SKRIFTLIG FRÅGA P-0798/01

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(13 mars 2001)

Ämne: Biologiskt öronmärke för att bevisa nötkreaturs ursprung

Genom olika rapporter i medierna har kommissionen säkert kunnat informera sig om att företaget november AG i januari 2000 erhöll det tyska näringslivets innovationspris för unga företag för att det utvecklat ett biologiskt markeringsförfarande.

Med hjälp av det biologiska öronmärket skall djur inom animalieproduktionen och kött kunna identifieras på ett entydigt sätt. I motsats till de förfaranden som för närvarande tillämpas allmänt skall det genom denna metod i princip inte vara möjligt med manipulationer.

Anser kommissionen att sedvanliga förfaranden för att påvisa ursprung med hjälp av öronmärken, djurpass och ett kostsamt anmälnings- och registreringsförfarande bör ersättas med bevis av ursprung genom biologiskt öronmärke?

Vilka hinder för att införa det biologiska markeringsförfarandet ser kommissionen?

Förfogar kommissionen över beräkningar som visar vilka kostnaderna skulle vara för att använda det biologiska markeringsförfarandet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(2 maj 2001)

Även om framtagningen av en biologisk märkningsmetod har beskrivits i pressen som ett lovande verktyg, krävs det närmare upplysningar om metodens tillförlitlighet för att kunna bedöma den biologiska öronmärkningen.

Vad gäller en eventuell ersättning av den traditionella metoden för att identifiera ursprung genom öronmärkning, djurpass, rapportering och registrering, bör det understrykas att kommissionen inte har för avsikt att föreslå någon uppluckring av bestämmelserna om identifiering och registrering.

Dessa bestämmelser har följande två huvudmål:

- att lokalisera och spåra djuren i veterinärhänseende, vilket är av yttersta vikt för att kunna kontrollera smittsamma sjukdomar

- att förvalta och övervaka djurbidragen som en del av reformen av jordbrukspolitiken.

I samband med antagandet 1997 av rådets förordning (EG) nr 820/97 av den 21 april 1997 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter(1), skärptes de befintliga reglerna för identifiering och registrering av nötkreatur (rådets direktiv 92/102/EEG av den 27 november 1992)(2). Skärpningen var nödvändig eftersom erfarenheten, särskilt BSE-krisen, hade visat att genomförandet av de befintliga reglerna för identifiering och registrering inte hade varit helt tillfredsställande och behövde förbättras ytterligare.

De skärpta reglerna för identifiering och registrering av nötkreatur omfattar följande delar: 1) öronmärken för individuell identifiering av djur, 2) databaser, 3) djurpass och 4) individuella register som förs på alla anläggningar.

Dessa bestämmelser har överförts i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1760/2000 av den 17 juli 2000 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur samt märkning av nötkött och nötköttsprodukter och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 820/97(3).

Enligt förordning (EG) nr 1760/2000 skall kommissionen före den 31 december 2001 lämna en rapport till parlamentet och rådet om elektronisk identifiering. Några andra alternativa identifieringsmetoder planeras inte.

(1) EGT L 117, 7.5.1997.

(2) EGT L 355, 5.12.1992.

(3) EGT L 204, 11.8.2000.