SKRIFTLIG FRÅGA E-1989/02

från Karl-Heinz Florenz (PPE-DE) till kommissionen

(8 juli 2002)

Ämne: : Import av hundar från Spanien till Tyskland leishmaniasis-fall

På senare tid har förekomst av sandmyggor konstaterats på elva ställen i Tyskland. Denna insekt kan överföra Medelhavssjukdomen leishmaniasis och innebär en potentiell smittrisk för ryggradsdjur och människor. En konkret smittrisk utgör transport av leishmaniasis-sjuka hundar från Medelhavsområdet, särskilt Spanien, till Tyskland, där hundarna förmedlas som herrelösa djur till familjer.

Omfattas förmedling av djur av särskilda krav enligt lag, vilka eventuellt inte efterlevs i tillräckligt stor utsträckning?

Finns det särskilda lagbestämmelser för transport av hundar från Medelhavsområdet till Mellaneuropa, exempelvis från Spanien till Tyskland, som

- innebär ett förbud mot masstransporter av upp till 50 djur per transport?

- innebär ett förbud mot export av leishmaniasis-sjuka hundar?

- innebär ett tvång att vaccinera hundar mot Medelhavssjukdomar (leishmaniasis, ehrlichios, babesios, dirofilariasis, mikrofilarier eller borrelios) innan djuren får föras från Sydeuropa till Centraleuropa?

- innebär krav på att hundar kastreras, vaccineras och avmaskas före en eventuell transport?

- innebär krav på att transportören skall informera sig om var hunden hamnar på bestämmelseorten (djurhem eller familj)?

Känner kommissionen till problemet med leishmaniasis?

Har kommissionen för avsikt att inom den närmaste tiden fastställa särskilda krav för införsel som av hälsoskyddsskäl begränsar eller helt förbjuder import av sjuka hundar från Medelhavsområdet till Mellaneuropa?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(20 september 2002)

Kommissionen känner till att leishmaniasis är endemisk längs kustregionerna i de medlemsstater som ligger vid Medelhavet. Bakgrunden till denna situation är en kombination av lokala ekologiska parametrar som passar vektorpopulationerna (Phlebotominae eller sandmyggor) och gör att sjukdomen lever kvar.

Sjukdomen är sålunda beroende av ett gynnsamt ekosystem och kan inte särskilt lätt få fäste och sprida sig utanför de regioner där villkoren är de rätta för dess cykel. I Frankrike är därför, trots att det förekommer en ansenlig mängd transporter mellan medelhavsområdet och norra delen av landet, fall av leishmaniasis där man blivit smittad utanför det område där sjukdomen är endemisk (nedre Rhôndalen och kustregionerna) fortfarande sporadiska. Så vitt kommissionen vet har inte sjukdomen som en följd av transporter av smittade djur fått fäste i andra regioner utanför dem där den för närvarande finns.

Om det endemiska området i dag verkar vara på väg att utvidgas, är det sannolikt följden av att klimatet rent allmänt blivit varmare. Detta gynnar de vektorer som ingår i cykeln så att de sprider sig inom ett större område.

Risken att leishmaniasis sprids till nya områden genom transporter av levande djur är därför fortfarande ytterst liten.

Att införa veterinära åtgärder för att ytterligare minska denna risk skulle enligt kommissionens åsikt inte vara rimligt. Utan vaccin skulle den enda möjliga strategin vara att förbjuda transporter från det endemiska området eller att genomföra individuella serologiska kontroller följt av karantän. Detta skulle inte hålla för en lönsamhetsanalys av problemet.