SKRIFTLIG FRÅGA E-1312/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (11 april 1997)

Ämne: Identifikation av nötkreatur och nötköttsprodukter

Förslag till rådets förordning (EG) om upprättande av ett system för identifikation och registrering av nötkreatur och förslag till rådets förordning (EG) om märkning av nötkött och nötköttsprodukter (KOM(96)0460 - 96/0228/0229 CNS ((EGT C 349, 20.11.1996, s. 14. ))), (CES 1404/96 - 96/0228/0229 CNS).

För att återgå till en normal konsumtion av nötkött är det nödvändigt att vidta en rad åtgärder. Det är i detta sammanhang mycket positivt att kommissionen har tagit initiativet till att via två förslag till förordning snabbt införa ett system på gemenskapsnivå för att förbättra identifikationen av nötkreatur och märkningen av nötkött och nötköttsprodukter.

Det är klart att det inom ramen för ett omfattande identifikationssystem framför allt krävs att det råder en viss säkerhet i fråga om identifikationen av de levande djuren. Likväl är det nödvändigt att ta hänsyn till hur lätt det är att tillämpa systemet i de enskilda medlemsstaterna samt till eventuella befintliga system.

Skulle kommissionen kunna undvika att lägga alltför stora bördor på uppfödarna och djurhandlarna, i syfte att säkerställa att systemet accepteras från första början?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (3 juli 1997)

Rådet antog den 21 april 1997 rådets förordning (EG)820/97 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter ((EGT L 117, 7.5.1997. )).

Marknaden för nötkött och nötköttsprodukter har destabiliserats av BSE-krisen. Stabiliteten kan effektivast återställas genom att förbättra insynen i förhållandena vid produktion och saluföring av berörda produkter, särskilt när det gäller möjligheten att spåra dem. Därför är det viktigt att etablera ett mera ändamålsenligt system för identifiering och registrering av nötkreatur och ett särskilt märkningssystem för nötkött från gemenskapen. Detta kommer att stärka förtroendet för nötköttets och nötköttsprodukternas kvalitet.

För att göra det möjligt att spåra förflyttningar av nötkreatur måste dessa identifieras med ett öronmärke som skall sättas i varje öra och i princip åtföljas av ett pass under varje förflyttning. Djurhållare med undantag av transportörer måste hålla ett aktuellt register över djur på sina företag. För att djuren snabbt och säkert skall kunna spåras måste dessutom varje medlemsstat skapa en ADB-baserad databas i vilken djurens identitet, alla företag på dess territorium samt förflyttningar av djur skall registreras.

Dessutom preciseras i artikel 16 i rådets förordning (EG)820/97 den information som får placeras på ett märke. I denna information ingår särskilt ursprungslandet, djurets kön och identifieringsnummer, uppfödningsmetoden eller annan information som har samband med uppfödningen, samt ett referensnummer eller en kod för att säkerställa sambandet mellan köttet och de djur från vilka det erhållits.

Kommissionen samtycker till de tekniska bestämmelserna i förordningen och anser inte att de bördor som lagts på den berörda sektorn är mer betungande vad som är absolut nödvändigt.