SKRIFTLIG FRÅGA P-0282/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(3 februari 2000)

Ämne: Kris på marknaden för olivolja: förslag om inrättande av en databas för olivolja på gemenskapsnivå

Italien har på grund av den allvarliga krisen på olivoljemarknaden genomfört undersökningar vid de gränser där stora mängder olja importeras från länder inom och utanför EU.

Denna allvarliga kris på oljemarknaden har fortsatt även under skördeåret 1999/2000.

Stora mängder matolja har importerats till Italien från tredje land, bland annat genom att man ingått överenskommelser som inte alltid är öppna med spanska och grekiska affärsmän.

Produktionskostnaderna för olika sorters oljor är mycket låga i norra Afrika.

De italienska kontrollerna av oljeimporten har varit nästan onödiga eftersom analysresultaten konstigt nog alltid ligger precis under värdena enligt bilaga I till förordning (EEG) nr 2568/91(1).

Dessa oljor som importerats till Italien är nog långt ifrån äkta det är rimligt att anta att de till stor del utgörs av blandningar av oljor från norra Afrika samt från Spanien och Grekland, för att de skall uppfylla analysvärdena enligt lagen.

Det är således för närvarande omöjligt att med utgångspunkt i analyser säkert fastställa det exakta geografiska ursprunget för oljor som importeras och saluförs i Italien.

Detta problem har orsakat och fortsätter att orsaka allvarlig oro på marknaden.

Man bör i detta ärende beakta rådets förordning (EEG) nr 136/66(2) av den 22 september 1966, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1638/98(3) i synnerhet artikel 35 a,

och kommissionens förordning (EEG) nr 2815/98(4) av den 22 december 1998 om saluföringsnormer för olivolja.

Det är vetenskapligt bevisat att olivoljans kemiska sammansättning varierar i förhållande till framställningsorten, vilket sedan länge är känt inom vinsektorn.

En databas på gemenskapsnivå är det enda tillförlitliga instrumentet för att fastställa den geografiska ursprungsorten för oljor, och en sådan finns redan inom vinsektorn genom förordning (EEG) nr 2348/91(5)

Med tanke på ovanstående skulle jag vilja veta vilka åtgärder man avser att vidta för att inrätta en databas för olivolja på gemenskapsnivå, vilken är det enda analysinstrument som kan ge en lösning på det allvarliga problem som beskrivs ovan?

(1) EGT L 248, 5.9.1991, s. 1.

(2) EGT 172, 30.9.1966, s. 3025.

(3) EGT L 210, 28.7.1998, s. 32.

(4) EGT L 349, 24.12.1998, s. 56.

(5) EGT L 214, 2.8.1991, s. 39.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 februari 2000)

Kommissionen är inte av åsikten att det verkligen föreligger någon kris på marknaden för olivolja för Italiens del eftersom skörden 1999/2000 där varit särskilt riklig och priserna i januari 2000 låg mer än 130 % över tröskeln för privat lagring.

Rent allmänt pekar skördeprognoserna för hela gemenskapen mot minskade lager under 1999/2000 och följaktligen en fortsatt efterfrågan i förhållande till utbudet. Den kraftiga nedgång i priset som noterades under december 1999 verkade vara ett resultat av försäljning från lager som byggts upp i spekulativt syfte men följdes i januari av en kraftig uppgång på marknaden som kommer den nya skördens olja till godo.

De kvantiteter olja som importerats, mindre än 50 000 ton/år, kan inte orsaka störningar på gemenskapsmarknaden som baseras på en produktion som för 1999/2000 beräknas uppgå till 1 600 000 ton.

Blandningar av olivolja och olja av oljeväxtfrö, oavsett om de kommer från gemenskapen eller inte, som bedrägligt säljs som olivolja avslöjas genom de analyser som föreskrivs i kommissionens förordning (EEG) nr 2568/91 av den 11 juli 1991 om egenskaper hos olivolja och olivolja av pressrester och om lämpliga analysmetoder. Det pågår forskning för att ytterligare förbättra analyserna.

Det är inte förbjudet att blanda olivolja av olika ursprung. Det är rent av nödvändigt när det gäller olja från vissa regioner för att få fram den kvalitet på oljan som efterfrågas av konsumenterna. Detta är en viktig skillnad mellan vinsektorn och olivoljesektorn.

Det pågår fortfarande forskning på gemenskapsnivå om det instrument som parlamentsledamoten nämner och kommissionen följer uppmärksamt utvecklingen. De geografiska kännetecknen för olivolja fastställs emellertid genom statistiska genomsnittsvärden och utgör sällan ett säkert bevis på ursprunget för ett parti. Problemet kompliceras ytterligare genom att olja av olika sorters oliver, från olika jordar och geografiska områden oundvikligen blandas.

Kommissionen anser följaktligen att det för närvarande inte är aktuellt att prioritera en databas för olivolja på gemenskapsnivå för att bekämpa bedrägeri.