SKRIFTLIG FRÅGA E-1237/01

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(26 april 2001)

Ämne: Valjakt på Färöarna som hör till Danmark

Eftersom den blodiga traditionella pilotvalfångsten på Färöarna som hör till Danmark, sedan lång tid är föremål för en bred offentlig upprördhet:

Kan kommissionen besvara följande frågor,

1. I § 1 i den tyska djurskyddslagen sägs t.ex. att inget djur får tillfogas lidande utan ett vettigt skäl. I samband med den färöiska valjakten utsätts hela stim av långfeniga pilotvalar för en bestialisk dödskamp. T.o.m. dräktiga valhonor och nyfödda djur dödas. Hur är detta förenligt med den europeiska föreställningen om djurskydd?

2. Är det rätt att Danmark hänvisar till Färöarnas eget ansvar för inre angelägenheter (kulturella frågor), när det handlar om slakt av hela familjer av pilotvalar, och öarna i Nordatlanten får ekonomiskt stöd på cirka 140 miljoner euro om året?

3. Enligt enkäter är den danska befolkningen mot att valar dödas på Färöarna. Likaså varnar internationella hälsoorganisationer för att äta kött av pilotvalar med höga halter av tungmetall. Hur kan det komma sig att alla dessa fakta ignoreras?

4. Är det riktigt att en stor del av köttet från de dödade havsdäggdjuren inte används till föda utan slutar på avfallsdeponier?

5. Vilka skäl har Danmark att som enda europeiska land vid det senaste mötet i IWC rösta mot inrättandet av ett valskyddsområde mellan Australien och Nya Zeeland och därmed ge stöd åt de valfångande länderna Norge och Japan?

6. Länder som en gång fångade val, som Portugal, Spanien och Storbritannien, har sedan länge upphört med sina valfångsttraditioner och ändå inte drabbats av någon kulturell förlust. Delar kommissionen åsikten att Färöarna bör förhålla sig på samma sätt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(20 juni 2001)

Valarna skyddas strängt genom direktivet om livsmiljöer(1), som tvingar medlemsstaterna att vidta åtgärder för att säkerställa en gynnsam bevarandestatus. EG-fördraget gäller emellertid inte på Färöarna(2). De bestämmelser som grundar sig på EG-fördraget och som syftar till att skydda naturen gäller följaktligen inte där.

Gemenskapen stöder inte någon form av valjakt och inte heller handeln med produkter som har erhållits genom sådan verksamhet. Kommissionen har inte några specifika uppgifter avseende förekomsten av föroreningar i köttet från dessa djur och inte heller om slutdestinationen för detta kött.

Kommissionen har sedan lång tid tillbaka ett definitivt förbud mot kommersiell valfångst(3). Skillnaderna i uppfattning mellan medlemsstaterna förhindrar emellertid gemenskapen från att anta en gemensam ståndpunkt om dess medlemsskap i Internationella valfångstkommissionen.

Vad gäller övriga frågor, särskilt frågorna 2 och 5, åligger det de danska myndigheterna att svara på de frågor som har ställts av parlamentsledamoten då kommissionen inte är i stånd att göra det.

(1) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter - EGT L 206, 22.7.1992.

(2) Handlingar om Konungariket Danmarks, Irlands, Konungariket Norges och Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands anslutning till Europeiska gemenskaperna - Akt om anslutningsvillkoren och anpassningarna av fördragen - Del två - Anpassningar av fördragen - Avdelning II - Övriga anpassningar Artikel 27, EGT L 73, 27.3.1972 EG fördraget, artikel 299 (f.d. artikel 227), 6.a).

(3) Kommissionens meddelande till rådet avseende Bevarandet av valar inom ramen för Internationella valfångstkommissionen, dok. KOM(1992) 316 slutlig.