ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0462/03

från Kyösti Virrankoski (ELDR) till kommissionen

(19 februari 2003)

Ämne: Kommissionens talan mot Finland inför Europeiska domstolen (mål C-240/00)

Kommissionen har den 15 juni 2000 väckt talan mot Finland inför Europeiska domstolen (mål C-240/00) på grund av att Finland inte uppfyllt sina skyldigheter enligt direktiv 79/409/EEG(1) om bevarande av vilda fåglar och deras livsmiljöer. Generaladvokatens förslag till avgörande avgavs den 25 april 2002, men något slutgiltigt avgörande har det oaktat fortfarande inte hörts av.

1. Var dröjer den slutliga domen i detta mål?

2. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att ett avgörande i målet skall kunna fås till stånd så fort som möjligt?

3. Har Finland tillställt kommissionen de utredningar som kommissionen begärt att få, med bland annat en fullständig förteckning över särskilda skyddsområden och nödvändiga geografiska upplysningar?

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 april 2003)

1. Domstolens dom i mål C-240/00 kommissionen mot Finland avgavs den 6 mars 2003. Domstolen fann att Finland inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 4.1 och 4.2 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, genom att inte fullständigt och definitivt ha klassificerat särskilda skyddsområden på sitt territorium.

2. Kommissionen kommer att vidta de åtgärder som krävs för att se till att Finland följer denna dom.

3. Den förteckning över särskilda skyddsområden som Finland har lämnat in är ännu inte slutlig eller fullständig, eftersom den saknar flera territorier som är mycket lämpliga som särskilda skyddsområden ur ornitologisk synvinkel. Detta hindrar kommissionen från att vidta åtgärder i enlighet med artikel 4.3 i direktiv 79/409/EEG, för den samordning som är nödvändig för att se till att de särskilda skyddsområdena bildar en sammanhängande helhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0670/03

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(7 mars 2003)

Ämne: Vägtullar på Attikas motorväg

De höga och enhetliga vägtullar som fastställts av entreprenörsföretaget som tilldelats uppgiften att sköta byggarbetena vid och utnyttjandet av Attikas motorväg i Aten väcker rättmätiga protester hos de medborgare som använder vägen. Oberoende av hur kort eller lång vägsträcka de utnyttjar är de tvungna att betala en hög enhetlig vägtull för detta. Med en sådan här prissättning är det uteslutet att invånarna skulle kunna använda motorvägen för lokala bilturer.

I avtalet, som undertecknats mellan den grekiska regeringen och det konsortium som tilldelats projektet, heter det (i artikel 50.1.3) att entreprenören har möjlighet att höja eller sänka avgifterna enligt fordonskategori vid de olika vägtullarna längs motorvägen. Men i direktiv 93/89/EEG(1) avses med vägtull betalning av ett bestämt belopp för ett fordon som tillryggalägger ett avstånd mellan två punkter på en infrastruktur, och beloppet skall grundas på det avstånd som tillryggalagts och på fordonskategori. Jag vill därför fråga kommissionen om följande: Tänker kommissionen vända sig till de grekiska myndigheterna och entreprenören i fråga och be dem se till att ett billigare och mer flexibelt system för tullavgifterna införs, ett system som svarar mot syftet med EU:s samfinansiering av Attikas motorväg, vilket är att tjäna dem som använder sig av den?

(1) EGT L 279, 12.11.1993, s. 32.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(10 april 2003)

Det är direktiv 1999/62/EG(1) är som gemenskapens rättsliga instrument för beskattning, tullavgifter och användaravgifter för fordon med en vikt över tolv ton. Det bör understrykas att medlemsstater som tar ut tullavgifter för fordon som väger mindre än tolv ton inte behöver uppfylla kraven i direktiv 1999/62/EG eftersom sådana fordon inte omfattas av direktivet.

Inom tillämpningsområdet för direktivet, som har ersatt rådets direktiv 93/89/EEG av den 25 oktober 1993 om medlemsstaternas tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användningen av vissa infrastrukturer, är principerna för tullavgifter oförändrade. Såsom ledamoten mycket riktigt påpekar definieras dessa som betalning av ett bestämt belopp för ett fordon som tillryggalägger ett avstånd mellan två punkter på en infrastruktur, och beloppet skall grundas på det avstånd som tillryggalagts och på fordonskategori. Därmed står det klart att en enhetlig tullavgift som skall betalas oavsett vilket avstånd som tillryggalagts är problematisk med tanke på gemenskapens regelverk och ger upphov till frågor som måste besvaras.

Kommissionen kommer att kontakta de grekiska myndigheterna för att få en förklaring.

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/62/EG av den 17 juni 1999 om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer, EGT L 187, 20.7.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0357/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(12 februari 2003)

Ämne: Resande

1. Är kommissionen medveten om att nyligen genomförda ändringar i nationell lagstiftning, särskilt på Irland, har lett till fler icke-bofasta grupper i angränsande medlemsländer?

2. Kan kommissionen redogöra för dessa förändringar och ange om de eventuellt strider mot någon bestämmelse i fördraget, däribland Köpenhamnskriterierna, etableringsrätten och rätten till fri rörlighet?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(3 mars 2003)

1. Enligt vad kommissionen känner till innebär den nyligen införda lagändringen i Irland att en bestämmelse införts i Housing Bill som ändrar Criminal Justice (Public Order) Act från 1994 i det avseendet att olaga intrång blir en fråga för brottmålsdomstolarna och inte för tvistemålsdomstolarna. Detta innebär att en fastighetsägare som anser sig ha utsatts för intrång kan begära handräckning från polisen i stället för att själv driva ärendet genom tvistemålsdomstolarna.

Lagen kommer att omfatta personer som tillfälligt bosätter sig på annans egendom och därmed resandefolket om de begår sådana gärningar. Polisen kommer att kunna beordra personer som begår intrång att flytta under hot om straffrättsliga påföljder.

Kommissionen känner dock inte till att denna lagstiftning skulle ha ökat grupperna av resandefolk i grannländerna.

2. Kommissionen anser utifrån tillgängliga uppgifter att lagstiftningen inte strider mot fördragets bestämmelser, bland annat bestämmelserna om etableringsfrihet och fri rörlighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0062/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(22 januari 2003)

Ämne: Kommissionens ordförande Romano Prodis närvaro i Galicien för att på plats bedöma konsekvenserna av Prestige-katastrofen

Tänker kommissionens ordförande åka till Galicien och till andra berörda länder för att på plats få kunskap om följderna av Prestiges haveri? Varför har Prodi inte rest till Galicien, på samma sätt som när han förra sommaren besökte de platser i Centraleuropa som drabbats av översvämningskatastroferna? Bjöd den galiciska regeringens ledare Manuel Fraga eller den spanska regeringens premiärminister José María Aznar in honom till Galicien då olyckan inträffade?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(5 mars 2003)

Kommissionens ordförande har mycket nära och med särskild uppmärksamhet följt händelseförloppet och de skador som orsakats av Prestiges förlisning, även om han inte varit på plats i Galicien. Ordföranden har personligen engagerat sig i följderna av Prestige-katastrofen och åtgärderna för att förebygga liknande händelser och han har strävat efter att hitta lösningar.

Kommissionen vidtog i samband med Prestiges förlisning brådskande åtgärder som underställdes stats- och regeringscheferna för godkännande, i enlighet med det mandat som kommissionen fick av Europeiska rådet i Köpenhamn (punkt 34 i slutsatserna). Kommissionen har beslutat om andra åtgärder som skall verkställas på kort och medellång sikt för att förebygga och minska konsekvenserna av katastrofer av det slag som har drabbat Galicien.

Från och med nu och till juni 2003 kommer kommissionen att utvärdera de lagstiftningsåtgärder och politiska instrument som finns i nuläget, särskilt på miljöområdet, men även på områdena hälsoskydd, forskning, fiske och regional utveckling, och avgöra om de måste ändras i syfte att minimera riskerna för en upprepning av liknande olyckor och de skador de förorsakar, omedelbart eller på längre sikt.

Kommissionen vill återigen understryka sin bestämda avsikt att delta i mobiliseringen av alla EU:s krafter för att motverka konsekvenserna av Prestige-katastrofen och för att utarbeta en konsekvent och heltäckande EU-politik på sjösäkerhetens område, i synnerhet med avseende på förebyggande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1561/03

från Proinsias De Rossa (PSE) till kommissionen

(8 maj 2003)

Ämne: Genomförande av direktivet om förebyggande av diskriminering på arbetsplatsen

Direktiv 2000/78/EG(1) om förebyggande av diskriminering på arbetsplatsen antogs av rådet i november 2000 och måste genomföras senast i slutet av 2003. Kan kommissionen ange hur många om några medlemsstater som har använt sig av eller planerar att använda sig av den extra treårsperioden för att genomföra det ovannämnda direktivets bestämmelser om diskriminering på grund av funktionshinder och ålder? Kan kommissionen i så fall ange vilka skäl om några som har givits till dessa förseningar?

(1) EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(6 juni 2003)

I artikel 18 i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling när det gäller sysselsättning fastställs: Medlemsstaterna får om så behövs ta ytterligare tre år på sig från och med den 2 december 2003, eller sammanlagt högst sex år, för att genomföra bestämmelserna i detta direktiv om diskriminering på grund av ålder och funktionshinder för att på så sätt beakta särskilda omständigheter. De skall genast underrätta kommissionen om så är fallet. Varje medlemsstat som väljer att utnyttja denna tilläggsfrist skall årligen rapportera till kommissionen om de åtgärder den vidtar för att motverka diskriminering på grund av ålder och funktionshinder och om de framsteg den gör i genomförandet av bestämmelserna. Kommissionen skall årligen rapportera till rådet.

Beslutet om ytterligare en frist på tre år i samband med bestämmelser som rör funktionshinder och ålder överlåts till medlemsstaterna på de villkor som fastställts i denna bestämmelse. En medlemsstat har angett att den önskar ge sig själv denna frist. Några andra medlemsstater har informellt angett att de överväger det. Ingen av medlemsstaterna har formellt hittills angett sina skäl.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0413/03

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(17 februari 2003)

Ämne: Tillräcklig kapacitet för oljebekämpning på EU:s farvatten

De frågor jag ställt till de behöriga myndigheterna i samtliga stater i Östersjöområdet (medräknat de nuvarande och de kommande medlemsstaterna samt Ryssland) har gett vid handen att det finns någon form av oljebekämpningsutrustning i alla Östersjöstater, men att det i praktiken är omöjligt att känna till den verkliga kapaciteten i detta område då man tar hänsyn till vind- och isförhållanden m.m. ute till havs. I samband med ett vanligt haveri kan man t.ex. försöka avlägsna oljeförorenad is mekaniskt med grävskopor, men om det är fråga om en tankerolycka är kapaciteten otillräcklig även för detta. Enligt den helhetsbild jag fått på grundval av mina frågor förefaller det som om oljan inte ens under relativt gynnsamma förhållanden skulle gå att eliminera förrän den drivit i land, eftersom utrustningen även under gynnsamma förhållanden de facto skulle vara otillräcklig.

Man kan anta att situationen är liknande också på EU:s övriga farvatten.

Har kommissionen övervägt att göra en inventering av den effektiva oljebekämpningskapaciteten på unionens farvatten med hjälp av enhetliga utvärderingsmetoder, och vid behov att fastställa eller rekommendera en minimikapacitet för de olika farvattnen med hänsyn till de särskilda förhållandena och trafikens omfattning i de berörda områdena?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 april 2003)

Inom gemenskapsramen för samarbete om oavsiktlig eller avsiktlig förorening av havet (Europapaparlamentets och rådets beslut nr 2850/2000/EG av den 20 december 2000(1)), inrättades ett gemenskapstäckande informationssystem för utbyte av uppgifter om beredskap för och reaktion på förorening till havs. Kommissionen har i samarbete med medlemsstaterna bestämt formatet för de nationella sidorna för det gemenskapstäckande informationssystemet. Informationssystemet är tillgängligt för de nationella behöriga myndigheterna och allmänheten på följande webbplats: http://europa.eu.int/marpol-cis

Vid olyckor kan medlemsstater och kandidatländer aktivera gemenskapsmekanismen för att underlätta ett stärkt samarbete vid räddningstjänstinsatser. På detta sätt kan alla berörda länder, genom det europeiska insatscentret, få omedelbar tillgång till all specialiserad utrustning i Europa.

Beträffande beredskap och reaktion på förorening till havs i de olika regionala vattnen runt Europa följer kommissionen dessutom noggrant de kompetenta arbetsgruppernas arbete. För Östersjön deltar kommissionen i det arbete som utförs av Helsingforskommissionen (Helcom), som inrättades genom Helsingforskonventionen.

(1) EGT L 332, 28.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1120/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne: Kommunen Florens utnyttjande av medlen från Europeiska regionala utvecklingsfonden

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Florens, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för omställning av eftersatta industriområden och för att minska skillnaderna i den ekonomiska och sociala utvecklingen. Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Florens lagt fram projekt inom ramen för ERUF?

2. Har kommunen Florens beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1119/03, E-1120/03,E-1121/03, E-1122/03, E-1123/03 och E-1124/03ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(16 april 2003)

Kommunerna Massa, Carrara, Livorno, Pisa, Pistoia och Florens är alla delvis berättigade till stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) inom ramen för SPD Toskana 2000-2006 (samlat programdokument).

SPD Toskana antogs genom kommissionens beslut(1) och förutsätter finansiering från ERUF till cirka 322,5 miljoner euro för en total offentlig utgift på 804,9 miljoner euro.

Eftersom SPD Toskana är ett program med decentraliserad förvaltning är det regionen Toskana som är ansvarig för genomförandet av åtgärderna, och denna myndighet har också i programkomplementet fastställt kriterierna för urval av projekt och vem som är ansvarig för upplysningar om ansökningar. Det är alltså till denna förvaltning som parlamentsledamoten lämpligen kan vända sig för att få exakta upplysningar om de projekt som lagts fram och finansierats till förmån för kommunerna Massa, Carrara, Livorno, Pisa, Pistoia och Florens.

(1) C(2001) 2725, 27.9.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0978/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 mars 2003)

Ämne: Kommunen Anconas utnyttjande av medlen från programmet Kultur 2000

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Ancona, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till att förstärka det gemensamma kulturområdet, som präglas av en stor mångfald och olika traditioner, och till att främja kreativt tänkande och yrkesmässig rörlighet samt tillgång till och spridning av konst och kultur.

Kommissionen uppmanas att besvara följande frågor:

1. Har kommunen Ancona lagt fram projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

2. Har kommunen Ancona beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03,E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03,E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 och E-0990/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(25 april 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1129/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne: Kommunen Livornos utnyttjande av medlen från handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Livorno, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till stöd för migrerande arbetstagare, medräknat medborgare i tredje land, för att kunna garantera dem optimala villkor för samliv och integration med den lokala befolkningen, såväl när det gäller sysselsättning som socialpolitik.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Livorno lagt fram projekt inom ramen för handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare?

2. Har kommunen Livorno beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03,E-1127/03, E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03,E-1133/03, E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 och E-1138/03ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(28 april 2003)

Det finns för närvarande inte något åtgärdsprogram på EU-nivå för migrerande arbetstagare. Kommissionen vill påminna om att stöd till åtgärder för att främja integrering av migrerande arbetstagare enligt budgetpost B3-4110 upphävdes 1998 efter EG-domstolens dom i mål C-106/96. Efter detta har inga medel ställts till förfogande inom detta område.

Ett nytt program för att främja integreringen av tredjelandsmedborgare enligt budgetpost B5-815 kommer att lanseras av kommissionen (Generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor) i maj 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1798/03

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(21 maj 2003)

Ämne: Stöd till företag inom sockerförädlingssektorn

Företaget Agrar Invest Tatschl importerar socker från Serbien och Kroatien i enlighet med överenskommelsen från Bryssel i meddelande 2002/C 152/05(1). Sockret som importerats från Serbien och Kroatien förädlas av företaget Tatschls kunder i Österrike till bl.a. safter och choklad. Dessa exporterar sedan de färdiga produkterna till tredje land.

Interventionspriset för socker uppgår för närvarande till ungefär 699 euro per ton. Världsmarknadspriset uppgår dock endast till ungefär 250 euro per ton. Företagen inom sockerförädlingssektorn borde därför få ett stöd på ungefär 450 euro per ton socker från Serbien och Kroatien som skall förädlas, om färdigvarorna (safter, choklad) sedan exporteras till tredje land. (Ansökan om exportbidrag för export av varor som inte är upptecknade i bilaga I och som är ämnade för fri omsättning i gemenskapen).

Utbetalningen av det ovannämnda stödet fungerar problemfritt i Tyskland och Italien. Jag förstår inte varför österrikiska företag inom sockerförädlingssektorn fortfarande missgynnas och varför de inte skall få något stöd.

Det österrikiska finansministeriet vidtog åtgärder redan i fjol (den 28 mars 2002) och skickade en förfrågan till kommissionen för att få veta om de österrikiska företagen i det här fallet är berättigade till stöd. Kommissionen har fortfarande inte svarat på förfrågan.

Därför ber jag kommissionen besvara följande frågor:

1. Kan de österrikiska företagen inom sockerförädlingssektorn få stöd?

2. Kan stödet i så fall utbetalas även retroaktivt?

3. Vilket förfarande måste tillämpas för retroaktivt stöd?

4. Om stöd inte kan utbetalas ber jag kommissionen meddela enligt vilka direktiv utbetalandet av stöd inte är möjligt.

(1) EGT C 152, 26.6.2002, s. 14.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen

(10 juni 2003)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0830/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(18 mars 2003)

Ämne: Frosinones kommuns utnyttjande av medel från programmet Kultur 2000

I september 2002 presenterade det italienska ekonomiministeriets tillsynsmyndighet en utgiftsredovisning för de medel som ställts till förfogande av Europeiska unionen.

Av denna studie framgår även på ett mycket oroväckande sätt hur långsamt och ineffektivt vissa lokala myndigheter handlägger tilldelningen av projekt.

Även Europeiska kommissionen har vid ett flertal tillfällen framfört liknande varningar om att de lokala myndigheterna inte har utnyttjat de europeiska medlen i tillräcklig omfattning.

Mot bakgrund av att särskilt vissa lokala myndigheter, till exempel Frosinones kommun, är i stort behov av att utnyttja europeiska medel för att framhäva det gemensamma kulturarvet med dess mångfald och traditioner, uppmuntra konstnärers kreativitet och rörlighet och främja tillgång till och spridning av konst och kultur, önskar jag att kommissionen lämnar upplysningar om följande:

1. Har Frosinones kommun inkommit med förslag till projekt inom ramen för programmet Kultur 2000?

2. Har man mottagit finansiering för sådana projekt?

3. Har dessa medel utnyttjats?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0830/03, E-0892/03, E-0978/03, E-0979/03,E-0980/03, E-0981/03, E-0982/03, E-0983/03, E-0984/03, E-0985/03,E-0986/03, E-0987/03, E-0988/03, E-0989/03 och E-0990/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(25 april 2003)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.