SKRIFTLIG FRÅGA P-2769/98

från Xaver Mayer (PPE) till kommissionen

(7 september 1998)

Angående: Beskattning av pensionärer som bor i ett annat EU-land

En unionsmedborgare med tyskt medborgarskap är gift med en fransyska och bor permanent i Frankrike. Båda mottar pension från sina respektive länder. Mannen tas av de tyska skattemyndigheterna upp i skatteklass I (ogifta personer) och åläggs att betala inkomstskatt trots att han är permanent bosatt i Frankrike. Detta motiverar man med att det är fråga om pension från en offentlig pensionskassa (Försvarsdepartementet i Förbundsrepubliken Tyskland).

Mannens inkomst, som härrör från tyska pensionsmedel, skall uppges ytterligare en gång i den franska skattedeklarationen och utgör tillsammans med hans frus inkomst beräkningsgrundlag för skatt ("taux effectif"). Härvid blir beskattningen för paret högre än om det hade beskattats uteslutande i Frankrike.

Anser kommissionen att den situation som beskrivits ovan är förenlig med principen om icke-diskriminering och att det krävs åtgärder på unionsnivå? Anser kommissionen att det är acceptabelt att detta par betalar mer skatt än ett franskt par?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(12 oktober 1998)

1. Fördelningen av beskattningsrätten i de bilaterala skatteförhållandena mellan Frankrike och Tyskland regleras i skattekonventionen från 1959. I artikel 14 i denna konvention föreskrivs att utbetalade pensionsförsäkringsbelopp som utgör lagstadgad pension från allmän försäkringskassa skall beskattas i det land där denna försäkringskassa är belägen, vilket i det här fallet är Tyskland.

Vad beträffar skyldigheten för detta i Frankrike bosatta par att uppta dessa beskattningsbara inkomster i det gemensamma taxeringsunderlaget i Frankrike bör det påpekas att det enligt skattekonventionen föreskrivs att denna inkomst även är beskattningsbar i Frankrike. För undvikande av dubbelbeskattning beviljas emellertid ett skatteavdrag motsvarande dessa inkomster (artikel 20 i konventionen). Denna metod för att undvika dubbelbeskattning, som även anges i OECD:s modellkonvention, används ofta i internationella skattekonventioner.

När det gäller dessa bestämmelsers i konventionen förenlighet med gemenskapslagstiftningen tror kommissionen att det kan vara lämpligt att påpeka att det enligt den nuvarande gemenskapslagstiftningen i princip står medlemsstaterna fritt att bestämma formerna för inkomstskatt i allmänhet och fördelningen av beskattningsrätten i bilaterala skatteförhållanden, särskilt med de övriga medlemsstaterna. Gemenskapslagstiftningen kan endast åberopas beträffande principen om icke diskriminering inom ramen för de grundläggande friheterna i fördraget. Kommissionen kan inte konstatera någon överträdelse av denna princip. I sin dom i mål C-336/96, Makarna Robert Gilly och Directeur des services fiscaux du Bas-Rhin fastställde domstolen att det ovan nämnda systemet med skatteavdrag inte stred mot artikel 48 i EG-fördraget.

2. Parlamentsledamoten anger också att paret i fråga måste betala en högre skatt än om de endast hade taxerats i Frankrike.

Kommissionen påpekar att inkomstskatten i regel inte är harmoniserad på gemenskapsnivå och att skatteunderlag och skattesatser därför kan variera avsevärt mellan medlemsstaterna. Det är därför möjligt att skattebördan blir högre när inkomster delas upp enligt en skattekonvention mellan medlemsstater än vad den skulle bli om de sammanlagda inkomsterna beskattades i bosättningslandet.

Kommissionen anser att den situation som beskrivs ovan inte utgör en överträdelse av den nuvarande gemenskapslagstiftningen, givetvis under förutsättning att principen om ickediskriminering efterlevs.

3. Kommissionen påtalar dessutom att ingen allmän harmonisering av inkomstskatt för fysiska personer planeras på gemenskapsnivå.