SKRIFTLIG FRÅGA E-0090/98 från Sérgio Ribeiro (GUE/NGL) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: Pedofili i den autonoma regionen Madeira, sexturism och internationella nätverk

Sedan åtminstone sju år förekommer uppgifter om våld och sexuellt utnyttjande av barn i den autonoma regionen Madeira. Vissa av dessa fall har till och med anmälts till Interpol. Trots detta har ingenting gjorts för att utreda vad som hänt, dessa gräsliga händelser har inte stoppats, de skyldiga har inte ställts till ansvar eller straffats. Den regionala regeringen har själv gjort uttalanden som uttrycker misstro mot eller till och med dementerar vad så många indicier tyder på.

Nyligen har reportage i medierna behandlat barnprostitution, fall av sexuell misshandel av minderåriga och produktion av pornografiska filmer där barn mellan 8 och 13 år medverkar. Barnen kommer från Câmara de Lobos och i en av filmerna våldtas och torteras ett barn på fyra år. Dessa nya faktorer visar mycket tydligt inslag av sexturism och att det troligen finns ett internationellt nätverk med trådar, förgreningar och medbrottslingar i olika länder i Europeiska unionen.

Inför det enorma allvaret i det som pågår, och de välgrundade misstankarna om inomeuropeiska och internationella kopplingar, frågar jag nu kommissionen om den kan använda alla gemenskapsinstrument den förfogar över för att stimulera och främja samarbete och samordning i de nationella åtgärder som dessa vedervärdigheter kräver, i likhet med vad som efterlystes i Europaparlamentets resolution i november förra året?

Vad gäller detta konkreta fall och förgreningarna i Portugal, i synnerhet inom den autonoma regionen Madeira, skulle jag även vilja fråga kommissionen om den inte anser det vara nödvändigt och brådskande att tillsammans med de portugisiska myndigheterna samordna åtgärder som dels skapar insyn i dessa händelser som i så hög grad chockat allmänheten, dels bidrar till ett ansvarstagande som man inte kan komma undan med den skändliga förevändningen att man behöver utländsk valuta genom turismen, samt dessutom förhindrar att man ursäktar sig med att polisutredningarna och de rättsliga förfarandena möter så många hinder?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (17 mars 1998)

Kommissionen delar parlamentsledamotens avsmak för alla fall av sexuella övergrepp och utnyttjande av barn.

Ansvaret för att gripa och ställa dessa brottslingar inför rätta är en sak för polisen och domstolarna i den berörda medlemsstaten.

Kommissionen vill dock rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet mot rådets beslut om gemensam åtgärd av den 24 februari 1997 för att motverka människohandel och sexuellt utnyttjande av barn ((EGT L 63, 4.3.1997. )). I denna gemensamma åtgärd ställs krav på att medlemsstaterna skall se över gällande lag och praxis i syfte att den typ av beteende som anges i avdelning I B (vilket inbegriper de brott som nämns av parlamentsledamoten) är straffbelagda och att de leder till effektiva, väl avvägda och avskräckande påföljder.

Den europeiska narkotikaenheten, Europols föregångare, är behörig att agera vid fall av människohandel, när brottet är grovt och två eller fler medlemsstater berörs. Denna enhet har redan agerat, bl.a. i ett antal fall som rörde barnpornografi.

Kommissionen ger genom Stop-programmet och Daphne-initiativet stöd till tjänstemän och professionellt verksamma samt till icke-statliga organisationer och frivilligorganisationer i deras kamp mot sexuellt utnyttjande av barn.

När det gäller frågan om barnsexturism och de vittomfattande förslagen för insatser mot denna företeelse, återfinns den övergripande strategin i kommissionens meddelande om kampen mot turism där barn utnyttjas sexuellt av den 27 november 1996 ((KOM(96) 547 slutlig, EGT C 3, 7.1.1997. )). Europaparlamentets resolution av den 6 november 1997 ((Ännu inte offentliggjord. )) och rådets deklaration av den 26 november 1997 visar att det finns en bred uppslutning bakom detta meddelande.

Genomförandet av förslagen till åtgärder mot barnsexturism inleddes 1997. Man har beslutat att starta ett initiativ som skall stärka samordningen på EU-nivå av de nationella informations- och upplysningskampanjerna mot barnsexturism. Bland de informationsprojekt som nyligen har beviljats samfinansiering ingår både icke-statliga organisationer och aktörer i turistnäringen. Därtill har man planerat att genomföra en Eurobarometerundersökning kring frågan om barnsexturism. Resultaten från denna skulle kunna både öka kunskaperna bland allmänheten och göra det lättare att identifiera barnsexturisternas resmål.