ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2744/97 från Patricia McKenna (V) till rådet (1 september 1997)

Ämne: Politiska mord i Kambodja

Den 18 juli 1997 offentliggjorde Amnesty International detaljer om att fler än trettio motståndare till Kambodjas andre statsminister Hun Sen dödats och ytterligare hundratals arresterats efter kuppen den 5 juli.

I områden på landet har det också förekommit rapporter om att medlemmar i den Förenade nationella fronten för ett oberoende, neutralt, fredligt och samarbetsvilligt Kambodja, FUNCINPEC, har arresterats, anklagats, åtalats och dömts för olika brott inom loppet av några få dagar. Grupper som arbetar för mänskliga rättigheter har givit uttryck för sin rädsla för att rättssystemet används i renodlat politiska syften för att trakassera och skrämma politiska aktivister.

Kan rådet förklara utförligt vilka åtgärder det vidtagit och vilka åtgärder det föreslår att vidta i samband med de senaste kränkningarna av de mänskliga rättigheterna i Kambodja?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2348/97 och E-2744/97 (17 november 1997)

1. Europeiska unionen har med oro följt den senaste tidens utveckling i Kambodja. Unionen har bl.a. vänt sig till kung Sihanouk och de båda premiärministrarna Ung Huot och Hun Sen i syfte att få politiska garantier för en snabb återgång till en normal konstitutionell situation i Kambodja.

Europeiska unionen har uttryckt oro över påståendena att det har förekommit summarisk rättsskipning och försvinnanden efter kuppen den 5 juli 1997. Europeiska unionen har begärt att det bringas full klarhet i saken samt att de mänskliga rättigheterna skall respekteras med omedelbar verkan.

Kambodjas regering har bekräftat att så kommer att ske.

2. De röda khmererna har spelat en framträdande roll i den senaste tidens kris i Kambodja, vilken resulterade i att prins Ranariddh avsattes som premiärminister. De röda khmererna ockuperar för övrigt fortfarande territorier i landets norra del.

Europeiska unionen ger sitt stöd till förhandlingar mellan samtliga parter som är beredda att acceptera de konstitutionella ramarna som en väg till nationell försoning.

De som står bakom övergrepp och brott mot mänskligheten enligt Genèvekonventionen bör givetvis snarast möjligt ställas inför rätta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3028/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Framtidens bullerpolitik (grönboken)

Om kommissionens grönbok ¨Framtidens bullerpolitik¨ (KOM(96) 0540) påpekas följande: Ekonomiska och sociala kommittén godkänner prioriteringen av åtgärder för att utvärdera och minska järnvägsbuller även om den anser att de bullerminskande åtgärder som föreslås i grönboken ytterligare kan förbättras, bland annat genom att använda så kallade ¨low noise trains¨.

Kommissionen ombeds att utvärdera och undvika att man eventuellt tar till olika skatter för att använda enskilda järnvägslinjer. Den ökade kostnaden som detta skulle medföra skulle leda till att trafiken förflyttades till andra och ännu mindre miljövänliga transportmedel.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3023/97, E-3024/97, E-3025/97, E-3026/97, E-3027/97 och E-3028/97 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen (5 november 1997)

Kommissionen är väl medveten om de olika frågor som parlamentsledamoten tar upp.

Med utgångspunkt från de olika synpunkter som framförts efter offentliggörandet av grönboken om buller, och särskilt den resolution som antogs av Europaparlamentet, slutför kommissionen nu arbetet med framtida åtgärder för att minska bullret. Man planerar att integrera dessa åtgärder i ett sammanhängande och realistiskt program. En viktig del av programmet kommer naturligtvis att bestå av samordning och samråd mellan de olika aktörer som berörs av bullerproblematiken. Kommissionen har inte för avsikt att förespråka någon särskild åtgärd, utan planerar att i lika stor utsträckning använda sig av de olika instrument som finns tillgängliga. Kommissionen har heller inte för avsikt att använda ekonomiska instrument i stället för att fastställa utsläppsnormer. Man kommer dessutom att undvika lösningar som medför att trafiken i högre grad skulle bestå av transportmedel med större inverkan på miljön.

Det är slutligen nödvändigt att fastställa mål för att kunna vidta åtgärder för att minska bullret. Kommissionen undersöker för närvarande de olika möjligheterna för att definiera och fastställa dessa mål.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3064/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Märkning av förpackningar

Denna fråga gäller förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om märkning av förpackningar samt om införandet av ett förfarande för bedömning av överensstämmelse för förpackningar (KOM(96) 0191 - 96/0123(COD) ((EGT C 382, 18.12.1996, s. 10. )).

En europeisk märkning som anger att en produkt går att återvinna bör

- dels ha sin utgångspunkt i befintliga och allmänt kända märken och

- dels åtnjuta internationellt erkännande.

Detta kan mycket väl innebära förseningar i införandet av märkningen och det förefaller mer angeläget att medlemsstaterna inför tillräckliga bestämmelser för återvinning och där så krävs för insamling, och att bestämmelserna åtföljs av informationskampanjer för konsumenterna.

Har kommissionen för avsikt att påskynda utarbetandet av gemenskapsbestämmelser rörande stöd till förpackningar samt förfarandet för bedömning av enhetlighet?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (6 november 1997)

Kommissionens förslag om märkning av förpackningar antogs den 25 november 1996. Detta förslag kompletterar direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall ((EGT L 365, 31.12.1994. )) genom att det inför de symboler för märkning som bör användas och ett förfarande för bedömning av förpackningens överensstämmelse med de väsentliga kraven i direktivet.

Som parlamentsledamoten betonar är det viktigt att utveckla internationella standarder för märkning av förpackningar. Av denna anledning finns det en bestämmelse i kommissionens förslag om att sådana internationella standarder, när de antagits, skall undersökas med sikte på en eventuell framtida anpassning av det framtida gemenskapsdirektivet.

För närvarande förs diskussioner på internationell nivå (Internationella standardiseringsorganisationen) beträffande symboler för återvinningsbara förpackningar. Slutresultatet av dessa diskussioner är ännu inte känt.

Kommissionen har givit Europeiska standardiseringskommittén i uppgift att utarbeta harmoniserade standarder för förpackningar för att se till att de väsentliga kraven i förpackningsdirektivet uppfylls. Vad beträffar märkningen av förpackningar har kommissionen inte planerat för särskilda europeiska standarder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3206/97 från Freddy Blak (PSE) till kommissionen (16 oktober 1997)

Ämne: Stöd till rehabilitering av tortyroffer

Kan kommissionen bekräfta att utbetalningar av stöd till rehabilitering av tortyroffer är försenade trots att Europaparlamentet genom att inrätta en särskild budgetpost, B7-7070, i 1997 har tillsett att 6 miljoner ecu ställs till förfogande för exakt detta ändamål?

Kan kommissionen meddela hur många av de stödberättigade under denna budgetpost som faktiskt har tagit emot stöd år 1997, och kan kommissionen förklara varför en del av de stödberättigade ännu inte har fått några pengar i år?

Är kommissionen medveten om att den genomsnittliga behandlingstiden för ansökningar har stigit från tre månader år 1994 till åtta månader år 1996 och i år riskerar uppgå till så mycket som 10 månader?

Vad ämnar kommissionen göra för att lösa ovanstående problem och hur tänker man undvika att en likadan situation uppstår igen år 1998?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (17 november 1997)

1. Kommissionen kan bekräfta att det, i syfte att enligt Europaparlamentets önskemål åstadkomma större insyn i förvaltningen av stödprogrammen, har blivit förseningar i utbetalningen av stöd till organisationer som arbetar med rehabilitering av tortyroffer.

2. Under 1997 har 33 kontrakt upprättats och i de flesta fallen har den första utbetalningen gjorts eller beordrats. Avsikten är att ytterligare 20 kontrakt skall upprättas före slutet av 1997. Förseningarna är ett resultat av ovannämnda omorganisation.

3. Kommissionen är medveten om att den genomsnittliga handläggningstiden för ansökningar har ökat avsevärt sedan 1994.

4. Kommissionen har inlett en omfattande översyn av bidragsstödet till organisationer. Hittills har stödet till organisationer som hjälper tortyroffer behandlats som projektbidrag och underkastats kontroll i enlighet med SEM 2000. Så nart de reviderade riktlinjerna för bidrag har antagits skall det förhoppningsvis bli möjligt att handlägga stöd till tortyroffer enligt dessa riktlinjer och på så sätt åstadkomma ett snabbare och bättre anpassat bistånd än som nu är möjligt.

Kommissionen har som allmän regel satt som mål att dess betalningstransaktioner skall slutföras inom 60 dagar. ((SEK(91) 1172, SEK(95) 1122, SEK(96) 564. )) För att hantera de fall i vilka betalning, trots denna regel, inte har skett inom 60-dagarsgränsen, beslutade kommissionen i juni 1997 att ändra sin kontraktpolitik till att från och med den 1 oktober 1997 så att bidragsmottagarna har rätt till ränta när utbetalningarna är försenade. ((SEK(97) 1205. )) Beslutet om ränteutbetalning gäller vare sig tjänstemän eller offentliga myndigheter och gäller inte heller regelrätta bidrag. Det täcker dock gåvobidrag och ekonomiskt stöd som innebär en särskild förpliktelse för förmånstagaren, t. ex. en skyldighet att lägga fram en redovisning som visar att medlen har använts i överensstämmelse med de angivna målsättningarna. I ett längre perspektiv undersöker kommissionen möjligheten att genom en ändring av budgetförordningen utsträcka tillämpningen av räntebetalning till att omfatta andra sektorer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2859/97 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (11 september 1997)

Ämne: Kränkning av de mänskliga rättigheterna och hög strålning i Gorleben

Har kommissionen sett de videoinspelade bevisen på flagrant brutalitet från polisens sida under protesterna i Gorleben i samband med den senaste transporten av kärnavfall?

Anser kommissionen att legitima protester mot sådana gränsöverskridande kärnavfallstransporter (som kommissionen har ett särskilt ansvar för i förhållande till EU:s medborgare) någonsin kan rättfärdiga kränkningar av unionsmedborgares mänskliga rättigheter?

Har kommissionen vidare studerat eller kontrollerat den strålning som härrör från de behållare för kärnavfall som används i syfte att undersöka om bestämmelser baserade på ICRP 60 uppfylls samt, generellt, sett chaufförers, polismäns, protesterandes och allmänhetens faktiska hälsa, i synnerhet med avseende på neutronstrålning, och känner kommissionen till vetenskapligt grundade påståenden om att strålningen från behållarna är upp till 30 gånger farligare än vad som anges?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (1 oktober 1997)

Kommissionen är väl medveten om frågan om gränsöverskridande transporter av kärnavfall inom gemenskapen. Den har dock inte rätt att yttra sig om nationella åtgärder som vidtas för att övervinna motstånd mot rättsligt godkända aktiviteter inom kärnenergiområdet.

De transportbehållare som används är godkända och typgodkända enligt internationella och nationella förordningar och normer. I samband med godkänd hantering och användning säkerställs befolkningens och personalens skydd mot faror som uppstår i samband med joniserande strålning genom tillämpning av nationell lagstiftning eller andra författningar som utgår från rådets direktiv om de grundläggande säkerhetsbestämmelserna i fråga om strålskydd. ((EGT L 265, 5.10.1984. )) Det finns inga tecken på att dessa normer inte skulle respekteras.

Den vedertagna vetenskapliga ståndpunkten i fråga om biologiska effekter av strålning speglas i 1990 års rekommendationer från Internationella strålskyddskommissionen (ICRP), som offentliggjorts som publikation nr 60. Det nya direktivet om grundläggande säkerhetsnormer, 96/29/Euratom ((EGT L 159, 29.6.1996. )) tar upp de dosimetriaspekter som ICRP lagt fram, och i dag föreligger inga avgörande bevis som skulle motivera en ändring av dessa internationellt vedertagna metoderna för övervakning och bedömning av neutronstråldoser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2771/97 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Fri rörlighet för personer

Kan kommissionen bekräfta att fri rörlighet för personer är ämnad att gälla i båda riktningarna, dvs. både in i och ut ur medlemsstaterna?

Vilka förslag har kommissionen för avsikt att lägga fram för att säkerställa att brottslingar som förklarats skyldiga och misstänkta brottslingar snabbt och enkelt kan förflyttas till den medlemsstat där de har blivit dömda eller där man utreder ett brott?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (3 oktober 1997)

Det finns ett antal internationella överenskommelser som gäller formerna för utlämning från en medlemsstat till en annan av personer som är misstänkta eller dömda för brott. Det viktigaste avtalet är 1957 års europeiska utlämningskonvention, med protokoll från 1975 och 1978.

Dessutom har medlemsstaterna sinsemellan slutit två konventioner för att underlätta tillämpningen av den europeiska konventionen och förbättra vissa bestämmelser i den, nämligen konventionen om ett förenklat förfarande för utlämning (10 mars 1995) och konventionen om utlämning mellan Europeiska unionens medlemsstater (27 september 1996).

Så länge medlemsstaterna inte har ratificerat dessa konventioner, kan de problem som parlamentsledamoten nämner inte lösas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2020/97 från Iñigo Méndez de Vigo (PPE) till rådet (18 juni 1997)

Ämne: Sammanhållningsfonden

Rådets sittande ordförande meddelade inför Europaparlamentets plenum den 14 maj 1997 att det för tillfället inte är möjligt att anta en ståndpunkt om Sammanhållningsfondens fortsatta existens i de finansiella perspektiven efter 1999.

Enligt den första rapporten om framstegen i genomförandet av den ekonomiska och sociala sammanhållningen i EU har den hittills tillämpade sammanhållningspolitiken bidragit stort till att utjämna de strukturella skillnaderna mellan unionens rikaste och fattigaste medlemsstater. Vidare återges kommissionens ståndpunkt i Monika Wulf-Mathies svar på skriftlig fråga (E-3430/96 ((EGT C 186, 18.6.1997, s. 87. ))) i vilket hon meddelade att kommissionen är fast besluten att upprätthålla strukturpolitiken och att garantera att resurserna koncentreras så att de gynnar de fattigaste medlemsstaterna. Anser inte rådet, mot bakgrund av ovanstående, att fortsatt stöd till de fyra länder som erhåller stöd ur Sammanhållningsfonden är avgörande för dessa medlemsstaters möjlighet att snabbare nå målet att uppnå samma nivå som övriga medlemsstater?

Svar (4 december 1997)

Rådet kommer på förslag av kommissionen och i enlighet med sammanhållningsfondens stadgar, som avgör vilka länder som erhåller stöd, samt finansieringsramen för fonden fram till slutet av 1999, på nytt att granska dessa stadgar före den 31 december 1999.

Kommissionen har ännu inte lagt fram ett förslag om fondens ingripande efter år 2000. Den lade emellertid den 16 juli 1997 fram ett meddelande, ¨Agenda 2000¨, om utvecklingen inom gemenskapen, där den föreslår att Sammanhållningsfonden bibehålls i sin nuvarande form och anger vilka medel som enligt kommissionens åsikt bör anslås till denna fond. Rådet påbörjade den 15 september 1997 en första allmän politisk debatt om detta meddelande.

Då rådet ännu inte förelagts ett formellt förslag av kommissionen om fondens ingripanden efter år 2000 kan det inte för närvarande ta ställning i frågan.

Detta utgör dock inget hinder för en fortsatt strävan att uppnå social och ekonomisk sammanhållning mellan medlemsstaterna i enlighet med fördraget och det tillhörande protokollet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2725/97 från Ria Oomen-Ruijten (PPE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Kommunala val

1. Kan Europeiska kommissionen bekräfta att det är möjligt för medborgare i Europeiska unionen att ställa upp som kommunalvalskandidat i Nederländerna utan att vara bosatta i landet?

2. Kan Europeiska kommissionen ge besked om i vad mån detta stämmer överens med artikel 8b i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, där det står följande: ¨Varje unionsmedborgare som är bosatt i en medlemsstat där han inte är medborgare skall ha rösträtt och vara valbar vid kommunala val i den medlemsstat där han är bosatt, på samma villkor som medborgarna i den staten.¨?

3. Om det av svaret på fråga två skulle framgå att man enligt fördraget verkligen måste vara bosatt i ett land för att kunna utöva rösträtt i kommunala val i det landet, vilka åtgärder ämnar kommissionen då vidta?

4. Vad anser Europeiska kommissionen om kunglig majestäts i Nederländerna tolkning av direktiv 94/80/EG ((EGT L 368, 31.12.1994, s. 38. ))?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (23 oktober 1997)

Enligt den nederländska vallagen kan mycket riktigt alla, oavsett om de är bosatta i Nederländerna eller ej, kandidera i kommunala val. För att den som blir vald skall få tillträda sin befattning krävs dock bosättning i den kommun där han eller hon kandiderade.

Man bör lägga märke till att det i direktiv 94/80/EEG av den 19 december 1994 om rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare inte föreskrivs någon harmonisering av vallagstiftningen i hela gemenskapen, utan att syftet endast är att avskaffa nationalitetskravet för utövandet av rösträtten. Dessutom anges följande specifikt i artikel 1.2: ¨Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas bestämmelser om rösträtt och valbarhet för de av deras medborgare som bor utanför deras territorier eller för medborgare från tredje land som bor i de medlemsstaterna.¨
SKRIFTLIG FRÅGA E-2578/97 från Juan Colino Salamanca (PSE) och Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Kringgående av det embargo som EU föreskrivit mot brittiskt kött

Den 2 juli 1997 meddelade kommissionär Emma Bonino att det eventuellt förekom illegal försäljning av brittiskt kött som blev föremål för ett embargo till följd av krisen i samband med galna kosjukan. I italiensk TV angav hon att Spanien var en av destinationsorterna.

Kommissionen tycks vid ett senare tillfälle ha dementerat uppgifterna om att Spanien skulle vara en av destinationsorterna.

Inser kommissionären sitt misstag?

Vad ligger bakom denna dementi?

Vilket organ eller vilken tjänsteman har lämnat den nya information som har gjort det möjligt att ändra påståendena?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2576/97, E-2577/97, E-2578/97, E-2603/97, E-2604/97 och E-2605/97 ingivna Emma Bonino för kommissionen (14 oktober 1997)

Kommissionen meddelade den 2 juli 1997, att den hade upptäckt illegal försäljning av brittiskt nötkött till andra medlemsstater och till tredje land.

Kommissionen är mån om att vara öppen och som ett uttryck för dess åtaganden inför parlamentet, har den hållit parlamentet och medlemsstaterna informerade om utvecklingen i denna fråga.

Det är på så sätt som ett spanskt företag med samma namn som ett företag med säte i Guinea Bissau har blivit obefogat anklagad.

Det visade sig dock senare att ett annat spanskt företag hade tagit emot 200 ton kött från ett av de anklagade belgiska företagen. De spanska myndigheterna undersöker för närvarande detta efter att ha blivit informerade av kommissionen.

Kommissionen är medveten om att viss information eventuellt kunde få återverkningar på köttmarknaden, men den har önskat att lägga större vikt vid att informera konsumenterna som ett led i öppenhetsprincipen.

Den händelse som parlamentsledamoten hänvisar till har dock inte haft någon effekt på marknaden, eftersom de insända uppgifterna (på veckobasis), som kommissionen får från medlemsstaterna inte har visat någon prisuppgång för kött i grossistledet på grund av avslöjandena när det gäller illegal export av kött från Förenade kungariket under juli månad.

Det är fortfarande kommissionens uppfattning att det är kommissionens skyldighet att hålla parlamentet, medlemsstaterna och om nödvändigt konsumenterna informerade om denna typ av händelser allteftersom. Detta handlingsmönster stöds för övrigt i hög grad av den tillfälliga kommittén som har till uppgift att göra uppföljningar av rekommendationer när det gäller bovin spongiform encefalopati.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2611/97 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Ekologiska jordbruksmetoder

Inser kommissionen att den föreslagna förordningen om ekologisk animalieproduktion för närvarande ger upphov till stor oro bland många ekologiska jordbrukare som håller på att ställa om till ekologiskt jordbruk och bland dem som önskar ställa om?

Förslaget kommer att förbjuda jordbrukare att föda upp samma art ekologiskt och konventionellt i en och samma besättning. Inser kommissionen att denna policy kommer att hämma det ekologiska jordbrukets expansion över hela EU?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (3 oktober 1997)

Kommissionens förslag ((KOM(96) 366. )) till rådets förordning om komplettering beträffande animalieproduktion av förordning (EEG) nr 2092/91 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel ((EGT L 198, 22.7.1991. )) innehåller en bestämmelse som förbjuder uppfödning av samma djurarter på konventionella och ekologiska enheter inom samma jordbruk.

Denna bestämmelse motsvarar en liknande bestämmelse för vegetabiliska produkter i förordning (EEG) nr 2092/91, antagen 1991, och är viktig för att garantera den ekologiska uppfödningens trovärdighet hos konsumenten.

I det yttrande som parlamentet avgav under sitt sammanträde i maj 1997 godkände parlamentet kommissionens förslag i detta ämne och föreslog inte några ändringar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2706/97 från Ian White (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Kommissionens svar på skriftliga frågan E-1954/97

I den tredje delen av fråga E-1954/97 ((EGT C 391, 23.12.1997, s. 145. )) frågades det om någon information av det slag som medlemsstaterna ombetts att komma med ännu fanns att tillgå. I och med att nio medlemsstater hittills svarat, kunde kommissionen ge besked om dessa svar finns att tillgå för den parlamentsledamot som ställt frågan?

Svar avgivet av Emma Bonino på kommissionens vägnar (21 oktober 1997)

Kommissionens skrivelse av den 18. september 1996, i vilket de nationella myndigheterna uppmanades att lämna den information som föreligger om det toxiska chocksyndromet (SCT) hade till syfte att göra det möjligt för kommissionen att utarbeta en grunddokumentation.

Skall det insamlade materialet användas till andra ändamål än ovan nämnda, krävs tillstånd från de nationella myndigheterna. Med hänsyn till att i genomförandebestämmelserna till beslutet av den februari 1994 om allmänhetens tillgång till kommissionens handlingar ((EGT L 46, 18.2.1994. )) föreskrivs att när en handling inte kommer från kommissionen utan t.ex. från offentliga myndigheter, enskilda personer skall den som begär handlingen vända sig till dessa. Under dessa omständigheter kan kommissionen därför inte sända de svar den har fått till parlamentsledamoten.

För att främja samarbetet sänder kommissionen dock en sammanställning av de tio svar som har erhållits (det har kommit ytterligare ett sedan kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-1954/97) direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.