ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0692/00

från Francesco Speroni (TDI) till kommissionen

(29 februari 2000)

Ämne: Tidsbegränsade anställningsavtal för femte ramprogrammet

Efter att kommissionen antog sitt beslut av den 19 januari 1996 om den nya personalpolitiken har lediga tjänster utlysts med internt urvalsförfarande. De anställningsavtal som ingicks på två års tid från och med den 15 februari 1997 och som förlängdes i ytterligare ett år utlöpte den 15 februari 2000. Avtalen förlängdes under det femte ramprogrammet som kommer att löpa ut år 2002. Vissa forskare med förlängda avtal har således anförtrotts projekt som löper på längre tid än deras eget anställningsavtal (exempelvis det fyraåriga projektet COCO som kommer att löpa ut år 2002).

Anser inte kommissionen att detta påtvingade avbrott av forskningsprojekten, vilket beror på att forskarnas avtal löpt ut, leder till såväl ekonomisk skada som till att forskningen försenas, och att det även visar att den flexibilitet som begärs av visstidsanställda tillämpas på felaktigt sätt och med felaktiga tidsperioder, och dessutom utan hänsyn till att femte ramprogrammet skall genomföras på ett fullgott sätt?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(20 mars 2000)

De kontrakt som parlamentsledamoten hänvisar till är kontrakt för tillfälligt anställda som har en varaktighet på högst tre år, i enlighet med den nya personalpolitiken kopplad till forskningsbudgeten, som antogs av kommission 1996. Syftet är att möjliggöra en viss flexibilitet i anställningen av specialiserad personal, i synnerhet inom de områden där kommissionen inte förfogar över någon anställningsreserv. Denna personal får inte utgöra mer än 25 % av forskningspersonalen.

Dessa tillfälligt anställda väljs ut från en databas som upprättats efter en ansökningsomgång, som offentliggjorts på många olika sätt utanför kommissionen (bl.a. på Cordis webbplats). I detta hänseende måste det också understryka att dessa tillfälligt anställda informeras om att deras kontrakt har en maximal varaktighet på tre år. Detta sker dels redan när de lämnar in sin ansökan och dels när kontrakten skrivs under.

Dessutom får dessa kontrakt slutas vid vilken tidpunkt på året som helst. Detta innebär att alla kontrakt inte kommer att gå ut den 15 februari 2000.

Det måste också betonas att dessa kontrakt inte är avsedda att spänna över ett helt ramprogram, inte heller över ett specifikt projekt. Detta rekryteringssätt kompletterar rekryteringen av tillfälligt anställda via urvalsförfaranden som ansökningsprov, vilka kan erhålla femårskontrakt med möjlighet till förlängning eller kontrakt av ospecificerad längd, beroende på om de anställs som forskningspersonal med vetenskapliga eller tekniska uppgifter eller för administrativa uppgifter.

Kommissionen kan i vilket fall som helst informera ledamoten om att inget forskningsprojekt har avbrutits på grund av att kontrakten för tillfälligt anställda gått ut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1248/00

från Ioannis Souladakis (PSE) till rådet

(27 april 2000)

Ämne: Gröna turkiska pass

Turkiet fortsätter, trots de invändningar som olika europeiska regeringar haft mot detta, att utfärda gröna pass för turkiska medborgare som reser utomlands och till Europa. Dessa pass gör det möjligt för turkiska medborgare att undgå visumbestämmelserna i det land de har för avsikt att besöka. Vanligtvis utfärdas dessa pass till högt uppsatta statliga turkiska tjänstemän samt till dessa personers familjemedlemmar.

Enligt en uppskattning (i den turkiska tidningen Milliyet den 14 mars 2000) rör det sig om ett mycket stort antal pass, inte färre än en och en halv miljon. Det som dessutom är oroväckande med denna industri kring de gröna passen är det faktum att många av dessa är utställda på personer som har direkt samröre med den turkiska maffian, med den organiserade brottsligheten, med knarktrafik, spionage och smuggling av massförintelsevapen. Trots att Turkiet flera gånger har bedyrat att landet skall upphöra med utfärdandet av gröna pass och därefter börja samla in de pass som redan utfärdats, har detta inte skett.

Vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att få till stånd en kontroll och en begränsning av inresetillstånden för personer som kommer till Europa från Turkiet med gröna pass, detta för att förhindra att personer som har samröre med internationell smugglingsverksamhet och organiserad brottslighet illegalt tar sig in i Europa?

Svar

(10 juli 2000)

Rådet upplyser den ärade parlamentsledamoten om att, utom i de fall som anges i artikel 17.2 i Konventionen om tillämpning av Schengenavtalet, rörligheten för innehavare av diplomatpass, officiella pass och tjänstepass på gemenskapsrättens nuvarande stadium faller under medlemsstaternas behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0215/00

från Mauro Nobilia (UEN) till kommissionen

(4 februari 2000)

Ämne: Avfallsförbränningsanläggningen i Battipaglia

Med hänvisning till föregående fråga i samma ärende och svaret på denna (P-2423/99)(1) från kommissionsledamot Wallström, vore det önskvärt att Europeiska kommissionen i förebyggande syfte kontrollerar om genomförandet av det planerade projektet skulle kunna medföra eventuella överträdelser av den gällande lagstiftningen om avfallsförbränningsanläggningar.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

- Anser inte kommissionen att man riskerar att kränka gemenskapens bestämmelser om förebyggande av luftföroreningar från anläggningar för avfallsförbränning om avfallsförbränningsanläggningen inrättas enligt planerna?

- Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att säkerställa efterlevnaden av den gällande gemenskapslagstiftningen om avfallsförbränning och i synnerhet rådets direktiv 97/11/EG(2) av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG(3) om inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt?

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 158.

(2) EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(3) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(13 mars 2000)

Förhindrande av luftförorening från en anläggning som fortfarande befinner sig på projektstadiet skall ses inom ramen för gemenskapens lagstiftning om miljökonsekvensbedömning (EIA), som regleras i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt och direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG. Enligt artikel 1 i direktiv 97/11/EG skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för krav på tillstånd och en bedömning av deras påverkan innan tillstånd ges. Luftförorening är en av de faktorer som bedöms.

Det projekt som parlamentsledamoten hänvisar till förefaller att utgöra en av de kategorier som förtecknas i bilaga II till direktivet. I artikel 4.2 i direktiv 97/11/EG fastställs att om inte annat följer av artikel 2.3 skall medlemsstaterna när det gäller projekt som redovisas i bilaga II bestämma genom (a) granskning från fall till fall, eller (b) gränsvärden eller kriterier som fastställs av medlemsstaten om projektet skall bli föremål för en bedömning i enlighet med artiklarna 5-10. Kommissionen har begärt ingående upplysningar om detta särskilda fall. Den kommer att se till att gemenskapslagstiftningen iakttas.

Med hänsyn till vad kommissionen eventuellt kommer att göra för att säkerställa en korrekt tillämpning av gemenskapslagstiftningen, betonar kommissionen att dess befogenheter begränsar sig till de befogenheter som den har tilldelats enligt EG-fördraget. Kommissionen kommer i sin roll som EG-fördragets väktare inte att tveka att vidta nödvändiga åtgärder, inbegripet överträdelseförfarande enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget, för att se till att den i detta särskilda fall berörda gemenskapslagstiftningen iakttas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1194/00

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(12 april 2000)

Ämne: Illegal slakt av får i Frankrike

Royal Society for the Prevention of Cruelty to Animals (RSPCA) har lämnat en video till kommissionen av vilken det framgår att fåren under Eid el Kebir-festivalen i Frankrike den 1619 mars inte slaktades i enlighet med bestämmelserna i direktiv 93/119/EG(1) om skydd av djur vid tidpunkten för slakt eller avlivning. Hur ämnar kommissionen se till att den franska regeringen till fullo följer direktivet i framtiden?

(1) EGT L 340, 31.12.1993, s. 21.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(29 maj 2000)

Kommissionen granskar för närvarande de uppgifter om den senaste Eid-el-Kabir-högtiden som nyligen inkommit från djurskyddsorganisationer.

Uppgifterna kommer att bedömas mot bakgrund av de utfästelser som de franska myndigheterna gav kommissionen före högtiden om att de skulle vidta omfattande åtgärder för att förbättra situationen och även hålla nära kontakt med de muslimska grupperna.

Kommissionen har full förståelse för att dessa frågor är känsliga och att de i vissa kommuner i Frankrike för närvarande innebär allvarliga problem för de franska myndigheterna. Det skall dock noteras att en bristande efterlevnad av de grundläggande bestämmelserna i rådets direktiv 93/119/EG av den 22 december 1993 om skydd av djur vid tidpunkten för slakt eller avlivning och av relevanta hälsoregler på gemenskapsnivå innebär ett allvarligt brott mot gemenskapsrätten och risker för folkhälsan.

Kommissionen inväntar för närvarande en formell rapport från de franska myndigheterna om den senaste Eid-el-Kabir-högtiden. Mot bakgrund av denna rapport kommer kommissionen att överväga om ytterligare åtgärder krävs, inklusive att eventuellt inleda ett förfarande vid fördragsbrott enligt artikel 226 (f.d. artikel 169).
SKRIFTLIG FRÅGA P-0663/00

från Martin Schulz (PSE) till kommissionen

(29 februari 2000)

Ämne: Händelserna kring raffinaderiet Leuna i Förbundsrepubliken Tyskland

1. Har kommissionen avslutat sin granskning av byggandet av raffinaderiet Leuna i Tyskland ur konkurrensrättslig synpunkt? Hyser kommissionen inga tvivel angående att de berörda tyska myndigheterna hela tiden handlagt ärendet i vederbörlig ordning?

2. Känner kommissionen till att det eventuellt har försvunnit handlingar som rör subventionerna för raffinaderiet Leuna i Bundeskanzleramt? Har kommissionen vidtagit åtgärder för att kontrollera om dessa händelser även berör EU:s intressen, i synnerhet vad gäller möjligheten att granska om beviljandet av tillstånd sker i vederbörlig ordning?

3. Har kommissionen redan kontaktat myndigheterna i Förbundsrepubliken Tyskland för att kontrollera om det kan finnas kopior av en del av de eventuellt försvunna handlingarna och raderade datafilerna hos EU:s myndigheter, eller som kommissionen kan vara behjälplig med att återfinna?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(21 mars 2000)

1. Inom ramen för dess befogenheter enligt artikel 87 och 88 i EG-fördraget (f.d. artikel 92 och 93) att granska statliga stöd, undersöker kommissionen för närvarande huruvida kostnaden för det av Elf uppförda raffinaderiet Leuna 2000 har blåsts upp artificiellt. Elf kan ha erhållit stödbelopp som överstiger det högsta tillåtna stödtaket för östra Tyskland på 35 %. När det gäller undersökningen av eventuella bedrägerier i samband med beviljandet av statligt stöd, bör det understrykas att sådana undersökningar är medlemsstaternas ansvar. Kommissionen kommer med intresse att studera resultaten av sådana undersökningar för att se om de föranleder den att dra några slutsatser.

2. Kommissionen är medveten om påståendena om att vissa akter rörande raffinaderiet i Leuna skulle ha försvunnit i förbundskanslerns kansli. Sådana händelser skulle emellertid inte på något sätt förändra medlemsstatens skyldighet att förse kommissionen med alla nödvändiga upplysningar för granskningen av det statliga stödets förenlighet med den gemensamma marknaden.

3. Kommissionen är beredd att bistå de tyska myndigheterna i deras undersökningar och tillhandahålla alla eventuella upplysningar med anknytning till förekomsten av brottsliga handlingar, med förbehåll endast för att detta inte får hindra gemenskapernas arbetssätt och oberoende.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0481/00

från Alejandro Cercas (PSE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Omfattningen av stödet från gemenskapsinitiativet Urban

Kan kommissionen tala om hur stort stöd den spanska regionen Extremadura beräknas få från gemenskapsinitiativet Urban?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(24 mars 2000)

Riktlinjerna för gemenskapsinitiativet Urban förväntas bli godkända av kommissionen i slutet av mars 2000 eller början av april 2000. Medlemsstaterna uppmanas att lämna in programförslag till kommissionen inom sex månader efter offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Gemenskapsinitiativet skall finansieras gemensamt av medlemsstaterna, genom nationella resurser, och av gemenskapen, genom Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). ERUF:s totala bidrag till Urban under programplaneringsperioden 20002006 har fastställts till 700 miljoner euro, 1999 års priser. Anslaget för varje medlemsstat fördelas på grundval av stadsbefolkning, antal arbetslösa och långtidsarbetslösa i berörda stadsområden. Den vägledande fördelningen av åtagandebemyndiganden för Spanien uppgår till 106 miljoner euro. I riktlinjerna anges dessutom ett vägledande antal stadsområden som omfattas av gemenskapsinitiativet, vilket för Spaniens del är åtta stycken.

Riktlinjerna innefattar ingen regional fördelning av anslag. I enlighet med subsidiaritetsprincipen är det medlemsstaterna som skall föreslå de stadsområden som skall stödjas inom Urban, förutsatt att de föreslagna programmen uppfyller de villkor, kriterier och prioriteringar som anges i riktlinjerna och att de ligger inom ramen för de finansiella anslagen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0540/00

från Marialiese Flemming (PPE-DE) till kommissionen

(21 februari 2000)

Ämne: WTO jordbruk och miljö

Med hänsyn till att förhandlingarna om en omfattande WTO-runda i Seattle blev resultatlösa står det klart att man i alla fall kommer att förhandla om punkterna på den så kallade inbyggda dagordningen, det vill säga jordbruk och tjänster. Det råder däremot ovisshet om hur förhandlingarna om en ny WTO-runda skall fortsätta.

Gäller Europeiska kommissionens omfattande strategi från Seattle också för den nya WTO-rundan?

Hur avser Europeiska kommissionen att beakta nödvändigheten av att miljöfrågor inkluderas i en ny WTO-runda?

Vilka åtgärder kommer Europeiska kommissionen att vidta för att göra icke-statliga organisationer delaktiga inom ramen för WTO?

Kommer kommissionen att ge Europaparlamentet fullständig information om förhandlingarna?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(20 mars 2000)

Som parlamentsledamoten vet har gemenskapens strategi för en ny WTO-runda bekräftats av rådet, och av parlamentet i en resolution av den 15 december 1999. Helhetsstrategin för en ny runda gäller alltså fortfarande.

Denna inbegriper att se till att WTO engageras i legitima handelsrelaterade angelägenheter, på t.ex. miljöområdet. Även om detta alltjämt är en kontroversiell fråga, är kommissionen övertygad om att de grundläggande målen fortfarande är giltiga. Den överväger för närvarande hur den skall driva detta särskilda ämne i sina fortsatta ansträngningar för att få igång den nya rundan, t.ex. genom förstärkta ansträngningar för att förklara målen tydligare, för att vidta förtroendeskapande åtgärder i syfte att mildra vissa handelspartners särskilt utvecklingsländers farhågor och för att bedöma på vilka sätt dessa grundläggande mål inom ramen för WTO kan uppnås.

Kommissionen fortsätter också, som en del av förberedelserna inför inledandet av förhandlingarna, med sin hållbarhetsbedömning (Sustainability Impact Assessment), vilken omfattar en undersökning av de potentiella miljöeffekterna av en ytterligare liberalisering och av ändringar av WTO-reglerna. Parlamentet har hållits underrättat om utvecklingen av detta projekt, och parlamentsledamöter har inbjudits till möten om det med medlemsstaterna och det civila samhället.

Kommissionen har strävat efter att göra icke-statliga organisationer och det civila samhällets organisationer delaktiga både på WTO-nivå och gemenskapsnivå. Den för handelsfrågor ansvarige kommissionsledamoten höll före Seattle-mötet ett flertal samråd med icke-statliga organisationer. Kommissionen har inom WTO lagt fram förslag om större öppenhet vad gäller tillgång till dokument. Den fortsätter att överväga ytterligare sätt att förbättra öppenheten och dialogen med de icke-statliga organisationerna, både på gemenskapsnivå och inom ramen för WTO.

Vad gäller vidarebefordran av information till parlamentet, känner parlamentsledamoten till kommissionens åtagande att regelbundet tillhandahålla parlamentet dokument och information, alltefter omständigheterna såväl under förberedelserna för som under loppet av förhandlingarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0916/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Volymen av gemenskapslagar.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 374 E , 28/12/2000 s. 0185 - 0186



SKRIFTLIG FRÅGA E-0916/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (25 mars 2000) Ämne: Volymen av gemenskapslagar Hur stor har den totala volymen gemenskapslagar (direktiv, förordningar, beslut) varit per år de senaste tio åren (antal vid varje årsslut)? Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (15 maj 2000) >Plats fÄHor tabell> >Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA E-0388/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(15 februari 2000)

Ämne: Genetiska analyser av invandrare i Schweiz

Förra söndagen rapporterade programmet Mise au point i den franskspråkiga televisionen i Schweiz (TSR) om ett lagförslag som nu behandlas av förbundsrådets ledamot Ruth Metzler.

Enligt programmet innebär förslaget att de som åberopar familjeanknytningsskäl för att få invandra till Schweiz, i framtiden kommer att underställas genetiska analyser för att man skall kunna kontrollera att uppgifterna om släktskap är korrekta.

Med beaktande av det avtal som finns mellan Europeiska unionen och Schweiz skulle jag vilja fråga följande:

1. Hur tänker Europeiska unionen bemöta dessa oroväckande signaler av främlingsfientligt slag, som i detta fall snarast påminner om nazistiska metoder?

2. Vad tänker kommissionen göra, mot bakgrund av att så många utländska medborgare arbetar i Schweiz och att ett stort antal av dem har sitt ursprung i EU:s olika medlemsstater?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 mars 2000)

Kommissionen har för närvarande ingen möjlighet att agera mot Schweiz i fråga om det aktuella lagförslaget.

Kommissionen är dock väl medveten om att den rättsliga ställningen för de medborgare i gemenskapen som arbetar i Schweiz är otillfredsställande. Därför har kommissionen med Schweiz förhandlat fram ett omfattande avtal om fri rörlighet för personer i syfte att anpassa de schweiziska bestämmelserna till gemenskapens regelverk på detta område, bl.a. vad gäller social trygghet och pensionsrättigheter.

Avtalet undertecknades den 21 juni 1999 och kommer att träda i kraft efter det att Europaparlamentet har givit sitt bifall och det har ratificerats av de avtalsslutande parterna.

När avtalet väl har trätt i kraft kommer kommissionen att noggrant övervaka hur det tillämpas i Schweiz och ta upp eventuella svårigheter inom den gemensamma kommitté som enligt avtalet skall inrättas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1293/00

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Bolag med begränsad ansvarighet (GmbH) årsbokslut på Internet

I Österrike är bolag med begränsad ansvarighet (GmbH) skyldiga att i Wiener Zeitungs bilaga för officiella meddelanden publicera en anmälan om att bolaget lämnat in sitt årsbokslut till revisionsdomstolen.

Årsavgiften för publiceringen av till exempel meddelandet XY-GmbH har lämnat in sitt årsbokslut till revisionsdomstolen är ATS 1 500, och den skall erläggas till revisionsdomstolen.

Man kan väl hävda att det uppstår konkurrensstörningar i förhållande till näringsidkare från andra medlemsstater eftersom mer än 8 000 av totalt 8 500 bolag med begränsat ansvar (GmbH) i norra Österrike omfattas av dessa bestämmelser.

Vad anser kommissionen om denna konkurrensmässiga olägenhet och anser kommissionen inte att det vore tillräckligt att dessa meddelanden publiceras gratis på Internet istället för att man skall vara tvungen att publicera dem i Wiener Zeitungs bilaga för officiella meddelanden?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 maj 2000)

I artikel 3.4 i rådets första direktiv 68/151/EEG av den 9 mars 1968 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga inom gemenskapen(1) krävs att bolag med begränsat ansvar skall lämna vissa handlingar och uppgifter om företaget (inklusive en årsredovisning) som skall offentliggöras i en av medlemsstaten utsedd nationell tidning. I Österrike är den av medlemsstaten utsedda nationella tidningen Wiener Zeitungs bilaga för officiella meddelanden. Kravet om offentliggörande berör bolag med begränsat ansvar i alla medlemsstater, kravet utgör därför inte i sig självt en snedvridning av konkurrensen.

Till följd av rekommendationerna från arbetsgruppen om en förenklad lagstiftning för den inre marknaden, som består av företrädare från medlemsstaterna och från kommissionen, håller kommissionen för närvarande på att utröna olika sätt att ändra rådets första direktiv för att kunna införliva en användning av de tekniska framsteg som gjorts. Trots att artikel 3.4 i sin nuvarande form inte hindrar medlemsstaterna från att använda modern teknik för uppgiftslämnande behövs ett klargörande, särskilt vad avser frågor som lagring av uppgifter på elektronisk väg och användningen av Internet.

(1) EGT L 65, 14.3.1968.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2011/00

från Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: Grekisk farvattensskatt

Av en rapport i Der Spiegel nr 21/2000 framgår det att den grekiska regeringen tänker införa en inreseskatt av ett slag som inte finns någon annanstans i Europa. Skatten skulle tas ut på utlänningar som anländer med privata nöjesbåtar och även gälla medborgare i EU. Detta skulle innebära att sådana båtar med en längd på över 7 meter kom att beläggas med en särskatt i storleksordningen 12 tyska mark per löpmeter hos båten. Den som vill kryssa i grekiska farvatten under en längre tid än 30 dagar måste betala samma avgift en gång till.

Detta ger anledning till följande frågor:

- Anser kommissionen att denna nya grekiska lag om inreseskatt är förenlig med gemenskapsrätten?

- Bryter denna lag mot förbudet mot diskriminering?

- Vad ämnar kommissionen vidta för åtgärder mot dessa bestämmelser redan innan sommarsäsongen börjar?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Frederik Bolkestein

(18 juli 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-1062/00 från von Wogau(1).

(1) EGT C 26 E, 26.1.2001, s. 150.