SKRIFTLIG FRÅGA E-0707/03

från Gianfranco Dell'Alba (NI) till rådet

(10 mars 2003)

Ämne: Asylrätt för kvinnor som hotas av könsstympning

Under de senaste dagarna har ett hundratal flickor och unga kvinnor i Kenya gömt sig i en kyrka för att undgå risken att bli föremål för könsstympning. Könsstympning är en urgammal tradition som fortfarande tillämpas i minst 28 afrikanska länder, och varje år drabbas över 2 miljoner flickor eller unga kvinnor. Är rådet medvetet om denna situation?

Europaparlamentet antog den 20 september 2001(1) en resolution i denna fråga, och ett internationellt upprop, STOP FGM, har undertecknats av tusentals kändisar och medborgare över hela världen, som bl.a. kräver att de kvinnor som hotas av könsstympning skall beviljas asyl. Dessutom kräver de att könsstympning skall betraktas som ett mycket allvarligt brott mot de mänskliga rättigheterna.

- Anser inte rådet, med tanke på situationen för de 100 kenyanska kvinnorna, att det är nödvändigt och på tiden att EU betraktar risken för könsstympning som ett särskilt skäl för att beviljas asyl på medlemsstaternas territorium?

- Vilka åtgärder har rådet vidtagit, och vilka planerar det att vidta i denna fråga?

(1) EGT C 77 E, 28.3.2002, s. 126.

Svar

(29 september 2003)

Rådet har hittills inte särskilt behandlat fallet med kenyanska flickor och kvinnor som har sökt skydd för att undvika risken bli utsatta för könsstympning.

När det gäller villkoren enligt vilka asyl skall beviljas i medlemsstaterna behandlar rådet sedan flera månader kommissionens förslag till rådets direktiv om miniminormer för när medborgare i tredje land och statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning(1).

Syftet med förslaget är att tillhandahålla en ram för en internationell skyddsordning, grundad på befintliga folkrättsliga och gemenskapsrättsliga skyldigheter och gällande praxis i medlemsstaterna, indelat i de två sinsemellan kompletterande kategorierna av skydd, nämligen flyktingstatus och subsidiärt skyddsstatus. Förslaget omfattar bestämmelser om minimirättigheter och förmåner för personer som åtnjuter flyktingstatus och subsidiär skyddsstatus.

Vid mötet den 2728 februari 2002 behandlade rådet några artiklar i förslaget vilka bl.a. gäller de minimiskyldigheter som åligger medlemsstaterna gentemot de personer som de beviljar internationellt skydd.

Rådet gav sina behöriga organ i uppdrag att ytterligare behandla förslaget i syfte att nå en politisk överenskommelse före den tidsgräns som fastställdes av Europeiska rådet i Sevilla (juni 2003).

Det erinras om att rådet vid mötet den 28 november 2002, bortsett från antal parlamentsreservationer och reservationer från en delegation, nådde enighet om de bestämmelser för att bevilja en tredjelandsmedborgare flyktingstatus eller status som person som får beviljas subsidärt skydd.

Diskussionerna inom rådets olika organ har visat att de rättigheter som skall beviljas personer med flyktingstatus i stort är oomtvistade, medan skilda uppfattningar ännu råder om vilka rättigheter som skall beviljas personer som åtnjuter subsidiär skyddsstatus. Vid Förenta nationernas större konferenser om kvinnors rättigheter och om de mänskliga rättigheterna i allmänhet har vidare Europeiska unionens alla medlemsstater, särskilt då de har utövat ordförandeskapet för Europeiska unionen, regelbundet och enhälligt verkat för att skadliga traditionella seder, däribland även könsstympning, skall avskaffas.

(1) EGT C 51 E, 26.2.2002, s. 325.