SKRIFTLIG FRÅGA E-0168/03

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) till kommissionen

(29 januari 2003)

Ämne: Politik mot spridning av MRSA-bakterien

För närvarande finns det ingen gemensam europeisk politik för att motverka spridning av MRSA-bakterien. Olika medlemsstater har olika politik i den frågan. Nederländerna har exempelvis en mycket restriktiv politik, jämfört med de flesta andra europeiska länderna. Den politiken har visat sig bra, eftersom Nederländerna hör till de länder där det är mest ovanligt med MRSA. Som en följd av att olika länder har olika politik i fråga om MRSA har det blivit svårt för utländska patienter att bli intagna på sjukhus i Nederländerna, eftersom man är rädd för att bakterien skall sprida sig.

1. Kan kommissionen upplysa om vilka skillnader det råder mellan medlemsstaternas politik för att hindra spridningen av MRSA?

2. Anser kommissionen det skulle vara önskvärt med en gemensam europeisk politik i den här frågan, också med tanke på att patienter skall kunna tas in på sjukhus i andra medlemsstater än sin egen?

3. Tänker kommissionen inom ramen för gemenskapens nya åtgärdsprogram för folkhälsa vidta åtgärder till förmån för en sådan gemensam europeisk politik?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 mars 2003)

1. Av den senaste rapporten från Europeiska systemet för antibiotikaresistensövervakning (EARSS)(1), som är ett projekt finansierat av kommissionen, framgår att sydeuropeiska länder samt Irland och Förenade kungariket har meddelat förekomster på över 30 % av meticillinresistenta gula stafylokocker (MRSA), medan nordeuropeiska länders förekomst av MRSA hos bakteremipatienter är under 1 %.

I december 2000 genomförde Eurosurveillance (bulletin som får stöd från kommissionen) en undersökning av den nuvarande politiken för övervakning av antibiotiskaresistens inom gemenskapen(2). Denna undersökning, som genomfördes med hjälp av frågeformulär som folkhälsomyndigheterna i de 15 staterna fyllde i, visade att de flesta länder hade särskilda nationella riktlinjer för förebyggande av sjukhusinfektioner (som MRSA), men av undersökningen framgick inte närmare hur politiken för förebyggande av MRSA-spridning var utformad.

Rådets rekommendation om återhållsam användning av antimikrobiella medel inom humanmedicin(3) har till syfte att säkerställa att antimikrobiell resistens begränsas på medlemsstatsnivå. Enligt rekommendationen ska medlemsstaterna rapportera till kommissionen om genomförandet av rekommendationen senast i november 2003. Dessa rapporter kommer att innehålla närmare uppgifter om medlemsstaternas politik.

2. Enligt ovan nämnda rekommendation ska kommissionen stödja medlemsstaternas strävan att begränsa antimikrobiell resistens genom nätverket för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen. Rådets rekommendation samt gemenskapsstrategin mot antibiotikaresistens(4) utgör utgångspunkten för ytterligare gemenskapsåtgärder, som kommissionen kommer att vidta tillsammans med medlemsstaterna.

Kommissionen vill gärna påminna parlamentsledamoten om att det i EG-fördraget understryks att medlemsstaterna behåller ansvaret för organisation och tillhandahållande av hälsotjänster och medicinsk vård.

3. Inom det nya folkhälsoprogrammet prioriteras antimikrobiell resistens, inbegripet MRSA. I arbetsprogrammet för 2003 prioriteras projekt som utvecklar principer och riktlinjer för de bästa rutinerna för försiktig användning av antimikrobiella medel. En annan prioritering i arbetsprogrammet är att stödja informationsutbyte och samordning av utbildnings- och åtgärdsprogram som riktar sig till samhället och till sjukhusen.

(1) EARSS ledningsgrupp, rådgivande nämnd och nationella företrädare. EARSS årsrapport 2001. Bilthoven, Nederländerna, juli 2002. Sida 95. ISBN-number: 90-6960-098-6. Tillgänglig på www.earss.rivm.nl.

(2) Therre H. National policies for preventing antimicrobial resistance - the situation in 17 European countries in late 2000 (Nationella handlingslinjer för att förebygga antimikrobiell resistens - läget i 17 europeiska länder under senare delen av 2000). Eurosurveillance 2001; 6: 5-14.

(3) EGT L 34, 5.2.2002.

(4) Europeiska gemenskapernas kommission. Meddelande från kommissionen om en gemenskapsstrategi mot antibiotikaresistens. KOM(2001) 333 slutlig.