SKRIFTLIG FRÅGA E-2452/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(29 augusti 2002)

Ämne: Anställnings- och försäkringsrättigheter för personer anställda som skolvaktmästare

Genom det grekiska arbetsmarknadsdepartementets beslut 34100 av den 24 november 1999 antogs ett program som erbjöd 3 300 arbetslösa att skaffa sig arbetslivserfarenhet som skolvaktmästare. Programmet var från början avsett att löpa i 24 månader, varav elva månader skulle ägnas åt att skaffa sig erfarenhet av arbetet och de övriga 13 åt arbete. De arbetslösa rekryterades under första kvartalet 2001. Efter några dagars seminarium inledde de sin verksamhet som skolvaktmästare och såg till skolbyggnader dygnet om varenda dag i månaden. Deras arbetsinsatser bedömdes som mycket positiva. Men för de första elva månaderna av arbetserfarenhet hade de anställda ytterst begränsade försäkringsrättigheter som endast innefattade medicinsk vård, men inga pensions-, semester- eller övertidsrättigheter. Efter den första elvamånadersperioden förlängdes deras anställningstid genom ett ministerdekret, men utan att de erhöll de försäkrings- och anställningsrättigheter som de har rätt till. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att få slut på dessa oacceptabla inskränkningar i deras anställningsrättigheter, särskilt eftersom detta är en del av ett självfinansierande program?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(10 oktober 2002)

Eftersom frågan gäller ett socialfondsprogram kommer kommissionen att kontakta de grekiska myndigheterna för att inhämta de uppgifter och förtydliganden som behövs. Parlamentsledamoten kommer att tillsändas information om resultatet av denna förfrågan.

Kommissionen kan dock uppmärksamma parlamentsledamoten på följande: I rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om det ramavtal om visstidsarbete som ingåtts av UNICE, CEEP och EFS(1) fastställs principen om icke diskriminering av visstidsanställda jämfört med tillsvidareanställda. Medlemsstaterna får dock föreskriva att direktivet inte ska gälla inledande yrkesutbildning och lärlingsutbildning eller anställningskontrakt eller anställningsförhållanden som ingåtts inom ramen för ett särskilt offentligt eller offentligfinansierat program för fortbildning, integration och omskolning.

När det gäller arbetsmiljöskyddet gäller i princip bestämmelserna i arbetstidsdirektivet (rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden(2)). Den berörda personkretsen är betydande, eftersom direktivet omfattar alla arbetstagare. I artikel 3 i rådets direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet(3) definieras arbetstagare som varje person anställd av en arbetsgivare, inklusive praktikanter och lärlingar men inte arbetstagare i arbetsgivarens hushåll.

Arbetstagare som omfattas av direktivet har följande rättigheter, dock utan att det påverkar de undantag som avses i artikel 17:

- Dygnsvila om minst 11 sammanhängande timmar per 24-timmarsperiod (artikel 3).

- En rast om arbetstiden är längre än sex timmar (artikel 4).

- Minst 24 timmars sammanhängande ledighet under varje period om sju dagar (artikel 5).

- Den genomsnittliga arbetstiden under varje sjudagarsperiod inklusive övertid får inte överstiga 48 timmar (artikel 6).

- En årlig betald semester om minst fyra veckor (artikel 7).

- Nattarbetets längd får inte överstiga ett genomsnitt på åtta timmar under varje 24-timmarsperiod (artikel 8).

Båda direktiven har införlivats i grekisk lagstiftning och det är de nationella myndigheterna som ansvarar för att de tillämpas på ett riktigt sätt.

Det är medlemsstaterna som ansvarar för frågor som rör rätt till social trygghet, Enligt EU-lagstiftningen är det möjligt att ha olika socialförsäkringssystem för olika kategorier av arbetstagare.

(1) EGT L 175, 10.7.1999.

(2) EGT L 307, 13.12.1993.

(3) EGT L 183, 29.6.1989.