ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3529/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Utgifter vad gäller initiativ för privat finansiering och partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn

1. Skulle kommissionen kunna ange de årliga åtaganden om finansiering som var och en av medlemsstaterna ingått när det gäller initiativ för privat finansiering och partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn under de senaste fem åren och så långt in i framtiden som det finns uppgifter?

2. Skulle kommissionen även kunna ange dessa åtaganden i form av en procentuell andel av BNP respektive förväntad BNP?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(14 mars 2002)

Kommissionen samlar inte systematiskt in särskild information om de årliga investeringarna i anläggningstillgångar som gäller tidigare, nuvarande eller framtida initiativ av partnerskapstyp i varje medlemsstat. Medlemsstaterna är inte heller skyldiga att redovisa dessa transaktioner i halvårsrapporterna om skulder och underskott.

Kommissionen varken räknar ut eller publicerar sådana specifika tal.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3296/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 november 2001)

Ämne: Bristande kontroll av avloppsslam

Kommissionen riktade i november 2000 ett formellt klagomål till Sverige och fyra andra medlemsländer för bristande kontroll av avloppsslam.

Kommissionen konstaterade i sitt klagomål att de fem länderna ej följt kraven på att kontrollera kvaliteten på avloppsslammet som används inom jordbruket. De fem medlemsländerna gavs sextio dagar att svara på klagomålet.

Kan kommissionen redogöra för hur det gått med ärendet. Har medlemsländerna nu till exempel utlovat att föra in uppgifterna om hantering och kontroller i register som skickas till kommissionen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 januari 2002)

Såsom parlamentsledamoten mycket riktigt påpekar riktade kommissionen formella underrättelser till flera medlemsstater under år 2000 för överträdelser av direktiv 86/278/EEG om avloppsslam(1). De medlemsstater som berörs är Belgien, Irland, Italien, Österrike, Portugal och Sverige(2). Överträdelserna gällde underlåtenhet att tillhandahålla tillräcklig information om bortskaffande av avloppsslam och underlåtenhet att säkerställa att det finns ett lämpligt system för registrering av uppgifter. Dessa förfaranden inleddes på kommissionens eget initiativ, utan att några klagomål från enskilda personer inkommit i dessa ärenden.

Mot bakgrund av svaren från de berörda medlemsstaterna konstaterar kommissionen att överträdelser fortfarande sker i vissa fall, medan det i andra fall krävs ytterligare information för att kommissionen skall kunna avsluta sin bedömning. Kommissionen har beslutat rikta motiverade yttranden till Belgien, Italien och Österrike under året(3).

Kommissionen har beslutat avskriva de ärenden som gäller Irland, Portugal och Sverige eftersom dessa medlemsstater uppfyller kraven i direktiv 86/278/EEG om avloppsslam. När det gäller de andra medlemsstaterna genomförs undersökningar eller åtgärder, och kommissionens beslut kommer att offentliggöras genom ett pressmeddelande.

(1) Rådets direktiv 86/278/EEG av den 12 juni 1986 om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket EGT L 181, 4.7.1986.

(2) Kommissionens pressmeddelande av den 14 november 2000 (IP/00/1292).

(3) Kommissionens pressmeddelande av den 6 april 2001 (IP/01/521) och 24.7.2001 (IP/01/1064).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3157/01

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2001)

Ämne: Insyn i hur inspektionsförfarandena tillämpas när det gäller bevarandet av Nordsjön och bestånden av torsk och kolja

Kan kommissionen, med tanke på dess svar på min skriftliga fråga E-1896/01(1), säga om den anser att arbetet inom den gemensamma fiskeripolitiken bör

utsättas för insyn och offentlig granskning? Varför tänker kommissionen i så fall inte offentliggöra vad observatörerna kommer fram till? De är anställda av medlemsstaterna i fråga för att ta stickprov och fastställa procentandelen av varje fiskart i fångsterna från fartyg som fiskar tobis i Nordsjön, så att fiskarnas företrädare, marinbiologer, lagstiftare, journalister och andra oberoende observatörer skall kunna få information och bedöma hur effektiv gemenskapens bevarandepolitik är på området.

(1) EGT C 40 E, 14.2.2002, s. 133.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 januari 2002)

Kommissionen håller med parlamentsledamoten om att det är nödvändigt med öppenhet, insyn och granskning av hur den gemensamma fiskeripolitiken bedrivs.

Enligt artikel 5 i kommissionens förordning (EG) nr 259/2001(1) skall medlemsstaterna före den 1 juni skicka in en heltäckande rapport till kommissionen om den verksamhet som observatörerna på gemenskapsfiskefartyg under deras flagg har bedrivit. Rapporten skall redovisa observatörernas iakttagelser och de stickprov de tagit på landningar.

Beträffande de iakttagelser som gjorts av de observatörer som utsetts av medlemsstaten i fråga, som särskilt skall ta stickprov i fråga om bifångster av torsk i de kvantiteter som fångas av fartyg som bedriver fiske efter tobisfisk i Nordsjön, har kommissionen erinrat medlemsstaten i fråga om skyldigheten att lämna in en rapport med en sammanställning av resultaten från år 2001.

Kommissionen kommer att vidta de åtgärder som krävs om medlemsstaterna åsidosätter skyldigheten att rapportera i tid.

I avvaktan på att rapporterna lämnas in kommer relevant information att ges på lämpligaste sätt.

(1) Kommissionens förordning (EG) nr 259/2001 av den 7 februari 2001 om åtgärder för att torskbeståndet i Nordsjön (ICES-delområde IV) skall återhämta sig och villkor i samband med detta för kontroll av fiskefartygens verksamhet; EGT L 39, 9.2.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2904/01 från Graham Watson (ELDR) till rådet. Besök av taiwanesiska regeringstjänstemän i EU:s medlemsstater.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 134 E , 06/06/2002 s. 0143 - 0143



SKRIFTLIG FRÅGA E-2904/01 från Graham Watson (ELDR) till rådet (22 oktober 2001) Ämne: Besök av taiwanesiska regeringstjänstemän i EU:s medlemsstater Med anledning av rådets svar av den 27 september på min fråga av den 29 mars(1) sex månader under vilka en blomstrande demokrati rådde på Taiwan medan folkrepubliken Kina led under sex månader av totalitärt styre vill jag be rådet specificera vad som avses då rådet säger att det inte uppmuntrar några officiella besök? Betyder det här att sådana besök inte är tillåtna? (1) Skriftlig fråga E-0945/01 EGT C 364 E, 20.12.2001, s. 29. Svar (14 februari 2002) Rådet självt har inte inbjudit medlemmar av Taiwans regering till Europa. Rådet har dock inte antagit någon gemensam ståndpunkt eller någon rättsakt som förhindrar att medlemmar av Taiwans regering som är på officiellt besök i medlemsstaterna beviljas visering. Rådet uppmuntrar inte sådana besök till EU:s medlemsstater.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2735/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(5 oktober 2001)

Ämne: Blockering av utrymningsvägar i höga byggnader och avsaknad av information till möjliga offer

1. Är kommissionen medveten om att när brand utbryter i byggnader som besöks av ett stort antal människor, särskilt i nöjesindustrin, så omkommer ofta många människor därför att de utrymningsvägar, som anges enligt föreskrifterna om brandsäkerhet, är stängda, dels för att hålla ute snyltgäster och dels för att utrymningsvägar skall kunna användas som förråd?

2. Vad anser kommissionen om att det fortfarande inträffar fall i höga byggnader som används som kontor eller hotell, att dörrar som leder till den angivna utrymningsvägen via trappor hålls låsta med nycklar som inte finns till hands, så att endast hissarna kan användas?

3. När klagomål framförs om den situation som nämns i 2, blir det lugnande svaret ofta att utrymningsvägarna hålls stängda i samråd med den lokala brandkåren och att dörrarna öppnas automatiskt om det behövs. Är denna information korrekt?

4. Öppnas dörrarna automatiskt, enligt 3, även om elförsörjningen, och därmed kommunikationen med våningsplanen ifråga, slås ut?

5. Hur kan de berörda möjliga offren själva kontrollera om låsen faktiskt öppnas när det behövs, eller om de löper risken att bli innebrända på grund av icke fungerande utrymningsvägar?

6. Finns det skillnader i de olika medlemsstaternas regler för brandsäkerhet och tillgängliga utrymningsvägar? Vilka är dessa skillnader?

7. Vilka förbättringar av utrymningsvägar behöver genomföras i EU:s medlemsstater, och vad gör kommissionen för att främja sådana förbättringar?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 december 2001)

Parlamentsledamotens fråga angående fungerande utrymmningsvägar i välbesökta byggnader gäller ett mycket stort antal, sannolikt tiotusentals eller t.o.m. hundratusentals, anläggningar av mycket skiftande slag inom unionens gränser.

Det saknas dock gemenskapslagstiftning på området. Ansvaret för kontrollen av efterlevnaden av de bestämmelser som finns på nationell eller lokal nivå faller helt på medlemsstaterna och behöriga myndigheter eller inrättningar. Följaktligen förfogar inte kommissionen över de uppgifter som efterfrågas, och har i allmänhet inte heller tillgång till dem.

När det gäller brandsäkerheten i hotell, antog rådet 1985 en rekommendation varigenom vissa riktlinjer lades fast. Kommissionen har nyligen överlämnat en rapport till parlamentet och rådet angående tillämpningen av denna rekommendation(1). I rapporten sammanfattas all information som kommissionen förfogar över i frågan och där aviseras också vissa åtgärder för att öka brandsäkerheten i hotell. Parlamentsledamoten uppmanas ta del av denna rapport.

(1) Rapport från kommissionen om tillämpningen av rådets rekommendation av den 22 december 1986 om brandsäkerhet i befintliga hotell (86/666/EEG) KOM(2001) 348 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2770/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: Strafftull på asiatiska faxapparater

Rådet beslöt i månadsskiftet april/maj 1998 att strafftullen på små asiatiska faxapparater skulle fortgå. Beslutet riktade sig mot faxar från Kina, Japan, Sydkorea, Malaysia, Singapore, Taiwan och Thailand. Strafftullen på dessa små asiatiska faxapparater gjorde dem dyrare för konsumenterna.

Kan kommissionen redogöra för vad som hände sedan i detta ärende och om strafftullen består än i dag samt anledningen till strafftullsuttaxeringen?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(15 november 2001)

Kommissionen inledde den 1 juli 2000, innan antidumpningsåtgärdernas ursprungliga tillämpningsperiod på fem år hade löpt ut, en interimsöversyn och uppmanade berörda parter att lägga fram synpunkter (på bl.a. produktdefinitionen) och att tillhandahålla detaljerade tekniska specifikationer för alla telefaxapparater för privat bruk. Ett andra tillkännagivande rörande inledandet av översynen offentliggjordes den 31 oktober 2000(1). Detta innehåller, i syfte att förhindra kringgående, ett förslag till ny produktdefintion.

Översynen pågår fortfarande och kommissionen gör sitt bästa för att den ska kunna avslutas snabbt. Den förväntas kunna avslutas till årets slut. Under tiden fortsätter de antidumpningsåtgärder som infördes genom rådets förordning (EG) nr 904/98 av den 27 april 1998 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av telefaxapparater för privat bruk med ursprung i Kina, Japan, Sydkorea, Malaysia, Singapore, Taiwan och Thailand(2) att gälla.

(1) EGT C 311, 31.10.2000.

(2) EGT L 128, 30.4.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2889/01

från María Sornosa Martínez (PSE) till kommissionen

(22 oktober 2001)

Ämne: ERUF-projekt avseende återställande av Los Filtros i Manises (Valencia, Spanien)

I Manises (Comunidad Valenciana) har ett projekt kallat återställande av landskapet i det förstörda området samt skydd av den naturliga miljön bebyggelse i Filtros de Manises. Projektet erhåller stöd från gemenskapen genom ERUF och har medfört att arkitektoniska element från början av förra århundradet försvunnit, vilka hittills har skyddats av behöriga myndigheter som historiskt och konstnärligt arv enligt den allmänna stadsplanen i Manises.

Projektet har dessutom erhållit medel ur ERUF för ett påstått återställande av landskapet i området, vilket inte har skett. Tvärtom, ett trädbevuxet område håller på att ersättas med moderna byggnader som varken förbättrar landskapet eller bebyggelsen i området.

Såväl i förordning (EG) nr 1260/1999(1) om strukturfonderna som i förordning (EG) nr 1783/1999(2) om ERUF anges att fonderna inte skall finansiera projekt som strider mot natur- och kulturarvet. Närmare bestämt anges i artikel 2.2 d i ERUF-förordningen uttryckligen att det är nödvändigt att skydda kulturarvet.

Det är ett faktum att ett av ERUF:s användningsområden är att återställa förstörda områden.

- Kan kommissionen ange vilka kriterier som har legat till grund för att bevilja medel för projektet i fråga, vilket inbegriper rivning av arkitektoniska element som skyddats av stadsplanen i Manises?

- Kan kommissionen uppge vilka kontrollmekanismer som tillämpats för att tillse att medel ur ERUF beviljats korrekt i fråga om ovannämnda projekt?

(1) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

(2) EGT L 213, 13.8.1999, s. 1.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Barnier

(26 oktober 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1830/01

från Lousewies van der Laan (ELDR) till rådet

(27 juni 2001)

Ämne: Erkännande av äktenskap och steg mot likabehandling

I en dom nyligen om registrerade partnerskap konstaterade domstolen att äktenskap i allmänhet definieras som något som ingås mellan två heterosexuella personer. Som ni säkert känner till blev civila äktenskap för homosexuella medborgare nyligen tillåtet i Nederländerna. Nederländerna är idag det enda landet i världen där detta är möjligt.

Domen om registrerade partnerskap gav upphov till viss förvirring med tanke på hur den kommer att tolkas av rådet. Kan rådet bekräfta att alla dess gifta anställda kommer att behandlas lika, oberoende av deras sexuella läggning eller könet på deras partner? Jag skulle också vilja veta vilka åtgärder som vidtas för att garantera likabehandling av gifta och ogifta anställda, även de som registrerat sitt partnerskap utan att vara gifta.

Svar

(17 december 2001)

I domen av den 31 maj 2001 i de förenade målen C-122/99 och C-125/99 P, D och Konungariket Sverige mot rådet fann domstolen att begreppet äktenskap i tjänsteföreskrifterna bör tolkas enligt en självständig gemenskapsdefinition.

Domstolen slog i punkt 34 i domen fast att det är [] ostridigt att begreppet äktenskap, enligt den definition som är gemensam för samtliga medlemsstater, avser ett förbund mellan två personer av olika kön och bekräftade förstainstansrättens dom (mål T-264/97 av den 28 januari 1999) enligt vilken begreppen äktenskap och make i gemenskapen avser uteslutande ett förhållande grundat på civilrättsligt äktenskap i traditionell mening (punkt 26 i den domen).

Rådet anser att det faktum att Nederländerna har antagit en lag som medger civilrättsligt äktenskap mellan personer av samma kön inte leder till ett ifrågasättande av definitionen av begreppet äktenskap i tjänsteföreskrifterna, som fastställs med hänvisning till det aktuella läget i de nationella lagstiftningarna i stort eftersom Nederländerna, som den ärade parlamentsledamoten påminner om, är den enda medlemsstat som har fattat ett sådant beslut.

Rådet konstaterar att de nuvarande tjänsteföreskrifterna innehåller bestämmelser om gifta personer och att en eventuell utsträckning av bestämmelserna till icke gifta personer också skall tas upp på interinstitutionell nivå i samband med tjänstereformen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3067/01

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(26 oktober 2001)

Ämne: Utvisning av Fava Minor från Folkrepubliken Kina

Alfredo Fava Minor, General Manager för Shanghai Famas & Hocks Technical Textiles Co. Ltd., ett tillverkningsföretag med säte i Jinshan (60 km från Shanghai) som har ungefär 35 anställda, hejdades måndagen den 8 oktober 2001 på flygplatsen i Pudong av de kinesiska myndigheterna för att omedelbart sättas på ett nytt plan och utvisas utan någon förklaring. Företaget står nu utan ledning och riskerar svåra ekonomiska återverkningar. Fava Minor, som är medlem av rörelsen Falun Gong, är även representant i Italien för rörelsen som Kina förbjöd i juli 1999. Sedan dess förföljs dess utövare brutalt för att fredligt ha motsatt sig kraven på att avsvära sig sin tro.

Är kommissionen medveten om den förföljelse som Fava Minor är utsatt för från de kinesiska myndigheternas sida och vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller avser den att vidta för att försvara en av unionens företagares intressen, vilken har investerat betydande belopp i Folkrepubliken Kina? Anser inte kommissionen att de kinesiska myndigheternas fräcka åsidosättande av elementära rättsregler även på ekonomisk nivå och företagarnivå utsätter väldigt många europeiska investerare i Kina, särskilt små och medelstora företagare, för allvarliga risker som de borde ges heltäckande information om av unionens behöriga myndigheter? Anser kommissionen slutligen att Kina kan bli medlem i Världshandelsorganisationen när det bekräftas att dess myndigheter och institutioner är fullständigt oförmögna att respektera WTO:s mest grundläggande minimiregler och att rätta sig efter den fria marknadens och rättsstatens regler?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(20 november 2001)

Kommissionen känner inte till de enskilda fall som ledamoten hänvisar till.

Kommissionen delar ledamotens oro över Kinas behandling av medlemmar i Falungong. Detta är en angelägen fråga som har tagits upp inom ramen för den dialog om mänskliga rättigheter som unionen för med de kinesiska myndigheterna och med kinesiska samtalspartner vid många andra tillfällen.

Kommissionen anser att Kinas anslutning till Världshandelsorganisationen (WTO) och den medföljande öppningen och liberaliseringen av Kinas ekonomi kommer att sätta igång en process som kommer att stärka Kinas utveckling mot ett samhälle baserat på rättsstatsprincipen. Kommissionen hyser också åsikten att mänskliga rättigheter i allmänhet möts av större förståelse och värnas mer i samhällen som medger fri rörlighet för varor, investeringar, personer och idéer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2924/01

från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet

(25 oktober 2001)

Ämne: Gränskontroll och terror

Kommer rådet att tillåta att medlemsstaterna återinför gränskontroller om de anser sådana nödvändiga för att kunna gripa terrorister?

Svar

(12 februari 2002)

Rådet kan meddela den ärade parlamentsledamoten om att en medlemsstat enligt artikel 2.2. i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet tillfälligt kan återinföra gränskontroller om den allmänna ordningen eller statens säkerhet kräver ett omedelbart ingripande och snarast möjligt underrätta de andra medlemsstaterna om detta.

Den fria rörlighet för personer som fastställs i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen kan därför inskränkas när medlemsstaterna under sådana omständigheter utövar sitt ansvar.

Rådet vill här uppmärksamma den ärade parlamentsledamoten på att det enligt artikel 64.1 i EG-fördraget är myndigheterna i varje medlemsstat som ensamma är behöriga att upprätthålla lag och ordning inom sitt territorium. Rådet har inte befogenhet att ta ställning i en fråga som faller utanför dess behörighetsområde enligt fördragen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2543/01

från Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen

(19 september 2001)

Ämne: Återställande av förbindelser mellan elnäten i Grekland och övriga EU

Det är ett välkänt faktum att den adriatiska elförsörjningsledningen förstördes i Mostar i samband med striderna i forna Jugoslavien, i likhet med motsvarande ledning genom Kroatien, som förstördes i Ernestinovo.

Eftersom dessa ledningar är mycket viktiga för Greklands förbindelser med elnätet i övriga Europa ställs följande frågor:

- Har kommissionen tagit några initiativ för att se till att elnätet återställs snabbt?

- Har kommissionen gjort återställandet av förstörda ledningar till en prioriterad fråga inom programmen för återuppbyggnad i Bosnien och Hercegovina?

- Har kommissionen undersökt hur mycket detta långvariga avbrott i elförsörjningen kostat Grekland, och vilken kompensation planeras för detta?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 november 2001)

Kommissionen noterar den oro som parlamentsledamoten uttryckt rörande Greklands anslutning till resten av det europeiska elnätet.

När det gäller ett snabbt återställande av nätet har kommissionen genom CARDS-programmet avsatt 3,8 miljoner euro till det nationella programmet för Kroatien för 2001. Dessa medel kommer att användas till tekniskt bistånd för att återställa den centrala kraftstationen i byn Ernestinovo i den kroatiska Donau-regionen, ett komplement till ett projekt som finansieras av Europeiska investeringsbanken. Reparationen av kraftledningar i Bosnien och Hercegovina har prioriterats i de integrerade återuppbyggnadsprogrammen, t.ex. den i Mostar vilken finansierats av kommissionen genom Obnova-programmet(1).

Kommissionen är inte i stånd att bedöma vilka intäkter som gått förlorade för Greklands ekonomi på grund av avbrottet i förbindelsen till UCTE:s (Union pour la Coordination du Transport de l'Electricité) elsystem. Det planeras inte någon ersättning.

Kommissionen är positiv till att anslutningarna mellan Grekland och UCTE:s system upprättas och återupprättas.

(1) Stödprogrammet Obnova (som ersatts av CARDS) är ett europeiskt program för rehabilitering och återuppbyggnad av Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Jugoslavien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1826/01

från Kyösti Virrankoski (ELDR) till kommissionen

(22 juni 2001)

Ämne: Plastmaterial som används i tandvården

Den 18 oktober 1999 ställde jag en skriftlig fråga om en tandställning för bettreglering som är tillverkad av PVC och som används för tandreglering hos barn och ungdomar. Tandställningen innehåller hälsovådlig dioktylftalat (DOP).

I sitt svar E-2053/99(1) konstaterade kommissionen att den skulle begära ytterligare uppgifter, bl.a. av de finska myndigheterna, och be den vetenskapliga kommittén yttra sig om det visar sig nödvändigt. Mot bakgrund av det som anges ovan undrar jag vilka åtgärder kommissionen har vidtagit.

(1) EGT C 203 E, 18.7.2000, s. 124.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 september 2001)

Som uppgivits i kommissionens svar på parlamentsledamoten skriftliga fråga E-2053/99 om användningen av ftalater inom ortodontisk behandling(1) har ytterligare uppgifter inkommit från de finska myndigheterna (Läkemedelsverket) och från Medical Technology industries association (Eucomed).

De finska myndigheterna bekräftade att de noggrant hade undersökt säkerheten, inklusive migreringen, hos ftalater som används i ortodontisk apparatur. Till grund för det finska läkemedelsverkets toxikologiska riskbedömning av ftalater i ortodontisk apparatur låg yttrandet från kommissionens Vetenskapliga kommitté för toxicitet, ekotoxicitet och miljö (CSTEE).

De finska myndigheterna konstaterade att barns och ungdo mars exponering för ftalater från ortodontisk apparatur ligger under de högsta tillåtna exponeringsgränser (det tolerabla dagliga intaget, TDI) som fastställdes i CSTEE:s yttrande om ftalater i mjuka PVC-leksaker. Det finska läkemedelsverket grundade sitt beslut att inte förbjuda användningen av ftalater i ortodontisk apparatur på denna slutsats.

Kompletterande uppgifter från Eucomed bekräftar även Läkemedelsverkets slutsatser.

Med hänsyn till att den finska bedömningen av ftalater i ortodontisk apparatur följde CSTEE:s yttrande om ftalater i mjuka PVC-leksaker, och på grundval av kommissionens egen analys av den finska rapporten och avsaknaden av nya bevis, verkar det för närvarande inte finnas några skäl att söka ytterligare vetenskaplig rådgivning i frågan. Kommissionen fortsätter att följa utvecklingen av användningen av ftalater i ortodontisk eller annan medicinsk apparatur för att kunna ta upp frågan på nytt om det framkommer nya bevis som talar för detta.

(1) EGT C 203 E, 18.7.2000.