ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-4003/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen

(5 januari 1999)

Angående: Utlandsskulden i de länder som drabbades av orkanen Mitch

Vilka av Europeiska unionens medlemsstater har efterskänkt den bilaterala utlandsskulden för de centralamerikanska länder som drabbades av orkanen Mitch?

Hur ställer sig de internationella finansiella institutionerna, särskilt Internationella valutafonden, till att man efterskänker eller lättar de katastrofdrabbade ländernas skulder?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(16 februari 1999)

Materiellt sett reagerade det internationella samfundet omedelbart på de behov som uppstod efter orkanen Mitchs härjningar. Det visade också snabbt att det var redo att minska skuldbördan för de länder som drabbades.

De långivarländer som är medlemmar av Parisklubben (alla medlemsstater utom Grekland, Irland(1), Luxemburg och Portugal) kom överens om att låta Nicaragua och Honduras få tre års anstånd med räntebetalningar på deras bilaterala offentliga skulder. Dessutom har, även om kommissionen inte har fullständig officiell information, ett antal medlemsstater (bland annat Danmark, Tyskland, Spanien, Frankrike, Nederländerna, Österrike och Förenade kungariket) och andra givare (bland annat Brasilien och Kuba) meddelat att de har för avsikt att antingen avstå från krav på amorteringar eller att skjuta upp räntebetalningar från länderna i regionen. Villkoren varierar eftersom man i vissa fall avstår från krav på en del av amorteringarna, i andra fall på samtliga. I vissa fall avstår man slutgiltigt från sina krav, i andra tillfälligt, dvs. tills de fyra länderna har återhämtat sig från det svåra läget och är bättre i stånd att ta itu med sina internationella förpliktelser.

De internationella finansiella institut som är mest aktiva i regionen, Världsbanken, Internationella valutafonden och den interamerikanska utvecklingsbanken, samarbetar för att finna möjligheter att minska skuldbördan. De har bland annat upprättat en fond som skall finansiera räntebetalningarna på ländernas multilaterala skulder. Vissa medlemsstater bidrar till denna fond. De internationella finansiella instituten har åtagit sig att tillsammans med regeringarna i Honduras och Nicaragua göra en omfattande bedömning av deras utländska skuldbörda och behov av att lätta denna skuldbörda i samband med initiativet för skuldlättnad för kraftigt skuldtyngda länder (HIPC). Instituten ökar och skyndar dessutom på sitt ekonomiskas stöd till länderna.

(1) Irland är medlem av Parisklubben, men är i detta sammanhang inte långivare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3716/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till rådet

(11 december 1998)

Angående: Vaumärkesförfalskning och pirattillverkning

Europeiska kommissionen meddelade den 22 oktober i år att grönboken om bekämpning av varumärkesförfalskning och pirattillverkning på den inre marknaden publicerats och att man därmed inlett ett omfattande samråd med berörda parter i medlemsstaterna avseende dessa frågor.

I grönboken studeras fyra olika områden: a) stöd till den privata sektorns bekvakning, b) juridiskt skydd av äkthetsbevis och säkerhet, c) utvärdering av sanktioner och nödvändiga sätt för att säkerställa respekten för den immatriella äganderätten och d) upprättande av ett lämpligt administrativt samarbete mellan behöriga nationella myndigheter.

Kan rådet förklarar vilka specifika regler EU har vad för kontroll av varornas äkthet vid sina gränser?

Svar

(29 mars 1999)

Den 25 januari 1999 antog rådet rådets förordning (EG) 241/99(1) om ändring av förordning (EG) 3295/94 av den 22 december 1994(2) om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor. Denna förordning kommer att ligga till grund för de kontroller som skall göras vid import till och export från Europeiska gemenskapens tullområde avseende varumärkesförfalskning och pirattillverkade varor.

Syftet med rådets förordning (EG) 241/99, om vilken Europaparlamentet yttrade sig den 17 juni 1998(3), är att utvidga tillämpningsområdet för förordning (EG) 3295/94 till att omfatta patent och gemenskapsvarumärket.

(1) EGT L 27, 2.2.1999, s. 1.

(2) EGT L 341, 31.12.1994, s. 8.

(3) EGT C 210, 6.7.1998, s. 123.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3086/98

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Ömsesidigt erkännande av ekologisk märkning

När det gäller fråga P-0979/98(1) till kommissionen och svaret rörande ömsesidigt erkännande av ekologisk märkning i gemenskapen anmodas kommissionen ytterligare att redogöra för hur den i praktiken försöker säkerställa att ekologisk handel kan försiggå utan dubbel kontroll i enlighet med den inre marknadens regler?

Betraktar kommissionen det som rimligt att man i vissa medlemsstater eller regioner lägger så stor vikt vid ett antal tilläggskrav, att en producent som redan har godkänts nationellt behöver ytterligare ett godkännande, som till och med är underställt civilrätten i den berörda medlemsstaten, för att få tillstånd att exportera till det berörda landet eller den berörda regionen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 december 1998)

Enligt rådets förordning (EEG) 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel(2) skall medlemsstaterna införa ett kontrollsystem som handhas av en eller flera särskilt utsedda myndigheter eller privata kontrollorgan. De senare skall i sin tur vara föremål för godkännande och kontroll.

Medlemsstaterna skall också se till att leverantörer som följer förordningens bestämmelser och betalar alla avgifter i samband med kontroller också kan använda sig av kontrollsystemet. På så sätt får också de lantbrukare tillgång till marknaden som inte uppfyller tilläggskraven för olika märkningssystem i privat regi.

Medlemsstaterna har inte rätt att med hänvisning till nationella bestämmelser rörande produktionsmetoder, märkning eller beskrivningar av produktionsmetoderna förbjuda eller begränsa saluföringen av ekologiska produkter som uppfyller förordningens krav avseende produktionsförhållanden och kontroller.

Nationella eller regionala myndigheter i medlemsstaterna får inte fastställa ytterligare villkor än de som föreskrivs i förordning (EEG) 2092/91 (ekologiskt framställda vegetabilieprodukter samt livsmedel som i huvudsak består av sådana produkter) för att produkter som omfattas av nämnda förordning skall få släppas ut på marknaden. Det finns enligt kommissionens mening heller ingenting som tyder på att så sker.

(1) EGT C 323, 21.10.1998, s. 101.

(2) EGT L 198, 22.7.1991, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3907/98

från Miguel Arias Cañete (PPE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Lagerbokföring vid olivoljefabriker

I artikel 9.1 d) i den nya förordningen om tillämpningsföreskrifter för systemet med produktionsstöd för olivolja fastställs att mängden köpt olja måste ingå i fabrikernas lagerbokföring. Syftet med denna bestämmelse är att kontrollera att olivodlarna inte deklarerar en produktion som överstiger den reella. Eventuella inköp av olivrestprodukter beaktas emellertid inte.

All produktion av olivolja inbegriper även produktion av olivrestprodukter och det är inte förbjudet att köpa sådana produkter. Skall systemet förstås så att olivoljefabrikernas eventuella inköp av olivrestproduker är underställda samma kontroller av lager och inköp?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2912/98

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(2 oktober 1998)

Angående: Merseysides nya framtoning

Med tanke på de nya mål 1-åtgärder som skall vidtas i Merseyside tillfrågas kommissionen om den håller med om att problemet med Merseyside måste ägnas särskild uppmärksamhet.

Är kommissionen villig att belysa det faktum att i motsats till tidigare uppfattningar bland gemene man:

- har man i Merseyside den lägsta brottsfrekvensen av alla storstadsområden i Storbritannien, det vill säga den lägsta frekvensen av inbrott, den lägsta frekvensen av stölder eller vandalisering av bilar och en av de lägsta frekvenserna av våldsbrott,

- är produktiviteten per arbetare i Merseyside 12 procent högre än genomsnittet i Förenade kungariket,

- sjönk arbetslösheten med 21,6 procent under 1996 och 1997,

- är antalet personer som har yrkeskunskaper motsvarande NVQ (National Vocational Qualification) nivå 3,10 procent högre i Merseyside än genomsnittet i Förenade kungariket,

- härrör 29 procent av bruttonationalprodukten i Merseyside från forsknings- och teknologisektorn, vilket är den största andelen i Förenade kungariket,

- har Merseyside och London de högsta frekvenserna av nystartade företag i Förenade kungariket,

- har Liverpool fler affärswebbplatser än någon annan europeisk stad,

- är Liverpool den stad i Förenade kungariket som kommit allra längst vad gäller kabel-tv,

- har hamnen i Liverpool för närvarande det högsta tonnageantalet någonsin,

- har Merseyside den lägsta frekvensen av trafikolyckor i Förenade kungariket (vilken i sig är lägre än i någon annan medlemsstat),

- har föroreningarna i Mersey-floden sjunkit med 80 procent på 25 år?

Tänker kommissionen hjälpa till att offentliggöra dessa uppgifter?
SKRIFTLIG FRÅGA E-4037/98

från Wilfried Telkämper (V) till rådet

(11 januari 1999)

Angående: Risker till följd av driften av det elsassiska atomkraftverket Fessenheim am Oberrhein (EDF)

Den 11 december 1998 måste också det andra blocket i det elsassiska atomkraftverket Fessenheim am Oberrhein tas ur drift eftersom det uppstått formförändringar i en flexibel metallbälg i kylkretsloppet. Av samma anledning togs redan i augusti i år det första blocket ur drift.

I vad mån har rådet fått upplysningar om karaktären hos denna incident i atomkraftverket Fessenheim och om dess omfattning och konsekvenser? Anser rådet att det föreligger behov av att anläggningarna och säkerhetssystemen skall kontrolleras av en oberoende expertinstitution, så att allmänheten i Schweiz, Tyskland och Frankrike skall kunna beredas ett tillfyllestgörande skydd mot risker?

Svar

(29 mars 1999)

Gällande gemenskapsbestämmelser föreskriver varken att rådet skall informera om eller ingripa vid sådana incidenter som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till.

Rådet delar naturligtvis uppfattningen att allmänheten skall beredas tillräckligt skydd och erinrar i detta sammanhang om att direktiv 96/29/Euratom(1) är viktigt i detta avseende eftersom det fastställer förstärkta säkerhetsnormer för skydd av allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning.

(1) EGT L 159, 29.6.1996, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3824/98

från Outi Ojala (GUE/NGL) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Diplomaters rätt att köpa skattefria produkter

Enligt kommissionens beslut upphör handeln med skattefria produkter inom Europa den 1 juli 1999. Diplomater och Europeiska unionens kommissionsledamöter, som jämställs med diplomater, kommer fortsättningsvis att ha rätt att köpa skattefria produkter inom ramen för sina årliga skattefria köpkvoter.

1. Anser kommissionen att det är rätt att i synnerhet högavlönade diplomater bibehåller sin rätt att köpa skattefria produkter medan vanliga EU-medborgare förlorar den?

2. Ämnar kommissionen vidta några åtgärder för att råda bot på situationen?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Mario Monti

(6 april 1999)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-3878/98 från Philippe De Coene(1).

(1) EGT C 325, 12.11.1999, s. 35.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2986/98

från John Iversen (PSE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Orimlig fördelning av importlicenser för bananer

Avser kommissionen att behålla den orimliga fördelningen av importlicenser för bananer i sitt förslag till förordning om genomförande av den nya marknadsordningen för bananer som träder i kraft den 1 januari 1999?

Den nuvarande orimliga fördelningen ger de stora multinationella bolagen monopol på direktimporten med nästan total kontroll av bananmarknaden, medan EU:s egna importörer nästan inte får några importlicenser alls och därför måste köpa in bananerna till överpris från dessa amerikanska bolag.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 november 1998)

I enlighet med rådets anvisningar kommer licenserna att tilldelas mot bakgrund av tidigare verksamhet. Importrättigheterna kommer att ges till de aktörer som faktiskt importerade bananer under en viss referensperiod.

Trots detta planerar kommissionen att i stor utsträckning öka den procentandel licenser som avsätts för nya aktörer, vilket borde underlätta för små aktörer att få tillträde till marknaden för bananimport.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3819/98

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(22 december 1998)

Angående: Program och projekt beträffande socialpolitik i Katalonien

Mot bakgrund av den insynspolitik som kommissionen bedriver gällande sina utgifter:

Kan kommissionen ange vilka av de projekt som genomförts i Katalonien under perioden 1994-1999 som har erhållit stöd från vart och ett av de olika stödordningar som existerar inom ramen för socialpolitik?

Kan kommissionen dessutom specificera hur stora belopp som har beviljats vart och ett av de nämnda projekten?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(4 mars 1999)

Mål 2 i Europeiska socialfonden (ESF) omfattar områden som drabbats hårt av industrins nedgång. Under perioden 1994-1999 beviljades Katalonien inom ramen för mål 2 totalt 263 662 237 euro.

Genom mål 3 bekämpas långtidsarbetslöshet, hjälper man ungdomar att komma in på arbetsmarknaden, stöds integrationen av personer som är utestängda från arbetsmarknaden och främjas lika möjligheter för kvinnor och män. Under perioden 1994-1999 beviljades Katalonien inom ramen för mål 3 totalt 403 782 193 euro.

I mål 4 ges arbetstagare stöd att anpassa sig till förändringar i industrin och i produktionssystemen. Under perioden 1994-1999 beviljades Katalonien inom ramen för mål 4 totalt 133 801 800 euro.

Mål 5b omfattar strukturell utveckling och anpassning av landsbygdsområden. Under perioden 1994-1999 beviljades Katalonien inom ramen för mål 5b totalt 23 850 154 euro.

Totalt beviljades Katalonien under perioden 1994-1999 inom ramen för alla dessa mål 825 096 384 euro.

Närmare uppgifter om ESF-programmet för Katalonien (perioden 1994-1999):

>Plats för tabell>

För närmare uppgifter om Europeiska socialfonden i Katalonien kan parlamentsledamoten kontakta Joseph Ma. Puig I Vidal, Cap de Servei de Planificació I Ocupacional, Sepùlveda, 148-150, E-08011 Barcelona, tel. + 34 93 228 57 57, fax + 34 93 228 57 38. Områdesvisa uppgifter om projekt som finansieras genom andra budgetposter inom socialpolitikområdet finns inte.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3142/98

från Joaquín Sisó Cruellas (PPE) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Farliga dataspel

Det existerar ett dataspel med namnet "Carmageddon" som många barn i hög grad uppskattar. Det handlar om ett rallyspel, där den spelare vinner, som under loppets gång kör över flest antal personer och djur, som befinner sig på banan. Till exempel får man 100 poäng för att köra över en tjock herre, 125 för en polis eller en gammal gumma, 150 för att passera över en ko eller om man lyckas ta sig in med bilen i en amerikansk stadion och köra över spelarna uppradade på mittlinjen etc. Dessutom ges tilläggspoäng för bra tid. Enligt denne ledamots kännedom är spelet "Carmageddon" förbjudet i Tyskland.

Inför oron som sprids i samhället som helhet av det faktum att europeiska barn kan underhållas och finna glädje i detta hemska spel, vill jag ställa följande frågor till kommissionen:

- Kan kommissionen informera om huruvida man är underrättad om existensen av denna interaktiva "underhållning"?

- Existerar möjligheten att spelet "Carmageddon" förbjuds i hela unionen?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(1 februari 1999)

Tack vare medierapporteringen känner kommissionen till att detta datorspel finns och är medveten om de farhågor det givit upphov till när det gäller möjliga följder för användarna, särskilt barn.

När det gäller möjligheten att förbjuda spelet i hela gemenskapen måste kommissionen framhålla att det i huvudsak är medlemsstaterna som har ansvaret för att förebygga våld och brottslighet.

Det förefaller som om myndigheterna i medlemsstaterna noggrant bevakar de problem som farliga datorspel innebär, och i vissa fall har man som parlamentsledamoten nämner redan vidtagit åtgärder på nationell nivå för att förbjuda detta spel. Vissa medlemsstater har också infört ett klassificeringsystem för datorspel grundat på förekomsten av våldsinslag och ett förbud mot försäljning av sådana spel till minderåriga enligt vissa ålderskriterier.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4066/98

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(14 januari 1999)

Angående: Wassenaarförordningarna

Organisationen Wassenaar som fortsätter den verksamhet som organisationen Cocom bedrev under det kalla kriget har, i enlighet med USA:s och dess hemliga underrättelsetjänsters intressen, gått med på att export av krypteringsteknik inte skall vara fri. Det handlar här om en princip som kränker den fria handeln med tjänster inom EU:s område. Hur avser kommissionen förbereda den förordning om att export av krypteringsteknik skall vara beroende av tillstånd, om vilken man överenskommit i Wassenaar? Hur motiverar kommissionen juridiskt att det godkänts en sådan begränsning av den fria handeln?

Svar från sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(8 februari 1999)

Kommissionen känner inte till några ändringar beträffande räckvidden för kontrollen av krypteringsteknik ("stealth technology"), som alltid har omfattats av exportkontroll, i synnerhet eftersom den anses ha avsevärt större militär än civil användning.

I sitt förslag till en ny rådsförordning beträffande export av varor och teknik med dubbla användningsområden(1) föreslår kommissionen att tillståndsförfarandena för handel med krypteringsteknik inom gemenskapen avskaffas. Enligt kommissionens förslag måste företagen emellertid till de nationella myndigheterna anmäla handel inom gemenskapen med dessa produkter, för att det skall kunna säkerställas att kontroller och samråd genomförs på ett effektivt sätt, i den händelse produkterna sedermera skall exporteras till tredje land.

(1) KOM 257 slutlig, 15.5.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3493/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(12 november 1998)

Angående: Uttag av ränta på ränta och underlåtande att införliva gemenskapsdirektiv

Tusentals grekiska medborgare befinner sig i en omöjlig situation på grund av tillämpningen av lag 2601/98 om systemet för bankernas utlåning mot ränta. De grekiska bönderna har dessutom nyligen framfört anklagelser om att denna lag är författningsvidrig och att den även strider mot bestämmelserna i gemenskapsdirektiven 87/102(1) och 90/88(2), vilka inte tillåter uttag av ränta på ränta i någon av EU:s medlemsstater.

Hur avser kommissionen att agera så att ovannämnda direktiv införlivas i grekisk lagstiftning och så att bestämmelserna i dem tillämpas på ett korrekt sätt även i Grekland?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(3 december 1998)

Kommissionen känner inte till lag nr 2601/98 som nationell genomförandebestämmelse av rådets direktiv 90/88/EEG av den 22 februari 1990 om ändring av direktiv 87/102/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar för konsumentkrediter.

Kommissionen är inte behörig att uttala sig om en nationell lag överensstämmer med en medlemsstats författning.

Man kan konstatera att i direktiven 87/102/EEG och 90/88/EEG förbjuds inte kapitalisering av ränta. Syftet med dessa direktiv är att ge konsumenten omfattande information för att denne bättre skall kunna jämföra de kreditkostnader som de olika kreditgivarna erbjuder. Detta mål uppnås genom enhetlig tillämpning av beräkningsmetoden av den totala effektiva årliga ränta som föreskrivs i artikel 1 a i direktiv 87/102/EEG. Med denna bestämmelse åsyftas dock inte att utesluta kapitalisering av ränta.

Det bör även nämnas att direktiven 87/102/EEG och 90/88/EEG inte är tillämpliga på de konsumentkrediter som definieras i artikel 1.2 c i direktiv 87/102/EEG. Följaktligen berörs inte lån till jordbrukare.

(1) EGT L 42, 12.2.1987, s. 48.

(2) EGT L 61, 10.3.1990, s. 14.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 289 , 11/10/1999 s. 0030



SKRIFTLIG FRÅGA E-3258/98 från Francisco Sanz Fernández (PSE) till kommissionen (28 oktober 1998) Angående: Sammanhållningspolitiken och kulturen Kan kommissionen med anledning av meddelandet om sammanhållningspolitik, kultur och sysselsättning precisera på vilket sätt den ämnar beakta kulturen i sin nya programplanering (riktlinjer etc)? Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (23 november 1998) I sitt meddelande Sammanhållningspolitik och kultur - Ett bidrag till sysselsättningen(1) angav kommissionen olika möjligheter för det framtida kulturstödet via strukturfonderna. I de riktlinjer som kommissionen föreslagit för nästa programperiod (2000-2006) påpekas också att kulturen är en viktig faktor för den lokala och regionala utvecklingen. (1) KOM(96) 512 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3715/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till rådet

(11 december 1998)

Angående: De europeiska centralbankernas revisorer

I protokoll nr 3 om stadgarna för de europeiska centralbankerna och Europeiska centralbanken står det i artikel 27 att "europeiska centralbankens och de nationella centralbankernas redovisning skall kontrolleras av externa och oberoende revisorer, som rekommenderats av regeringsrådet och godkänts av rådetmldr".

Tror rådet att revisorernas arbete skulle kunna förbättras om revisionsrätten utses till hjälprevisor?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3714/98 och E-3715/98

(29 mars 1999)

Artikel 27.2 i protokoll nr 3 om stadgan för Europeiska centralbankssystemet (ECBS) och Europeiska centralbanken (ECB) begränsar i detta avseende revisionsrättens ingripande till att gälla granskning av effektiviteten i Europeiska centralbankens förvaltning.

Att tilldela revisionsrätten ytterligare en roll skulle kräva en ändring av fördraget, eftersom varje gemenskapsinstitution måste handla inom ramen för de befogenheter som de har tilldelats genom fördraget (artikel 4 i Fördraget om upprättandet av den Europeiska gemenskapen).
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 207 , 21/07/1999 s. 0066



SKRIFTLIG FRÅGA E-3448/98 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (24 november 1998) Angående: Europeisk textilindustri Rörande kommissionens meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala rådet och regionkommittén: handlingsplan för att stärka den europeiska textil- och konfektionsindustrin (KOM(97) 0454), frågar jag om man ämnar göra en undersökning av effekterna av den oro på penningmarknaden, de ekonomiska strukturerna och börserna, som uppstått i Asien, på denna sektor, som är en av de hårdast drabbade.