SKRIFTLIG FRÅGA E-1109/00

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Stödbeloppet till hästuppfödning och grunderna för stödet i olika medlemsstater

I Östersjöländerna har man redan länge fött upp stora mängder varmblod. Bland annat i Finland har varmblod funnits i över 400 år, och förbundet för uppfödning av varmblod har verkat officiellt i över 75 år. Varmblodsrasen är densamma i alla dessa stater, ostpreussare (trakehnare). Vid sidan av denna har det ofta förekommit en annan lokal ras, till exempel den finska hästen eller den nordsvenska hästen.

Det stöd som betalas för en häst uppgår till cirka 500 FIM/år, medan det stöd som betalas för en traditionell koras är det dubbla. Hästens betydelse, bl.a. för att bevara det traditionella landskapet och för att skapa en positiv bild av landsbygden, är minst lika värdefull som kons. Dessutom är kostnaderna för att föda upp en enda häst, jämfört med en ko, i allmänhet större till följd av marginalnyttan, eftersom man i de flesta fall har flera kor på en och samma gård.

Mot bakgrund av ovanstående skulle jag vilja fråga den ansvarige kommissionsledamoten följande:

- Stämmer det att EU betalar eller ämnar betala stöd till traditionella hästar i vissa av Östersjöstaterna på olika grunder, trots att förhållandena, raserna och historien är densamma?

- Anser kommissionen att det finns skäl att inte betala stöd till uppfödning av varmblod i vissa länder, bl.a. med tanke på skötsel av det traditionella landskapet?

- Hur fattar man beslut om vilka villkor skall gälla för utbetalning och om vem som skall få stöd?

- Ämnar kommissionen granska antalet stöd som beviljas, till exempel i förhållande till det stöd som betalas för kor?

- När ämnar man fatta beslut i frågan, ifall ingen tidsplan redan har gjorts upp?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 maj 2000)

I rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)(1) föreskrivs särskilt beträffande miljöåtgärder inom jordbruket en möjlighet att bevilja gemenskapsstöd för att främja den genetiska mångfalden. Det är upp till medlemsstaterna att, beroende på lokala förhållanden och sina egna prioriteringar, välja att använda sig av åtgärder av detta slag.

Beträffande storleken på det stöd som utbetalas, liksom beträffande samtliga miljöåtgärder inom jordbruket, skall medlemsstaterna bestämma om det behöver införas någon stimulansåtgärdmldr på grundval av objektiva kriterier (artikel 18 i kommissionens förordning (EG) nr 1750/1999 av den 23 juli 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1257/1999(2)).

Mot bakgrund av detta föreslår de finska myndigheterna att det skall ges möjlighet till en gemenskapsfinansiering för olika lokala djurraser (hästar, kor, fårmldr), varvid man anger vilket antal djur som berörs och vilka belopp som planeras.

Kommissionen behandlar för närvarande det program som lagts fram av Finland och kommer att så snart som möjligt fatta beslut enligt förfarandet i artikel 50.2 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(3).

(1) EGT L 160, 26.6.1999.

(2) EGT L 214, 13.8.1999.

(3) EGT L 161, 26.6.1999.