SKRIFTLIG FRÅGA E-0099/99

från Honório Novo (GUE/NGL) till kommissionen

(27 januari 1999)

Angående: Export av norsk torsk - utfärdande av EUR 1-certifikat

Exporten av norsk torsk till EG grundar sig på en kontingent med nolltull. Kontrollen av ursprunget sker på så sätt att respektive myndigheter utfärdar EUR 1-certifikat. Innan detta sker skall myndigheterna utfärda ett ursprungsintyg, vilket upprepade gånger inte ägt rum. Det är därför möjligt att föra in avsevärda mängder torsk i EU som eventuellt härstammar någon annanstans ifrån, men som påstås vara norsk, och som på oriktiga grunder beviljats EUR 1-certifikat.

Kontrollen av ursprunget görs ständigt i efterhand. Det är först då som de norska myndigheterna meddelar EG varifrån torsken egentligen härstammar. Detta leder i sin tur till att importörer till gemenskapen blir tvungna att betala tull för att de importerat torsk med EUR 1-certifikat. Torsken har de redan sålt åt konsumenten. Den här situationen och de norska myndigheternas oegentliga tillvägagångssätt har pågått ända sedan 1980-talet, medan EG enbart haft till uppgift att kräva in obetalda tullar. Det förefaller som om exportörerna av norsk torsk systematiskt och avsiktligt dumpar fisk och att detta sker med de norska myndigheternas uppenbara överseende. Sist och slutligen är det importörerna i gemenskapen som får stå för kostnaderna.

Mot bakgrund av ovannämnda situation och ett klagomål som de portugisiska importörerna nyligen lämnat till Europeiska ombudsmannen skulle jag vilja att kommissionen informerar mig om följande:

1. Bekräftar eller förnekar kommissionen att det i Norge systematiskt utfärdas EUR 1-certifikat för export av torsk utan att den exporterade produktens exakta ursprung anges på förhand?

2. Vad ämnar kommissionen göra för att göra slut på missförhållandena?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 mars 1999)

Kommissionen känner inte till några nyligen inträffade händelser av det slag som frågeställaren avser.

Enligt bestämmelserna i protokoll 4(1) till Avtalet om europeiska ekonomiska samarbetsområdet, rörande definitionen på begreppet ursprungsvaror och metoderna för administrativt samarbete, är de norska myndigheterna ensamma ansvariga för utfärdandet av varucertifikat av typen EUR-1. Myndigheterna kan utfärda ett intyg av detta slag först när de förvissat sig om ursprunget för de varor som skall exporteras.

Det ankommer därefter på medlemsstaternas tullmyndigheter att vid importen undersöka varan och det intyg som åtföljer denna. Om det föreligger tvivel rörande intygets giltighet kan myndigheterna ta kontakt med de norska myndigheterna inom ramen för förfarandena för administrativt samarbete.

Kommissionen kan också ingripa hos de norska myndigheterna. I detta sammanhang vill kommissionen göra frågeställaren uppmärksam på att kommissionen i mars 1993 gjorde ett besök i Norge med anledning av Norges import av ryska fiskeriprodukter. Till följd av detta besök genomförde de norska myndigheterna egna utredningar. Resultaten av dessa utredningar har delgivits kommissionen och uppbördsförfaranden har inletts i medlemsstaterna, även i Portugal.

Kommissionen har hittills inte fått del av konkreta uppgifter som skulle stödja påståendet att systemet fungerar illa. Kommissionen vill uppmana frågeställaren att låta kommissionen få del av alla konkreta uppgifter som han eventuellt har tillgång till. Kommissionen förbinder sig att i så fall genomföra erforderliga undersökningar såväl hos de norska myndigheterna som hos gemenskapens myndigheter för att utreda läget och vidta de åtgärder som kan tänkas krävas.

Kommissionen kommer när så blir aktuellt att informera frågeställaren om de åtgärder som vidtagits.

(1) EGT L 1, 3.1.1994.