SKRIFTLIG FRÅGA E-0471/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet

(20 februari 2003)

Ämne: Initiativ från serber och albaner för att det skall gå snabbare att nå fram till en varaktig lösning på frågan om regionstyret i Kosovo

1. Har rådet tagit kännedom om ett önskemål som uttryckts av Serbiens premiärminister Zoran Djindjic om att det sommaren 2003 skulle ordnas en konferens om framtiden för Kosovo som sedan 1999 inte längre står under serbisk kontroll, samt om hans önskan att låta serbiska trupper på nytt rycka in i området efter att hälften av Natos styrkor mot slutet av 2003 dragits tillbaka, något som bl. a. grundar sig på att det i inledningen till statsförfattningen för den nya förbundsstaten Serbien-Montenegro, en författning som fastställdes den 4 februari 2003, står att Kosovo skall utgöra en del av delstaten Serbiens territorium?

2. Har rådet också tagit kännedom om ett önskemål som uttryckts av 42 ledamöter av Kosovos parlament, om att i februari 2003 kunna utropa Kosovo till en oberoende stat, bland annat för att på det sättet bättre kunna skydda invånarna mot det som befaras skall inträffa, nämligen att Kosovo som till sin överväldigande majoritet har en albanskspråkig befolkning skall återgå till att underordnas delstaten Serbien?

3. Anser rådet att den serbiske premiärministerns krav är ett sätt att bland den allmänna opinionen i eget land, efter att Jugoslaviens förre president Kostunica blivit försatt ur spel genom att två gånger misslyckas med att bli vald till Serbiens president, utverka stöd åt sig genom att erbjuda Kosovo som kompensation för frånträdandet av anspråken på den mycket mindre delstaten Montenegro, eller handlar det om ett sätt för Serbien att möjliggöra en anslutning för Republika Srpska som ligger i grannlandet Bosnien och Hercegovina och likaså är befolkad av serber?

4. Vad anser rådet att det på kort sikt går att göra för att i möjligaste mån dämpa oron på båda sidor och ta fram lösningar som av både albaner och serber kan ses som steg på vägen mot gott grannskap, till exempel ett utvidgat självstyre för albanerna och en förstärkt samhörighet mellan serberna som nu de facto är fördelade på tre stater och bor i Serbien, Republika Srpska och Kosovo norr om Mitrovice/Kosovska Mitrovica?

Källa: Den nederländska dagstidningen De Volkskrant den 5 och 8 februari 2003.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0471/03 och E-0472/03

(29 september 2003)

Rådet har fullständig kännedom om de uttalanden om Kosovo som den serbiska premiärministern Zoran Djindjic gjorde innan han mördades. Rådet har också fullständig kännedom om det initiativ som nyligen har tagits av vissa medlemmar av Kosovos parlament att lägga fram en resolution om självständighet för Kosovo. I rådets slutsatser (allmänna frågor och yttre förbindelser) av den 24 februari 2003 vädjade rådet till alla parter, både i Belgrad och Pristina, att avstå från alla ensidiga initiativ som är oförenliga med målet att skapa ett multietniskt och demokratiskt Kosovo och som kan äventyra stabiliteten och normaliseringsprocessen inte enbart i Kosovo utan i hela regionen. Generalsekreteraren/höge representanten för GUSP, Javier Solana, har vid direkta kontakter med både de ansvariga och i Pristina upprepat och betonat de farhågor rådet hyser till följd av nyligen gjorda destabiliserande uttalanden och initiativ och uppmanat alla parter att avhålla sig från ensidiga handlingar.

Rådet har den fasta övertygelsen att FN:s säkerhetsresolution 1244 förblir giltig i alla hänseenden. Frågan om Kosovos slutliga status kommer således att behöva behandlas i sinom tid i enlighet med FN:s säkerhetsresolution 1244, med medverkan från regeringen i Belgrad och folkvalda ledare och företrädare för de lokala politiska institutionerna i Pristina.

Rådet stöder UNMIK och FN:s generalsekreterares särskilda representant och ger därmed utan förbehåll sitt stöd för politiken Normerna före statusen. Tillämpningen av denna politik är väsentlig för att man en dag skall kunna planera den politiska process som skall bestämma Kosovos framtid i enlighet med resolution 1244. Inom ramen för denna politik gav rådet i sina slutsatser av den 24 februari 2003 sitt fulla stöd för UNMIK:s insatser för att undan för undan och före utgången av 2003 överföra kvarstående befogenheter till de provisoriska institutionerna för självstyre i Kosovo, med undantag för de befogenheter som enligt FN:s resolution 1244 är förbehållna den särskilda representanten. Rådet erinrade också i sina slutsatser av den 14 april 2003 om den vikt det fäster vid den särskilda representantens senaste initiativ att inleda en direkt dialog mellan Belgrad och Pristina om praktiska frågor av ömsesidigt intresse.