SKRIFTLIG FRÅGA E-3258/01

från Paul Lannoye (Verts/ALE) till kommissionen

(23 november 2001)

Ämne: Djurförsök

1. Schimpanser reagerar inte på hiv (som leder till aids hos människan), reagerar endast i begränsad omfattning på hepatit B-virus (som leder till kronisk hepatit och levercancer hos människan) och dör när de smittas med ebola-virus (precis som människan). Anser kommissionen mot bakgrund av detta att schimpansen vår närmaste släkting i utvecklingskedjan är en pålitlig modell för att studera biologiska reaktioner hos människan? Alla arter definieras av sin reproduktiva isolering i förbindelse med den unika genetiska utrustning som bestämmer samtliga aspekter av den biologiska aktiviteten och i synnerhet reaktionerna på giftangrepp. Anser kommissionen mot bakgrund av detta att de toxicitetsbedömningar som görs med djur som modell skall anses gälla även människan? Anser kommissionen att långtidsverkande effekter av toxiska ämnen (cancerframkallande effekter, nervgift som leder till neurodegenerativa tillstånd, gifter som leder till lever- eller njursvikt, etc.), där diagnosen oftast ställs åratal ibland decennier efter det att personen började exponeras för de giftiga substanserna, kan bedömas på ett tillförlitligt sätt genom försök på djur med en livslängd om endast 20-30 månader?

2. Toxikologi innebär att man studerar en levande varelses uppträdande i den miljö där den giftiga substansen finns. Inom den kan man därför använda sig av den mängd koncept och metoder som utvecklats inom modern biologi under de senaste decennierna, vilket har gjort det möjligt att göra aldrig tidigare skådade framsteg inom detta område. Anser kommissionen mot bakgrund av detta att ett lämpligt urval av dessa metoder, använda vid undersökning av toxicitet i mänskliga celler, organ och vävnader samt i människans kroppssystem, med vetenskaplig säkerhet avslöjar påverkans mål, effekter och mekanismer samt den långsiktiga påverkan av den toxiska produkten och att denna vetenskapsbaserade toxikologi är mer tillförlitlig än de empiriska försöken på djur, som i ringa grad är reproducerbara, är irrelevanta för toxicitet hos människan och tillåter att mycket farliga produkter släpps ut till konsumenterna? Anser inte kommissionen att vi skall förbjuda djurförsök så fort som möjligt?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 januari 2002)

Kommissionen är medveten om att nyttan med djurförsök för att visa hur farliga skadliga ämnen är för människan kan vara begränsad i vissa fall. Nödvändigheten av djurexperiment måste noggrant utvärderas från fall till fall och användningen av primater är en särskilt känslig fråga. I detta sammanhang har Vetenskapliga styrkommittén uttryckt sin åsikt att med de kunskaper som finns idag, behöver schimpanser inte användas i forskning om transmissibel spongiform encefalopati (TSE) t.ex. om de långsiktiga skador som orsakas av bovin spongiform encefalopati (BSE), bortsett från en eventuell framtida vaccinationsstrategi. Kommittén ansåg emellertid att lemurer, makakapor och squirrel monkeys utgör en värdefull vetenskaplig och relevant modell av mänsklig transmissibel spongiform encefalopati.

Kommissionen erkänner behovet av att minska, ersätta och förfina djurförsöken och att utveckla lämpliga alternativ. I detta syfte stöds ett antal studier, inbegripet utvecklingen av nya in vitro-metoder genom det nuvarande livskvalitetsprogrammet i nuvarande femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling. I sitt ändrade förslag till sjätte fleråriga ramprogrammet(1), planerar kommissionen att fortsätta sitt stöd för alternativa metoder.

Ett av de viktigaste uppgifterna för Europeiska centrumet för validering av alternativa metoder (ECVAM) som ingår i kommissionens Gemensamma forskningscenter är att validera alternativa metoder som medför en minskning, förbättring eller ersättning av djurförsöken. När en alternativ metod har skapats föreslår kommissionen att den skall inkluderas i den relevanta gemenskapslagstiftningen och att de

motsvarande djurförsöken inte längre skall användas. Således har kommissionen nyligen tagit med tre in vitro-metoder i rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen(2), och dessa metoder kan därför numera användas i regleringssyfte. Det finns emellertid ännu inte alternativa metoder som täcker alla toxikologiska problem så en del djurförsök är fortfarande nödvändiga.

I sin nyligen antagna vitbok Strategi för den framtida kemikaliepolitiken(3), fastställde kommissionen att främjandet av alternativa testmetoder är ett politiskt mål och föreslog en största möjliga användning av metoder utan djurförsök, att utvecklingen av nya metoder utan djurförsök skulle uppmuntras och att användningen av testprogram skulle begränsas.

(1) KOM(2001) 709 slutlig.

(2) EGT P 196, 16.8.1967.

(3) KOM(2001) 88 slutlig.