ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3273/01

från Frank Vanhecke (NI) till kommissionen

(26 november 2001)

Ämne: Stöd till luftfartsbranschen

När flygbolaget Sabena nyligen gick i konkurs fick vi en pinsam antydan om vilken lågkonjunktur som drabbat luftfartsbranschen i Europa.

I det här sammanhanget kan man ställa sig vissa frågor med anledning av att kommissionen förbjudit Belgiens regering att hjälpa bolaget ekonomiskt. Det är uppenbart att kommissionen tolkat principen om att myndigheterna inte får snedvrida konkurrensen i mycket snäv bemärkelse. Eftersom nu 12 000 arbetstillfällen inom Sabena riskerar att försvinna är det helt på sin plats att man vill söka andra sätt att undvika sådana sociala katastrofer i framtiden.

Anser inte kommissionen att det är högst på tiden med en ändring av direktiven om konkurrens så att regeringarna får möjlighet att ingripa när nationella industrier drabbas av sådana kriser?

Har kommissionen i åtanke några andra sätt att hjälpa nödlidande industrier komma igenom tider av lågkonjunktur och ekonomisk tillbakagång?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(1 februari 2002)

Kommissionen beslutade den 17 oktober 2001 att tillåta de belgiska myndigheterna att bevilja ett undsättningsstöd i form av ett kortfristigt lån till Sabena. Den 9 november 2001, efter Sabenas konkurs, bekräftade kommissionen att den inte hade några invändningar mot att lånet användes till förmån för Sabenas dotterbolag DAT.

EG-fördraget förbjuder, med några undantag, statligt stöd. Ett undantag som kommissionen har tillåtit är undsättnings- och omstruktureringsstöd till företag i svårigheter. Kommissionen anser emellertid att omstruktureringsstöd skall kunna betalas högst en gång till en och samma mottagare. Sabena har redan fått sådant stöd.

Kommissionen anser att det inte råder något tvivel om att undsättnings- och omstruktureringsstöd som beviljas vid upprepade tillfällen till företag kan ha allvarligt snedvridande inverkan på konkurrensen. Sådant stöd hindrar marknaden från att arbeta effektivt, eftersom det belönar misslyckade framför framgångsrika företag. Det brukar också leda till att nödvändiga förändringar skjuts på framtiden och därmed göra problemen ännu större när stödmottagarens företag slutligen måste ta itu med problemen.

Kommissionen anser därför att statligt stöd inte är det lämpliga svaret på de mindre gynnsamma ekonomiska förhållanden som gemenskapen står inför. Det finns bättre sätt att ta itu med problemen, till exempel allmänna åtgärder för att stimulera ekonomin eller strukturanpassningar. De flesta sådana åtgärder måste emellertid vidtas av medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3163/01 från Theresa Villiers (PPE-DE) till rådet. Fällande domar för penningtvätt.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 147 E , 20/06/2002 s. 0119 - 0120



SKRIFTLIG FRÅGA E-3163/01 från Theresa Villiers (PPE-DE) till rådet (23 november 2001) Ämne: Fällande domar för penningtvätt 1. Har rådet någon statistik över antalet fällande domar för penningtvätt inom EU:s medlemsstater? 2. Om så är fallet, kan rådet meddela hur många fällande domar som avkunnats inom EU totalt och i varje enskild medlemsstat under de senaste tio åren? Svar (1 mars 2002) Rådet har inte någon information om den fråga som den ärade parlamentsledamoten har ställt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3214/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(23 november 2001)

Ämne: Mötet i London den 4 november

På inbjudan av den brittiska premiärministern deltog Frankrikes statschef, Frankrikes, Tysklands, Italiens, Spaniens och Irlands premiärministrar liksom Belgiens premiärminister tillika ordförande av Europeiska rådet samt EU:s höge representant för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken i ett möte i London den 4 november 2001. Syftet med mötet var att fastställa de enskilda medlemsstaternas

bidrag till stöd för Förenta staterna i dess kamp mot den internationella terrorismen såsom den nu kommer till uttryck i kriget mot Afghanistan. Medlemsstaterna deltog i mötet på enskild basis, utan att formellt representera EU. Denna formella åtskillnad döljer dock inte att regeringscheferna deltog i mötet såsom EU-medlemmar. Detta utgör diskriminering gentemot övriga medlemsstater och ett åsidosättande av funktioner som rent faktiskt tillhör EU:s institutioner.

Har rådet tagit ställning till detta beklagansvärda beteende från vissa medlemsstaters sida? Är rådet medveten om att de särskilda omständigheter som kännetecknar Förenade kungadömets strategiska allians med Förenta staterna inte bara innebär undergräver EU:s egna relationer med Förenta staterna utan äventyrar själva existensen av EU:s autonoma utrikespolitik?

Svar

(25/26 mars 2002)

Rådet fick redan tillfälle att i sitt svar på frågan H-900/01, ställd av Anna Karamanou under frågestunden vid Europaparlamentets plenarsammanträde i Strasbourg i december 2001, klargöra att rådet inte vid något tillfälle har behövt diskutera mötet som sådant, som den ärade parlamentsledamoten tagit upp, och kan därför inte redovisa någon ståndpunkt i frågan.

Som inbjuden till detta möte tog ordförandeskapet för sin del kontakt med de medlemmar av Europeiska rådet som inte inbjudits för att förhöra sig om de bedömde det som lämpligt att ordförandeskapet var närvarande vid mötet. Dessa kontakter gav vid handen att ordförandeskapet livligt uppmuntrades att delta i mötet.

På ordförandeskapets begäran informerades rådets instanser redan följande dagen om innehållet i diskussionerna av generalsekreteraren/höge representanten för GUSP, Javier Solana, som var inbjuden att deltaga vid ordförandeskapets sida.

Rådet erinrar för övrigt om att man i enlighet med Europeiska rådets riktlinjer, som samlats två gånger om denna fråga, gjort allt, som står i dess makt för att finna samordnade och världsomspännande åtgärder för att bemöta attentaten den 11 september genom att anta en detaljerad handlingsplan mot terrorism och genom att utan minsta betänklighet ge sitt fulla och odelade stöd till åtgärder mot terrorism i alla dess aspekter och helt sluta upp bakom Förenta staterna. Europeiska rådet har för övrigt på nytt bekräftat sin fasta föresats att handla i samförstånd vad som än händer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3209/01

från Stefano Zappalà (PPE-DE) och Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(22 november 2001)

Ämne: Ön Santo Stefano

Ön Santo Stefano, som ligger i kommunen Ventotene, ingår i Ponziano-ögruppen i provinsen Latina (Latium). På denna ö finns ett fängelse som varit ur bruk sedan sextiotalet. På detta fängelse har flera viktiga politiker suttit fängslade, till exempel Altiero Spinelli som 1941 tillsammans med andra fångar utarbetade Ventotene-manifestet, som sedermera blev en utgångspunkt för Europeiska unionen. Den del av ön där fängelset är beläget tillhör den italienska staten och är nu, i likhet med en rad andra områden, till salu på den fria marknaden. Marknadsvärdet uppgår till 2 miljoner euro.

Kommissionen uppmanas att mot denna bakgrund besvara följande frågor:

1. Har kommissionen för avsikt att förvärva detta kulturgods med tanke på dess historiska, politiska och sociala betydelse för Europeiska unionen?

2. Tänker kommissionen i så fall omstrukturera denna egendom så att den inte bara blir ett monument över Europeiska unionens historia utan även en mötesplats för kulturell och/eller politisk verksamhet?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(4 februari 2002)

Kommissionen känner till Santo Stefano-öns historiska värde den har fungerat som fängelse för flera antifascistiska fångar, bland andra Altiero Spinelli och andra föregångsmän inom det europeiska integrationsarbetet. På ön Ventotene, som ligger nära den lilla ön Santo Stefano, författades 1943 Ventotene-manifestet, ett av de viktigaste bidragen till att forma Europatanken efter andra världskriget.

Det är uppenbart att det vore av stort intresse och djupt symboliskt att omvandla det gamla fängelset till ett kulturcentrum, bland annat med tanke på Altiero Spinellis insatser i egenskap både av ledamot av kommissionen och av Europaparlamentet. I denna sistnämnda egenskap var han en av upphovsmännen till utkastet till Fördraget om Europeiska unionen, som antogs av Europaparlamentet den 14 februari 1984. Kommissionen saknar dock både behörighet och de anslag som behövs för att ta ett sådant initiativ. Om de italienska myndigheterna skulle fatta ett sådant beslut, skulle kommissionen emellertid med största engagemang överväga möjligheten att delta aktivt i dess förverkligande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3442/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(21 december 2001)

Ämne: Kommunalägd mark (montes comunales) i Galicien och den galiciska regeringens initiativ på miljöområdet

Har den galiciska regeringen ingivit några särskilda miljöplaner avseende den kommunalägda marken i Galicien, för vilka det skall utgå stöd från Europeiska unionen under perioden 20002006? Skulle dessa planer kunna offentliggöras? Omfattas denna mark av nätet Natura 2000 i Galicien? Vilken mark rör det sig i så fall om mer specifikt?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3442/01 och E-3445/01ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(12 februari 2002)

I enlighet med rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1) sköts urvalet av individuella projekt som skall samfinansieras inom varje program under strukturfonderna uteslutande av medlemsstaterna. Kommissionen har därför vänt sig till de spanska myndigheterna för att få den information frågeställaren har efterlyst.

Vad gäller Natura 2000nätet är det medlemsstaterna som skall föreslå vilka områden som skall ingå i nätet. På grundval av kriterierna i bilaga 2 till rådets direktiv 92/43/EEG(2) (hädanefter kallat livsmiljödirektivet) och relevant vetenskapligt underlag skall varje medlemsstat föreslå en förteckning över områden och ange vilka naturliga livsmiljötyper enligt bilaga 1 i livsmiljödirektivet och vilka arter enligt bilaga 2 i livsmiljödirektivet som finns i området.

Spanien har för närvarande klassificerat 68 områden som föreslagna områden av gemenskapsintresse inom regionen Galicien. Denna klassificering är resultatet av ett förslag från den galiciska regionstyrelsen. Förslaget innehöll 60 områden av gemenskapsintresse för den atlantiska biogeografiska regionen (med en yta av 301 661,50 ha) och åtta områden av gemenskapsintresse för Medelhavsområdet (med en yta av 173 789 ha).

Kommissionen har ingen information om huruvida alla dessa områden är klassificerade som montes comunales enligt spansk lagstiftning.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.

(2) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3129/01

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(14 november 2001)

Ämne: Användningen av golfbanorna i Is Arenas (Sardinien, Italien)

Den 57 oktober 2001 hölls den första golftävlingen Golf Cup Giudicato di Arborea i området Is Arenas i närheten av Narbolia och San Vero Milis på Sardinien, där det också finns ett skyddat naturområde av gemenskapsintresse, registrerat under beteckningen ITB 002228.

Evenemanget ägde rum på själva golfbanan som gett kommissionen anledning att inleda ett överträdelseförfarande för överträdelse av direktiv 92/43(1).

På sidan 20 i dagstidningen La Nuova Sardegna den 4 oktober 2001 rapporterades att Pasquale Onida, medlem av regionregeringen, direktören för provinsens turistråd, Piergiuliano Tiddia, ärkebiskop i Oristano, och ytterligare 10 000 personer närvarade. Evenemanget sponsrades av bland annat regionen Sardinien, Oristanos turistbyrå, Oristanos kommun och Italiens nationella olympiska kommitté.

De aktuella prioriterade livsmiljöerna har således ännu en gång utsatts för miljöförstöring.

Är kommissionen medveten om detta?

Kan kommissionen garantera att inga gemenskapsmedel betalats ut för att finansiera denna golfturnering?

Kommer kommissionen att ta hänsyn till ovanstående då den följer upp sitt motiverade yttrande av den 9 februari 2001, med tanke på att ingenting har gjorts för att avhjälpa de skador som åsamkats området då man anlagt golfbanor vars användning till och med uppmuntras?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 januari 2002)

Kommissionen kände inte till de förhållanden som parlamentsledamoten beskriver.

Kommissionen kommer i förekommande fall att de hänsyn till dessa förhållanden vid bedömningen av överträdelseärendet när det gäller de skador som anläggningen av en golfbana åsamkat prioriterade livsmiljöer som Italien har föreslagit skall skyddas med tillämpning av direktivet om livsmiljöer (rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter) i Is Arenas på Sardinien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3427/01

från Astrid Lulling (PPE-DE) till kommissionen

(21 december 2001)

Ämne: Sammanträden i kommissionsledamöternas kollegium

Enligt artikel 219 i EG-fördraget kan kommissionen sammanträda med giltig verkan endast om det antal ledamöter som fastställts i arbetsordningen är närvarande. I artikel 5 i kommissionens arbetsordning anges följande: Kommissionen skall i regel sammanträda minst en gång i veckan. Extra sammanträden skall hållas så ofta som det behövs. I samma artikel anges dessutom att kommissionens ledamöter är skyldiga att delta i alla sammanträden.

Kan kommissionen ange dels hur många sammanträden som kommissionsledamöternas kollegium hållit sedan tillsättningen av den nuvarande kommissionen dels hur många sammanträden de enskilda kommissionsledamöterna deltagit i?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(30 januari 2002)

Undan undantag och utanför semesterperioden(1) möts kommissionen i kollegium en gång per vecka, (på onsdagarna i Bryssel, på tisdagarna under Europaparlamentets sammanträdesperioder i Strasbourg).

Kommissionen, med Romano Prodi som ordförande valdes av Europaparlamentet den 15 september 1999. Den höll sitt första sammanträde lördagen den 18 september 1999 (möte nummer 1446). Sista sammanträdet för året 2001 hölls torsdagen den 20 december 2001 (möte nummer 1549).

Kommissionen, under ordförande Romano Prodi har sammanträtt 104 gånger sedan den valdes (till och med slutet av 2001).

De enskilda ledamöternas deltagande fördelar sig på detta sätt:

>Plats fÄHor tabell>

(1) Sista veckan i december och augusti månad.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2519/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 september 2001)

Ämne: Kampen i Chroscicy för att behålla det egna språket i undervisning och förvaltning för den sorbiska befolkningsgrupp som sedan länge lever i Oberlausitz i Saxen

1. Känner kommissionen till att 90 procent av befolkningen i byn Chroscicy (Crostwitz) som ligger mellan städerna Budyin (Bautzen), Kamjenc (Kamenz) och Wojerecy (Hoyerswerda) inom Dresdens förvaltningsområde i den tyska delstaten Saxen sedan länge talar ett slaviskt språk (sorbiska; wendisch på tyska) men att högre undervisning på sorbiska minskar eller rent av fullständigt försvinner där, liksom tidigare i den nordliga delen av det sorbiska språkområdet runt Cho-ebuz (Cottbus) i delstaten Brandenburg?

2. Känner kommissionen även till att den utveckling som nämns i fråga 1 sedan den 8 augusti 2001 har lett inte bara till dagliga manifestationer med blå-vit-röda flaggor, sjungande av den sorbiska nationalsången och användning av traditionella folkdräkter, utan även till civil olydnad som innebär att elever tas ur den offentliga skolan för att få undervisning av pensionerade lärare som talar sorbiska?

3. Hur bedömer kommissionen det faktum att man i stället för att skydda och upprätthålla en sedan länge befintlig språkminoritets rättigheter låter det sjunkande antalet skolbarn leda till att eleverna tvingas fortsätta sin utbildning i tyskspråkiga skolor, att man bestraffar dem som bryter mot skolplikten och att delstatsregeringen inte tar någon hänsyn till kraven från den sorbiska politiskt-kulturella paraplyorganisationen Domowina?

4. Vad kan kommissionen bidraga med för att hindra en skärpning av förhållandet mellan de 60 000 sorberna och den i undervisning och förvaltning dominerande tyskspråkiga befolkningen, samt generellt när det gäller att få bort källorna till etniska motsättningar i EU:s medlemsstater?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2519/01 och E-2520/01ingivet av Viviane Reding på kommissionens vägnar

(6 december 2001)

När det gäller det fall som parlamentsledamoten nämner har kommissionen inga uppgifter som tyder på någon bristande tillämpning av gemenskapsrätten eller på något allvarligt och kontinuerligt åsidosättande enligt artikel 7 (f.d. artikel 4) i EU-fördraget. Kommissionen erinrar om att det i artikel 149 (f.d. artikel 126) i EG-fördraget föreskrivs att ansvaret för utbildningssystemens organisation och dess språkliga mångfald ligger hos medlemsstaterna. Kommissionen påminner om de insatser som gjorts för att främja språklig mångfald, bland annat inom ramen för Europeiska språkåret, samt om gemenskapens bidrag till utvecklingen av medlemsstaternas kulturer med respekt för nationella och regionala skillnader i enlighet med artikel 151 (f.d. artikel 128) i EG-fördraget.

Närmare upplysningar kan parlamentsledamoten hitta i kommissionens svar på den skriftliga frågan E-2538/01 av Hans Modrow(1) i samma ärende.

(1) Se s. 27.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3150/01

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2001)

Ämne: Företagsbeskattning

Trots den inre marknaden och euron har skillnaderna i de femton medlemsstaternas företagsbeskattning bibehållits eller ökat. Det finns en risk för att denna tendens blir ännu tydligare i och med unionens utvidgning. Skillnaderna, som är mycket stora, i skattesatserna för företag inom EU kan uppgå till 30 procent. En ekonometrisk bedömning visar på att dessa skillnader beror på skillnader i de nationella skattesatserna snarare än på skillnader i skatteunderlagen.

1. Avser kommissionen att lägga fram ett förslag med tanke på att det fortfarande förekommer stora skillnader, vilka är kostsamma för de ekonomiska aktörerna och skadar deras konkurrenskraft?

2. Avser kommissionen att äntligen ta itu med de största hindren för den inre marknaden, dvs. uppsättningen av bilaterala avtal om dubbelbeskattning, de ökande administrativa kostnaderna och avsaknaden av skattebestämmelser? Dessa leder nämligen till att det beslut om Europabolag som fattades förra månaden efter tre årtionden av förhandlingar endast utgör ett tomt skal.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

I sitt meddelande Mot en inre marknad utan skattehinder En strategi för fastställande av en konsoliderad bolagsskattebas för företagens verksamhet i EU(1) av den 23 oktober 2001 anger kommissionen en samlad strategi för att avhjälpa de problem som finns på den inre marknaden på grund av att det finns 15 olika skattesystem i gemenskapen. Detta meddelande kompletterar och bygger på kommissionens undersökning av företagsbeskattningen på den inre marknaden(2).

I detta meddelande riktar kommissionen uppmärksamheten på det faktum att skillnaderna mellan de effektiva skattesatserna inom gemenskapen är stora, vilket huvudsakligen beror på skillnader i den totala nationella skattesatsen. Samtidigt understryker kommissionen i meddelandet att den i sin undersökning varken analyserat utvecklingen av de effektiva skattesatserna över tiden eller verkningarna av skattekonkurrens. Inte heller har någon beräkning gjorts av eventuella välfärdsförluster till följd av skillnaderna mellan de effektiva bolagsskattesatserna i medlemsstaterna. Följaktligen finns det för närvarande inte någon övertygande bevisning som föranleder kommissionen att rekommendera särskilda åtgärder i syfte att anpassa de nationella bolagsskattesatserna till varandra eller att fastställa en minimibolagsskattesats.

I meddelandet anges i detalj vilka åtgärder som behövs och som realistiskt sett kan genomföras för att hantera det hinder som skillnaderna i bolagsskatt utgör för den gränsöverskridande ekonomiska verksamheten inom gemenskapen. Dessa åtgärder omfattar bl.a. alla de problem som frågeställaren tar upp. Kommissionen kommer att prioritera genomförandet av dessa åtgärder, vilka såvida inte ett utökat samarbete tillämpas samtliga kräver ett enhetligt godkännande av medlemsstaterna.

(1) KOM(2001) 582 slutlig.

(2) SEK(2001) 1681.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2699/01

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: Finansiering vid generaldirektoratet för informationssamhället

Kan kommissionen göra en förteckning över de projekt som under åren 20002001 lagts fram inom det finansieringsområde som handhas av generaldirektoratet för informationssamhället vad gäller de italienska regionerna Ligurien, Lombardiet, Piemonte och Valle d'Aosta och namnge de projekt som därefter antagits?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(31 januari 2002)

Nedan finner parlamentsledamoten en översikt över berörda program som administreras av GD Informationssamhället.

När det gäller projekt som finansieras genom TEN Telecom och som berör organ från de italienska regionerna Ligurien, Lombardiet, Piemonte och Val d'Aosta kommer en statistisk översikt att sändas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat.

När det gäller projekt som finansieras genom femte ramprogrammets program om informationssamhällets teknik tas de berörda projekten upp i svaret på parlamentsledamotens fråga om sifferuppgifter för ramprogrammet (skriftlig fråga E-2697/01(1)). Mer information om kontrakten, bl.a. resuméer och uppgifter om partners, finns på Cordis-databasen på följande Internetadresser: (http://www.cordis.lu eller http://dbs.cordis.lu/search/en/simple/EN_PROJ_simple.html).

Under 2000 och 2001 offentliggjordes inte några ansökningsomgångar för Promise-programmet och det kom därför inte in förslag från några organisationer.

(1) Se s. 33.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3627/01

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Stödåtgärder för krisdestillation på Sicilien

Vinmarknaden på Sicilien genomgår en akut kris på grund av vinkooperativens och de direkta odlarnas svårigheter.

Destillation kan utgöra ett omedelbart om än provisoriskt svar på problemet, för att förhindra att sektorn kollapsar helt i väntan på lämpliga, konkreta och definitiva åtgärder för att garantera säkerhet för den sicilianska vinodlingen, som är konkurrenskraftig till följd av sin kvalitet, men drabbas av Spaniens kraftiga konkurrens i fråga om kostnader och kvantiteter.

Den italienska regeringen har redan ansökt hos kommissionen om tillstånd för krisdestillation för åtta miljoner hektoliter vin.

Kan kommissionen uppge om den anser det vara nödvändigt att tillåta det italienska jordbruksministeriet att genom en nationell avgift stödja interventionspriset för att få det att närma sig det som tillämpas för frivillig destillation?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(31 januari 2002)

Kommissionen har redan fått indikationer på att det finns problem på vinmarknaden på Sicilien och tackar parlamentsledamoten för påpekandet av hur allvarliga problemen är. Den 17 januari 2002 mottog kommissionen en begäran om öppnande av krisdestillation från de italienska myndigheterna. Denna begäran kommer att noga granskas mot bakgrund av alla nödvändiga uppgifter för att ett beslut skall kunna fattas i ärendet.

När det gäller de statliga stöd som parlamentsledamoten nämner, som i händelse av krisdestillation skulle kunna höja gemenskapspriset för destillation, kan kommissionen inte uttala sig innan de konkreta omständigheterna har granskats. I allmänhet betraktar kommissionen denna typ av stöd som driftsstöd, något som inte är förenligt med den gemensamma marknaden och som påverkar mekanismerna för den gemensamma organisationen av marknaderna.