SV Europeiska unionens officiella tidning CE 70/199

(2004/C 70 E/215)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3024/03

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne: Behovet av att stoppa och se över stabilitetspakten

Sedan 2000 har ekonomin inom EU försvagats kraftigt och arbetslösheten har ökat. Prognoserna för 2003 är inte optimistiska, och förstärker bara uppfattningen att recessionen endast kan brytas genom en expansiv budgetpolitik som stimulerar ekonomisk tillväxt och sysselsättning. Det är ingen slump att kommissionen välkomnat det så kallade tillväxtinitiativet. Till råga på allt har tusentals hektar skog och stadsmark förstörts genom sommarens värmebölja, som medfört dödsfall och raserad infrastruktur och sociala tjänster, inte minst i Portugal, där omkring fem procent av landets yta förstörts och den ekonomiska tillbakagången förstärkts.

Mot denna allt mer kännbara verklighet står tillämpningen av stabilitetspaktens irrationella kriterier, som trots flera protester hålls fixerade vid målen, trots att verkligheten för tredje året i följd tvingar länder som Tyskland och Frankrike att erkänna att man inte uppnår målet med tre procents underskott.

Politiken har inneburit stopp för statliga investeringar på sociala områden, uppmuntran av blinda privatiseringar och överlåtelser av allmänna tillgångar samt alla tänkbara former av kreativ bokföring som minskar insynen i de offentliga räkenskaperna. Till och med i Sapirs rapport erkänner man att det är stabilitetsmålet som bär skulden för den svaga ekonomiska tillväxten. Inom regeringar och Europeiska kommissionen talar vissa om behovet av att modernisera stabilitetspakten och göra den mer flexibel.

Mot bakgrund av ovanstående vill jag fråga:

— Anser inte kommissionen att tillämpningen av stabilitetspakten förstärker recessionsfaktorerna inom EU-ekonomierna och hämmar den ekonomiska tillväxten, och att den därför måste avbrytas omedelbart så att man kan göra en total översyn av de ekonomiska riktlinjerna, för att garantera att ekonomisk tillväxt och sysselsättning stimuleras?

— Anser inte kommissionen att stabilitetspaktens tillämpning sedan 1997 har lett till att samhällsservicen och medlemsstaternas sociala ansvar gentemot medborgarna äventyrats?

— Anser inte kommissionen att utgifterna för offentliga investeringar bör hållas utanför beräkningen av budgetunderskottet? Och anser inte kommissionen att man i Portugals fall, i den rådande ekonomiska situationen, bör låta bli att räkna med utgifterna för investeringar som hänger samman med följderna av sommarens bränder då underskottet beräknas?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(7 november 2003)

Kommissionen anser att budgetmålen och budgetreglerna i EG-fördraget och Stabilitets- och tillväxtpakten fortsatt är giltiga. Offentliga finanser som är ”nära balans eller visar överskott” bildar en lämplig ram för en sund finansförvaltning som ligger i alla länders ekonomiska självintresse. Budgetmålet att de offentliga finanserna skall vara nära balans eller visa överskott ger gott om utrymme för de automatiska stabilisatorerna att arbeta fullt ut för att motverka avmattning i ekonomin och klara av de budgetära följderna av större reformer. Det är också ett lämpligt mål på medellång och lång sikt, mot bakgrund av de höga skuldnivåerna i många länder och betydande eventualförpliktelser och eftersom de åldrande befolkningarna kommer att medföra stora ökningar i utgifterna för pensioner och sjukvård. Alla dessa utmaningar kan endast mötas om länderna gör ihärdiga ansträngningar att få ner statsskulden under kommande decennium.

I fråga om offentliga finanser kan regeringarna bidra till att Lissabonmålen uppnås genom att använda offentliga medel på ett så effektivt sätt som möjligt, genom att styra om de offentliga utgifterna mot tillväxtfrämjande kostnadseffektiva utgifter inom ramen för en stram budget, och genom att söka uppnå en högre utväxlingseffekt av offentliga bidrag på privata investeringar. Detta är resonemanget bakom punkt 14 i de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som antogs av rådet den 26 juni 2003. Dessa riktlinjer innehåller flera förslag för hur den offentliga sektorn bör förbättra sitt bidrag till tillväxten. Ett sätt är att ”rikta de offentliga utgifterna mot tillväxtfrämjande kostnadseffektiva investeringar i fysiskt och mänskligt kapital och kunskap och samtidigt respektera de övergripande budgetbegränsningarna”. Genomförandet av dessa riktlinjer tillsammans med sådana strukturella reformer som rådet vid upprepade tillfällen har angett som prioriteringar kommer att hjälpa upp den ekonomiska tillväxten och sysselsättningen.

Samspelet mellan unionens budgetregler och de offentliga investeringarna har ingående undersökts i rapporten ”De offentliga finanserna i EMU — 2003” (1). Vid en noggrann analys av uppgifterna framkommer dock inget tydligt samband mellan förändringar i investeringsgraden och bestämmelserna i EU:s finanspolitiska övervakningsram. De offentliga investeringsutgifterna har upphört att sjunka i många medlemsstater efter införandet av den monetära unionen.

När det gäller det specifika fallet Portugal föreslog kommissionen den 17 september 2003 ett anslag på 48,5 miljoner euro ur unionens solidaritetsfond till följd av skogsbränderna. Med avseende på utvecklingen av budgetsituationen utfärdade rådet slutligen den 11 november 2002 rekommendationer till Portugal i syfte att avhjälpa situationen med ett alltför stort offentligt underskott senast under 2003. När kommissionen övervakar situationen — för att konstatera om de portugisiska myndigheterna efterlever rådets rekommendationer — beaktar den all relevant information, inklusive de senaste ekonomiska prognoserna som tar hänsyn till händelserna under sommaren 2003.

(1) KOM(2003) 283 slutlig.