SKRIFTLIG FRÅGA E-0437/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 februari 2003)

Ämne: Fasadplattor av betong, glas eller plast på utsidan av nya kontorsskrapor och höghus lossnar och faller ner

1. Känner kommissionen till att många av de nya kontorsskrapor och höghus som uppförts under de gångna årtiondena är byggda med fasadplattor av betong, glas eller plast som skruvats fast eller på annat sätt förankrats på lister av metall och att de bärande konstruktionerna efter att ha utsatts för påkänningar till följd av stigande ålder eller vid en storm kan ge efter, så att plattorna oväntat faller ner?

2. Går det med hjälp av några tekniska konstruktioner med tillhörande byggföreskrifter från behörigt myndighetshåll att fullständigt utesluta sådana risker för att plattor av detta slag faller ner, något som kan komma att kosta människor livet och göra så att området kring en byggnad under en längre tid av säkerhetsskäl måste avspärras för allt tillträde?

3. Är problemet med att fasadplattor lossnar och faller ner större i somliga EU-medlemsstater än i andra? I vilka medlemsstater är problemet störst och i vilka är det minst? Kan detta förklaras utgående från skillnader i solsken, temperatur, nederbörd eller försurning eller skillnader i lagstiftning och försäkring?

4. Finns det redan några EU-medlemsstater som har regler för att ägaren måste stå för skadorna samt där nya konstruktioner med förankrade fasadplattor motarbetas och där man försöker få bort de redan befintliga fasadplattorna?

5. Ser kommissionen någon anledning till att verka för ett strukturerat kunskapsutbyte mellan EU-medlemsstaterna för att i görligaste mån förebygga olyckor med fasadplattor?

6. Ser kommissionen någon anledning till att det för byggnader inom EU införs minimikrav i fråga om säkerhet, vilka byggnaderna skall uppfylla för att olyckor med fasadplattor skall kunna undvikas? Ser kommissionen sig föranlåten att införa importförbud för sådana konstruktioner som är av icke-europeiskt ursprung?

7. Vilka ytterligare bidrag ger kommissionen för att inom Europa verka för byggnaders och deras omgivnings säkerhet mot att tunga byggelement lossnar och faller ner?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(18 mars 2003)

Kommissionen ansluter sig till frågeställaren när det gäller omsorgen om EU-medborgarnas säkerhet i förhållande till byggnader och anläggningar.

Med detta för ögonen har kommissionen genomfört rådets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om byggprodukter(1), som vilar på sex grundläggande krav, nämligen bl.a. säkerhet vad gäller stommens hållbarhet, säkerhet vad gäller material, produkter och sammansatta system som skall ingå permanent i byggnadsverket med hänsyn till arbetar-, brukar- och miljöskydd.

De fasadplattor som frågeställaren hänvisar till faller under det ovan angivna direktivet om byggprodukter. För dem finns det standardiseringsuppdrag som förhoppningsvis leder till att tekniska specifikationer (standarder och tekniska godkännanden) tillhandahålls inom kort. Genom specifikationerna blir det möjligt att testa produkterna mot grundläggande EU-krav enligt direktivet om byggprodukter och därpå bevilja CE-märkning som bevis för att de passar för avsedd användning.

Direktivet om byggprodukter är den enda rättsakt kommissionen har för att åstadkomma fri rörlighet för byggprodukter och fastställa specifikationer som garanterar att produkterna uppfyller säkerhetskraven på byggarbetsplatsen. Ansvaret för sådana val som vilka produkter som skall användas och hur de skall användas ligger för övrigt på arkitekter och byggherrar, som dock måste iaktta de särskilda krav medlemsstaterna kan ha fastställt för säkerheten i samband med byggnadsverk.

Myndigheterna på nationell nivå svarar för att utformning, byggnation och användning av slutprodukten sker enligt gängse branschregler och att ansvarsfördelningen mellan de inblandade aktörerna är fastlagd. När det gäller import av byggprodukter finns det ingen anledning till förbud så länge importprodukterna uppfyller samma säkerhetskrav som EU-produkterna. Så snart det finns harmoniserade tekniska specifikationer kommer CE-märkning att krävas.

Ovan ges svar på frågorna 1, 2, 6 och 7. Frågorna 3, 4 och 5 gäller eventuella konstruktionsfel och faller under medlemsstaternas ansvar. Nu finns inget kunskapsutbyte på området, varför kommissionen saknar information.

(1) EGT L 40, 11.2.1989. Svensk specialutgåva, Område 13, Volym 17, s. 185.