SKRIFTLIG FRÅGA P-2879/97 från Johanna Boogerd-Quaak (ELDR) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Samordnat bekämpande av förorening och tillgång till information

1. Har kommissionen noterat den förorening av mark och odlingsväxter som konstaterats i orten Zelzate i Belgien och bedömt det som inträffat där utgående från de europeiska föreskrifterna?

2. Kan kommissionen med tanke på att det här rör sig om gränsöverskridande miljöförstöring med folkhälsoaspekter ange om de belgiska myndigheternas tillvägagångssätt och raffinaderiet V.F.T. uppfyller kraven i direktiv 96/61/EG ((EGT L 257, 10.10.1996, s. 26. )) om ett samordnat förhindrande och bekämpande av föroreningar?

3. Har de berörda parterna tidigt och korrekt utgått med information på grundval av artiklarna 15 och 16 i det tidigare nämnda direktivet och på grundval av rådets direktiv 90/313/EEG ((EGT L 158, 23.6.1990, s. 56. )) om rätt att ta del av miljöinformation?

4. Såvitt jag vet sker informationsutbytet på basis av bilaterala avtal. Kan kommissionen ge mig besked om huruvida dessa avtal ger fullgoda garantier i fråga om informationsskyldigheterna?

5. Kan kommissionen ge besked om vilka internationella avtal som kan tillämpas i samband med gränsöverskridande anspråk på skadeersättningar?

6. Anser kommissionen att de nu gällande bestämmelserna, under förutsättning att de tillämpas korrekt, kan erbjuda tillfredsställande garantier mot gränsöverskridande föroreningar? Om kommissionen är av den åsikten, kan kommissionen i så fall anföra belägg för den? Om inte, behövs det vidtas mått och steg för att komplettera de europeiska bestämmelserna med hjälp av en ytterligare harmonisering av föreskrifterna och är ni beredda att vidta de nödvändiga åtgärderna med tanke på detta?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (8 oktober 1997)

Kommission är i en viss utsträckning medveten om markföroreningen i Zelzate. Vad gäller efterlevnaden av direktiv 91/61/EC om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar, finns det en tidsfrist fram till den 30 oktober 1999 för tillämpning av direktivet inom nationell lagstiftning. Kommissionen deltar redan i ett flertal åtgärder med målet att säkerställa direktivets tillämpning.

Framför allt har man konstaterat att de bestämmelser som rör gränsöverskridande effekter kräver noggrannt övervägande. Dessa bestämmelser föreskriver bland annat att både medlemstaterna och den berörda allmänheten måste underrättas när betydande gränsöverskridande effekter förväntas. Tillsammans med skyldigheten att använda bästa tillgängliga teknik för förebyggandet och kontrollen av alla sorters förorening skulle dessa bestämmelser i hög grad bidra till ett tillräckligt skydd mot gränsöverskridande förorening.

Angående rådets direktiv 90/313/EEG av den 7 juni 1990 om rätt att ta del av miljöinformation måste det understrykas att direktivet bara kan tillämpas på offentliga myndigheter och organ med offentligt ansvar för miljön som kontrolleras av offentliga myndigheter. Med undantag av tillhandahållandet av information om miljöns tillstånd, krävs i detta direktiv inte att information om miljön frisläpps på informationsinnehavarens eget initiativ. Direktivet tillämpas endast om någon ansöker om tillgång till dessa upplysningar. Direktivet gäller bara då någon ansöker om tillgång till vissa uppgifter om miljön. Kommissionen känner inte till vare sig sådana ansökningar inlämnade i enlighet med direktiv 90/313/EG eller något informationsutbyte på grundval av bilaterala avtal i vilka kommissionen inte har deltagit.

Gränsöverskridande rättsanspråk på skadestånd regleras i Europarådets konvention undertecknad i Lugano den 21 juni 1993 om civilt ansvar för skador som uppstår från aktiviteter som är farliga för miljön ((European Treaty Series 150. )). Konventionen har skrivits under av flera medlemsstater (Grekland, Italien, Luxemburg, Nederländerna, Portugal, och Finland) och tredje länder (Cypern, Island, och Liechtenstein), men har ännu inte trätt i kraft.

Nämnvärt i detta sammanhang är att kommissionen för tillfället förbereder en vitbok om miljöansvar som borde avslutas i början av 1998. Vitboken kommer att behandla frågan om gränsöverskridande förorening och kommer att innehålla utkast till en ordning för miljöansvar som även kommer att vara tillämplig på gränsöverskridande förorening.