SKRIFTLIG FRÅGA E-0484/02

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(22 februari 2002)

Ämne: Politisk rättegång i Grekland mot journalisten Dede Abdulhalim

På senare tid har ett antal demokratiska journalister ställts inför rätta i Grekland. Ett exempel är åtalet och domen mot Dede Abdulhalim från staden Komotini i grekiska Trakien, en journalist som specialiserat sig på minoriteter och som äger tidningen Trakianin Sesi och den lokala radiostationen ISIK FM.

Rent konkret sändes den 14 januari 2000 under ett musikprogram i den lokala radiostationen ISIK FM en musikönskan från en lyssnare som presenterade sig med namnet Boskurt (Grå Vargen). Nästa dag gjordes en anmälan mot journalisten på grund av denna musikönskan. Anklagelsen var att denna önskan gjorde anspelningar på den högerextremistiska organisationen De gråa vargarna i Turkiet, vilket beskrevs som en brottslig handling och landsförräderi mot Grekland. Ljudinspelningen från programmet bevisar att endast namnet på lyssnaren, Boskurt (Grå vargen), nämndes utan några ytterligare kommentarer.

Den 25 februari 2000 inledde en viss Karaiskos vid Komotinis domstol en process mot Dede Abdulhalim på grund av förolämpningar. Rättegången ägde rum den 6 september 2001. Domaren beslutade i dom nr 1071 att döma Dede Abdulhalim i dennes frånvaro till 4 månaders fängelse. Överklagan skall behandlas den 12 februari 2002 i en högre instans i Komotini.

Känner rådet till detta fall?

Anser rådet att processen skedde i överensstämmelse med yttrande- och pressfriheten?

Kommer rådet att begära information om detta fall från den berörda medlemsstaten?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(3 april 2002)

Yttrande- och informationsfriheten utgör en av de principer som är gemensamma för alla medlemsstater, och som fastställs i artikel 6.1 i Fördraget om Europeiska unionen (FEU). Dessa principer har formellt erkänts i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Följande anges i artikel 11:

1. Var och en har rätt till yttrandefrihet. Denna rätt innefattar åsiktsfrihet samt frihet att ta emot och sprida uppgifter och tankar utan offentlig myndighets inblandning och oberoende av territoriella gränser.

2. Mediernas frihet och mångfald skall respekteras.

Som det står i förklaringarna till stadgan, grundar sig denna uppställning på artikel 10 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

Vad gäller medlemsstaterna skall deras respekt för denna princip säkerställas genom överträdelseförfarandet i artikel 226 i EG-fördraget och det politiska förfarandet i artikel 7 i FEU. Enligt den förstnämnda får kommissionen väcka talan inför domstol om överträdelsen faller inom gemenskapsrättens tillämpningsområde. Enligt den sistnämnda får kommissionen eller en tredjedel av medlemsstaterna väcka talan inför rådet, som skall sammanträda på stats- eller regeringschefsnivå, vid allvarligt eller ihållande åsidosättande av principerna i artikel 6.

I det fall som parlamentsledamoten tar upp här är det enligt de upplysningar kommissionen har inte möjligt att fastställa att gemenskapsrätten har tillämpats felaktigt eller åsidosatts på ett allvarligt eller ihållande sätt enligt artikel 7 i Fördraget om Europeiska unionen, och därför är det inte heller motiverat att inleda det politiska förfarande som anges i den artikeln.

Följaktligen avser kommissionen inte att i nuvarande skede ställa ytterligare frågor till de grekiska myndigheterna.

Slutligen är det viktigt att påminna om att alla personer som anser att deras grundläggande rättigheter har blivit kränkta kan använda de rättsmedel som finns att tillgå enligt medlemsstatens lagstiftning, och när dessa är uttömda, väcka åtal inför Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna för att pröva eventuella brott mot Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.