SKRIFTLIG FRÅGA E-1399/03

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(16 april 2003)

Ämne: Konsumenternas förtroende direktiv 93/13/EEG

Oskäliga villkor i konsumentavtal är en fråga som ger medlemsstaterna och de nationella myndigheterna en hel del huvudbry. Europeiska kommissionen har själv i anslutning till rapporten om genomförandet av rådets direktiv 93/13/EEG(1) om oskäliga villkor i konsumentavtal konstaterat att orimliga krav som gör konsumenterna helt och hållet skyddslösa förekommit i samband med CLUB-projektet.

Har kommissionen för avsikt att intensifiera kontrollerna avsedda att hindra och hantera oskäliga villkor i konsumentavtal? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att begränsa oskäliga villkor (skatter) i låneavtal mellan finansinstitut banker och privatpersoner

och företagare, villkor som lett till förvirring och skapat obalans på de europeiska marknaderna (på grund av begränsat ansvar, överstora garantier och brist på information etc.) och som direkt är ägnade att skada en jämlik förbindelse mellan banker och konsumenter?

(1) EGT L 95, 21.4.1993, s. 29.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 juni 2003)

Som parlamentsledamoten påpekar bistår kommissionen redan medlemsstaterna vid tillämpningen av rådets direktiv 93/13/EG av den 5 april 1993 om oskäliga villkor i konsumentavtal genom att löpande uppdatera CLAB-databasen, som för närvarande innehåller omkring 9 000 poster med exempel på oskäliga villkor. I juli 1999 ordnades en konferens om erfarenheterna av direktivet, där det också hölls ett seminarium om tillämpningen av direktivet på finansiella tjänster och nya tekniker. Resultaten publicerades i ett dokument med titeln The Unfair Terms Directive Five Years On. Den 27 april 2000 publicerade kommissionen också en rapport om tillämpningen av direktiv 93/13/EG om oskäliga villkor i konsumentavtal(1). Kommissionen tar alltså sin övervakande roll på stort allvar, och ger stöd åt utövande jurister i den omfattning den kan. Att se till att direktivet tillämpas i det dagliga arbetet är dock medlemsstaternas ansvar.

I sin konsumentpolitiska strategi har kommissionen dock åtagit sig att göra en översyn av gemenskapens regelverk på konsumentskyddsområdet när ett ramdirektiv om otillbörliga affärsmetoder, som för närvarande håller på att utarbetas, har antagits. Det arbete som ska utföras efter antagandet av handlingsplanen för en mer samlad europeisk avtalsrätt av den 12 februari 2003(2) kommer också att få konsekvenser för en reform av direktivet om oskäliga villkor, som ingår i gemenskapens regelverk om avtalsrätt.

Vad gäller avtal om konsumentkrediter finns redan ett visst skydd i rådets direktiv 87/102/EEG av den 22 december 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om konsumentkrediter(3), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/7/EG av den 16 februari 1998(4). Kommissionen lade i september 2002(5) fram ett förslag till en helt omarbetat direktiv som för närvarande diskuteras.

I sitt förslag föreslår kommissionen en ny bestämmelse om oskäliga avtalsvillkor på området konsumentkrediter. Denna artikel syftar till att inrätta en tillfällig metod för att bedöma vissa avtalsvillkor som oskäliga, utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 93/13/EG.

(1) KOM(2000) 248 slutlig.

(2) EUT C 63, 15.3.2003.

(3) EGT L 42, 12.2.1987.

(4) EGT L 101, 1.4.1998.

(5) EGT C 331 E, 31.12.2002.