SKRIFTLIG FRÅGA E-3328/02

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(25 november 2002)

Ämne: Bedrägeri med bankkort

I Nederländerna pågår det för närvarande uppenbarligen bankkortsbedrägerier i stor skala (se bland annat ANP-pressöversikten av den 18 oktober 2002). Bedragarna verkar kopiera uppgifter från bankkorten genom att placera avläsare i bankautomaterna och sedan skriver de in dessa uppgifter på tomma bankkort. Så fort de knäckt koden eller läst av offrets personliga kodnummer plundras offrens konton på alla tillgångar med hjälp av uttag som görs på falska premisser under det att de intet ont anande offren fortfarande har kvar sina kort. Bankerna talar tyst om allt detta av rädsla för att förlora kunder och bedyrar för kunderna att elektroniska betalningsmedel och säkerhetsåtgärderna i samband med dem inte kan bli föremål för bedrägerier.

Konsumenterna har i hög grad blivit beroende av elektronisk bankverksamhet och elektroniska betalsystem för sina ekonomiska transaktioner och löper nu risk att bli ett offer. Det ökande antalet fall på senaste tiden både inomlands och utomlands och de belopp som berörts av dem gör det både önskvärt och nödvändigt med en ny politik. När euron infördes och när bankerna i Europa tidigare i år kom överens om att nationella bankkort kostnadsfritt kan användas överallt i Europa innebar detta en positiv utveckling för den ekonomiska politiken i Europa, men nu hotas denna utveckling att överskuggas av de ovannämnda bedrägerierna. De uppenbara bankkortsbedrägerierna omintetgör de positiva inverkningarna av gemenskapens politik.

Elektroniska betalningar innebär ett viktigt bidrag till fullbordandet av den inre finansmarknaden 2005. Om konsumenterna inte har förtroende för den elektroniska betalningstrafiken kommer det att allvarligt störa förverkligandet av denna sida av den inre marknaden. Situationen i Nederländerna får då återverkningar också på det europeiska planet och detta leder till att det handlar om ett europeiskt problem som pockar på en europeisk lösning.

1. Känner kommissionen till den ovan beskrivna situationen?

2. Håller kommissionen med om att bedrägerierna i stor skala undergräver konsumenternas förtroende för den elektroniska betalningstrafiken och på det sättet hindrar den inre marknaden att förverkligas?

3. Är kommissionen beredd att vidta åtgärder med anledning av den situation som i stora drag återgivits i det föregående och, i så fall, vilka åtgärder?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(8 januari 2003)

1. Kommissionen är väl medveten om den situation som parlamentsledamoten beskriver.

2. Kommissionen instämmer i parlamentsledamotens slutsats. Den typ av bedrägerier som beskrivs, där man tillverkar ett tomt förfalskat kort och läser av den personliga koden på olika sätt (till exempel genom att någon kikar över axeln eller använder en dold kamera) äger tyvärr inte bara rum i Nederländerna, och det beskrivna tillvägagångssättet är välkänt av utredare inom betalningsbranschen och rättsvårdande myndigheter.

För att minska förfalskningarna lägger betalkortsystemen och bankerna avsevärda resurser på att införa chipkort i alla medlemsstater samt i många länder utanför gemenskapen. Kortuppgifterna kommer inte längre att lagras på magnetremsan, utan på chipset. Detta kommer att göra kopiering mycket svårt. Betalkortssystemen och bankerna har åtagit sig att införa chipkort i alla medlemsstater senast 2005. Tidsgränsen har satts med hänsyn till det stora antalet kort som måste utfärdas och den utrustning (terminaler, uttagsautomater osv.) som måste bytas ut eller anpassas.

3. Som en följd av Europaparlamentets resolution C4 0455/98 vidtar kommissionen åtgärder för att förstärka säkerheten vid betalningstransaktioner. För att förhindra bedrägerier och förfalskningar av andra betalningsmedel än kontanter antog kommissionen i februari 2001 en treårig handlingsplan för förebyggande av bedrägerier på basis av partnerskap mellan alla berörda parter. Handlingsplanen innehåller elva åtgärder inom fem områden som kommissionen och andra berörda parter skall vidta. Handlingsplanens huvudsakliga syfte är förbättrad säkerhet. Avsikten är att införa högsta tänkbara ekonomiskt lönsamma säkerhetsnivå.

Diskussioner om säkerhetsfrågor, bland annat om framstegen med övergången till chipkort i EU, hålls regelbundet vid möten med unionens grupp av experter på förebyggande av bedrägerier (Union Fraud Prevention Experts Group), som är den grupp som ansvarar för genomförandet av handlingsplanen.

Under 2003 kommer kommissionen att anordna en konferens om betalningssäkerhet på den inre marknaden för att förbättra informationen om de moderna betalningsprodukternas och betalningssystemens säkerhet.

Senast vid utgången av 2003 skall kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om vad som uppnåtts med handlingsplanen och vid behov föreslå ytterligare åtgärder.

Kommissionens e-Europa initiativ om smartkort innehåller även åtgärder för att stimulera de finansiella institutionerna att använda chipkort för betalningstransaktioner (vilket stöder de metoder som beskrivs under punkt 2).