SKRIFTLIG FRÅGA E-0720/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(15 mars 2002)

Ämne: Överföringsförluster vid överföring och distribution av el över långa avstånd och ekonomiska styrmedel för att motverka sådana förluster

1. Känner kommissionen till att överföring av el över långa avstånd leder till stora överföringsförluster, varvid förlusterna ökar i proportion till avståndet och att dessutom varje upp- eller nedtransformering av spänningen medför förluster och att detta lett till att exempelvis energidistributörerna i Nederländerna, som köper så mycket billigare el som möjligt från Frankrike och Tyskland, årligen förlorar 5 miljarder kilowattimmar energi, vilket motsvarar 5 procent av den totala inhemska energikonsumtionen?

2. Anser kommissionen det vore önskvärt att begränsa dessa överföringsförluster, så att förhållandet mellan å ena sidan den belastning som elalstringen vållar på miljön och å andra sidan de kvantiteter energi som finns att tillgå skall bli så fördelaktigt som möjligt?

3. Anser kommissionen det skulle gå att begränsa svinnet av el genom att bättre anpassa förläggningsorterna för kraftverk respektive energiintensiva företag efter varandra och genom att förbättra kvaliteten på kraftöverföringsnäten?

4. Anser kommissionen att det med hjälp av tariffsystemet för elöverföring, där det i dagens läge tillämpas samma tariffer på överföring både över kortare och längre avstånd, skulle gå att begränsa de avstånd över vilka överföring sker och på det sättet motverka att det uppstår sådana elförluster som kan förutsägas?

5. Det nederländska forskningsinstitutet Nyfer har förespråkat att den energiskatt, eller miljöskatt, som nu används som styrmedel och uppbärs från små elkonsumenter skulle kunna utvidgas till att gälla också överförings- och distributionsföretag som slösar med el. Anser kommissionen att detta kunde användas för att avskräcka från fortsatta överföringsförluster?

6. Vilka möjligheter anser kommissionen det föreligger för att inom ramen för gällande direktiv sporra medlemsstaterna att anpassa skattesystemen och tarifferna för elöverföring?

7. Vilka andra konkreta initiativ vidtar kommissionen för att ytterligare begränsa transportförlusterna vid eldistribution?

Källa: dagstidningen De Stem av den 21 februari 2002.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(25 april 2002)

1. Kommissionen är medveten om att elförluster är oundvikliga vid överföring och distribution av el.

2. Kommissionen anser att det är önskvärt att begränsa överföringsförlusterna. Det är främst de nationella operatörerna av system för överföring och distribution som skall vidta lämpliga åtgärder för att minska förlusterna, inom ramen för de bestämmelser som har fastställts genom den nationella lagstiftningen och av de nationella tillsynsmyndigheterna. Dessutom gör man inom det europeiska forumet för elreglering (European Electricity Regulatory Forum) konkreta framsteg i riktning mot ett europeiskat tariffsystem för gränsöverskridande transaktioner som på ett korrekt sätt avspeglar kostnaderna vid elöverföring, inbegripet elförlusterna, och som lägger dessa kostnader på dem som orsakar dem.

3. Elförlusterna kan minskas om elnätets kvalitet förbättras, och enligt den information kommissionen har är en stor del av de nätinvesteringar som de nationella överföringsoperatörerna gör inriktade på att minska förlusterna. En bättre avstämning mellan elproduktion och elkonsumtion kan också bidra till minskade elförluster.

4. Som nämns ovan kan en minskning av elförlusterna uppmuntras genom platsindikerande signaler i tariffsystemet för tillgång till nät, vilket skulle motverka ny elproduktion eller -konsumtion på platser där nätförlusterna skulle bli särskilt stora. I sitt förslag till förordning om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel(1), föreslår kommissionen i artikel 4, om avgifter för tillträde till nät, följande: Där så är lämpligt skall den tariffnivå som tillämpas för producenter och/eller konsumenter vara platsindikerande och ta hänsyn till de nätförluster och de överbelastningar som orsakats.

5. Kommissionen anser att alla möjligheter att minska elförluster bör undersökas på ett konstruktivt sätt och den uppmuntrar alla ansträngningar i den riktningen. Så länge det inte finns en gemenskapsram för energibeskattning gäller subsidiaritetsprincipen på detta område, förutsatt att de allmänna bestämmelserna i EG-fördraget, t.ex. om statligt stöd, följs.

6. Eldirektivet innehåller inte bestämmelser om elbeskattning. Kommissionen föreslog en gemenskapsram för energibeskattning 1997, men den har ännu inte antagits av rådet.

7. I meddelandet om den europeiska energiinfrastrukturen föreslås ett antal åtgärder för att effektivisera användandet av den befintliga energiinfrastrukturen(2). Inom de europeiska ramprogrammen för forskning handlar också många projekt om att minska elförlusterna vid överföring och distribution.

(1) KOM(2001) 125 slutlig, EGT C 240 E, 28.8.2001.

(2) KOM(2001) 775 slutlig.