ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1014/02

från Gary Titley (PSE) till kommissionen

(5 april 2002)

Ämne: Konkurrenspolitiken på energimarknaden

Kommissionen har rönt stor framgång då den utnyttjat sina monopolbekämpningsbefogenheter vid liberaliseringen av telekommunikationsmarknaden. Ämnar kommissionen utgå från dessa positiva erfarenheter och använda sina befogenheter då energimarknaden avregleras? Om EU skall se till att man når upp till de mål för den ekonomiska reformen som fastställdes i Lissabon, är det ytterst viktigt att de europeiska energimarknaderna avregleras fullt ut. Det är även avgörande att kommissionen är beredd att visa vad som står i dess makt när det gäller att bekämpa monopol, om de förväntningar som skisserades vid toppmötet i Barcelona inte uppfylls inom utlovad tid.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 maj 2002)

Kommissionen anser att antagandet, i rådet och parlamentet, av kommissionens lagförslag från mars 2001, och ett korrekt genomförande i medlemsstaterna av dessa förblir den bästa och lämpligaste lösningen för att slutföra öppnandet av gemenskapens energimarknader. Parlamentets votering några dagar före Europeiska rådets möte i Barcelona (15 och 16 mars 2002) samt slutsatserna från detta möte har varit viktiga impulser för att uppnå detta mål.

På samma gång kommer kommissionen att fortsätta att använda sig av gemenskapens konkurrensbestämmelser för att aktivt främja och upprätthålla en konkurrenspräglad marknadsstruktur. Hinder som avlägsnas genom lagstiftning bör inte ersättas av kontraktsmässiga arrangemang eller praxis, eller av sammanslagningar eller statligt stöd som hindrar skapandet av gemensamma el- och gasmarknader.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1006/02

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(12 april 2002)

Ämne: Genomförandet av den omstruktureringsplan som nödvändiggjorts av att det inte ingåtts något fiskeavtal med Marocko

I pressen har det nyligen rapporterats om hur det gått med genomförandet av omstruktureringsplanen för den spanska och portugisiska flottan. Av dessa rapporter har det framgått att man redan lyckats hitta andra användningsändamål för över hälften av de spanska fartyg som bedrivit fiske enligt tidigare avtal. Enligt vad som rapporteras förhåller det sig dock så, att hittills endast 29 fartyg tagits ur drift medan man för cirka 160 fartyg hittat andra former att bedriva fiske. Dessa sifferuppgifter är ägnade att inge oro, eftersom målet för omstruktureringsplanen var att man på varaktig basis skulle förändra fiskeflottans struktur (176 fartyg skulle skrotas eller byggas om).

1. Känner kommissionen till något om denna situation?

2. Håller kommissionen med frågeställaren om att planernas syfte var att erbjuda en strukturell lösning för ett stort antal fartyg och fiskare och att det därför var av största vikt med tanke på ett framgångsrikt genomförande att det som där sagts om skrotning av fartyg och förhandspensionering av fiskare skulle omsättas i praktiken?

3. Har kommissionen för avsikt att genomföra en (interimistisk) utvärdering av hur omstruktureringsplanen genomförts? Om så är fallet: när kan vi se fram emot en sådan utvärdering? Om inte: varför inte?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 maj 2002)

Kommissionen har tagit del av vissa tidningsartiklar som skrivits i frågan. Omstruktureringsplanen har dock inte kommit igång på allvar ännu, och det är alldeles för tidigt för att utvärdera den.

Kommissionen anser att omstruktureringsmålen fortfarande och i högsta grad äger sin giltighet och kan nås. Utvecklingen följs noga i samarbete med de spanska och portugisiska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0859/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(27 mars 2002)

Ämne: De mord som begåtts av Ariel Sharon i Ramallah

Den 12 mars 2002, efter morden i Betlehem, mördade Ariel Sharons styrkor 25 palestinier i Ramallah.

Hur länge tänker Europeiska unionen vänta innan den gör ett fast och slutgiltigt ställningstagande mot denna ledare, såsom en nödvändig åtgärd för att uppnå fred mellan Israel och ett Palestina som är erkänt som stat?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0856/02 och E-0859/02

(22 juli 2002)

Rådet kommer inte att kommentera den specifika anklagelse som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till, eftersom inte alla nödvändiga fakta föreligger. I sitt uttalande på Europeiska unionens vägnar den 20 april 2002, betonade ordförandeskapet vikten av det initiativ som tagits av Förenta nationernas generalsekreterare för att få utförliga upplysningar om de händelser som ägde rum i flyktinglägret i Jenin. Europeiska unionen har dessutom enträget begärt sjukvårdsorganisationer och humanitära organisationer om att få omedelbart tillträde till den palestinska befolkningen enligt kravet i resolutionen 1405 från FN:s säkerhetsråd av den 19 april 2002, där oro uttrycks för befolkningens förfärliga humanitära situation.

EU har vid upprepade tillfällen uppmanat båda parter att bryta våldsspiralen. Den 10 april 2002 anmodades Israel i ett gemensamt uttalande från ordförandeskapet och den höge representanten, FN:s generalsekreterare, USA och Ryssland, att avstå från att använda överdrivet våld och att vidta alla tänkbara åtgärder för att garantera skydd för civilbefolkningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0531/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till rådet

(25 februari 2002)

Ämne: Reformering av kommissionen

Är rådet tillfredsställt med de framsteg som gjorts i reformeringen av kommissionen, och vilka åtgärder anser rådet vara nödvändiga i den processen för att kommissionen skall fungera effektivt och vinna allmänhetens stöd?

Svar

(22 juli 2002)

Det vore olämpligt av rådet att ha synpunkter på en annan institutions interna reform. Rådet kan därför inte lämna något svar på den ärade ledamotens fråga.

Europeiska rådet i Göteborg den 15 och 16 juni 2001 framhöll emellertid på ett mer allmänt plan att det är nödvändigt att unionen betjänas av moderna och öppna institutioner nära medborgarna. Europeiska rådet ansåg att de pågående reformerna inom unionens samtliga institutioner understryker deras åtagande att nå detta mål.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1652/02

från Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(11 juni 2002)

Ämne: Jordbävningsprognoser

En artikel av den grekiska professorn i seismologi Papazachos som publicerades i grekisk press den 23 maj 2002 har lett till stor oro, eftersom han i den förutspår en stor jordbävning i fyra områden i Grekland någon gång före hösten 2004. Den kände grekiske professorn understryker i sin rapport att det är troligt att ett stort jordskalv på kort sikt kommer att äga rum i området mellan Kreta och Peloponnesos, Tolvöarna, östra Egeiska havet och den punkt där Greklands, Albaniens och f.d. jugoslaviska republiken Makedoniens gränser möts.

Kommissionsledamot Philippe Busquin svarade den 21 juni 2001 på min fråga (E-0799/01)(1) att forskningsprojektet Prenlab, där man studerade jordbävningsrisker, hade finansierats av kommissionen, på samma sätt som skedde med SM-Site

(Developing Stress Monitoring Sites and Infrastructure for Forecasting Earthquakes), som ett projekt inom det femte ramprogrammet (19982002) och att gemenskapen bidrog med 1,3 miljoner EUR. Har kommissionen finansierat eller har kommissionen för avsikt att inom den närmaste framtiden finansiera något projekt eller nätverk för jordbävningsprognoser i Grekland, och i så fall vilket, när och med vilka belopp? Vad anser kommissionen om rapporten från den grekiske professor i seismologi?

(1) EGT C 340, 4.12.2001, s. 95.

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(8 juli 2002)

Forskning om jordbävningar är fortfarande en prioritet för kommissionen.

Bedömningen av jordbävningsrisker, inbegripet förståelsen av de mekanismer som framkallar jordbävningar och metoder för analys och övervakning av fenomen kopplade till jordbävningar är en av prioriteringarna i gemenskapens sjätte ramprogram för forskning och teknisk utveckling. Detta kommer att ingå under rubriken Hållbar utveckling, global förändring och ekosystem.

För att utnyttja och sprida resultaten från projekt som finansieras av kommissionen startades initiativet gemenskapen-Medin i november 2000. Detta initiativ har som syfte att förbättra samordningen inom det vetenskapliga samfundet, förebygga risker och främja kommunikation och snabbt utbyte av data.

Man har valt att bidra till ett förebyggande av jordbävningsrisker snarare än ett förutsägande av jordbävningar på kort sikt, eftersom dessa anses vara föga trovärdiga och kan skapa stora ekonomiska och sociala störningar. Kommissionen genomför också en rad projekt för att stödja beslutsprocessen vid snabba insatser vid större jordbävningar.

För att gå igenom situationen beträffande förutsägande och förebyggande av jordbävningsrisker kommer ett seminarium att ordnas genom initiativet gemenskapen-Medin i april 2003. Mötet kommer att hållas vid jordbävningsinstitutet ITSAK i Thessaloniki i Grekland. Europas ledande forskare på området kommer att delta.

Kommissionen kommenterar inte det vetenskapliga värdet i enskilda forskningsrapporter och därmed inte professor Papazachos rapport.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0119/02

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(22 januari 2002)

Ämne: Associeringsavtal med länder utanför EU

Kan kommissionen ange huruvida klausulerna om mänskliga rättigheter i EU:s associeringsavtal med tredje land någonsin har åberopats? Om så är fallet, kan kommissionen ge fullständiga upplysningar om varje enskilt fall? Om klausulerna aldrig tillämpats, kan kommissionen motivera varför?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(25 februari 2002)

Parlamentsledamotens fråga har varit föremål för flera meddelanden från kommissionen, särskilt meddelandet rörande klausulen om mänskliga rättigheter i avtal(1) och meddelandet av den 8 maj 2001 om Europeiska unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land(2).

Sedan 1995 skrivs klausulen om mänskliga rättigheter systematiskt in i alla samarbets- och associeringsavtal som ingås mellan Europeiska unionen och tredjeland. Såsom det betonas i de ovan nämnda meddelandena är målet med denna klausul i första hand att främja ett samarbete och en dialog med partnerländerna om respekten för och främjandet av de mänskliga rättigheterna.

Klausulen har i detta sammanhang vederbörligen tillämpats inom ramen för de bilaterala förbindelserna mellan Europeiska unionen/kommissionen och de berörda länderna i enlighet med de relevanta bestämmelserna. Såväl i den politiska dialogen som när det gäller utarbetandet av rapporter om ansökarländer är och förblir frågan om de mänskliga rättigheterna en väsentlig del av förbindelserna med tredjeland.

Europeiska unionen har associeringsavtal med ett stort antal länder i Europa och Medelhavsområdet. Med tanke på hur mångfasetterade dessa förbindelser är skulle det vara svårt, om inte omöjligt, att i enlighet med parlamentsledamotens önskemål noggrant redogöra för varje enskilt fall. Europeiska unionens rapport om de mänskliga rättigheterna, som varje år offentliggörs av rådet i nära samarbete med kommissionen, innehåller emellertid ett stort antal hänvisningar till fall där människorättsklausulen har tillämpats i förbindelserna med tredjeland.

Rådet har nyligen (den 13 december 2001) antagit riktlinjer för dialogen med tredjeland där de ovan nämnda frågorna tas upp. Denna positiva åtgärd för tillämpning av klausulen utesluter inte att man också kan vidta negativa åtgärder. I synnerhet bör allvarliga och kontinuerliga brott mot de mänskliga rättigheterna kunna leda till att avtalet upphävs. Den sistnämnda åtgärden har än så länge inte tillämpats i samband med något associeringsavtal.

(1) KOM(1995) 216 slutlig.

(2) KOM(2001) 252 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0502/02

från Armin Laschet (PPE-DE) till kommissionen

(22 februari 2002)

Ämne: Kommuners inbördes underrättande om projekt

1. När kommuner planerar och genomför projekt som berör kommuner och medborgare i ett grannland inom EU, är kommunerna då skyldiga att på förhand tillkännage dessa projekt eller förhandla och överenskomma om dem med kommunförvaltningen i den angränsande kommunen?

2. I vilka fall är kommunerna skyldiga att redan på förhand underrätta angränsande kommuner i andra EU-länder om sina projekt? I vilka fall föreskrivs det att man skall förhandla och överenskomma över gränserna om dessa projekt?

3. Om det inte föreligger någon sådan skyldighet att tillkännage projekten och förhandla och överenskomma om dem på förhand: anser kommissionen att det i så fall vore önskvärt att man nådde fram till europeiska föreskrifter på området?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(26 april 2002)

Kommissionen påminner parlamentsledamoten om att planfrågor är medlemsstaternas eget ansvar.

Inom miljöområdet skall den medlemsstat där projektet genomförs underrätta angränsande medlemsstater, om det finns risk för betydande inverkan från projektet utanför landets gränser och projektet finns upptaget i bilaga I och II till rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1).

I de fall där denna inverkan är styrkt, skall medlemsstaterna liksom all berörd befolkning få riktig information om projektet och dess inverkan på miljön för att kunna föra fram sina synpunkter inom en rimlig tidsfrist. Samråd om effekter över gränserna liksom åtgärder för att minimera dessa väntade effekter äger som regel rum mellan medlemsstaterna.

Utöver dessa fall finns det ingen föreskrift som ålägger en lokal myndighet att i förväg informera en kommun i ett grannland, innan byggnads- och anläggningsprojekt genomförs.

(1) EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2074/02

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(12 juli 2002)

Ämne: De brittiska godsägarnas rättigheter

Kan kommissionen informera oss om EU ämnar utarbeta lagar som berör de brittiska godsägarnas rättigheter? Kan EU-lagar som håller på att utarbetas påverka de brittiska godsägarnas rätt att anordna marknader eller liknande tillställningar, vilket de för närvarande har rätt till?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 augusti 2002)

EU har inte för avsikt att utarbeta någon lagstiftning som påverkar de brittiska godsägarnas rättigheter. Inte heller håller någon EU-lagstiftning på att utarbetas som kan påverka de brittiska godsägarnas rätt att anordna marknader eller liknande tillställningar.

Noteras bör dock att rätten att anordna marknader och liknande tillställningar (eller att utöva annan slags näringsverksamhet) påverkas av statens och de kommunala eller regionala myndigheternas författningar och bestämmelser, och att dessa författningar och bestämmelser i den mån de påverkar marknader och liknande tillställningar som anordnas av arrangörer från andra medlemsstater är underställda principen om frihet att tillhandahålla tjänster som finns inskriven i EG-fördragets artikel 49(1). Trots det sistnämnda kan sådana författningar och bestämmelser visa sig vara berättigade.

För mer information om anordnande av handelsmässor och utställningar hänvisas till kommissionens tolkningsmeddelande av den 8 maj 1998 om tillämpningen av den inre marknadens regler för mässor och utställningar(2).

(1) Se mål C-439/99, kommissionen mot Italien, dom av den 15 januari 2002.

(2) EGT C 143, 8.5.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1519/02

från Anne Ferreira (PSE) till kommissionen

(22 maj 2002)

Ämne: Regler för fastighetsmäklare i EU

Fastighetsmäklarna i EU-länderna arbetar allt oftare utanför landgränserna. Reglerna för denna yrkesverksamhet varierar dock mellan länderna, vilket medför olika kostnader för verksamheten och varierande nivå på konsumentskyddet.

För att skydda konsumenterna, harmonisera EU:s inre marknad och förbättra fastighetsmäklarnas anseende bör EU harmonisera kraven på mäklarnas garantier.

Därför bör kraven harmoniseras,

- och en yrkesmässig ansvarsförsäkring och

- ekonomisk garanti bli obligatoriska.

Vilken är kommissionens ståndpunkt i frågan?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 juni 2002)

Fastighetsmäklare omfattas visserligen i princip av etableringsrätten och friheten att tillhandahålla tjänster enligt artiklarna 43 och 49 i EG-fördraget, men det finns fortfarande rättsliga och administrativa hinder för verksamhet som bedrivs över nationsgränserna, bl.a. ifråga om olika krav rörande yrkesansvarsförsäkring och ekonomiska garantier. Detta återspeglar ett mer generellt problem på den inre marknaden för tjänster, som karakteriseras av en mängd olika återstående hinder som påverkar både tjänsteleverantörer och mottagare.

Europeiska rådet uppmanade därför vid mötet i Lissabon (den 19 och 20 mars 2000) kommissionen att föreslå en omfattande strategi för den inre marknaden för att undanröja hinder för tjänster.

Som så ofta citeras ställde Europeiska rådet då upp målet för EU att bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning. För att uppnå detta måste unionen främja kvalitet och konkurrenskraft inom tjänstesektorn, eftersom denna kommer att ha avgörande betydelse för den europeiska ekonomins fortsatta resultat.

Kommissionen arbetar för närvarande dels med att ringa in alla påvisbara hinder för tjänster, dels med förslag för att undanröja dessa hinder. Kommissionen väntas lägga fram en rapport inom kort.

Kommissionen kommer utifrån denna rapport att bestämma på vilka områden den skall föreslå en harmonisering på gemenskapsnivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0423/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: Krav på utebliven ränta på grund av långsam ratificering

Så länge inte alla medlemsländer godkänt en ny ordning för medlemsavgiften tvingas Sverige betala runt 100 miljoner svenska kronor för mycket per månad. Det nya avgiftssystemet skulle ha börjat gälla från och med årsskiftet. Men två länder har ännu inte ratificerat beslutet, som ger Sverige en rabatt, och som fattades redan på toppmötet i Berlin.

Sverige har framfört i Ekofin att de pengar som Sverige betalar in för mycket kommer så småningom att levereras tillbaka. Kostnaden blir därför räntan på pengarna. Sveriges finansminister Ringholm har sagt att Sverige kommer att kräva kompensation för ränteförlusterna.

Anser kommissionen att Sverige bör få kompensation för ränteförlusterna? Ja eller nej?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(3 april 2002)

Som parlamentsledamoten vet har alla medlemsstater nu meddelat rådet om att de ratificerat rådets beslut av den 29 september 2000 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel (2000/597/EG, Euratom(1)).

Enligt artikel 10.1 tredje stycket i rådets beslut skall det träda i kraft den första dagen i den månad som följer efter mottagandet av den sista av de anmälningar som avses i andra stycket. Då den sista medlemsstaten lämnade sin anmälan den 5 februari 2002 i år trädde beslutet följaktligen i kraft den 1 mars 2002 (med retroaktiv verkan i de flesta fall från den 1 januari 2002, men för vissa bestämmelser från den 1 januari 2001).

Beslutet innehåller emellertid inga bestämmelser om kompensation för ränteförluster vid ett ikraftträdande efter ett visst datum.

Kommissionen anser följaktligen att det saknas rättslig grund för att kunna bevilja eller kräva kompensation för den ränta som medlemsstaterna eventuellt förlorar eller får till följd av att de tillfälligt har betalat mer eller mindre än de skulle, eftersom det nya beslutet inte gällde när 2002 års budget antogs.

(1) EGT L 253, 7.10.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2237/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(15 juli 2002)

Ämne: Genomförandet av direktiv 1999/70/EG i Grekland

Rådets direktiv 1999/70/EG(1) av den 28 juni 1999 om visstidsarbete förpliktigar medlemsstaterna att sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 10 juli 2001. Den grekiska regeringen beviljades ett års tilläggstid för genomförandet och bakom beslutet låg inga andra försvårande omständigheter än det faktum att regeringen på eget ansvar inte hade sett till att förhandlingarna med arbetsmarknadens parter blev av. Och nu, när den slutgiltiga tidsfristen löpt ut, har den grekiska regeringen fortfarande inte arbetat för ett antagande av de lagar och andra författningar som krävs.

Vidare kan konstateras att den grekiska regeringen olagligt, enligt vad den ansvarige ministern förklarat, har för avsikt att från direktivets bestämmelser olagligt göra undantag för kontraktanställda inom stat och kommun, juridiska personer inom den offentlig rätten, lokala självförvaltningsorganisationer samt även vissa juridiska personer inom privaträtten, till exempel Olympic Airways.

Har kommissionen mot bakgrund av denna obstruktionspolitik och nonchalans mot direktivet som medlemsstaten i fråga förefaller att gå inför, till förfång för arbetstagarnas rättigheter för avsikt att omedelbart inleda de förfaranden som krävs för att dra den grekiska regeringen inför EG-domstolen?

(1) EGT L 175, 10.7.1999, s. 43.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(27 augusti 2002)

Kommissionen ber att få hänvisa parlamentsledamoten till sina svar på de skriftliga frågorna E-1505/02 från Stavros Xarchakos(1) och E-1495/02 från Konstantinos Hatzidakis(2).

(1) EGT C 277 E, 14.11.2002, s. 220.

(2) EGT C 277 E, 14.11.2002, s. 216.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1432/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(23 maj 2002)

Ämne: Diskussion i fråga om kommissionsledamot de Palacios uttalande om kärnkraft

I uttalanden nyligen har kommissionär Loyola de Palacio varit positiv till att åter börja bygga kärnkraftverk i EU, med hänsyn till att denna typ av energi är nödvändig för att uppfylla Kyotoavtalen om att minska växthuseffekten, utan att ta hänsyn till vare sig faror med användandet eller de mycket allvarliga problem i fråga om miljö och ekonomi som återstår att lösa när det gäller lagringen av kärnavfall. Kommissionsledamot Margot Wallström uppgav att hon hade en inställning som var motsatt till sin kollegas och försvarade en framtid baserad på energier utan föroreningar och förnybara energikällor. Vilken är kommissionens hållning i denna fråga?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(27 juni 2002)

Kommissionens ståndpunkt om kärnkraft är tydligt angiven i grönboken Mot en europeisk strategi för trygg energiförsörjning(1).

Varje uttalande av en kommissionsledamot måste därför tolkas enbart mot bakgrund av grönboken.

Frågeställaren hänvisas till kommissionens svar på frågorna H-0287/02 från María Sornosa Martínez(2) och P-1354/02 från Carlos Carnero González(3) i samma ärende.

(1) KOM(2000) 769 slutlig.

(2) Skriftligt svar av den 14.5.2002.

(3) EGT C 277 E, 14.11.2002, s. 192.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0758/02 från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet. Särskilda företrädare.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 229 E , 26/09/2002 s. 0133 - 0133



SKRIFTLIG FRÅGA E-0758/02 från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet (19 mars 2002) Ämne: Särskilda företrädare Överväger rådet särskilda företrädare för ögruppen Åland och andra självstyrande områden, som för närvarande inte är företrädda inom ramen för de bestämmelser som gäller för val till Europaparlamentet? Svar (26 juni 2002) Rådet vill meddela den ärade parlamentsledamoten att det saknar behörighet i frågan om särskilda företrädare inom Europaparlamentet för de aktuella territorierna. I vilket fall som helst erinrar rådet om att ett utkast till valprocedur i enlighet med artikel 190.4 i EG-fördraget håller på att förberedas.