SKRIFTLIG FRÅGA E-1708/98

från Edouard des Places (I-EDN) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: De officiella beteckningarna och logotyperna AOC och IGP

I bilaga II, "Bestämmelser som skall delges Europeiska kommissionen och senare ingå i ett lagförslag", till den franska regeringens lagförslag om jordbruket som skall underställas den franska nationalförsamlingen fastställs att artikel L 115-6 - 1 skall införlivas med konsumentlagen. Denna artikel föreskriver följande:

"I enlighet med artikel 6b i Pariskonventionen om skydd för industriell egendom skapades två officiella beteckningar: 'appellation d'origine contrôlée' (kontrollerad ursprungsbeteckning) och 'indication géographique protégée' (skyddad geografisk beteckning). Den officiella beteckningen 'appellation d'origine contrôlée' skall användas för märkning av alla jordbruksprodukter och livsmedel som har beviljats rätten att bära denna beteckning. Den officiella beteckningen 'indication géographique contrôlée' skall användas för märkning av alla jordbruksprodukter och livsmedel som beviljats rätten att bära denna beteckning."

Kan kommissionen bekräfta att "officiella beteckningar" eller "logotyper" för AOC-produkter och IGP-produkter är något som endast Europeiska unionen - inte medlemsstaterna - har rätt att utfärda?

Anser inte kommissionen att ett antal olika "logotyper" eller "officiella beteckningar" för AOC- och IGP-produkter kan skapa en viss förvirring hos konsumenterna?

Anser inte kommissionen att märkning med eventuella nationella "officiella beteckningar" eller "logotyper" borde vara frivillig och inte obligatorisk?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 juli 1998)

I artikel 8 i förordning (EEG) 2081/92 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel(1) behandlas användningen av beteckningarna "skyddad ursprungsbeteckning" (SUB), "skyddad geografisk beteckning" (SGB) eller motsvarande traditionella beteckningar (till exempel "appellation d'origine contrôlée" (AOC) i Frankrike) vid märkning av produkter som har en registrerad beteckning. Det anges också att dessa beteckningar endast får användas för jordbruksprodukter och livsmedel som uppfyller förordningens krav.

Skillnad bör göras mellan å ena sidan det som lagstiftaren kallar beteckningar och å andra sidan logotyper, som är grafiska symboler.

Kommissionen anser att det är obligatoriskt att ange beteckningarna vid märkningen. Detta krav kan härledas till artikel 4.2 h i ovannämnda förordning liksom till förordningens ändamålsenliga verkan och syfte. I enlighet med det fjärde och femte stycket i ingressen, beaktandemeningen oräknad, i förordningen i fråga bör konsumenten få tydliga, kortfattade och exakta upplysningar. Användningen av dessa beteckningar gör det till exempel möjligt att skilja en "skyddad ursprungsbeteckning", som används för en produkt vars karaktärsdrag hör nära samman med ett geografiskt område (natur och människor), från en ren ursprungsangivelse. I enlighet med förordning (EEG) 2081/92 kan endast beteckningar som har registrerats på gemenskapsnivå skyddas som ursprungsbeteckning eller geografisk beteckning.

Vad gäller logotyper arbetar kommissionen, på begäran av fackmän och flera medlemsstater, på att skapa en enhetlig logotyp inom gemenskapen (SUB/SGB) som kan bidra till att på bästa möjliga sätt främja produkter med en registrerad beteckning. Det kommer att vara frivilligt för producenterna att använda denna logotyp.

Det utkast till jordbrukslag som den franska regeringen avser att lägga fram för nationalförsamlingen förefaller däremot göra användningen av den nationella logotypen (den officiella stämpeln) obligatorisk. Kommissionen avstår från att ta ställning till denna bestämmelse i utkastet till lag innan den officiellt har informerats om bestämmelsen.

(1) EGT L 208, 24.7.1992.