SKRIFTLIG FRÅGA P-2855/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(5 september 2000)

Ämne: EU-direktiv om bekämpande av diskriminering

Jag ber kommissionen att ge mer information om direktiv 2000/43/EG(1) EG-direktivet om bekämpande av diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung. Detta direktiv behandlar principen om likabehandling av personer oavsett ras eller etniskt ursprung och det innehåller en snäv definition av ras och etniskt ursprung nationalitet utesluts och det verkar inte heller som om man tar upp hudfärg.

Kan kommissionen ge mer ingående information om detta direktiv, särskilt om anledningarna till att man inför denna lagstiftning, dess huvudinnehåll och det huvudsakliga syftet med direktivet?

Kan kommissionen även ange varför man i direktivet i samband med ras och etniskt ursprung utesluter nationalitet (se punkt 13 i ingressen)?

(1) EGT C 180, 19.7.2000, s. 22.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 oktober 2000)

Rådets direktiv nr 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung(1) antogs enhälligt av rådet den 29 juni 2000 på grundval av kommissionens förslag av den 25 november 1999(2). En ingående redogörelse för skälen till att denna lagstiftning införs ges i den motivering som finns som bilaga till förslaget. Man anser bland annat att det är önskvärt att införa ett gemensamt skydd mot rasdiskriminering för alla medborgare i hela unionen, och därigenom stärka och komplettera det skydd som redan finns i medlemsstaterna. Direktivet kommer därmed att stärka de grundläggande värderingarna för Europeiska unionen frihet, demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt rättssäkerhet och kommer att bidra till att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen.

I direktivet föreskrivs en miniminivå för skyddet mot rasdiskriminering som skall vara gemensam för alla medlemsstater. Detta uppnås genom att man definierar direkt och indirekt diskriminering, ger personer som utsätts för diskriminering möjlighet att få sin sak prövad genom rättsliga eller administrativa förfaranden samtidigt som lämpliga påföljder införs för dem som utsätter andra för diskriminering, tillämpar omvänd bevisbörda (i civilrättsliga mål) när den klagande förelagt ett prima facie-fall av diskriminering som godtagits av domstolen eller annan instans, ger skydd mot trakasserier och repressalier, beaktar frågor som rör diskriminering när det gäller arbetsliv och fortbildning, utbildning, social trygghet (inbegripet socialförsäkringar samt hälso- och sjukvård), sociala förmåner och tillhandahållande av och tillgång till varor och tjänster (inbegripet bostäder), inför ett krav på att medlemsstaterna ska tillhandahålla information på sitt territorium om vilka åtgärder de vidtagit för att bekämpa diskriminering och ett krav på att obundna organ för främjande av likabehandling som ska stödja personer som utsatts för diskriminering inrättas i de medlemsstater som inte redan gjort det, samt, slutligen, genom att man företar undersökningar och publicerar rapporter och rekommendationer. Medlemsstaterna skall ha vidtagit de ågärder som är nödvändiga för att genomföra direktivet inom tre år efter det att det har trätt i kraft.

I direktivet definieras inte termen ras eller etniskt ursprung. Det anges dock klart och tydligt att medlemsstaterna vid genomförandet av direktivet inte är skyldiga att tillämpa termen när det gäller skillnader i behandling beroende på nationalitet. I artikel 13 i fördraget, som är den rättsliga grunden för direktivet, nämns inte nationalitet. Diskriminering på grund av nationalitet behandlas dock särskilt i artikel 12, och ingår därför inte i artikel 13.

Kommissionen håller inte med om att aspekter som rör hudfärg inte omfattas av direktivet. Även om man inte uttryckligen anger hudfärg som en grund för diskriminering i artikel 13, anser kommissionen att hudfärgen är en viktig faktor när man avgör vilket etniskt ursprung en person har, och att diskriminering på grund av hudfärg därför står i strid med bestämmelserna i direktivet.

(1) EGT L 180, 19.7.2000.

(2) KOM(1999) 566 slutlig.