SKRIFTLIG FRÅGA P-1181/02

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(17 april 2002)

Ämne: Snedvridning på varvsmarknaden på grund av Sydkorea efterlysning av åtgärder inom WTO

Sydkorea har under en längre tid förorsakat snedvriden konkurrens på varvsmarknaden genom att sätta priset på de fartyg landet producerar lägre än de faktiska kostnaderna. Europeiska unionen och Sydkorea har fört resultatlösa diskussioner om hur man skall få till stånd en sund konkurrens inom varvsindustrin.

Tvister om internationella konkurrensfrågor löses inom Världshandelsorganisationens (WTO) behöriga tvistlösningsorgan. Både Europeiska unionens medlemsstater och Sydkorea är medlemmar av WTO.

Eftersom förhandlingarna om enhetliga konkurrenskrav upphörde utan resultat sommaren 2000 enades medlemsstaterna vid rådets möte i december 2000 om att EU måste inleda ett förfarande inför WTO på grund av Sydkoreas brott mot sina åtaganden om stöd för fartygsexport.

Europaparlamentet understödde också denna tanke i sitt betänkande om kommissionens andra rapport till rådet om situationen inom världens varvsindustri (A5-0371/2000) och uppmanade kommissionen att inleda ett tvistlösningsförfarande mot republiken Korea inför Världshandelsorganisationen.

Trots det som nämns ovan har kommissionen fortfarande inte fört ärendet till WTO:s tvistlösningsorgan.

Kommissionen har däremot på ett fullständigt konstgjort sätt och utan giltig rättslig grund kopplat inledandet av en relevant tvistlösningsprocess inom WTO till sitt förslag till förordning, enligt vilket man som motvikt till de koreanska åtgärderna tillfälligt, under processens gång, skulle kunna godkänna begränsat produktionsstöd för enskilda europeiska varv. Medlemsstaternas oenighet om hur motiverat och rationellt produktionsstödet är har gjort det omöjligt att genomföra förslaget till förordning.

Den sydkoreanska regeringen uppgav igår att man inom varvsindustrin strävar efter allt högklassigare fartyg, i synnerhet kryssningsfartyg, och att regeringen fortfarande inte anser sig ha agerat felaktigt eller i strid mot internationella avtal genom sin stödpolitik.

Situationen är fullständigt ohållbar ur den europeiska varvsindustrins synpunkt. Därför vill jag nu fråga kommissionen när den skall sluta förhålla sig passivt och äntligen föra ärendet till WTO?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(5 juni 2002)

Till följd av ett klagomål ingivet den 24 oktober 2000 av CESA (Committee of European Union Shipbuilders' Associations), i vilket det hävdades att Sydkorea beviljade sina skeppsbyggnadsföretag subventioner i strid med artiklarna 3 och 5 i Världshandelsorganisationens (WTO) avtal om subventioner och utjämningsåtgärder, inledde kommissionen en undersökning enligt handelshindersförordningen (rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO))(1). Av undersökningen framgick att Korea hade beviljat betydande subventionsbelopp och att det fanns bevisning för att dessa subventioner hade negativa effekter för gemenskapsindustrin. På grundval av slutsatserna av denna första rapport enligt handelshindersförordningen föreslog kommissionerna att medlemsstaterna genom en tillfällig skyddsordning skulle bistå gemenskapens varvsindustri inom de segment som lidit avsevärd skada till följd av den illojala sydkoreanska konkurrensen. Kommissionens förslag inskränkte sig till de sektorer där väsentlig och allvarlig skada har fastställts. Kommissionen tillkännagav vidare för medlemsstaterna att den inte skulle inleda åtgärder mot de sydkoreanska subventionerna inom ramen för WTO om inte medlemsstaterna godkände den tillfälliga skyddsordningen. I början av december 2001 avstod rådet från att fatta ett beslut om det förslag som kommissionen lagt fram.

I november 2001 begärde CESA att kommissionen skulle uppdatera den första rapporten enligt handelshindersförordningen och härvid undersöka om gemenskapsindustrin hade upplevt negativa effekter under en period på tretton månader räknat från utgången av den ursprungliga skadeundersökningsperioden (d.v.s. 1 december 200031 december 2001). Kommissionen gjorde följaktligen en ytterligare undersökning, vars resultat kommer att diskuteras av medlemsstaterna inom kommittén för handelshindersförordningen den 29 maj 2002.

I detta skede kan kommissionen endast bekräfta att den efter samrådet i kommittén för handelshindersförordningen kommer att vara i stånd att fatta ett beslut med stöd av handelshindersförordningen om huruvida den skall inge ett klagomål till WTO så snart rådet antagit den tillfälliga skyddsordningen, i överensstämmelse med den tvådelade strategi som kommissionen följer.

(1) EGT L 349, 31.12.1994.