordbruksfrågor?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-2754/00 och E-2889/00 ingivet av Romano Prodi för kommissionen

(10 oktober 2000)

Kommissionen fäster stor vikt vid utvecklingen i de yttersta randområdena och genomförandet av artikel 299.2 (f.d. artikel 227.2) i EG-fördraget, något som också framgår av de initiativ kommissionen har tagit. Den är medveten om den viktiga roll den grupp som sysslar med de yttersta randområdena har och är angelägen om att den skall fungera väl.

Som parlamentsledamoten vet har kommissionen inlett en brett upplagd plan för modernisering av förvaltningen för att höja dess effektivitet i gemenskapens tjänst. En rationalisering av arbetsorganisationen och ett bättre utnyttjande av resurserna är två viktiga förutsättningar för kommissionens reformpolitik, och kommissionen arbetar ständigt för dessa mål.

Kommissionen vill försäkra parlamentsledamoten om att den strävar efter att gruppen för de yttersta randområdena också i framtiden skall fungera väl. De beslut kommissionen tar inom ramen för sina autonoma befogenheter över den interna organisationen syftar till detta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2993/00

från John Cushnahan (PPE-DE) till rådet

(25 september 2000)

Ämne: Pakistan

Nyligen skapades en nationell kommission för att försvara kvinnors rättigheter och för att höja deras status i Pakistan. Kommer rådet att bistå denna kommission med att se till att det finns nödvändig lagstiftning för att garantera förbättrade villkor för kvinnorna i Pakistan?

Svar

(20/21 december 2000)

Rådet delar den oro som den ärade parlamentsledamoten uttryckt vad gäller situationen för kvinnorna i Pakistan. I de utvecklingsprojekt som finansieras eller samfinansieras av gemenskapen och som till största del genomförs av icke-statliga organisationer i Pakistan, försöker rådet rent generellt att beakta jämställdhetsperspektivet för att förbättra kvinnornas livsvillkor. I de aktuella sociala programmen inom olika sektorer ges redan prioritet åt att förbättra kvaliteten när det gäller utbildning, hälsovård och familjeplaneringstjänster och att underlätta tillgången för kvinnor och unga flickor till de sociala trygghetssystemen och till ett yrke.

Rådet har emellertid ännu inte förelagts någon begäran om särskilt stöd till den nya pakistanska kommissionen vars uppgift är att värna om kvinnors rättigheter och att bidra till att förbättra deras ställning. Rådet kan dock försäkra den ärade parlamentsledamoten att rådet kommer att behandla varje sådan begäran positivt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2761/00

från Mark Watts (PSE) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: EU:s subventioner till gårdar med mjölkdjur

Kan kommissionen tillhandahålla en fullständig översikt över EU:s subventioner till

a) mjölkproduktion från gårdar med mjölkdjur,

b) mjölkdistribution från gårdar med mjölkdjur och

c) gårdar med mjölkdjur

för varje medlemsstat per år, för de senaste fem åren?

Skulle kommissionen också kunna ange alla andra källor till Europeiska unionens finansiering av stöd till mjölk?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 september 2000)

Inom den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter har mjölkproduktion hittills bara fått indirekt stöd genom interventionsköp av smör och skummjölkspulver samt genom exportbidrag och interna bidrag för vissa mejeriprodukter. Inom ramen för Agenda 2000 har det dock beslutats att direktstöd till mjölkproduktion kommer att införas från och med 2005.

Tabeller som anger gemenskapens årliga utgifter för stöd till mjölk och mjölkprodukter 199599, redovisat för varje medlemsstat och budgetpost, kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

När det gäller investeringsbidrag till jordbrukssektorn, t.ex. för marknadsföring och bearbetning av jordbruksprodukter, har gemenskapen gett stöd till investeringar för att modernisera anläggningar, förbättra kvaliteten och göra produktionen mer miljövänlig. Stöden har betalats ut på vissa villkor, framför allt får produktionskapaciteten inte öka eftersom sektorn redan dras med ett överskott på vissa produkter.

Stöden till mjölksektorn under 199599 ingår i strukturfondsprogrammen. Eftersom dessa program ännu inte har avslutats finns det för närvarande inga uppgifter om hur stora summor som betalats ut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2654/00

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Märkning och kontroll av djurhudar

Genom de studier som ett antal internationella organisationer har gjort har vi fått lära oss att man i Asien dödar upp till 2 miljoner husdjur för skinnens skull, i huvudsak hundar och katter. Djuren föses ihop under fruktansvärda förhållanden och dödas på ett motbjudande sätt. Många av skinnen exporteras dessutom och dyker på detta sätt upp i europeiska affärer. Man har även kunnat fastställa att många av hudarna inte märks som katt- eller hundskinn för att på detta sätt dölja varifrån skinnen kommer.

Finns det ett förbud mot införsel av hund- eller kattskinn?

Om ja, på vilka bestämmelser grundar sig detta förbud och hur kontrollerar man att förbudet efterlevs?

Om nej, sker det några kontroller av felaktig eller vilseledande märkning av skinn?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(13 oktober 2000)

Det finns inom gemenskapen en omfattande lagstiftning som spänner över en mängd olika områden med avseende på djurens välbefinnande innanför EU:s gränser. Eftersom handel med katt- och djurskinn inte är förbjuden enligt Cites-konventionen(1), finns det emellertid inget förbud mot import av sådana produkter inom gemenskapen.

När hudar och skinn importeras till gemenskapen, utför tulltjänstemännen vanligen en visuell kontroll för att undersöka om den information som eventuellt ges på etiketterna överensstämmer med verkligheten. Det finns en dubbel avsikt med detta: att kontrollera om produkterna omfattas av Cites-konventionen och att säkerställa rätt tullklassificering i syfte att fastställa den korrekta tulltaxan.

(1) Konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2877/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(14 september 2000)

Ämne: Sammanslagningen av de offentliga varven Bazán och Astilleros Españoles, och ASTANO:s återhämtning vad gäller möjligheterna att konstruera handelsfartyg

Sociedad Estatal de Participaciones Industriales SEPI är en offentlig institution som omfattar varvsföretag. Dess ordförande meddelade nyligen beslutet om att företagen Bazán, som bygger krigsfartyg, och har sitt främsta varv i Ferrol i Galicien, och Astilleros Españoles, som bygger handelsfartyg, i vilken varvet ASTANO ingår som filial, och också ligger i Ferrol, skulle slås samman. SEPI:s ordförande motiverade beslutet med att Bazán har en stor beställningsportfölj, vilket det andra företaget saknar. Dessutom finns behov att stå emot konkurrensen från Korea, med anledning den situation som följer av det beslut att upphäva det statliga stödet som Europeiska unionen arbetar för.

SEPI:s beslut, vilket ordföranden inte ser skall skapa hinder för Europeiska kommissionen vad gäller konkurrensfriheten, skapar till en ny situation, som ger förutsättning för att det förbud mot fartygskonstruktion som ASTANO lider av sedan länge upphävs. Förbudet har varit orsaken till en allvarlig ekonomisk depression i kommunen Ferrol.

Mot bakgrund av detta, kommer komissionen att underlätta sammanslagningen på dessa premisser? Kommer kommissionen att häva förbudet för ASTANO att bygga fartyg, med bibehållande av möjligheterna att bygga offshoreplattformar, något som företaget uppnått anmärkningsvärda framgångar med?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(11 oktober 2000)

Den nyligen utannonserade fusionen mellan Bazanas militära varv och Astilleros Españoles handelsfartygsvarv har inte anmälts till kommissionen. Kommissionen har uppmanat Spanien att lämna alla relevanta uppgifter om transaktionen för att kommissionen skall kunna bedöma huruvida det är fråga om statligt stöd och, om så är fallet, huruvida detta är förenligt med reglerna om statligt stöd till skeppsbyggnad.

Som kommissionen har svarat i flera tidigare svar på liknande frågor från parlamentsledamoten (E-94/00(1) och E-660/00(2)) kan fusionen inte påverka de nuvarande begränsningarna för verksamheten på Astanovarvet. Att nedläggningen av skeppsbyggandet vid varvet fortsätter var ett grundläggande villkor för det omfattande statliga stöd till de offentligägda handelsfartygsvarven i Spanien som kommissionen godkände 1997. Detta villkor måste respekteras också i fortsättningen.

(1) EGT C 280 E, 3.10.2000, s. 176.

(2) EGT C 26 E, 26.1.2001, s. 84.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2512/00

från Mark Watts (PSE) till kommissionen

(2 augusti 2000)

Ämne: Särskilda handelsnormer för ägg

I kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91(1) om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1907/90(2) stadgas det om fem påskrifter som enligt gällande handelsnormer skall anbringas på förpackningar innehållande ägg, nämligen Ägg från burhöns, Ägg från lösgående höns, Ägg från lösgående höns intensivt system, Ägg från golvgående höns och Ägg från burhöns våningssystem.

Vilka planer har kommissionen på en översyn av kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91 efter att rådets direktiv 1999/74/EG(3) av den 19 juli 1999 om vissa minimistandarder till skydd för värphöns antagits?

Har kommissionen för avsikt att i sina handelsnormer kräva att påskriften Ägg från burhöns skall bli obligatorisk på förpackningar med ägg som producerats i burbatterier enligt definitionerna i kapitel II och III av rådets direktiv 1999/74/EG? Avser kommissionen minska beläggningstätheten utomhus för sådana höns som värper ägg vilka klassas som ägg från lösgående höns?

(1) EGT L 121, 16.5.1991, s. 11.

(2) EGT L 173, 6.7.1990, s. 5.

(3) EGT L 203, 3.8.1999, s. 53.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 september 2000)

I sitt meddelande om skyddet av värphöns(1) angav kommissionen, som parlamentsledamoten kanske redan vet, sin avsikt att lägga fram ett förslag inte bara om minimistandarder för skydd av värphöns utan även om obligatorisk märkning av bordsägg efter produktionssätt.

Å andra sidan begärde rådet, i samband med antagandet av rådets direktiv 1999/74/EG av den 19 juli 1999 om att fastställa miniminormer för skyddet av värphöns(2), att kommissionen före den 1 januari 2002 skulle lägga fram ett förslag om anpassning av handelsnormerna för ägg och då särskilt beakta möjligheten av att införa obligatorisk märkning.

För att genomföra denna eventuella ändring och få till stånd en anpassning av handelsnormerna måste två åtgärder vidtas. För det första måste rådets förordning (EEG) nr 1907/90 av den 26 juni 1990 om vissa handelsnormer för ägg(3) ändras på ett sådant sätt att bestämmelser införs som gör det obligatoriskt att ange uppfödningssätt i märkningen av ägg. Kommissionen antog den 6 september 2000 ett förslag(4) om att ändra rådsförordningen i det avseendet. För det andra måste kommissionens förordning (EEG) nr 1274/91 av den 15 maj 1991 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 1907/90 om vissa handelsnormer för ägg(5) anpassas genom att fastställa tekniska föreskrifter om t.ex. djurtätheten i utomhussystem. I detta sammanhang rådgör kommissionen med alla berörda parter, som t.ex. konsumenter, producenter, handeln och bearbetningsindustrin.

(1) KOM(1998) 135 slutlig.

(2) EGT L 203, 3.8.1999.

(3) EGT L 173, 6.7.1990.

(4) KOM(2000) 522.

(5) EGT L 121, 16.5.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2803/00

från Feleknas Uca (GUE/NGL) till kommissionen

(4 september 2000)

Ämne: Tortyr i turkiska fängelser

Den senaste tidens skärpning av situationen i turkiska fängelser är oroväckande. Under de senaste månaderna har uppror och tortyr i de turkiska fängelserna varit vanliga. Fångarna har framförallt protesterat mot de turkiska rättsvårdande myndigheternas planer på att bygga isoleringsceller efter tysk förebild (typ F-celler).

Det senaste exemplet är tortyr- och massakerhändelsen av den 5 juli under fångupproret i fängelset i Burdur. Eftersom fångarna sedan en längre tid torteras under transporterna till och från domstolsförhandlingarna ville de intagna i Burdur den 5 juli förhindra att 11 fångar sändes att vittna inför rätten. Den turkiska militärpolisen reagerade på detta med en grymhet och omänsklighet som är svår att föreställa sig. Exempelvis revs ena armen av en fånge, men armen syddes inte på igen, utan den kastades till en hund att äta.

1. Hur bedömer kommissionen situationen för fångar i Turkiet?

2. Vilka konkreta åtgärder avser kommissionen att vidta för att förhindra tortyr i turkiska fängelser?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(3 oktober 2000)

Förhållandena i turkiska fängelser är fortfarande mycket oroväckande. Våldsamma sammanstötningar mellan fångar och vakter eller säkerhetsstyrkor, myteri och gisslantagning förekommer fortfarande. Det rapporteras även om misshandel av fångar, särskilt under förflyttning mellan fängelser. Fängelseförhållandena för ungdomsbrottslingar bör också ges högsta prioritet.

Myndigheterna håller nu på att omstrukturera hela fängelsesystemet. Elva fängelser av en ny typ (s.k. F-typ) beräknas vara färdigbyggda vid slutet av år 2000. I dessa kommer de nuvarande stora sovsalarna att ersättas av små celler för en till tre fångar. Övriga fängelser skall omvandlas till ett system med celler för två, fyra och sex fångar, vilket också beräknas vara klart vid slutet av år 2000. Trots att myndigheterna har meddelat att den nya typen av fängelser kommer att uppfylla de grundläggande internationella kraven, finns det vissa farhågor om att det nya systemet kommer att innebära att fångarna isoleras och inte får möjlighet att umgås. Under dessa förutsättningar bör myndigheterna, när de griper sig an omstruktureringen, gå försiktigt tillväga för att undvika ytterligare våld i fängelserna. De bör fortsätta samarbetet i denna fråga med kommittén för förhindrande av tortyr, som besökte turkiska fängelser i juli 2000.

Turkiet måste förbättra förhållandena i fängelserna som ett led i anslutningsprocessen och för att uppfylla de politiska Köpenhamnskriterierna. Detta innebär i synnerhet att misshandel i fängelser bör upphöra helt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2200/00

från Marco Cappato (TDI) till kommissionen

(3 juli 2000)

Ämne: Religionsfrihet i Grekland

Chara Kalomiri, grekisk medborgare, står i centrum för ett rättsligt förfarande som är oroväckande med avseende på respekten för religionsfriheten i Grekland. Hon åtalades för att från september 1994 till mars 1995 ha lett ett centrum för praktisk psykologisk filosofi i Chalkidiki-halvön och fälldes år 1997 för första gång av en grekisk domstol. Då högsta domstolen upphävt domen, fälldes hon en andra gång då rättegången upprepades. Domarna motiverade sitt avgörande med att den buddistiska kultplatsen, ägnad åt meditation, saknade det tillstånd som krävs från utbildnings- och kyrkoministeriet och som utfärdats efter att ledningen för den ortodoxa kyrkan hörts.

Anser inte kommissionen, med hänsyn till att religionsfriheten är en grundläggande frihet och en för medlemsstaterna gemensam princip, att en åtgärd enligt artiklarna 6 och 7 i EG-fördraget eller enligt artikel 13 EG-fördraget snarast bör vidtas för att undanröja ett åsidosättande av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, samt diskriminering i samband med utövandet av religionsfriheten, med avseende på Grekland?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(8 december 2000)

Efter att ha utrett parlamentsledamotens fråga har kommissionen kommit fram till att medlemsstatens handlande inte omfattas av gemenskapsrätten. Enligt EG-domstolens fasta praxis övervakar den inte medlemsstaternas respekt för de grundläggande rättigheterna, när dessa handlar utanför gemenskapsrättens område. Utan att gå in på frågan huruvida en grundläggande rättighet kränkts, saknar kommissionen alltså behörighet att inleda ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 (tidigare artikel 169) i EG-fördraget mot Grekland.

Kommissionen uppmärksammar parlamentsledamoten på att talan, när inhemska rättsmedel är uttömda, kan väckas vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna i Strasbourg.