SKRIFTLIG FRÅGA E-0251/00

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Uttalande av kommissionens ledamot Erkki Liikanen

I tidskriften Cordis Focus från den 4 oktober 1999 rapporteras kommissionens ledamot Erkki Liikanen öppet ha deklarerat att det är inte acceptabelt att det kostar tre gånger så mycket och tar sju gånger så lång tid att starta ett nytt företag i Europeiska unionen som i USA.

Vilka orsaker anser kommissionen ligger bakom dessa stora kostnadsskillnader? Vilka åtgärder planerar den att vidta för att avskaffa sådana hinder? Kommer kommissionen följaktligen att förhindra införlivandet av lagstiftning baserad på sociala stadgan?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(31 mars 2000)

Det är uppenbart att skillnaden mellan tidsåtgång och kostnader för att grunda ett nytt företag i gemenskapen och för att göra detsamma i USA inte är acceptabel.

Hur stor denna skillnad är varierar i själva verket mellan olika medlemsstater, vilket beror på skillnader i förvaltningstraditioner och olika sätt att bemöta problem som uppstått med kommersiell verksamhet som inte är reglerad i lag. Den allmänna uppfattningen i samtliga medlemsstater är dock att förfarandena måste förenklas och kostnaderna minska. Kommissionen har hjälpt medlemsstaterna med detta problem på flera olika sätt. I rapporten från arbetsgruppen för enklare företagsvillkor (BEST-gruppen)(1) ställs denna fråga i fokus i arbetsgruppens fjärde rekommendation, där den uppmanar medlemsstaterna att ta initiativ för att göra det enklare att grunda företag. I uppföljningen av rapporten uppmanas kommissionen att inom ramen för handlingsplanen för att främja företagande och konkurrenskraft(2) övervaka och utvärdera insatserna för att följa rekommendationen om förbättring och förenkling av företagsklimatet för nyetablerade företag(3) och att sprida information om god praxis.

Inom ramen för gemensamma åtgärder, där kommissionen hjälper medlemsstaterna att upptäcka och utväxla information om god praxis i frågor som är av stor betydelse för företagspolitiken, har frågan om nyetablering av företag ägnats stor uppmärksamhet. Kommissionens rekommendation om förbättring och förenkling av företagsklimatet för nyetablerade företag, som nämns i BEST-rapporten, innehåller en sammanställning av exempel på god praxis som hittats i samband med den första gemensamma åtgärden som hade direkt anknytning till detta tema. Enligt den nyligen publicerade rapporten om gemensamma åtgärder(4) finns det tecken på att det har skett framsteg på detta område. Så har t.ex. de franska Centres de formalités d'entreprises radikalt förenklat de administrativa rutinerna för nyetableringar. Dessutom finns det uppmuntrande exempel på att medlemsstaterna tar lärdom av varandras erfarenheter. Det portugisiska nätverket Centro de Formalidades das Empresas har t.ex. medvetet skapats med det franska exemplet som förebild.

Med hjälp av de gemensamma åtgärderna har man också hittat exempel på god praxis inom finansiering, utbildning och stödtjänster för nyetablerade företag.

Vid sidan om detta intensifierar kommissionen nu med hjälp av sitt system för konsekvensbedömning sina insatser för att bedöma de konsekvenser som föreslagen gemenskapslagstiftning kommer att få för små och medelstora företag.

Kommissionen håller också på att sjösätta ett initiativ som gäller benchmarking inom företagande och innovation. De första diskussionerna om detta kommer att föras på rådets möte (industri) i maj och de första resultaten förväntas bli synliga under det franska ordförandeskapet.

I grönboken om innovation(5) pekas det på de särskilda problem som kan uppstå vid etablering av innovativa företag. Ett stort antal åtgärder som ingår i handlingsplanen för innovation(6) är åtgärder som nu vidtagits, särskilt när det gäller nya teknikbaserade företag. I början på 1999 inleddes en pilotverksamhet som syftar till att finna de områden inom näringslivet som utgör

den bästa miljön för en lyckad etablering av och tillväxt för nya företag och företag som bildats genom avknoppning. Genom denna pilotverksamhet kommer även validering och överföring av nya strategier för nyetablering, som är exempel på god praxis, från gemenskapens regioner att främjas. I fråga om lagstiftning baserad på den sociala stadgan hänvisas parlamentsledamoten till artikel 137.2 (f.d. artikel 118) i EG-fördraget.

I detta syfte antog regeringskonferensen förklaring nr 26, där det sägs: De höga fördragsslutande parterna konstaterar att det i diskussionerna om artikel 118.2 (nuvarande 137.2) i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen avtalas om att gemenskapen, då den fastställer minimikrav för skydd av arbetstagarnas hälsa och säkerhet, inte har för avsikt att särbehandla arbetstagare i små och medelstora företag, där inte omständigheterna så kräver (särskilt motiverar detta).

(1) Europeiska gemenskaperna (1998). Rapport från arbetsgruppen för enklare företagsvillkor, Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg, ISBN 92-828-3459-2.

(2) Rådets slutsatser om handlingsplanen för att främja företagande och konkurrenskraft, 29.4.1999.

(3) Kommissionens rekommendation 97/344/EG av den 22 april 1997 om förbättring och förenkling av företagsklimatet för nyetablerade företag, EGT L 145, 5.6.1997.

(4) Rapport från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om åtgärder som samordnas med medlemsstaterna på området företagspolitik. KOM(1999) 569 slutlig.

(5) KOM(1995) 688 slutlig.

(6) KOM(1996) 589 slutlig.