SKRIFTLIG FRÅGA E-3606/01

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Europeiska unionens informationskampanj mot dödsstraffet

En självbiografi har nyligen publicerats, vilken har skrivits av en spansk medborgare som varit dömd till döden i Förenta staterna men lyckades rädda sitt liv tack vare att hans rättegång överprövats. Detta visar att dödsstraffet är en av de svåraste plågor som mänskligheten idag drabbas av i vissa av världens länder.

Det är oundgängligt att Europeiska unionen som sådan inför världen visar sin avsky inför dödsstraffet och låter de länder som fortfarande tillämpar detta svåraste av straff förstå att de ställer sig helt vid sidan om den humanism som kräver att dödsstraffet skall avskaffas helt i hela världen.

Anser Europeiska unionen att den på egen bekostnad bör föra en världsomfattande informationskampanj mot dödsstraffet så att det världen över blir känt att medlemsstaternas samhällen kraftfullt motsätter sig denna form av straff som under alla omständigheter är irreversibelt?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(6 mars 2002)

År 1998 beslutade Europeiska unionen, som ett led i unionens politik för mänskliga rättigheter, att förstärka sina internationella insatser mot dödsstraffet. Unionen arbetar för ett avskaffande av dödsstraffet i hela världen, i linje med en fast politik om vilken samtliga medlemsstater numera är överens. Denna politik finner också stöd i den Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna(1), vars artikel 2 anger att ingen får dömas till döden. Parallellt med sitt arbete att uppnå denna huvudmålsättning kräver unionen, i de fall där dödsstraff fortfarande förekommer, att användningen av detta straff gradvis skall begränsas och att verkställigheten av sådana straff skall följa vissa miniminormer. I relevanta fall utövar unionen också påtryckningar för att verkställighetsmoratorier skall införas. Unionen har utarbetat interna riktlinjer för de uppvaktningar och framställningar relaterade till dödsstraffet som den gör i mulilaterala forum eller i tredjeland.

Eftersom parlamentsledamoten särskilt nämner Förenta staterna, skall det påpekas att unionens politik drivs aktivt i förhållande till detta land. Unionen, representerad av sitt ordförandeland, inskrider ofta i enskilda fall, i synnerhet i samband med fall som rör ungdomar eller utvecklingsstörda.

En annan betydande manifestation av unionens politik var den uppvaktning som unionen gjorde i februari 2000, varigenom Förenta staterna inbjöds att införa ett generellt moratorium i syfte att bana väg för ett fullständigt avskaffande av dödsstraffet. Vid detta tillfälle överlämnades ett memorandum om unionens politik i fråga om dödsstraffet till Förenta staternas biträdande minister för mänskliga rättigheter.

Här utöver har unionen i specifika fall intervenerat som amicus curiae till förmån för offer vilka överklagat sina dödsdomar till Förenta staternas högsta domstol.

Ytterligare information om unionens åtgärder i Förenta staterna står att finna i unionens årsrapport om mänskliga rättigheter för 2001(2).

Kampen mot dödsstraffet ingår bland de tematiska prioriteringar som återges i Europeiska kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 8 maj 2001 om Europeiska unionens roll i arbetet för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering i tredje land(3). Detta åtagande kommer att omsättas i praktiken genom fastställandet av projekt för mänskliga rättigheter inom ramen för det europeiska initiativet för demokrati och mänskliga rättigheter under avdelning B7-7. Kommissionen godkände nyligen ett programplaneringsdokument avseende denna budgetrubrik, i vilket planeras projekt syftande till att förbättra allmänhetens medvetenhet om dödsstraffets många brister. Detta programplaneringsdokument har skickats till parlamentet och finns tillgängligt på kommissionens webbplats.

(1) EGT C 364, 18.12.2000.

(2) http://www.europa.eu.int/comm/external_relations/human_rights/doc/report_01_en.pdf.

(3) KOM(2001) 252 slutlig.