SKRIFTLIG FRÅGA E-0333/99

från Gianni Tamino (V) till kommissionen

(23 februari 1999)

Angående: Hamnprojektet på ön Ginostra

Ginostra är en liten ö med trettio fast boende (förutom tre-fyra hundra turister på somrarna), belägen utanför vulkanön Strombolis sydvästra kust. De bofasta och turisterna kommer till ön med färjor och bärplansbåtar som blir mötta av en motorbåt från den lilla hamnen som transporterar passagerarna i land genom den smala passagen "Pertuso". Sedan 1988 finns det ett förslag från regionen Sicilien som avser "Secche di S. Lazzaro", en kilometer fågelvägen från Ginostras centrum. Det rör sig om en 58 meter lång brygga och en förtöjningsplattform, båda i betong och förankrade på 34 pålar, förutom en väg på ungefär 1,5 kilometer, med vändplatser och en rastplats, för att komma till byn.

En del av de boende, miljöorganisationer och många geologiska experter motsätter sig förslaget eftersom det skulle åstadkomma irreparabel skada på kustens landskapsbild och på stabiliteten längs en kust som redan är mycket instabil, förutom de risker i samband med vulkanutbrott som påpekats av statssekreteraren Professor F. Barberi, något som de nationella och lokala geologsällskapen instämmer i. Dessa experter påpekar också att vid ett eventuellt vulkanutbrott (ön är en aktiv vulkan av en storlek som liknar Etnas), så skulle den nya vägen (som skulle ersätta den transporttjänst som i dag erbjuds med motorbåten) kunna ytterligare minska bybornas möjligheter att fly. Den 23 juli 1998 skickade Liparis kommun en begäran om ett uttalande om miljökompatibilitet till departementen för miljö och kulturarv och till regionen Sicilien för att förverkliga detta projekt som inte ens verkar innefatta en studie över de hydrogeologiska riskerna. Dessutom begärde ett stort antal ledamöter i EP redan den 14 oktober 1992 att projektet skulle avbrytas på grund av de stora skadorna på miljön.

Anser kommissionen att det för ett projekt som påverkar ett område som är så känsligt ur miljösynpunkt och ur hydrogeologisk synpunkt och som är av så stort historiskt och estetiskt värde faktiskt skulle krävas en miljökonsekvensutredning, snarare än ett enkelt uttalande om miljökompatibilitet? Har det avsatts europeiska medel för finansiering av detta projekt?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(31 mars 1999)

Av frågeställarens uppgifter framgår att det aktuella projektet omfattas av rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 (om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt)(1). Närmare bestämt framgår det att projektet räknas till en av de typer som är förtecknade i bilaga II. Sådana projekt skall genomgå en miljökonsekvensutredning när medlemsstaterna anser att projektets karaktär så kräver (artikel 4.2).

Av de uppgifter frågeställaren lämnat framgår vidare att man avser att genomföra en utredning av miljökompatibiliteten i det aktuella fallet. Det framgår inte om något myndighetsförfarande för godkännande av projektet har inletts (projektet befinner sig fortfarande i ett tidigt skede).

Med hänvisning till ovanstående har ett brev med begäran om upplysningar i dessa frågor skickats till de italienska myndigheterna. Kommissionen kommer att vidta erforderliga åtgärder för att se till att gemenskapens lagstiftning följs.

Det är dock på sin plats att framhålla att medlemsstaterna inte nödvändigtvis är skyldiga att genomföra en miljökonsekvensutredning för projekt i bilaga II (de är skyldiga att göra en förhandsbedömning för att fastställa om ett projekt behöver genomgå en miljökonsekvensutredning eller inte). Dessutom kan medlemsstater inte anses vara skyldiga att genomföra en miljökonsekvensutredning enligt direktiv 85/337/EEG i fråga om projekt som fortfarande befinner sig i ett tidigt skede.

Det framgår att projektet inte tilldelas några medel från strukturfonderna.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.