ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2761/97 från Willi Görlach (PSE) och Barbara Schmidbauer (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Besvärsförfarande mot flygplatser och flygbolag på området för marktjänster (groundhandling)

1. Kommissionen har under 1994 väckt flera åtal mot flygplatser och flygbolag med motiveringen att de utan saklig grund upprättat ett monopol på området för marktjänster. Hur långt har förfarandena kommit, i synnerhet förfarandet mot flygplatsen Frankfurt /Main AG?

2. Har kommissionen säkerställt att ministerrådets (transport) vilja, så som den uttrycks i direktivet om marktjänster på flygplatser av den 24 oktober 1996 som utfärdats på grundval av artikel 84 i EG-fördraget, att jämka samman transport- och konkurrensaspekterna, även beaktas fullt ut i kommissionens förfarande? Kommer kommissionen att respektera övergångsbestämmelserna i direktivet om marktjänster och tillämpa dem, i synnerhet bestämmelsen i artikel 9 som tillåter att en flygplats på grund av verifierade utrymmes- och kapacitetsbegränsningar kan undantas från ett för tidigt marknadstillträde, dock längst till den 1 januari 2003?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (den 26 september 1997)

1. Kommissionen avslutade ett antal förfaranden efter det att marknaden öppnades för en andra tillhandahållare av marktjänster. Detta var fallet exempelvis med de spanska flygplatserna och flygplatsen i Dublin. Marknaden för marktjänster kommer också att öppnas för en andra tillhandahållare vid flygplatsen i Aten den 1 januari 1998, ett år före det datum som fastställs i rådets direktiv 96/67/EG av den 15 oktober 1996 om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen. ((EGT L 272, 25.10.1996. )) Vad flygplatsen i Frankfurt beträffar pågår undersökningen fortfarande.

2. Genomförandet av direktiv 96/67/EG påverkar inte tillämpningen av konkurrensreglerna i EG-fördraget. Inom ramen för sin undersökning måste kommissionen fastställa om flygplatsen i Frankfurt har missbrukat en dominerande ställning genom att utan saklig grund förbehålla sig ett monopol på tillhandahållandet av marktjänster. De skäl som parterna anför vad gäller kapacitet och tillgängligt utrymme undersöks med hänsyn till detta.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 117 , 16/04/1998 s. 0016



SKRIFTLIG FRÅGA E-2380/97 från Evelyne Gebhardt (PSE) till kommissionen (10 juli 1997) Ämne: Stödmedel till regionen kring Bodensjön Kan kommissionen meddela omfattningen av de stödmedel från Europeiska unionen som sedan 1990 gått till regionen kring Bodensjön (kommunen Konstanz, kommunen Bodenseekreis, Lindau-Bodensee, delstaten Vorarlberg)? Kompletterande svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (24 november 1997) Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2395/97 från Carmen Fraga Estévez (PPE) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Förbud för gemenskapsflottan att omlasta svärdfisk i chilenska hamnar

Sedan 1990 hindrar Chile gemenskapsflottan att lasta om svärdfisk som tagits upp utanför chilenskt område, vilken innebär en kränkning av artikel V.1, transiteringsfrihet, i GATT-avtalet. Hindret bygger på en begäran om hälsointyg, vilket är en obefogad begäran eftersom det rör sig om transiteringsgods. Det är därmed i praktiken detsamma som att förhindra omlastningar och därmed kränks den transiteringsfrihet som är inskriven i ovan nämnda artikel V.1 i GATT-avtalet.

I sitt svar på fråga H-0320/96 ((Europaparlamentets debatt maj 1996. )), som behandlade detta ämne, angav kommissionär Emma Bonino att problemet skulle kunna lösas med hänvisning till artikel 30 i samarbetsavtalet mellan EU och Chile, och att artikel V i GATT i annat fall vore den enda möjliga lösningen. Kan kommissionen ange när den kommer att begära att artikel V i GATT tillämpas för att lösa detta fall?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (20 oktober 1997)

I det nya samarbetsavtal mellan gemenskapen och Chile som undertecknades den 21 juni 1996, fastställs i artikel 30 möjligheten att mellan gemenskapen och Chile inleda samarbete inom havsfiskesektorn, också när det gäller bevarande av tillgångar.

När det gäller den tvist som parlamentsledamoten åsyftar angående landning av fångst av svärdfisk som gjorts av gemenskapens flotta utanför den chilenska exklusiva ekonomiska zonen har kommissionen, efter att ha inhämtat medlemsstaternas åsikter på lämplig nivå, kommit överens med Chile om att det först och främst är nödvändigt att utbyta information om denna fiskeverksamhet samt om läget för bestånden med slutmålet att upprätta ett tekniskt och vetenskapligt samarbete på området.

Eftersom tillräckliga uppgifter inte finns tillgängliga har detta samarbete inte påbörjats. Med tanke på att ett sådant samarbete skulle kunna underlätta antagandet av en tillfredsställande och ömsesidig lösning av det aktuella problemet håller de berörda parterna emellertid på att komplettera insamlandet av nödvändig information för att mycket snart kunna inleda tekniska diskussioner i ärendet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2112/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (24 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - tillstånd för växtsorter

1. Stämmer det att om genetiskt modifierade växter tas upp i den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter (direktiv (EEG) 457/70) ((EGT L 225, 12.10.1970, s. 1. )) och för utsäde av köksväxter (direktiv (EEG) 458/70) ((EGT L 225, 12.10.1970, s. 7. )) krävs inget ytterligare godkännande för dessa växter i enlighet med förordning (EG) nr 258/97 ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1. ))?

2. Regleras i detta fall endast deras märkning av förordningen om nya livsmedel?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2112/97, E-2116/97, E-2124/97 och E-2142/97 (31 oktober 1997)

De villkor som skall tillämpas enligt direktiven 70/457/EEG ((EGT L 225, 12.10.1970, s. 1. )) och 70/458/EEG ((EGT L 225, 12.10.1970, s. 7. )) och förordning nr 258/97 ((EGT L 43, 14.2.1997, s. 1. )) om nya livsmedel och livsmedelsingredienser, antagen av Europaparlamentet och rådet enligt förfarandet i artikel 189b av fördraget, i synnerhet när det gäller förfaranden för tillstånd och märkning, återfinns i artikel 3.2 av denna förordning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2626/97 från Alfonso Novo Belenguer (ARE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Subventioner till jordbruket i Valencia dras in

Den 30 juni 1997 tillkännagav regeringen i den autonoma regionen Valencia offentligt indragningen av 808 miljoner pesetas från europeiska fonder, av vilka 115,4 miljoner motsvarar jordbruksministeriets medfinansiering av stöd via EUGFJ-garantisektionen och 692,6 miljoner härrör direkt från subventioner som beviljats av Europeiska unionen. Dessa medel användes i första hand för återplantering av skog på jordbruksmark. Den resolution som materialiserar förlusten av dessa subventioner, vilken finansministeriet i regeringen i den autonoma regionen Valencia offentliggjorde den 30 juni, är daterad den 31 december 1996 och berör budgeten för det föregående räkenskapsåret.

Känner kommissionen till att denna budgetpost för stöd till jordbruket i Valencia, i synnerhet till återplantering av skog på jordbruksmark, har dragits in?

Om ja, vad ligger till grund för beslutet att dra in stödet?

Vad kommer de nu indragna anslagen att användas till?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (9 oktober 1997)

Enligt de uppgifter som nationella och regionala myndigheter har tillhandahållit, stämmer det inte att de anslag som parlamentsledamoten syftar på drogs in under 1996, utan dessa anslag kommer istället att debiteras 1997 års budget. Det rör sig om anslag avsedda att täcka den samling åtgärder som kompletterar reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) och som inte utnyttjades under 1996. Orsaken till detta var att det kom in färre ansökningar beträffande dessa åtgärder än väntat.

Enligt dessa myndigheter borde det lägre utnyttjandet av anslagen under 1996 inte påverka det totala genomförandet av programmen. De förutspår istället en större efterfrågan under budgetåret 1997 och följande budgetår.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2683/97 från María Sornosa Martínez (GUE/NGL) och Pedro Marset Campos (GUE/NGL) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Förorening av floden Segura

Floden Segura går förbi Orihuela, Vega Baja, Murcia och mynnar ut i Guardamar i Alicante. Föroreningen av floden i detta område orsakar allvarliga miljö- och hälsoproblem. Det stillastående vattnet och den stinkande gyttjan utsöndrar ohälsosamma ämnen som förorsakar andnings-, samt mag- och tarmproblem hos befolkningen.

Sedan några år tillbaka rapporteras det om detta förhållande från olika politiska krafter och medborgerliga rörelser utan att berörda myndigheter föreslagit någon konkret lösning på problemet, även om man planerar att bygga ett reningsverk på en av flodens omtvistade sträckor.

En kvalitativ undersökning av Segura-flodens vattenkvalitet vid staden Orihuela visade på ett vattenkvalitetsindex (Indice de Calidad General) som var lägre än 70 och därmed klassificerades vattnet som otjänligt. Denna undersökning visar också på avsaknaden av levande organismer i vattnet.

Den försumlighet som myndigheter visat denna flodbädd utgör troligen ett miljöbrott.

1. Anser inte kommissionen mot denna bakgrund att direktiv 92/43/EG ((EGT L 206, 22.7.1992, s. 7. )) om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter visar att det föreligger ett behov av ett konkret åtgärdsprogram med avsikt att rena det stillastående vattnet på dessa flodsträckor för att på så sätt återskapa vattnets naturliga liv och kunna återanvända det renade vattnet till bevattning, utan att detta medför någon hälsorisk för människor?

2. Är kommissionen beredd att tillsammans med de lokala myndigheterna undersöka möjligheterna att samfinansiera en plan för att återuppbygga dessa flodsträckor?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (25 september 1997)

1. Det berörda området är varken ett särskilt bevarande område i enlighet med bestämmelserna i direktiv 79/409/EEG ((EGT L 103, 25.4.1979. )) om skydd av vilda fåglar, eller ett föreslaget område av gemenskapsintresse enligt bestämmelserna i direktiv 92/43/EEG ((EGT L 206, 22.7.1992, s. 7. )) om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. Kommissionen känner inte till några arter eller typer av livsmiljöer av gemenskapsintresse i detta område. Därför är direktiv 92/43/EEG inte tillämpligt.

2. Det är de nationella myndigheternas uppgift att lämna in projektförslag för gemenskapsfinansiering inom ramen för de befintliga stödprogrammen för Spanien. Om sådana förslag lämnas in, kommer kommissionen att noga granska alla aspekter innan beslut om finansiering kan fattas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2398/97 från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen (10 juli 1997)

Ämne: Miljöhot mot mossen Oliva-Pego

Mossen Oliva-Pego i den autonoma regionen Valencia har under de senaste veckorna lidit svåra skador orsakade av upprepade bränder, markröjning och uttorkning av våtmarker, vilket utgör ett stort miljöhot som borde lösas medelst genomförandet av nationalparksprojektet för detta område.

Känner kommissionen till i vilken situation nationalparksprojektet för mossen Oliva-Pego för närvarande befinner sig? Kan kommissionen ange hur situationen ser ut för det gemenskapsstöd som den autonoma regeringen i Valencia ansökt om för att finansiera uppköp av mark från jordbrukarna?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (12 september 1997)

Kommissionen känner till vad som utspelar sig i våtmarken Pego-Oliva, eftersom bevarandet av detta område hör till målsättningarna i Life-Nature-projektet ¨Programma de acciones para la conservación de humedales valencianos y creación de áreas de reserva para el samaruc (Valencia hispanica)¨, före vilket ett kontrakt (B4-3200/92/15183 och B4-3200/95/525) har slutits mellan kommissionen och regeringen i Valencia i december 1992.

Kommissionen har uppmanat stödmottagaren att regelbundet inkomma med upplysningar om de åtgärder som vidtagits för att säkerställa skyddet av denna våtmark mot vissa jordbruksverksamheter. Följande åtgärder har vidtagits:

- Skyddsområdets ledning har väckt åtal mot borgmästaren i Pego (åtalet gäller förstörelse av naturresurser, miljöförstöring, grovt ringaktande av föreskrifter och olaga frihetsberövande).

- Beslut av Consejería de medio ambiente som innebär att all verksamhet i våtmarken fryses.

- Beslut av den behöriga domstolen om förbud mot all form av verksamhet i våtmarken och om att Guardia Civil skall övervaka området för att förhindra brott mot detta beslut

- Överträdelser av detta förbud har anmälts inför de behöriga nationella domstolarna.

Under 1996 inledde och genomförde förvaltningen i Valencia köpförhandlingar beträffande delar av våtmarken Pego-Oliva, omfattande 569 ¨anegadas¨ (cirka 50 hektar), för ett sammanlagt belopp på 111 miljoner pesetas. För närvarande pågår ett förfarande för ett liknande inköp under 1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2320/97 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (18 juli 1997)

Ämne: Internationell kamp mot brottsligheten och bevakning av de europeiska yttre gränserna med hänsyn till den surinamesiska drogkartellens transitering av kokain via Nederländerna

1. Kan rådets nederländske ordförande förklara varför förre generalsekreteraren i ministeriet för allmänna angelägenheter, R.J. Hoekstra, kan sitta kvar som medlem i det högsta rådgivande organet i Nederländerna, konstitutionsutskottet (Raad van State), trots det tjänstefel han begått i och med att man under hans ledning rättsvidrigt förstört akterna från den före detta nederländska underrättelsetjänsten för utländska ärenden, och varför man suspenderat van der Voort som misstänks vara medskyldig till ett jämförbart tjänstefel, nämligen att en akt förstörts?

2. Kan rådets nederländske ordförande förklara hur det är möjligt att den förre chefen för nederländska underrättelsetjänsten för utländska ärenden, K.M. Meulmeester, i egenskap av premiärministerns rådgivare den 14 september i år deltar som gästföreläsare i kongressen för kampen mot den internationella brottsligheten i Europa år 2000 som hålls i Budapest trots det tjänstefel han begått i och med att man rättsvidrigt förstört akterna från den före detta nederländska underrättelsetjänsten för utländska ärenden, och varför man suspenderat van der Voort som misstänks vara medskyldig till ett jämförbart tjänstefel, nämligen att en akt förstörts?

3. Är rådets ordförande inte av den åsikten att det vad gäller misstankarna mot van der Voort bör tas hänsyn till opportunitetsprincipen med tanke på den mycket större allmänna betydelse för hela Europa som kampen mot den surinamesiska drogmaffian har, detta även med tanke på misstankarna mot van der Voort som uteslutande grundas på medskyldighet till ett tjänstefel som består i att en akt förstörts, ett tjänstefel som i tidigare, mycket allvarligare fall, som när det gäller K.M. Meulmeester och R.J. Hoekstra, sanktionerats på grundval av allmänintresset?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2251/97, E-2319/97 och E-2320/97 (7 november 1997)

De frågor som den ärade parlamentsledamoten tar upp faller inte under rådets behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2766/97 från Christoph Konrad (PPE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Belgiens statliga stöd till stålföretaget Forges de Clabecq

1. Den 18 december 1996 fastställde kommissionen att Belgiens stöd till stålföretaget Forges de Clabecq i storleksordningen 3 miljarder belgiska franc var oförenligt med den gemensamma marknaden. Belgien uppmanades att kräva tillbaka stödet inom två månader efter beslutet. Känner kommissionen till om återbetalningen redan skett? Om återbetalningen av stödet inte skulle vara genomförbar, är kommissionen beredd att pröva om inte den snedvridning av konkurrensen som förorsakats av stöden kan mildras genom en minskning av kapaciteten?

2. Den 13 juni 1997 meddelade den belgiska tidningen ¨Le Soir¨ att regionen Vallonien var beredd att stödja företaget med ytterligare 1,8 miljarder belgiska franc vid den eventuella försäljningen av Forges de Clabecq till ett privat företag. Anser kommissionen att detta förnyade stöd är oförenligt med stålstödskodexen och vilka åtgärder avser den att vidta för att åstadkomma en nödvändig minskning av kapaciteten?

3. Kommer kommissionen att med anledning av den senaste händelseutvecklingen i Forges de Clabecq ålägga konungariket Belgien att i enlighet med artikel 6.4 i stålstödskodexen inte betala ut några som helst medel till företaget?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (2 oktober 1997)

1. Den 19 december 1996 gick företaget Forges de Clabecq i konkurs. Därför lämnade de belgiska myndigheterna när de ålades att återkräva det stödbelopp som betalats till företaget in en begäran till den myndighet som handlägger konkurser om det belopp som skall betalas tillbaka.

2. Kommissionen har ännu inte mottagit någon anmälan om regionen Walloniens deltagande i förvärvet av Forges de Clabecq. Kommissionen kommer om den får sådana uppgifter att noga bedöma dessa för att säkerställa att inget nytt stöd förekommer i någon form. Beträffande en eventuell minskning av kapaciteten finns det inget läge då beviljande av stöd i utbyte mot en minskning av kapaciteten skulle kunna anses vara förenligt med stålkodexen, såvida inte detta stöd syftade till att underlätta en hel eller delvis nedläggning av företaget.

3. Kommissionen har ingen anledning att förmoda att de belgiska myndigheterna inte kommer att uppfylla sina anmälningsskyldigheter. Man kommer emellertid att vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att gemenskapsreglerna efterlevs.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3326/97 från Antonios Trakatellis (PPE) till kommissionen (15 oktober 1997)

Ämne: Den grekiska gemenskapsstödramen - Via Egnatia och tunnelbanan i Thessaloniki

Inom ramen för den andra gemenskapsstödramen 1994-1999 för Grekland finns bland annat byggandet av Via Egnatia, ett projekt av stor strategisk betydelse för utvecklingen av transeuropeiska nät i Grekland och Europeiska unionen, och tunnelbanan i Thessaloniki, som är ett betydelsefullt projekt för en miljonstad med stora trafikproblem, som i hög grad är en miljöbelastning. Med tanke på att utnyttjandet av gemenskapsstödet från Greklands sida har försenats för många utvecklingslinjer och program inom ramen för den andra gemenskapsstödramen, har den grekiska regeringen lagt fram ett förslag om att överföra anslag från vissa program till andra. Bland dessa förslag finns även ett förslag om att överföra över 100 miljarder drachmer från Via Egnatia-projektet och 27 miljarder drachmer från tunnelbaneprojektet i Thessaloniki.

Har kommissionen för avsikt att överföra stöd från ovannämnda betydelsefulla projekt, och vilket är i så fall motivet till detta?

Med tanke på tidigare dåliga erfarenheter i Grekland som visar på att ett projekt som inte påbörjas heller inte blir verklighet, vilken inställning har kommissionen vad gäller den grekiska regeringens avsikter att överföra medel, något som i praktiken leder till att tunnelbaneprojektet i Thessaloniki blir ett misslyckande?

Med hänsyn till att arbetena med byggandet av Via Egnatia redan har inletts och kommit en bit på väg, hur ser kommissionen på denna ansökan om att överföra medel som kommer att skjuta slutförandet av den på framtiden?

Blir det inte så att man genom förslaget att överföra medel i praktiken upphäver den strategiska och ekonomiska nytta som skulle komma av slutförandet av Via Egnatia under femårsperioden 1994-1999 och dessutom gör slutförandet osäkert?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (7 november 1997)

Kommissionen bekräftar att den har mottagit förslag från de grekiska myndigheterna som bland annat syftar till att till andra projekt överföra 100 miljarder drachmer (runt 330 miljoner ecu) som var planerade att användas inom gemenskapens stödramar II för projektet Via Egnatia och 27 miljarder drachmer (runt 90 miljoner ecu) som var planerade för tunnelbanan i Thessaloniki. Dessa förslag håller för närvarande på att granskas av kommissionen och kommer sedan att diskuteras vid nästa möte i övervakningskommittén för gemenskapens stödramar.

Kommissionens åsikt om överföring av anslag från projektet ¨tunnelbana i Thessaloniki¨ har kommissionen redan redovisat i sitt svar på den muntliga frågan H-741/97 vid frågestunden under parlamentets session i oktober 1997 ((Parlamentets debatter (oktober 1997). )).

När det gäller den minskning av anslag som föreslagits för Egnatia har kommissionen redan meddelat de grekiska myndigheterna att man starkt motsätter sig detta. Enligt den information som kommissionen förfogar över skulle detta projekt kunna fullföljas inom ramen för gemenskapens aktuella stödramar med användning av de anslag som tilldelats projektet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2831/97 från Nuala Ahern (V) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Euratomlån till det ryska kärnkraftverket Kalininskaja 3

Vilken status har för närvarande det föreslagna lånet till det ryska kärnkraftverket Kalininskaja 3? Har ansökan godkänts av Phare/Tacis expertgrupp för kärnsäkerhet? I sådana fall utifrån vilka kriterier och med vilka villkor? Granskas det föreslagna lånet av Europeiska investeringsbanken? Och i sådana fall utifrån vilka kriterier?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar (16 oktober 1997)

På grundval av en ansökan från den statliga ryska elektricitetskoncernen Rosenergoatom om ett Euratomlån håller kommissionen på att förbereda alla undersökningar som krävs för att den skall kunna fatta beslut om ett sådant lån.

Phare/Tacis-expertgruppen för kärnsäkerhet har redan diskuterat projektets tekniska detaljer och lämnade i juli 1997 ett yttrande till kommissionen, i enlighet med rådets beslut 94/179/Euratom av den 21 mars 1994 om ändring av beslut 77/270/Euratom som ger kommissionen befogenhet att ta upp Euratom-lån i syfte att bidra till den finansiering som krävs för att förbättra säkerheten och effektiviteten i kärnkraftverk i vissa icke-medlemsstater ((EGT L 84, 29.3.1994. )). Av yttrandet framgår att genomförandet av det föreslagna moderniseringsprogrammet och de åtgärder som rekommenderas av Riskaudit skulle ge en internationellt acceptabel standard. Man betonar också vikten av att de ryska kärnsäkerhetsmyndigheterna och organisationerna för teknisk säkerhet deltar på lämpligt sätt i tillståndsprocessen och rekommenderar att gemenskapens stöd i fortsättningen skall utvidgas till att omfatta de ryska tillståndsmyndigheterna under tillståndsprocessen. Yttrandet gäller under förutsättning att miljökonsekvensutredningen för projektet kommer fram till en tillfredsställande slutsats.

Som ett led i förfarandet för Euratomlån måste Europeiska investeringsbanken (EIB) lämna en rekommendation om de ekonomiska aspekterna av det projekt som skall finansieras, exempelvis huruvida projektet är lämpligt för lånefinansiering eller huruvida låntagaren kan tänkas vara i stånd att betala ränta på och betala tillbaka det föreslagna Euratomlånet.