ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0850/98 från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Införande av ett ¨grannlandstest¨ vid all nationell lagstiftning

Rapporter från Euroregionerna talar om att medlemsstaterna regelbundet stiftar lagar som kolliderar med lagstiftningen i angränsande medlemsstater och därigenom försätter företag och medborgare i gränsregioner i en svår situation, varigenom de positiva effekterna av de öppna gränserna i Europa hindras eller omintetgörs. Är kommissionen medveten om detta?

Vad anser kommissionen om idén att utarbeta ett EU-direktiv som ålägger alla EU-stater att införa ett ¨grannlandstest¨ för all relevant nationell lagstiftning, för att kunna förebygga denna typ av negativa konsekvenser?

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar (5 juni 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela henne resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0908/98 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Import av tonfiskfilé från tredje länder

Kan kommissionen informera om hur stor mängd tonfiskfilé som importeras från tredje länder, med enskilda uppgifter om vilka mängder som kommer över Europeiska unionens gränser per ursprungsland?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0907/98, E-0908/98, E-0909/98, E-0910/98, E-0911/98, E-0912/98, E-0913/98, E-0914/98 och E-0915/98 ingivna av Emma Bonino för kommissionen (30 april 1998)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0761/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Import och förädling av mjölk och mjölkprodukter från områden i Östeuropa med hög radioaktiv belastning

1. Hur många ton mjölk och mjölkprodukter har införts i Europeiska unionen sedan 1992 från områden med hög belastning i Östeuropa, i synnerhet från Vitryssland? Känner kommissionen till ursprungsmejerier och företag importen var avsedd för? Om ja, vilka var de?

2. Vilka villkor ställer kommissionen för att tillåta import av mjölk och mjölkprodukter?Vilka importörer har kommissionen godkänt?

3. Känner kommissionen till syftet med importen och formerna för den vidare förädlingen?

4. Kan kommissionen garantera att dessa produkter inte hamnar i barnmat?

5. Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att säkerställa kontroll i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 737/90 ((EGT L 82, 29.3.1990, s. 1. )) och kommissionens förordning (EG) nr 3034/94 ((EGT L 321, 14.12.1994, s. 25. ))? Hur många kontroller har genomförts och till vilka mätresultat ledde de?

6. Hur stora tullrabatter och subventioner för mjölk och mjölkprodukter från områden med hög belastning har kommissionen godkänt? Vilka erhöll dessa?

Svar avgivet av Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (24 april 1998)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0610/98 från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen (9 mars 1998)

Ämne: Kärnkraftverket i Tjernobyl och finansieringen av nya kärnkraftverk i Ukraina

Kärnkraftverket i Tjernobyl utgör en stor säkerhetsrisk för hela Europa. Uppenbarligen fortsätter verksamheten vid kärnkraftverket, eftersom EU och Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling inte har uppfyllt alla sina skyldigheter beträffande finansieringen av alternativa metoder för energiproduktion i Ukraina.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta i denna fråga, och är den beredd att finansiera de nya, halvfärdiga kärnkraftverken i Ukraina för att man skall kunna stänga kärnkraftverket i Tjernobyl?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (30 mars 1998)

Kommissionen delar den åsikt som frågeställaren uttrycker om riskerna i samband med att man fortsätter att driva kärnkraftsreaktorerna i Tjernobyl. Det är av största vikt att kärnkraftsverket i Tjernobyl stängs år 2000. Kommissionen ger sitt fulla stöd till genomförandet av det samförståndsavtal om stängning av Tjernobyl som undertecknades av G7 och Ukraina i december 1995. Genomförandet av samförståndsavtalet framskrider redan väl. 1 miljard US-dollar (925 miljoner ecu) har anskaffats huvudsakligen i form av lån avsedda för bränsleleveranser, återställning av anläggningen och för energibesparande åtgärder. 500 miljoner US-dollar (465 miljoner ecu) har anskaffats i form av gåvobistånd avsett för stängning av Tjernobyl och sarkofagen. Parlamentet behandlar för närvarande ett förslag från kommissionen till rådets beslut beträffande bidrag på upp till 100 miljoner ecu till Fonden för inkapsling av Tjernobyl ((EGT C 364, 2.12.1997.)).

Vid toppmötet mellan gemenskapen och Ukraina den 5 september 1997 bekräftade president Kuchma återigen att det är uppenbart att stängningen av Tjernobyl är kopplad till att de två kärnkraftsreaktorerna i Rovno och Khmelnitsky färdigställs.

Principiellt kan kommissionen tänka sig att finansiera Rovno 4- och Khmelnitsky 2-projektet med upp till 50 % genom Euratomlån, under förutsättning att följande krav är uppfyllda:

- Säkerhetsnivån i de färdiga reaktorerna motsvarar internationella standarder.

- Nödvändiga kompletterande medel, exempelvis från Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD), är tillgängliga.

- Ukraina uppfyller de tekniska och finansiella villkor samt övriga villkor som kommer att fastställas i det låneavtal som skall förhandlas fram.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0197/98 från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till rådet (11 februari 1998)

Ämne: EU:s export av stålvajer till Polen

Sedan november 1996 har EG:s stålvajerindustri inte kunnat exportera till Polen på grund av icke-tariffära hinder. Nyligen vägrade Polen också att sänka de importavgifter landet tar ut av EU.

Anbud på leveranser till grundindustrin tenderar att favorisera Polen, och den administrativa och ekonomiska bördan gör för närvarande all export från Europeiska gemenskapen omöjlig. Utöver detta hindrar det polska certifieringssystemet, som tillämpas på vajer importerad från EU, leveranser.

Då tariffära hinder strider mot Polens åtaganden enligt Europaavtalet undrar jag vilka åtgärder rådet tänker vidta för att avlägsna dessa hinder inom en snar framtid.

Svar (6 juli 1998)

Rådet är medvetet om de problem som uppmärksammas av den ärade parlamentsledamoten. De ingår i ett problemkomplex som har att göra med omstruktureringen av den polska järn- och stålindustrin som för närvarande granskas av gemenskapsorganen.

En aspekt av denna problematik är, som den ärade parlamentsledamoten påpekar, tullar eftersom Polen ensidigt beslutat om importtullar för järn- och stålprodukter för år 1998 som är högre än vad som föreskrivits i Europaavtalet. Det bör dock noteras att stålvajer inte tillhör de produkter som omfattas av detta.

Å andra sidan finns det redan icke-tariffära hinder som i hög grad blockerar tillträdet till den polska stålvajermarknaden. Gemenskapen har vid ett flertal tillfällen och särskilt vid det senaste mötet i associationskommittén den 4 mars 1998, framhållit för de polska myndigheterna vilken vikt den fäster dels vid att denna produkt utgår ur systemet för obligatorisk certifiering, dels vid liberaliseringen av anbudsinfordran inom gruvsektorn.

Kommissionen har nu kontaktat de polska myndigheterna i denna fråga och rådet följer regelbundet hur situationen utvecklas. Vid behov kommer denna punkt att behandlas på ministernivå vid nästa möte i associationsrådet med Polen som planeras äga rum under andra hälften av 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0841/98 från Anne-Marie Schaffner (UPE) till kommissionen (11 mars 1998)

Ämne: Harmonisering av upphovsrätten

I direktivet om harmonisering av upphovsrätten stadgas det att upphovsrätten gäller till och med sjuttio år efter upphovsmannen död (jfr direktiv 93/98/EEG, artikel 1) ((EGT L 290, 24.11.1993, s. 9. )).

Är detta stadgande inom gemenskapsrätten, vilket skall utvidgas till att omfatta också angränsande rättigheter, inberäknat droit de suite ((En för svensk och finländsk upphovsrättslagstiftning hittills okänd rättighet som innebär att upphovsmannen har rätt till del i köpesumman även vid återförsäljningar av deras verk. Övers. anm. )) strikt bindande, så att medlemsstaterna inte kan stadga om en längre giltighetstid för upphovsrätten eller kan medlemsstaterna i stället med olika motiveringar ensidigt förlänga denna tid? Om det sistnämnda är fallet, innebär detta att det brister i harmoniseringen och att avgifterna kan växla mellan olika medlemsstater, något som står i strid med det mål som åsyftats.

Kan kommissionen komma med klarlägganden på denna punkt?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (5 maj 1998)

Direktiv 93/98/EEG om harmonisering av skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter trädde i kraft den 1 juli 1995. Såsom parlamentsledamoten påpekar föreskrivs det i direktivet att upphovsrätten gäller under upphovsmannens livstid och 70 år efter dennes död.

I kommissionens ändrade förslag till direktiv om harmonisering av de nationella lagstiftningarna avseende följerätt (antaget den 12 mars 1998 ((KOM(98) 78. ))) ändrades artikel 8 i enlighet med Europaparlamentets yttrande för att göra det ännu klarare att följerätten gäller 70 år efter upphovsmannens död.

I artikel 10.2 i direktiv 93/98/EEG föreskrivs det att direktivet skall tillämpas omedelbart på alla verk och prestationer som skyddas i minst en medlemsstat den dag direktivet träder i kraft, vilket har medfört att rättigheter har återupplivats i vissa medlemsstater. Direktivet tillämpas således strikt i den mening parlamentsledamoten avser. Det bör dock preciseras att medlemsstaterna enligt samma artikel 10 skall ¨anta de nödvändiga bestämmelserna för att särskilt skydda rättigheter som förvärvats av tredje man¨. Denna bestämmelse gör det således möjligt för medlemsstaterna att anta övergångsbestämmelser för att skydda sina rättstraditioner bland annat vad gäller respekten för förvärvade rättigheter och berättigade förväntningar. Punkt 26 i ingressen i detta direktiv gäller särskilt vidare genomförande av ingångna avtal och i punkt 27 i ingressen preciseras medlemsstaternas handlingsutrymme. Denna bestämmelse skall i alla händelser bektraktas som ett undantag från den allmänna principen om omedelbar tillämpning av direktivet och skall därför tolkas strikt och vara tidsbegränsad.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0200/98 från Hilde Hawlicek (PSE) till kommissionen (11 februari 1998)

Ämne: Tidpunkten för inledande av klagomålsförfarande mot fasta bokpriser i Tyskland och Österrike

Onsdagen den 14 januari 1998 inledde Europeiska kommissionen ett klagomålsförfarande mot de gränsöverskridande överenskommelser om bokpriser som tillämpas i Tyskland och Österrike. Då detta ärende huvudsakligen gäller huruvida artikel 85 eller 128 i EG-fördraget är tillämpbar uppstår följande frågor:

Varför har kommissionen inlett förfarandet vid en tidpunkt då en viktig beståndsdel av beslutsunderlaget, nämligen det expertutlåtande om de fasta prisernas eventuella rättfärdigande enligt artikel 128 i EG-fördraget som rådet (kultur) krävt, ännu inte föreligger?

Hur ställer sig kommissionen till argumenten för rättfärdigande av fasta bokpriser: den regionala och överregionala försörjningen, mångfalden i produktion och distribution, stöd till unga författare, kulturförlag och kulturella minoriteter och till det faktum att fasta priser är något som stått sig i de tyskspråkiga länderna?

Vad anser kommissionen om de möjliga följderna, att enligt experternas åsikter bara omkring 150 av 70 000 nyutgivningar per år skulle bli billigare men resten betydligt dyrare, och att 200 av 770 bokaffärer enbart i Österrike skulle tvingas stänga?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (2 april 1998)

Kommissionen har alltid hänvisat till att rådets initiativ att ge kommissionen i uppdrag att avge ett expertutlåtande enligt artikel 152 i EG-fördraget skall betraktas som en åtgärd, som är oberoende av det tyska och österrikiska konkurrensförfarandet om fasta bokpriser, i den mån det inte fördröjer konkurrensförfarandet. I det här konkurrensärendet, i vilket bokförläggarna redan under våren 1993 lämnade in en anmälan och som uteslutande ligger inom kommissionens ansvarsområde, var det nödvändigt att inleda det formella förfarandet efter det att kommissionen undersökt bokförläggarnas argument och gjort den preliminära bedömningen att dessa inte rättfärdigar ett undantag.

Parternas argument angående geografiskt täckande försörjning etc., har kommissionen utförligt beaktat i det meddelande om invändningar som skickats till parterna.

Ledamoten hävdar i sin fråga att enligt experter skulle endast omkring 150 av årliga 70 000 nyutgåvor bli billigare, resten skulle bli märkbart dyrare, och av de 770 bokhandlare som finns i Österrike skulle 200 tvingas lägga ned sin verksamhet. Tyvärr har ledamoten missat att nämna vilka dessa experter är och på vilka studier eller andra undersökningar de stödjer sig. Därför kan kommissionen för närvarande inte kommentera ärendet närmare. I Storbritannien har ännu inga väsentliga minskningar av antalet bokhandlar skett två år efter det att man avreglerat systemet med fasta bokpriser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0419/98 från Günter Lüttge (PSE) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Undantag från konkurrens för vissa ramptjänster i direktiv 96/67/EG om marktjänster

I fotnoten till punkterna 5.1-5.3 i bilagan till direktiv 96/67/EG ((EGT L 272, 25.10.1996, s. 36. )) om marktjänster har det fastställts att vissa ramptjänster är undantagna konkurrens om dessa tjänster utförs av flygtrafiktjänsten.

Anser kommissionen att bestämmelserna i den tyska ¨Gesetzes über die Bodenabfertigungsdienste auf Flughäfen¨ (Lag om marktjänst på flygplatser) inte heller kan tillämpas i detta fall, eftersom de i princip inte faller under direktivets giltighetsområde och sålunda inte heller dess genomförandeområde?

Hurdan kunskap har kommissionen om medlemsstaternas sätt att tolka direktivet och på vilket sätt tänker kommissionen säkerställa en enhetlig tillämpning?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (14 april 1998)

Kommissionen anser att gemenskapens regler om marktjänster och följaktligen den nationella lagstiftning i vilken rådets direktiv 96/67/EG genomförs inte gäller för nämnda tjänster om de tillhandahålls av luftfartsmyndigheten. Den nationella lagstiftningen måste emellertid återspegla direktivets bestämmelser genom att inbegripa en hänvisning till dessa särskilda tjänster, inte endast för tillämpning när det kommer en ny tillhandahållare av tjänster utan även för användarnas rätt att överklaga när de inte är säkra på leverantörens identitet.

I enlighet med artikel 23 i direktivet är kommissionen informerad om bestämmelserna i den nationella lagstiftning som medlemsstaterna antar inom det område som omfattas av direktivet och har därför möjlighet att garantera ett enhetligt genomförande av gemenskapens bestämmelser, om nödvändigt genom att tillämpa det förfarande som fastställs i artikel 169 i EG-fördraget. Det är dock medlemsstaterna som bär huvudansvaret för att säkerställa att dessa bestämmelser tillämpas efter det att de genomförts på nationell nivå.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 323 , 21/10/1998 s. 0110



SKRIFTLIG FRÅGA E-1050/98 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (6 april 1998) Ämne: Östtimor Har kommissionen för avsikt att lägga fram ytterligare förslag gällande gemenskapsstöd till Östtimor? Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (30 april 1998) Kommissionen kommer att fortsätta att undersöka hur dess utvecklingsbistånd och humanitära bistånd bäst kan hjälpa människorna i Östtimor. Flera förslag övervägs just nu.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0782/98 från James Provan (PPE) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Värphöns i bur

Enligt artikel 7 i direktiv 88/166/EEG ((EGT L 74, 19.3.1988, s. 83. )) om en minimistandard för skyddet av värphöns i bur skall kommissionen utföra inspektioner för att säkerställa enhetlig tillämpning.

Nu när veterinärinspektionen har fått nytt namn, flyttat till nytt högkvarter, och erhållit mycket fler inspektörer, kan kommissionen ange hur många inspektioner av produktionsenheter av värphöns i bur som utförts under 1997? Är kommissionen säker på att bestämmelserna i direktiv 88/166/EEG genomförs korrekt i alla medlemsstater?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (16 april 1997)

Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor har en mångfald uppgifter i anknytning till övervakningen av hur gemenskapens lagstiftning om veterinärfrågor, livsmedel och växtskydd genomförs.

För närvarande arbetar 46 inspektörer vid kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor. En del av kontorets befintliga resurser för veterinära besiktningar har redan avsatts för övervakning av djurskyddskontroller, även om denna för tillfället bara utgör en liten del av kontorets besiktningsverksamhet. På grund av den enorma arbetsbördan när det gäller kontroll av bovin spongiform encefalopati (BSE) och av man måste att reagera på krissituationer på hälsoområdet var det inte möjligt att i uppdragsprogrammet 1997 ta med det djurskyddsområde som frågeställaren nämner.

Kommissionen skall emellertid betydligt utöka antalet anställda vid kontoret för att det skall kunna utföra alla de uppgifter som ingår i dess ansvarsområde. Rekryteringsprocessen och utbildningen av personalen kommer oundvikligen att ta sin tid. Kommissionen är dock medveten om hur viktiga alla de aspekter som gäller djurskydd är, och kommer att fästa vederbörlig vikt vid dessa frågor vid kommande beslut om tilldelning av de resurser som kontoret behöver för att kunna utföra sina uppgifter.

Frågeställaren uppmärksammas på att kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor skall införa ett system för prioritering av uppdrag på grundval av riskbedömning. Detta kommer att säkerställa att uppdragsprogrammen avspeglar en balanserad bedömning av de olika kontroll- och besiktningskrav som ställs på kontoret.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0525/98 från Iñigo Méndez de Vigo (PPE) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: Direktiv 93/109/EG av den 6 december 1993

Rådets direktiv 93/109/EG ((EGT L 329, 30.12.1993, s. 34. )) av den 6 december 1993 fastställer närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid val till Europaparlamentet för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare.

I vilken utsträckning har direktiv 93/109/EG av den 6 december 1993 införlivats i medlemsstaterna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0525/98 och E-0527/98 ingivna av Mario Monti för kommissionen (7 april 1998)

Direktiv 93/109/EG av den 6 december 1993 har införlivats i alla medlemsstater och tillämpades redan vid valet i juni 1994. Sverige, Österrike och Finland tillämpade det vid de val som hölls där för första gången 1995 och 1996.

Parlamentsledamoten anmodas att vända sig till kommissionens rapport av den 7 januari 1998 till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av direktiv 93/109/EG - Rösträtt och valbarhet i val till Europaparlamentet för EU-medborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare ((KOM(97) 731 slutlig. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0652/98 från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen (10 mars 1998)

Ämne: De galiciska företagens deltagande i gemenskapsprogrammet Al-Invest

Under de första två åren av programmet Al-Invest, som syftar till att underlätta handelsutbyte, utbyte av know-how, teknologiöverföring samt överföring av finansiella bidrag, har man organiserat 40 företagsmöten och planerat 60 fler, med en omsättning på 250 miljoner ecu.

De allmänt kända band som Galicien har till Latinamerika och det ömsesidiga beroendet mellan ekonomierna på båda sidor om Atlanten, vilket tydligt påvisas i flera statistiska undersökningar, gör att ovannämnda gemenskapsprogram är särskilt betydande för denna spanska region, som så tydligt orienterar sig mot Latinamerika.

Kan kommissionen informera om vilken verksamhet som har bedrivits inom ramen för detta gemenskapsprogram vad gäller förbindelserna mellan Galicien och Latinamerika, hur många företagsmöten som har ägt rum i Galicien och i vilken utsträckning Galicien har omfattats i förhållande till hela programmet?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (3 april 1998)

Al-Invest är ett decentraliserat gemenskapsprogram vars mål är att främja möten mellan företagare. Initiativen till dessa möten tas därför av de privata aktörerna själva, t.ex. handels- och industrikamrar, yrkessammanslutningar och yrkesförbund eller specialiserade konsulter som ingår i de nätverk som i Latinamerika kallas för Eurocentres och Coopeco i Europa.

De aktörer som i Spanien utvecklat en omfattande verksamhet genom Al-Invest är institutioner i Barcelona, Bilbao, Madrid, Valencia och Saragossa. De galiciska företagen har i förhållandevis liten utsträckning deltagit i sektoriella möten inom ramen för Al-Invest, med undantag för fiskerisektorn som har företrätts på ett tillfredsställande sätt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0863/98 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Eventuella bankfusioner i Förenade kungariket

Det har uttryckts oro nyligen från ett antal håll om eventuellt planerade bankfusioner i Förenade kungariket. I synnerhet Banking Insurance and Finance Union (ett fackförbund som organiserar anställda inom bank-, försäkrings- och finansväsendet), vars rådgivare frågeställaren är, har uttryckt oro över att sådana fusioner eventuellt skulle kunna leda till begränsningar i konkurrensen, färre anställda och sämre täckning i mindre orter på landsbygden.

Det är uppenbart att kommissionen måste bedöma alla fusioner efter förhållandena från fall till fall, och jag undrar:

1. om kommissionen är medveten om läget för eventuella fusioner inom denna sektor i Förenade kungariket, och

2. om kommissionen har några anmärkningar att göra i denna fråga?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (7 maj 1998)

Kommissionen känner till att det har förekommit obekräftade uppgifter i pressen om eventuella framtida bankfusioner i Förenade kungariket. Om det skulle genomföras en fusion som leder till en koncentration som har en gemenskapsdimension och där rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer ((EGT L 257, 21.9.1990. )) (koncentrationsförordningen) är tillämplig, skulle den bedömas av kommissionen i enlighet med bestämmelserna i förordningen.

Anmälningar till kommissionen om koncentrationer offentliggörs genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och berörda parter uppmanas att lämna synpunkter.