SKRIFTLIG FRÅGA E-2833/00

från W.G. van Velzen (PPE-DE) till kommissionen

(8 september 2000)

Ämne: Kreditkortsbedrägerier på Internet

Kreditkortsbedrägerier verkar förekomma betydligt oftare på Internet än vid kreditkortsköp i vanliga butiker. Stora kreditkortsföretag bekräftar att detta är ett stort problem som kan äventyra den fortsatta utvecklingen av förtroendet för den nya Internet-ekonomin.

1. Kan kommissionen ge en sammanställning över läget på detta område (hur många kreditkortsbedrägerier via Internet anmäls, vilka är siffrorna för kreditkortsbetalningar i vanliga affärer)? Kan kommissionen bekräfta att kreditkortsbedrägerier förekommer tre gånger så ofta vid Internet-handel som vid normala kreditkortstransaktioner?

2. Menar kommissionen att dessa kreditkortsbedrägerier faktiskt kan hämma utvecklingen av e-handeln och ett e-Europa? Vad gör kommissionen för att begränsa de skadliga verkningarna till ett minimum, och i ljuset av detta, hur kan kommissionen garantera genomförandet av de målsättningar som fastställdes vid det särskilda IKT-toppmötet i Lissabon?

3. Hur kan kommissionen förebygga att det byggs upp en barriär eller till och med skapas en konkurrensnackdel för Internet-butiker, som till följd av bedrägerierna och av den vidaredebitering av kostnaderna för bedrägerierna som kreditkortsföretagen gör måste betala en högre provision än vanliga affärer till kreditkortsföretagen, och som måste investera allt större summor i dyra bedrägeriförsäkringar och i säkring av betalningarna, såväl i absoluta tal som i jämförelse med vanliga affärer?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(6 november 2000)

1. Kommissionen har inte någon detaljerad statistik om kreditkortsbedrägerier via Internet. De siffror som uppgivits av vissa betalkortssystem skiljer endast mellan transaktioner som sker ansikte mot ansikte och fjärrtransaktioner. Bland fjärrtransaktionerna finns det ingen skillnad mellan on line-transaktioner och fjärrtransaktioner som görs via post, telefon eller telefax. Därför kan kommissionen inte bekräfta den statistik som parlamentsledamoten hänvisar till.

2. Kommissionen håller med om att det ökande antalet betalningsbedrägerier på Internet, särskilt kopplat till användning av kreditkort, minskar konsumenternas förtroende och kan hämma den elektroniska handelns utveckling. Kommissionen kommer att bemöta de farhågor som uttrycktes vid Europeiska rådet i Lissabon genom en rad initiativ, framför allt ett meddelande om att förebygga bedrägerier och förfalskningar vid betalningar som inte sker med kontanta medel. I detta meddelande kommer kommissionen att behandla frågan om betalningsbedrägerier på Internet och införa en handlingsplan för förebyggande av bedrägerier genom konkreta åtgärder. Inom ramen för handlingsplanen för ett e-Europa kommer kommissionen också att lansera särskilda åtgärder för att öka säkerheten på Internet och i fråga om smarta kort. Dessutom gör artikel 8 i distansavtalsdirektivet (parlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal(1), som trädde i kraft i juni 2000) det möjligt för konsumenterna att kräva att en betalning upphävs och få pengarna åter när ett betalkort har använts vid bedrägerier i samband med distansavtal. Detta gäller även betalningar som görs via Internet med hjälp av ett kort. I det kommande meddelandet om skapandet av ett säkrare informationssamhälle genom att förbättra säkerheten i näten och bekämpa databrottslighet kommer kommissionen att föreslå lagstiftning och andra åtgärder för att öka säkerheten vid användningen av Internet. Slutligen undersöker kommissionen befintliga system med s.k. chargeback, som används av kortutgivare på en kommersiell eller rättslig grund och som skulle kunna utgöra ett verktyg för konsumenter som råkat ut för bedrägerier.

3. Kommissionen är medveten om de svårigheter som detaljhandeln är utsatt för när det gäller betalningsbedrägerier, särskilt vid on line-försäljning. Ett av målen med meddelandet om att förebygga bedrägerier är att främja en hög säkerhetsnivå vid on line-försäljning, som bättre kommer att skydda både konsumenter och handlare.

(1) EGT L 144, 4.6.1997.