SKRIFTLIG FRÅGA E-2064/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(11 juli 2002)

Ämne: Webbplatser och inkassometoder missbrukas för att överraska konsumenter med så höga telefonräkningar som möjligt

1. Känner kommissionen till att personer som använder PC överraskas av oväntat höga räkningar för telefonkontakter med dyra betalnummer i länder som ibland ligger långt borta? Dessa räkningar föranleds av att abonnenterna besökt webbplatser som ger intryck av att erbjuda konsumenterna information eller avkoppling och den direkta orsaken till dem är att det automatiskt uppstår en telefonförbindelse när en kund tagit kontakt med en webbplats och att denna förbindelse sedan inte bryts så fort kunden lämnat webbplatsen utan aktiveras på nytt varje gång som kunden använder Internet igen? Är orsaken till att kunderna får sådana överraskningar den, att det i smyg installeras programvara på långa avstånd från kundernas PC och är det så, att de höga telefonräkningarna inte alls är någon biverkning av systemet, utan i stället själva huvudändamålet med den verksamhet som bedrivs? Det verkar ju så, framför allt mot bakgrund av att kunderna inte får veta om att telefonkontakterna fortsätter eller förnyas.

2. Känner kommissionen till att sådana oväntat höga telefonräkningar också kan förekomma när kunden själv gått med på att det skall installeras tillträde genom uppringning, med vars hjälp man kan betala för Internettjänster? Detta beror på att telefonföretagen inkasserar betalningar på uppdrag av företag som de hyrt ut uppringningsnumren till, vilket sedan inte hindrar att dessa nummer i sin tur hyrs ut till andra företag med brottsliga syften eller att extremt höga tariffer fastställs. En konsekvens har rentav blivit att det numera debiteras ända upp till 400 EUR per minut för icke-seriösa anbud.

3. Anser kommissionen att detta tillvägagångssätt att medvetet lura datoranvändarna ger anledning att förbättra skyddet mot missbruk i samband med elektronisk handel över nationsgränserna? Vilka åtgärder planeras med tanke på detta och på hur lång sikt kan de förväntas börja tillämpas?

Källor:De Volkskrant av den 21 juni 2002, Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung av den 23 juni 2002.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(26 september 2002)

Elektroniska kommunikationsnät och informationssystem är en väsentlig del av det dagliga livet för Europas medborgare, och de är av grundläggande betydelse för unionens ekonomi. Nät och informationssystem smälter samman (konvergerar) och blir i allt högre grad sammanlänkade.

Trots att denna utveckling för med sig många fördelar, har dessa infrastrukturer sina egna svaga punkter och erbjuder nya möjligheter att begå brott. Kommissionen är bekymrad över den ökade utbredningen av databrottslighet, inbegripet missbruk och bedrägeri av den typ som frågeställaren nämner. I januari 2001 lämnade kommissionen sitt första mer omfattande politiska yttrande om databrottslighet. Yttrandet lämnades i form av meddelandet Ett säkrare informationssamhälle ökad säkerhet i informationsinfrastrukturen och bekämpning av datorrelaterad brottslighet(1).

För att kunna utnyttja den fulla potentialen hos nya och konvergerande teknologier t.ex. för att på ett effektivt sätt agera mot missbruk måste användare, tjänsteleverantörer och rättsvårdande organ genomgå en inlärningsprocess. Under de senaste åren har kommissionen kommit med en rad lagstiftningsinitiativ i syfte att skydda användarna och ge rättsvårdande organ instrument så att de kan hantera de nya typerna av brottslighet.

När det gäller de olika typer av missbruk och bedrägeri som nämns i frågan är ett av dessa instrument Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal(2). Genom detta direktiv införs informationskrav, ångerrätt och bestämmelser mot bedräglig användning av betalkort och leverans utan föregående beställning. Vidare åläggs medlemsstaterna skyldighet att sörja för att det finns effektiva rättsliga och/eller administrativa medel som gör det möjligt att få upprättelse. Tidsfristen för genomförandet i medlemsstaterna var juni 2000.

På senare tid har kommissionen lagt fram ett förslag till rambeslut om angrepp mot informationssystem(3). Detta förslag innehåller bestämmelser som skulle tillnärma den straffrättsliga lagstiftningen i fråga om olaga intrång i informationssystem eller olaglig störning av informationssystemens funktion. Under förutsättning att villkoren för användning av detta instrument är uppfyllda, skulle det kunna vara relevant för sådana situationer där en tjänsteleverantör, som missbrukar sina möjligheter, installerar programvara i en dator utan användarens tillstånd. Detta förslag håller för närvarande på att diskuteras i rådet och i Europaparlamentet.

Förutom de initiativ som tagits i Europeiska unionen har Europarådet i Strasbourg ingått en konvention om databrottslighet (november 2001). Denna konvention är nu öppen för undertecknande och ratificering. Kommissionen deltog i förhandlingarna i egenskap av observatör. Konventionen har hittills undertecknats av 12 medlemsstater. Den kommer att träda i kraft när den har ratificerats av minst fem undertecknare, däribland minst tre av Europarådets medlemsstater. Denna konvention innehåller relevanta bestämmelser om datorrelaterat bedrägeri.

Kommissionen kommer att fortsätta med att aktivt följa utvecklingen i fråga om cyberbrottslighet och cybersäkerhet. Vid behov kommer kommissionen att lägga fram ytterligare initiativ.

(1) KOM(2000) 890 slutlig.

(2) EGT L 144, 4.6.1997.

(3) KOM(2002) 173 slutlig.