ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3833/02

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(9 januari 2003)

Ämne: Pensionssystem inom jordbruket

1. Varför infördes inte principen om indexering i varken det gamla eller nuvarande systemet för förtida pension inom jordbruket?

2. Kan kommissionen acceptera att penningvärdet avsevärt minskat för de pensioner som nu utbetalas till de jordbrukare vilka gick med i systemet 1994 och att avsaknaden av indexering medför att många äldre jordbrukare är ovilliga att lämna över till en yngre, mer produktiv och bättre utbildad generation inom jordbruket?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(18 februari 2003)

Vare sig rådets gamla förordning (EEG) nr 2079/92(1) eller den nu gällande lagstiftningen, rådets förordning (EG) nr 1257/1999(2), motsätter sig indexering av stödet till förtidspension. Om någon medlemsstat vill införa indexering i sitt program för landsbygdsutveckling för att garantera mottagarna samma inkomstnivå i reella tal under hela programperioden, kan den göra detta, under förutsättning att de maximalt föreskrivna stödnivåerna iakttas.

Dessutom bör det noteras att de ekonomiska villkoren för åtgärden förtidspension har blivit mycket mer attraktiva i och med införandet av den nya förordningen (EG) nr 1257/1999.

De högsta belopp som medlemsstaterna får bevilja till mottagare inom ovannämnda stödordning har kraftigt höjts i jämförelse med den gamla lagstiftningen (från 10 000 euro till 15 000 euro per överlåtare och år). Den totala perioden som stöd kan betalas ut har förlängts från 10 till 15 år, och enligt den nu gällande lagstiftningen kan överlåtaren få bidrag ända till 75 års ålder (70 år enligt den gamla lagstiftningen). I förordning (EG) nr 1257/1999 föreskrivs också möjligheten att fördubbla de årliga taken, under förutsättning att det totala taket per överlåtare inte överskrids. Detta är fastställt till 150 000 euro.

Åtgärden stöd till förtidspension inom jordbruket kommer att ses över i likhet med de övriga åtgärderna för landsbygdsutveckling för den kommande perioden efter 2006.

(1) Rådets förordning (EEG) nr 2079/92 av den 30 juni 1992 om införande av en stödordning i gemenskapen för förtidspensionering från jordbruk, EGT L 215, 30.7.1992.

(2) Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar, EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3005/02

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Varvssektorn i Europa

1. Vad tänker Europeiska kommissionen göra åt den högst olikartade stödpolitik som olika medlemsstater har i fråga om varvsindustrin?

2. I vilken mån skapar dessa olikheter snedvridningar inom varvssektorn i Europa?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(27 november 2002)

1. Villkoren för stöd till varvsindustrin fastställs i rådets förordning (EG) nr 1540/98 av den 29 juni 1998 om fastställande av nya regler för stöd till varvsindustrin(1). Bestämmelserna har utformats för att minska risken för snedvridning av konkurrensen i gemenskapen. Om en medlemsstat vill lämna stöd till varvsindustrin måste stödet först anmälas till och godkännas av kommissionen.

I förordningen fastställs, liksom i andra bestämmelser om statligt stöd, ett maximalt stödbelopp. Därför kan vissa medlemsstater välja att lämna ett lägre stöd än det som tillåts eller helt avstå. Detta är normalt och helt i linje med gemenskapens politik för statligt stöd.

2. Stöd som godkänts av kommissionen enligt förordningen och lämnas i enlighet med eventuella villkor kommissionen kan ha fastställt påverkar enligt kommissionens mening inte handelsvillkoren i sådan grad att det strider mot det gemensamma intresset.

(1) EGT L 202, 18.7.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3119/02

från Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(24 oktober 2002)

Ämne: EU-stöd för det grekiska domstols- och fängelseväsendet

Har Europeiska unionen beviljat de grekiska myndigheterna medel till stöd för det grekiska domstols- och fängelseväsendet?

Om så är fallet, kan kommissionen ge detaljerade uppgifter om detta?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(6 december 2002)

Gemenskapen direktfinansierar inte sådana tjänster i medlemsstaterna som parlamentsledamoten nämner.

Projekten på den förteckning som sänds direkt till parlamentsledamoten och Europaparlamentets sekretariat har samfinansierats av kommissionen inom ramen för samarbetsprogram enligt avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen, som skall gynna bland annat straffrättsligt samarbete (Grotius) och kampen mot organiserad brottslighet (Falcone).

En bestämmelse om stöd till projekt bland annat på det rättsliga området finns i gemenskapens stödram år 20002006 för Grekland, i synnerhet när det gäller det operativa programmet för informationssamhället och åtgärden för elektronisk förvaltning av tjänster till allmänheten (som unionen samfinansierade med 271 miljoner euro, eller 75 % av de offentliga utgifterna). Åtgärden används främst för att modernisera Greklands justitieministeriums tjänster, till exempel avseende polisregister och brottsstatistik.

De grekiska myndigheterna har inlett en förslagsomgång, men inga projektförslag har ännu lämnats till den programförvaltande myndigheten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3639/02

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(17 december 2002)

Ämne: Stöd till Toscana

Kan kommissionen bekräfta att EU tilldelat Toscana 322 miljoner euro för perioden 20022006 för inrättande av små- och medelstora företag? Kan kommissionen lämna en redovisning för användningen av alla dessa pengar? Har kommissionen kännedom om ett projekt för att bygga en stor polyuretanskumfabrik nära Crossetto för dessa pengar? Man frågar sig om det företag som bygger fabriken skulle ha fått tillgång till EU-medel i detta området, eftersom det kommer från en annan region, och om den expropriering av land som genomfördes av lokala myndigheter följaktligen var olaglig (denna motiverades enbart av det teoretiska berättigandet till EU-medel). Kan kommissionen minska farhågorna för att detta är fallet?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(30 januari 2003)

Genom ett beslut av den 27 september 2001(1) godkände kommissionen det samlade programdokumentet Toskana 20002006 som motsvarar ett belopp på 1 113,57 miljoner euro. Gemenskapens bidrag till programmet uppgår till 322,5 miljoner euro. Det samlade programdokumentet består av 27 åtgärder varav endast 6 kan anses vara direkt riktade till små och medelstora företag.

Dessa sex åtgärder avser investeringar för totalt 366,07 miljoner euro, varav 87,18 miljoner euro utgörs av bidrag från gemenskapen, vilket motsvarar 23,82 % av investeringskostnaderna.

Det bör påpekas att kommissionen har godkänt åtgärderna i det samlade programdokumentet, men att valet av projekt helt avgörs av regionen. Kommissionen hålls informerad om användningen av anslagen genom ett nationellt, regionalt och lokalt övervakningssystem, dessutom sammanställs varje år en rapport om genomförandet och kommissionen får också

två gånger om året lägesrapporter vid mötena med övervakningskommittéerna. I det här skedet av genomförandet av det samlade programdokumentet finns det inget av gemenskapen samfinansierat projekt som motsvarar det beskrivna projektet. Kommissionen har ändå begärt uppgifter från de behöriga myndigheterna mot bakgrund av parlamentledamotens fråga.

De projekt som finansieras genom gemenskapsprogrammen måste alltid genomföras i ett insatsområde, i det aktuella fallet i ett mål 2-område. Företagets etableringsort får emellertid ligga i ett annat insatsområde. Den avgörande punkten är att det aktuella programmet skall bidra till en samfinansiering av projekt som skapar verksamheter och arbetstillfällen i det berörda insatsområdet.

(1) Kommissionens beslut 2002/723/EG av den 27 september 2001 om godkännande av det samlade programdokumentet för gemenskapens strukturåtgärder i regionen Toskana i Italien som omfattas av mål 2, EGT L 241, 9.9.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3792/02

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(17 december 2002)

Ämne: Tillämpning av regeln om automatiskt återtagande av medel

I artikel 31.2 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999(1) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna sägs att kommissionen automatiskt skall återta den del av ett åtagande som inte har omfattats av förskottsbetalningen eller för vilken det inte har kommit in någon () godtagbar ansökan om utbetalning till kommissionen och att bidraget från fonderna till detta stöd skall minskas med motsvarande belopp.

För åtaganden under det första året i den nya programperioden 20002006, skall regeln tillämpas enligt de bestämmelser och tidsfrister som anges i kommissionen meddelande C (2002) 1942 av den 27 maj 2002 och med hänsyn tagen till alla ansökningar om utbetalning som sänts till kommissionen senast den 31 december 2002.

Berörda belopp kommer att återtas av kommissionen och gå förlorade för de tilltänkta stödmottagarna.

Jag skulle vilja veta hur stor andel av fonderna som de sämst utvecklade regionerna riskerar att förlora till följd av den kommande tillämpningen av denna regel.

(1) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(31 januari 2003)

I nuläget kan man inte säga i vilken utsträckning som strukturfondernas anslag till medlemsstaterna automatiskt har frigjorts, eftersom kommissionen håller på att gå igenom de betalningsansökningar som medlemsstaternas myndigheter har skickat in.

Enligt den information som är tillgänglig nu är det endast mycket begränsade belopp som riskerar att återtas. Under alla förhållanden lär det röra sig om högst 0,4 % av strukturfondernas totala åtaganden för år 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3085/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 oktober 2002)

Ämne: Konkurrenssituationen på fodermarknaden i Sverige

Det befaras bland en del lantbrukare i Sverige att konkurrensen på den svenska fodermarknaden nu kan komma att sättas ur spel när Svenska Lantmännen tar över en minoritetspost på 49 procent i Svenska Foder. Svenska Lantmännen uppger visserligen att den danska delägaren DLG kommer att ta det operativa ansvaret, men två styrelseposter tillfaller Lantmännen. En fusion mellan Svenska Lantmännen och DLG är inte heller osannolik i framtiden. Inom lantbruksdelen kan samarbetet komma att stärkas mellan de båda företagen.

Kommer kommissionen att granska denna affär för att se om konkurrenssituationen på den svenska fodermarknaden nu riskerar att försämras?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(6 december 2002)

Enligt ett pressmeddelande från den danska lantbruks- och livsmedelsindustrikoncernen DLG har det framkommit att DLG, enligt ett avtal med den svenska lantbruks- och livsmedelsindustrikoncernen, faktiskt har förvärvat 51 % av ägarandelarna i Svenska Foder AB, ett svenskt företag som bland annat är verksamt på fodermarknaden i södra Sverige. Enligt samma avtal förvärvar Svenska Lantmännen 49 % av Svenska Foder.

DLG hävdar i nämnda pressmeddelande att man kommer att anmäla de aktuella avtalen till de svenska konkurrensmyndigheterna, i enlighet med gällande konkurrenslagstiftning.

Det förefaller därför som att de svenska myndigheterna kommer att undersöka denna koncentration på grundval av relevant nationell lagstiftning och bedöma huruvida det finns en risk för att konkurrensen på den svenska fodermarknaden nu kommer att försämras.

Om det emellertid framkommer att kriterierna för att denna koncentration skall anses ha en gemenskapsdimension är uppfyllda kommer kommissionen att undersöka fallet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3449/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(6 december 2002)

Ämne: Licensiering av biotekniker

Planerar kommissionen, mot bakgrund av de ökade riskerna för skada på grund av missbruk av de senaste landvinningarna inom biotekniken, att kräva licensiering av dem som arbetar inom området och att dessa skriver under en form av yrkesed som innebär förpliktelser att arbeta inom ramen för satta normer?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(22 januari 2003)

Vid Europeiska rådets möte i Stockholm fick kommissionen i uppdrag att undersöka vilka åtgärder som skulle behöva vidtas för att utnyttja bioteknikens fulla potential, samtidigt som det garanteras att denna utveckling inte äventyrar konsumenternas hälsa och säkerhet eller skadar miljön och att den sker i full överensstämmelse med den befintliga lagstiftningen.

Både gemenskapen och medlemsstaterna har eller håller på att anta säkerhetsföreskrifter för att se till att biotekniken används på ett sätt som är säkert för konsumenterna och miljön. Ett exempel på detta är Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och om upphävande av rådets direktiv 90/220/EG(1).

I kommissionens meddelande Biovetenskap och bioteknik En strategi för Europa(2) betonas vikten av att biovetenskap och bioteknik utvecklas i enlighet med etiska värderingar och samhälleliga målsättningar. Där föreslås bland annat att man bör utarbeta etiska riktlinjer/standarder eller bästa metoder för forskning på stamceller, xenotransplantation osv. Sådana riktlinjer skulle eventuellt kunna ha formen av självregleringsinitiativ från forskarkretsar och näringslivet. För att garantera att etiska frågeställningar beaktas i samband med den forskning som gemenskapen finansierar på bioteknikområdet har en etisk ram fastställts i besluten om antagandet av sjätte ramprogrammet och de särskilda programmen. Kommissionen har dessutom tagit initiativ för att se till att analyser av etiska, rättsliga och sociala aspekter ingår som en integrerad del i den forskning som gemenskapen finansierar inom prioritet 1, Biovetenskap, genomik och bioteknik och prioritet 5, Livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet.

Kommissionen är mycket uppmärksam på bioteknikforskningens säkerhetsaspekter och etiska aspekter och på dess potentiella tillämpning. Den undersöker fortlöpande om det är nödvändigt att vidta åtgärder för att reglera användningen av ny teknik. Med tanke på att det här är ett forskningsområde som befinner sig i ständig utveckling anser emellertid kommissionen att det är lämpligare att reglera bioteknikens användning än att reglera bioteknikens användare och forskningsaktörerna.

(1) EGT L 106, 17.4.2001.

(2) KOM(2002) 27 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3568/02

från Luisa Morgantini (GUE/NGL) till rådet

(5 december 2002)

Ämne: Hot mot den religiösa och kulturella mångfalden i Israel

I maj 2001 trängde den israeliska arméns styrkor med våld in på det armeniska apostoliska klostrets område i Baron Der, nära Beith Jala, och skadade klostrets ekologiska, historiska och arkeologiska arv. Skadorna har beräknats uppgå till över 300 000 euro. Styrkorna har ockuperat området sedan dess.

Det armeniska patriarkatet i Jerusalem har, liksom högt uppsatta moraliska och politiska auktoriteter, bland annat påve Johannes Paulus II och Amor, FN:s särskilda rapportör om religiös intolerans, vid upprepade tillfällen förgäves försökt förhandla fram en lösning.

Som svar på det armeniska patriarkatets anmodanden beordrade de israeliska militära och politiska myndigheterna att området skulle konfiskeras. I april 2002 började Israel bygga en mur som skall skilja dess territorium från Västbanken. Den israeliska arméns styrkor har därför anlagt en väg rakt igenom området och planerar bygga muren längs med denna väg, vilket kommer att innebära att området delas i två delar utan några förbindelser mellan de två delarna.

Patriarkatets senaste juridiska besvär, en klagan inför Israels högsta domstol, har inte gett något resultat.

Den armeniska gemenskapen i Europa har vänt sig till Javier Solana, som emellertid inte har reagerat.

Det verkar som om åtgärden är ett sätt för Israel att testa det internationella samfundet. Om Israel lyckas kan det finnas anledning att oroa sig för att de grekiska och latinska institutionerna, men även alla minoriteter som finns i Israel, kommer att få sina kulturer och sina arv konfiskerade.

Har rådet för avsikt att ta upp frågan om det armeniska klostrets område i Baron Der och påminna Israel om dess åtaganden på området mänskliga rättigheter, samt uppmana landet att iaktta den kulturella och religiösa mångfald som kännetecknar det israeliska samhällets olika delar?

Anser rådet att det ovan beskrivna tillvägagångssättet innebär en överträdelse av associeringsavtalet(1) mellan EU och Israel, särskilt skälen och artikel 2 i detta avtal? Om så är fallet, har rådet för avsikt att upphäva avtalet?

(1) EGT L 147, 21.6.2000.

Svar

(4 mars 2003)

Rådet har inte speciellt diskuterat denna fråga. Vid mötena med Israel inom ramen för associeringsavtalet har rådet dock alltid understrukit att förbindelserna med Israel bygger på den gemensamma respekt för de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna som utgör en väsentlig beståndsdel i avtalet enligt artikel 2 i detta. Rådet erinrade om att främjandet av de grundläggande friheterna i vilka religionsfriheten ingår är ett viktigt mål för unionens politik. EU gör allt för att upprätta förtroendet mellan parterna och återföra dem till förhandlingsbordet, bl.a. genom den kvartett i vilken generalsekreteraren/den höge representanten för GUSP, Javier Solana, ingår.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2348/02

från Bastiaan Belder (EDD) till rådet

(24 juli 2002)

Ämne: Laskar Jihads aktiviteter på Papua

Det cirkulerar allt fler rykten om tilltagande aktivitet från Laskar Jihads sida på Papua (Indonesien). Även om det bara är rykten, blir dessa allt mer ihärdiga. Med tanke på den allt viktigare roll som Laskar Jihad spelade på Moluckerna och Sulawesi, är det synnerligen angeläget att dessa rykten tas på allvar. Det måste göras en djupgående, oberoende undersökning av denna organisations aktiviteter på Papua. Om dessa rykten fortsätter att ignoreras, kan det alltför sent visa sig att de har en faktisk grund.

Kan Europeiska unionens ministerråd ge upplysningar om den Indonesiska regeringens roll när det gäller följande:

- Är Indonesien berett att göra en djupgående, oberoende undersökning av denna organisations aktiviteter på Papua?

- Är de indonesiska myndigheterna beredda att vidta nödvändiga åtgärder om det skulle visa sig att Laskar Jihad förbereder aktioner mot de kristna på Papua?

- Kommer rådet att uppmana Indonesien att inte spara någon ansträngning för att förhindra en upptrappning på Papua?

Svar

(3 mars 2003)

1. Rådet har inte diskuterat de specifika ryktena om möjligheten att aktiviteten från Jihad Laskars sida på Papua tilltar. Rådet skulle emellertid vilja hänvisa den ärade parlamentsledamoten till svaret som gavs på fråga H-0968/01 från Lennart Sacredeus vid plenarsammanträdet i februari 2002 och som fortfarande gäller.

2. Under deras omfattande vistelse i Papua i slutet av mars 2002 tog EU:s beskickningschefer emellertid vid flera tillfällen upp frågan om våld mellan folkgrupper och tänkbara lösningar med de indonesiska myndigheterna och företrädare för de lokala samhällena. EU har därför upprepat sin uppmaning till den indonesiska regeringen att genomföra den politiska förändring som den särskilda autonomilagen innebär, att bättre respektera ursprungsbefolkningens rättigheter, att undersöka brotten mot de mänskliga rättigheterna och ställa gärningsmännen inför rätta.

3. Under mötet på utrikesministernivå mellan EU och Indonesien den 24 september i Köpenhamn diskuterade EU även situationen i flera av Indonesiens regioner, inklusive Aceh, Papua och Moluckerna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3228/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till rådet

(7 november 2002)

Ämne: Europol-uppgifter om terroristorganisationer

Kommissionsledamot António Vitorino svarade den 9 oktober 2002 på fråga E-2284/02 att kommissionen inte är en av de organisationer som har tillgång till personuppgifter som Europol förfogar över.

Ministerrådet har upprepade gånger visat intresse för att bekämpa terrorismen. Rådet sökte därför också omedelbart efter terroristattentatet i Förenta staterna den 11 september fastställa stränga bestämmelser på EU-nivå i syfte att lokalisera terroristorganisationer. Det är vidare välkänt att det på rådets initiativ har skapats en förteckning över terroristorganisationer som verkar i Europa.

I Grekland har man nyligen gripit medlemmar i en av de mest farliga terroristorganisationerna 17 november. Har Europol några uppgifter om de personer som är inblandade i denna rörelse och hur länge har man förfogat över dem i så fall? Har Echelon-systemet använts för att bevaka dessa personer? Har eventuellt framkomna uppgifter i vederbörlig tid vidarebefodrats till de grekiska myndigheterna?

Svar

(20 februari 2003)

Rådet har inte tillgång till uppgifter om enskilda personer som Europol förfogar över.

Den information som Europol innehar och som rör dess verksamhet i samband med specifika terroristorganisationer, inbegripet dess kontakter med medlemsstaternas myndigheter, är i princip inte offentlig.

Den ärade parlamentsledamot kan dock vända sig direkt till Europol som själv ansvarar för frågor som rör tillgång till dokument och information som Europol innehar.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3268/02

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(12 november 2002)

Ämne: Stöd till medier och kontroll av om informationen från de EU-stödda medieorganen och medlemsstaternas offentliga medier är opartisk

Det är ett allvarligt brott mot de demokratiska spelreglerna och rättsstatsprincipen att inte respektera principerna om pluralism och opartisk information.

Kommissionen uppmanas att på grundval av artikel 6-7 i EU-fördraget besvara följande frågor:

- Har EU sedan 1992 utbetalat stöd till något medieorgan, till exempel press, radio, tv eller nätbaserade medier? Vilka medieorgan har i så fall erhållit detta stöd? Hur stora har stödbeloppen varit, och vad var skälet till stödet eller till gåvobiståndet, reklaminsatserna eller den institutionella informationen?

- Kontrollerar kommissionen att de organ som stöds av unionen respekterar principerna om pluralism och opartisk information? Hur sker detta i så fall?

- Kontrollerar kommissionen eller anser den att den bör kontrollera den information som tillhandahålls av medlemsstaternas offentliga medier? Syftet med detta skulle vara att avgöra om principerna om pluralism och opartiskhet respekteras eller överträds. Överträdelse av dessa principer utgör nämligen en allvarlig kränkning av rättsstatsprincipen som fastställs i artikel 6 i EU-fördraget och i enlighet med artikel 7 i EU-fördraget har kommissionen befogenheter att fastslå när en sådan kränkning har skett.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(12 december 2002)

Sedan 1992 har kommissionen finansierat flera massmedieorgan, allt från skriven press till TV-program. Med tanke på hur omfattande parlamentsledamotens fråga är anser kommissionen att de efterforskningar som ett detaljerat svar förutsätter och som skulle involvera de flesta av kommissionens enheter och många olika finansiella instrument skulle vara mycket tidskrävande och troligen ändå inte motsvara syftet med frågan.

Kommissionens stöd till massmedia lämnas med full hänsyn till yttrandefriheten. Kommissionen följer artiklarna 67 i Fördraget om Europeiska unionen.

Kommissionen bidrar till pluralism och opartisk information genom att ge alla medier lika möjligheter via normala förfaranden för upphandling och förslagsinfordran.