ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0827/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(26 mars 2002)

Ämne: Anställning av personal vid GD Utbildning och kultur

I min fråga nr E-2810/01(1) bad jag om information rörande anställning av personal vid GD Utbildning och kultur. Kommissionsledamot Reding lämnar mycket intressanta uppgifter i sitt svar, men dessa uppgifter ger dock inget svar på min fråga. Den ärade kommissionsledamoten, som hittills har gjort ett mycket gott arbete, säger att kommissionen vänder sig till sakkunniga inom olika forskningsområden och att de väljs ut på grundval av förteckningar som varje medlemsstat tillhandahåller. Hon tillägger även att kommissionen regelbundet rådfrågar verksamma på kulturområdet över hela Europa. Min fråga gällde dock information om den fasta och tillfälliga personalen (tjänstemän, tillfälligt anställda och hjälppersonal).

Kan kommissionen redogöra för exakt hur många etnologer, historiker, arkeologer, sociologer, antropologer och filologer som arbetar vid GD Utbildning och kultur, både som fast anställd personal och hjälppersonal? I vilken proportion står dessa till totalantalet fast anställda, temporärt anställda och hjälppersonal som arbetar vid generaldirektoratet i fråga? Är det ett villkor för anställning vid DG Utbildning och kultur att ha ett akademiskt eller yrkesmässigt förflutet inom någon av de discipliner som nämns ovan?

(1) EGT C 134 E, 6.6.2002, s. 112.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(7 juni 2002)

Rekryteringen av personal till kategori A vid Generaldirektoratet för utbildning och kultur sker huvudsakligen internt bland tjänstemän som söker lediga tjänster. Mer sällan rekryteras personalen bland personer som står på förteckningar som upprättats efter ett uttagningsprov. För de lediga tjänsterna finns det olika kriterier och krav, bland annat när det gäller specialisering inom ett visst fackområde och yrkeserfarenhet.

Personalen inom kategori A vid Generaldirektoratet har i de flesta fall utbildning och yrkeserfarenhet inom juridik, samhälls- eller statsvetenskap, historia, sociologi, språk och andra humanistiska ämnen, ekonomi eller informationsteknologi. Det finns dock inga statistiska uppgifter om procentandelen specialister inom de enskilda fackområden som parlamentsledamoten nämner.

Sammanlagt finns det 221 tjänstemän och tillfälligt anställda inom kategori A, av vilka en del naturligtvis arbetar vid tvärvetenskapliga avdelningar inom generaldirektoratet och inte med politiska ärenden eller genomförande av program.

För övrigt försöker generaldirektoratet skaffa de ytterligare sakkunskaper som behövs genom att dra nytta av utsända nationella experter. Som exempel kan nämnas att det vid enheten för kulturfrågor för tillfället finns en nationell expert med högskoleexamen i antropologi.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0505/02

från Anna Karamanou (PSE) till rådet

(27 februari 2002)

Ämne: Stening som dödsstraff i Sudan

Enligt information från Human Rights Watch så har en straffdomstol i staden Nyala i södra Sudan dömt 18-åriga Abok Alfa Akok, som vid tillfället var gravid, till döden genom stening som straff för äktenskapsbrott. Den man hon haft ett förhållande med dömdes inte på grund av bristande bevis. Jag påminner om att den sudanesiska regeringen ratificerade den Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter i mars 1986. Enligt denna konvention får dödsstraff inte utdömas för gravida kvinnor.

Kan kommissionen utöva påtryckningar på den sudanesiska regeringen för att få den att respektera sina internationella åtaganden, avstå från stening som dödsstraff och hålla en ny rättegång enligt rättsliga bestämmelser för att säkerställa att Abok Alfa Akok får ett rättsligt ombud som representerar henne i rätten och på ett språk hon förstår?

Svar

(26 juni 2002)

EU har upprepade gånger givit uttryck för sin allvarliga oro för de olika strafformerna (dödsstraff och stympning) och uppmanat Sudans regering att påskynda ratificeringen av FN:s konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. För att understryka sin oro över situationen för mänskliga rättigheter i Sudan har EU lämnat in ett utkast till en resolution i denna fråga till FN:s 56:e generalförsamling och har till kommissionen för de mänskliga rättigheterna i Genève även lagt fram en resolution med en uppmaning till Sudan att upphöra med kränkningarna av de mänskliga rättigheterna. Resolutionen antogs i april 2002. Med särskild tonvikt på kvinnornas situation har EU rekommenderat Sudans regering att ratificera Konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW).

Mänskliga rättigheter förblir en av de viktigaste frågorna som diskuteras och följs upp inom ramen för den politiska dialogen EU-Sudan som inleddes 1999. EU har betonat vikten av att sudanesisk lagstiftning överensstämmer med Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (som ratificerades den 23 mars 1976). Rådet fortsätter att nära övervaka situationen för mänskliga rättigheter i Sudan, särskilt i fallet Abok Alfa Akok.

Rent allmänt önskar rådet erinra den ärade parlamentsledamoten om att EU i syfte att främja respekten för rätten till liv och andra mänskliga rättigheter använder alla tillämpliga internationella och regionala forum för att försvara ett allmänt avskaffande av dödsstraffet. I länder där det ännu inte finns något moratorium infört för dödsstraffet vare sig enligt lagen eller i verkligheten efterlyser EU gradvisa restriktioner för dess tillämpning och insisterar på att det tillämpas i enlighet med de miniminormer som fastställs i EU:s riktlinjer om dödsstraff gentemot tredje land, som antogs av Europeiska rådet i juni 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1438/02

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(15 maj 2002)

Ämne: Information om samarbetet mellan EU och EU-Student Vote i samband med valen av ett studentråd för EU

Pilotprojektet EU-Student Vote, www.eusv.org, organiserar mellan den 9 och den 23 maj det första direktvalet på nätet, så att miljoner europeiska studenter kan välja sitt första europeiska studentråd, som kommer att föra studenternas talan inom EU-institutionerna.

En av listorna inför valet, European Antiprohibitionist Students, www.easyvote.tk, påpekar i en kritisk rapport att det på grund av det system som används finns en reell risk för fusk vid registreringen, det vill säga att det inte finns några garantier för att de som röstar verkligen har rätt att göra det, och inte heller för att de som står på vallistorna kan kommunicera med väljarna. Detta betyder att det första stora försöket med demokratiska val on line istället kommer att bli odemokratiskt och off line.

Sedan denna kritik framförts togs European Antiprohibitionist Students lista bort från webbsidan och uteslöts alltså från valet. Samtidigt stängdes det forum för diskussion mellan studenterna som fanns.

Eftersom Europeiska unionen ingår som partner i detta initiativ, undrar jag om kommissionen kan förlara följande:

- Vilka villkor gäller för partnerskapet? Finansierar Europeiska unionen pilotprojektet EU-Student Vote eller någon av de medverkande i ett projekt vars syfte är att välja studentrepresentanter?

- Har Europeiska unionen givit eller tänkt ge något formellt erkännande, om än symboliskt, åt det europeiska studentråd som skall utses genom detta val och med befintliga metoder?

- Vilka kontrollformer har EU använt eller tänker använda i sin egenskap av partner i projektet EU-Student Vote?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(10 juni 2002)

Projektet EU-Student Vote, eller EUSV, är ett privat projekt som inte får något ekonomiskt bidrag från kommissionen.

EUSV lämnade 2001 in bidragsansökningar till kommissionen. Efter omsorgsfull behandling av ansökningarna avslogs emellertid begäran både av Generaldirektoratet för utbildning och kultur och Generaldirektoratet för informationssamhället.

I april 2001 underrättades projektledarna i enlighet med gängse förfaranden om att de hade fått avslag på sina ansökningar.

Det europeiska studentråd som skall väljas inom ramen för detta projekt kommer inte att erkännas av kommissionen.

När det gäller sektorn för högre utbildning kommer kommissionen att fortsätta föra en dialog med de studentföreningar som är medlemmar av den europeiska samordningsgrupp som för närvarande består av European Student Information Bureau (ESIB), l'Association des Etats généraux des étudiants de l'Europe (AEGEE) och Erasmus Student Network (ESN). När det gäller allmänna ungdomspolitiska frågor samarbetar kommissionen med Europeiskt ungdomsforum, som är en samarbetsorganisation för europeiska och nationella föreningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0844/02

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(27 mars 2002)

Ämne: Finansiering av renoveringen av Berlaymont-byggnaden

För Europeiska kommissionens räkning renoveras Berlaymont-byggnaden sedan 1995 av firman Berlaymont 2000. Majoritetsägare i Berlaymont 2000 är den statliga belgiska byggförvaltningen.

Den 7 och 8 mars 2002 skrev tidningen L'Echo att Berlaymont 2000 den 22 februari 2002 kommit med en anbudsinfordran om ett lån i storleken 650 miljoner euro för finansiering av ytterligare byggarbeten. Detta nya lån ska avlösa det som hittills funnits och som upphandlades i april 1998 med en löptid till och med 31 mars 2002.

Har kommissionens ansvariga vice ordförande försäkrat sig om att bestämmelserna i rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster(1) verkligen följts vid denna upphandling?

Kan kommissionen säga vilket av de förfaranden som nämns i artikel 1 i detta direktiv som tillämpats? Är det öppet förfarande, selektivt förfarande eller förhandlat förfarande?

Kan kommissionen förklara hur det kunde gå så kort tid mellan anbudsinfordran (22 februari 2002) och tillkännagivande av intresseanmälningarna (6 mars 2002)?

(1) EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

Svar från Niel Kinnock på kommissionens vägnar

(23 maj 2002)

Kommissionen har underrättats om att den anbudsinfordran som S.A. Berlaymont 2000 utlyste gällde kortfristig finansiering för moderniseringen av Berlaymont. Parlamentsledamoten bör uppmärksamma att denna inte offentliggjordes i EGT. Om det uppskattade värdet på kontraktet hade överstigit den nivå som anges i rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster, skulle anbudsinfordran ha inneburit ett brott mot föreskrifterna.

Vice ordföranden med ansvar för personal och administration var förvånad över tillvägagångssättet och villkoren för anbudsinfordran och dess resultat, och uttryckte sina tvivel i ett brev till den berörda belgiska ministern Rik Daems den 7 mars 2002.

Det visade sig dock att eftersom den belgiska staten i slutet av mars beslutade sig för att ställa upp med garantier för den kortfristiga finansieringen till moderniseringen av Berlaymont, var anbudsinfordran onödig och fullföljdes aldrig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0355/02

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(14 februari 2002)

Ämne: Rundgång till följd av exportbidrag

Enligt vad revisionsrätten insisterat på i sin särskilda rapport 7/2001 om exportbidrag kommer kommissionen att pröva för vilka produkter inga exportbidrag får utbetalas, på grund av att samma produkter omfattas av en ordning med förmånstullar när de importeras till EU.

För vilka produkter i varuutbytet mellan EU och kandidatländerna har det hittills betalats exportbidrag fastän det finns en ordning med förmånstullar?

Vilka produkter har det rört sig om i samband med vilka tredje länder?

I Estland uppdagades det redan ett fall av bedrägeri med smör till följd av att man inte vidtagit tillräckliga åtgärder i samband med exportbidragen och förmånstullarna på importvaror. Känner kommissionen till några andra fall där det förekommit en sådan rundgång? Om så är fallet: vilka produkter och vilka länder var det då frågan om?

Hur stora anser kommissionen att de skador är som detta givit upphov till?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 april 2002)

Under 2000 träffade gemenskapen avtal med kandidatländerna angående en avreglering av handeln där det ingick s.k. dubbla nollkvoter, dvs. tullfria importkvoter och avskaffande av exportbidrag. De sektorer som kom att ingå i denna strategi var fläskkött, fjäderfäkött, ost (med undantag för Slovenien), tomater och äpplen. Spannmål och smör togs visserligen inte med, men avreglerades delvis i fråga om Polen.

I december 2001 inleddes en andra förhandlingsrunda om avreglering av handeln mellan EU och kandidatländerna. Ett av de huvudsakliga målen för de nya överläggningarna var att fastställa tullfria importkvoter och avskaffa exportbidragen även inom sektorer som inte var föremål för förhandlingar under 2000 (t.ex. spannmål, nötkött, fårkött, ägg, mjölkprodukter och vin).

I fråga om Estland ingick kommissionen ett avtal den 31 januari 2002 som, under förutsättning att det godkänns av rådet, kommer att träda i kraft den 1 juli 2002, och som innebär att exportbidragen till Estland avskaffas på flertalet områden.

När det gäller frågan om estniskt smör har man börjat kräva in obetalda tullavgifter på 3,1 miljoner euro.

Nyligen upptäckte man ett fall av misstänkta sockerlaster från Kroatien och Jugoslavien samt av isoglukos från Bosien-Herzegovina. De berörda myndigheterna kommer inom kort att fatta beslut om hur dessa ärenden ska hanteras.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0589/02

från Elisa Damião (PSE) till rådet

(6 mars 2002)

Ämne: Lissabonstrategin

I enlighet med Lissabonstrategin har det fastställts mål för att höja sysselsättningsgraden för kvinnor till 60 procent och för den förvärvsarbetande befolkningen till 70 procent fram till år 2005 och 2010. Förhoppningsvis kommer höjningen samtidigt att ge upphov till tekniska innovationer och öka den sociala sammanhållningen. I den analytiska rapporten om utvecklingen fram till år 2020 som centret för vetenskap och teknik (Observatório da Ciência e Tecnologia) utarbetat om teknikens effekter och de strukturella förändringarna på sysselsättningsområdet finns det emellertid inget stöd för dessa målsättningar. Man medger att produktiviteten ökat vilket haft en positiv effekt på ekonomin, men att sysselsättningen inte förbättrats. Däremot har sysselsättningen ökat inom de traditionella ekonomiska sektorerna.

Ämnar rådet korrigera målsättningarna från Lissabon eller anta mer realistiska strategier för att öka sysselsättningen?

Svar

(26 juni 2002)

Vid toppmötet i Barcelona den 1516 mars 2002 utvärderade Europeiska rådet de framsteg som gjorts under de två första åren av Lissabonstrategins genomförande. Rådet observerade betydande framsteg men också områden där utvecklingen varit alltför långsam.

Europeiska rådet i Barcelona bekräftade Lissabonmålen och erinrade om att den fulla sysselsättningen utgör ett väsentligt mål för den ekonomiska och sociala politiken och att det därför är nödvändigt att även fortsättningsvis ägna särskild uppmärksamhet åt reformen av den politik som syftar till höjd sysselsättningsnivå.

Dessutom uppmanade Europeiska rådet i Barcelona arbetsmarknadens parter att ställa sina strategier inom de olika geografiska områdena (det europeiska, nationella, regionala och lokala) och inom de olika sektorerna till förfogande för Lissabonstrategin och målen för denna strategi och att i detta syfte varje år utarbeta en rapport om sina ansträngningar, både nationellt och på europeisk nivå. Det fleråriga programmet som arbetsmarknadens parter kommer att lägga fram i december 2002 bör redan innefatta detta bidrag, särskilt när det gäller företagens förmåga att anpassa sig i sådana avseenden som kollektivavtal, återhållsamhet i lönekraven, höjd produktivitet, livslångt lärande, ny teknik samt flexibel organisation av arbetet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0636/02 från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet. Insyn.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 229 E , 26/09/2002 s. 0112 - 0113



SKRIFTLIG FRÅGA P-0636/02 från Jens-Peter Bonde (EDD) till rådet (4 mars 2002) Ämne: Insyn Kan kommissionen kommentera förslaget om insyn och öppenhet i EU:s institutioner (Transparency and openness in the EU institutions) som lades fram av organisationen SEAP (Society of European Affairs Professionals)? Svar (25 juni 2002) Rådet anser inte att det är dess sak att uttala sig om ställningstaganden från sådana privata organisationer som parlamentsledamoten nämner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0940/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(10 april 2002)

Ämne: Utsläpp av farliga gaser från förbränningsanläggningen i Reggio Emilia mellan den 1 januari och den 10 februari 2002

Mellan den 1 januari och den 10 februari 2002 orsakade en förbränningsanläggning belägen på via dei Gonzaga i Reggio Emilia, regionen Emilia Romagna (Italien) och förvaltad av det kommunala bolaget AGAC vid flera tillfällen utsläpp av farliga ämnen, exempelvis kolmonoxid, saltsyra och totalt organiskt kol. Befolkningen och de behöriga myndigheterna meddelades inte i god tid om de skadliga utsläppen, som översteg de tillåtna gränserna. Nyheten blev offentlig först en månad senare till följd av att en person som bodde i närheten av anläggningen påtalat fysiska åkommor.

Kan kommissionen uppge om anläggningens förvaltares tystnad, vilken inte ens informerat provinsen Reggio Emilia under 40 dagars skadliga utsläpp, strider mot gemenskapens regler om skydd av miljön och folkhälsan?

Iakttar förbränningsanläggningen i fråga gemenskapslagstiftningen på miljö- och folkhälsoområdet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(15 maj 2002)

I ett antal bestämmelser i gemenskapslagstiftningen fastställs att den driftsansvarige för förbränningsanläggningar måste informera en behörig myndighet om gemenskapens gränsvärden för utsläpp från förbränningsanläggningar överskrids.

Beträffande förbränning av kommunalt avfall krävs enligt artikel 8 i rådets direktiv 89/369/EEG av den 8 juni 1989 om förhindrande av luftförorening från nya kommunala avfallsförbränningsanläggningar(1) att en behörig myndighet informeras så snart som möjligt, om mätningarna visar att gränsvärdena enligt direktivet har överskridits. Den driftsansvarige skall också se till att anläggningen inte drivs vidare så länge utsläppsnormerna inte uppfylls och skall vidta alla åtgärder som krävs för att säkerställa att anläggningen ändras eller att driften upphör. Ytterligare krav beträffande haverier och liknande återfinns också i denna artikel. För förbränning av farligt avfall finns liknande bestämmelser i artikel 12 i rådets direktiv 94/67/EG av den 16 december 1994(2).

Kommissionen kommer att fråga de italienska myndigheterna om de relevanta kraven uppfylldes i detta fall och om förbränningsanläggningen följer de relevanta gemenskapsnormerna för utsläpp och kommer att informera frågeställaren om resultatet.

(1) EGT L 163, 14.6.1989.

(2) EGT L 365, 31.12.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0279/02

från Jillian Evans (Verts/ALE) till rådet

(8 februari 2002)

Ämne: Mänskliga rättigheter i Algeriet

Hur kommer Europeiska unionens råd att se till att bedömningen av läget i Algeriet vad gäller de mänskliga rättigheterna och respekten för artikel 2 i associeringsavtalet tas upp i en särskild punkt på föredragningslistan för alla sammanträden som hålls inom ramen för avtalet, och i synnerhet de sammanträden som hålls i associeringsrådet?

Svar

(25 juni 2002)

EuropaMedelhavsavtalet med Algeriet paraferades den 19 december förra året och kommer att undertecknas inom de närmaste månaderna. I avtalet, som inte kommer att träda i kraft förrän efter det att Europaparlamentet har lämnat sitt samtycke, rådet har ingått det och medlemsstaternas nationella parlament har ratificerat det, görs respekten för demokratiska principer och grundläggande mänskliga rättigheter till en väsentlig del av avtalet(1) och grovt åsidosättande av dessa ger den andra parten rätt att vidta lämpliga åtgärder. Dessutom institutionaliseras i avtalet en regelbunden politisk dialog på olika nivåer om alla områden av gemensamt intresse. Denna dialog kommer framför allt att föras inom associeringsrådet.

Dessa bestämmelser kommer att göra det möjligt för gemenskapen att undersöka tillämpningen av internationella normer avseende mänskliga rättigheter inom avtalets organ, nämligen associeringsrådet och associeringskommittén. Dagordningen för mötena i dessa organ kommer att utarbetas i enlighet med vad dagsläget och behoven för genomförandet av avtalet kräver.

Vidare inledde rådet för tre år sedan en politisk dialog med Algeriet på ministernivå. Det är i detta organ som Europeiska unionen företrädd av trojkan regelbundet med de algeriska myndigheterna tar upp frågor avseende respekten för de mänskliga rättigheterna och med kraft hävdar att alla övertramp och allt missbruk i kampen mot terrorismen skall undvikas. Europeiska unionen har flera gånger påpekat att den är oroad av rapporterna om godtyckliga och utomrättsliga frihetsberövande, användning av tortyr och försvunna personers öden. Vid det senaste mötet i den politiska dialogen, den 5 december 2001 i Bryssel, bad EU Algeriet att ge upplysningar om vad som hänt flera försvunna personer och uppmanade Algeriet att samarbeta med FN:s mekanismer och de icke-statliga organisationerna på området för mänskliga rättigheter. Ett möte av samma slag planeras till slutet av april i Alger, vilket erbjuder ett nytt tillfälle att fullfölja diskussionen i dessa frågor med de algeriska myndigheterna.

(1) Respekten för de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna, enligt den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, skall vägleda parternas inrikes- och utrikespolitik och utgöra en väsentlig beståndsdel i avtalet..
SKRIFTLIG FRÅGA E-0449/02

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: European Women's Lobby (EWL)

Hur mycket pengar har European Women's Lobby (EWL) årligen mottagit från Daphne-programmet de senaste tre åren?

Intar EWL en gynnad ställning framför andra kvinnoorganisationer?

Tillhandahåller kommissionen pengar till andra organisationer, på samma sätt som till EWL, för att de genom lobbyverksamhet skall påverka europeiska politiker i syfte att säkra den finansiering som redan öronmärkts för deras del, eller lobba för mer pengar?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 april 2002)

Europeiskt kvinnoforum (European Women's Lobby EWL) har fått följande bidrag ur Daphne-programmet (budgetpost B5-802):

- 1999/DAP/050 För att sätta stopp för våld mot kvinnor beviljat bidrag: 78 373 euro,

- 2000/DAP/046 Att bryta tystnaden: kampanjer om våld mot kvinnor beviljat bidrag: 110 000 euro,

- 2001/DAP/011 Att bryta tystnaden: inrättande av europeiska observationscentrum av våld mot kvinnor (tvåårigt projekt) beviljat belopp 2001: 125 000 euro beviljat belopp 2002: 125 000 euro.

Sammanlagda bidragsbelopp 19992002: 438 373 euro.

Europeiskt kvinnoforum hör till de organisationer som främjar tanken med det europeiska civila samhället och som erhåller EU-bidrag enligt kapitel A-30 i budgeten. Enligt anmärkningen till budgetpost A-3037, som godkänts av Europaparlamentet, har Europeiskt kvinnoforum blivit en oumbärlig partner i EU-insatser till förmån för kvinnor. Kommissionen anser därför att det är helt i sin ordning att en sådan organisation får, med full hänsyn till villkoren och förfaranden i den förslagsinfordran som offentliggörs varje år, delta i Daphne-programmet som stödjer förebyggandet av våld mot kvinnor, ungdomar och barn.

Allmänt sett är bidragen ur kapitel A-30 avsedda att finansiera oberoende institutioner av europeisk betydelse och att bidra till finansiering av organisationer eller projekt som syftar till att främja tanken med det europeiska civila samhället, med beaktande av principerna i EG-fördraget. Organisationer som får sådana bidrag måste respektera principerna i Anvisningar för förvaltning av bidrag. Så långt detta inte strider mot dess ansvar vad gäller genomförandet av budgeten värnar kommissionen även om att anmärkningarna till dessa budgetposter följs. Dessa anmärkningar återspeglar bland annat budgetmyndighetens vilja, det vill säga även Europaparlamentets. Denna vilja framgår bland annat av att vissa belopp öronmärks för vissa budgetposter som kommissionen motsätter sig men dock respekterar.