SKRIFTLIG FRÅGA P-1688/01

från Renato Brunetta (PPE-DE) till kommissionen

(1 juni 2001)

Ämne: Electricité de France (EDF) förvärvar 20 procent av Montedison

Det franska energibolaget Electricité de France (EDF) meddelade den 24 maj 2001 att det förvärvat 20 procent av kapitalet i Montedison, ett holdingbolag som kontrollerar Edison-Sondel, ett privat italienskt bolag inom energisektorn (elektricitet och gas).

EDF har till dags dato bibehållit en intakt monopolställning inom den franska elsektorn, tack vare den franska regeringens tysta samtycke. Genom att utnyttja sin dominerande ställning på en nationell marknad av betydande storlek, har EDF vid flera tillfällen försökt förvärva stora andelar av privata bolag som är verksamma inom samma sektor i andra EU-medlemsstater.

Liknande expansionsförsök i andra medlemsstater har kritiserats, och faktum är att ett bolag i en medlemsstat, som innehar ett offentligt monopol till 100 procent och inte är börsnoterat, kan finansiera sitt inträde på andra nationella marknader tack vare vinsterna från monopolet och skapa asymmetrier och störningar.

Kan kommissionen, i synnerhet ordföranden och de ledamöter som är ansvariga för konkurrens- och energifrågor, med hänsyn till det ovanstående uppge hur den avser att garantera att den inre marknaden fungerar väl och säkerställa full konkurrens, och vilka åtgärder den avser att vidta för att undvika att det uppstår sådana asymmetrier?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-1664/01 och P-1688/01 ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(13 juli 2001)

I många avseenden har det gradvisa inrättandet av den inre marknaden för el varit i hög grad framgångsrikt. Enligt direktiven behöver endast 30 % av marknaden vara öppen (detta höjs till cirka 35 % år 2003), men en överväldigande majoritet av medlemsstaterna har beslutat sig för att gå mycket längre. Fyra medlemsstater har redan öppnat 100 % av sina elmarknader, ytterligare fyra kommer att göra detta senast 2003, och tre till kommer att öppna sina marknader fullt ut senast 2007.

En liknande situation föreligger när det gäller kvalitativt marknadsöppnande - dvs. säkerställande av effektivt tillträde för tredje part till näten. Inte ofta bestrids att den mest effektiva metoden för att säkerställa icke-diskriminerande tillträde till dessa viktiga anläggningar är via reglerad tillgång för tredje part, varvid tillämpningen säkerställs av en oberoende tillsynsmyndighet, samt genom äkta och effektiv åtskillnad mellan överföring/distribution och produktion/försörjning.

Den oväntat snabba övergången till en helt öppen marknad, och tillämpningen av reglerad tillgång för tredje part, har emellertid lett till mycket betydande snedvridningar av marknaden samt ökande ojämlikhet mellan konkurrerande företag i gemenskapen. Vissa medlemsstater har begränsat öppnandet av marknaden till det minimum som krävs i lagstiftningen. Denna stora skillnad i fråga om både kvantitativ och kvalitativ marknadsliberalisering har lett till den gradvisa framväxten av en mycket ojämn marknad.

Den 20 juni diskuterade kommissionen begränsningar av gränsöverskridande investeringar och snedvridningar på energimarknaden.

När det gäller skillnader i aktuell liberaliseringsgrad inom energisektorn, bekräftade kommissionen att dessa bör åtgärdas genom att rådet och Europaparlamentet skyndsamt antar kommissionens förslag från mars 2001 om ytterligare liberalisering av energimarknaderna (marknaderna för all el och gas för andra kunder än hushåll skall vara öppna för konkurrens senast den 1 januari 2003 respektive den 1t januari 2004, och för samtliga kunder (även hushållskunder) senast den 1 januari 2005 - se IP/01/356).

För att åtgärda konkurrenssnedvridningar och ojämlikheter på kort sikt före antagandet av ytterligare liberaliseringsförslag beslutade kommissionen att följande åtgärder skulle vidtas:

- Se till att medlemsstaterna korrekt och inom utsatt tid genomför de gällande direktiven om liberalisering av el- och gasmarknaderna.

- Se till att EG-fördragets konkurrensregler tillämpas i sin helhet inom energisektorn. I synnerhet kommer kommissionen att fortsätta att vidta följande åtgärder: tillämpa fördragens bestämmelser om konkurrensbegränsande affärsmetoder och missbruk av dominerande ställning mot begränsningar och snedvridningar av konkurrensen i leverantörsledet och mot diskriminering i samband med tillträde till nät; noggrant undersöka eventuellt statligt stöd till el- och gasföretag (däribland statligt stöd inom

kärnkraftssektorn); tillämpa konkurrensreglerna mot begränsningar av konsumenternas rätt att välja leverantör. Exempel på sådana ärenden som kommissionen behandlat under de två senaste åren är ingripandena mot gemensam försäljning (t.ex. GFU och EDF/CNR), förstärkning av en dominerande ställning genom företagskoncentrationer (t.ex. VEBA/VIAG, EDF/EnBW), privilegierat tillträde till nätet (t.ex. dansk/tyska och fransk/brittiska förbindelseledningar), system för icke-återvinningsbara kostnader och system som binder upp viktiga kunder (Gas Natural/Endesa).

Kommissionen beslutade också att den - om antagandet av förslagen till ytterligare liberalisering av energimarknaderna skulle drabbas av förseningar - skulle överväga att själv anta beslut eller direktiv med stöd av artikel 86 (f.d. artikel 90) i EG-fördraget, särskilt punkt 3 i denna, för att åtgärda eventuella snedvridningar av konkurrensen som uppstår på grund av skillnader i liberaliseringens omfattning. Detta tillvägagångssätt har kommissionen tillämpat tidigare inom telekommunikationssektorn, då den med stöd av artikel 86.3 i EG-fördraget antog direktiv riktade till medlemsstaterna.