ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-2482/01

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(5 september 2001)

Ämne: Torka och hungersnöd i Centralamerika

Undertecknad ledamot har erhållit uppgifter om att den torka som sedan tre månader tillbaka ödelägger Centralamerika har förstört mellan 40 och 100 procent av majs-, bön-, ris- och durraodlingarna i några områden, samt att 1,6 miljoner människor i Guatemala, El Salvador, Honduras och Nicaragua, enligt FN:s Världslivsmedelsprogram (WFP), drabbas av hungersnöd.

Har kommissionen vidtagit någon hjälpåtgärd och vad har denna i så fall lett till?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 oktober 2001)

Enligt den särskilda rapporten nr 317 av den 3 september från FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO)(1) uppgår Centralamerikas sammanlagda spannmålsproduktion för närvarande till uppskattningsvis 2,3 miljoner ton, vilket är ungefär 8 procent lägre än genomsnittet för de senaste fem åren. Nedgången beror främst på torkan eller oregelbunden nederbörd under juni augusti 2001, efter ymniga regn i maj 2001.

De samlade effekterna av på varandra följande naturkatastrofer (orkanen Mitch, jordbävningar och torka), den kraftiga nedgången i priserna för viktiga exportgrödor (kaffe, banan) och de strukturella bristerna i jordbrukspolitiken har bidragit till att förvärra det allmänna läget beträffande fattigdom och bristande tillgång på livsmedel för stora grupper av landsbygdsbefolkningen.

Allt tyder på att regeringarna i regionen kan tillgodose de nuvarande behoven av livsmedelsbistånd med hjälp av strategiska reserver och import, kompletterat med livsmedelsbistånd från Världslivsmedelsprogrammet (WFP), Förenta staternas byrå för internationell utveckling (USAID) och Interamerikanska utvecklingsbanken (IDB).

Hittills har varken regeringarna eller internationella biståndsorganisationer och icke-statliga organisationer ansökt om ytterligare katastrofhjälp. Om de svåra förhållandena för att bedriva jordbruk fortsätter kan det dock få till följd att regeringens resurser på kort sikt kommer att förbrukas och att det behövs ytterligare bistånd.

Kommissionen tillhandahåller för tillfället mer än 2,2 miljoner euro i ekonomiskt bistånd till icke-statliga organisationer (via EuronAid) för att förse El Salvadors jordbruk med insatsvaror. Kommissionen överväger också att eventuellt ändra inriktningen på några av de pågående projekten samt att använda medel avsedda för oförutsedda utgifter för att bättre kunna tillgodose de behov som uppstått till följd av den nuvarande krisen.

Kommissionen följer uppmärksamt situationen i den berörda regionen genom sina delegationer och med stöd av rådgivare på området livsmedelsförsörjning och ECHO:s rådgivare på plats. Fram till den 31 augusti 2001 kunde kommissionen också förlita sig på rapporter och analyser av hög kvalitet från den tidigare byrån för tekniskt bistånd för det Europeiska nätverket för livsmedelssäkerhet (RESAL).

(1) http://www.fao.org/WAICENT/faoinfo/economic/giews/english/alertes/2001/SA317CA.htm.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3080/01

från Sérgio Marques (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Kärnfusion i det sjätte ramprogrammet

Den 19 januari 2001 sammankallade kommissionen ministrarna för vetenskap och teknologi till ett informellt möte för att diskutera ett dokument om Europeiska fusionsprogrammets framtida strategi. I enlighet med vad flertalet av ministrarna tyckte förberedde kommissionen ett förslag till Euratomprogram för det sjätte ramprogrammet, där byggandet av ITER, en internationell termonukleär försöksreaktor, skulle vara fusionsprogrammets främsta mål.

I det dokument som kommissionen lade fram vid sammanträdet den 19 januari hävdas det att Europeiska fusionsprogrammet skulle behöva 850 miljoner euro för alternativ 3 och 4 (där man planerar att inleda byggandet av ITER så snart som möjligt). I kommissionens förslag till det sjätte ramprogrammet har däremot en budget på endast 700 miljoner euro fastställts.

1. Vad ledde till att anslagen minskades med 150 miljoner euro?

2. Anser inte kommissionen att nedskärningen, med tanke på att 200 miljoner euro öronmärkts för byggandet av ITER, gör det svårt att utföra nödvändig forskning för att få ITER att fungera och äventyrar Europeiska unionens ställning som en föregångare i alternativ forskning i världen?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

I sitt förslag till det sjätte Euratom-ramprogrammet bekräftar kommissionen att fusionsenergiforskningen skall inriktas på reaktorer. För att förstärka samordningen inom Europeiska samarbetsområdet för forskning, föreslår kommissionen att koncentrera gemenskapens resurser till gemensamma projekt som t.ex. genomförandet av ITER-projektet (om det bestäms att den skall byggas) eller användningen av EG:s fusionsforskningsanläggning.

Det politiska avtal som ingicks på rådsmötet (forskning) den 10 december 2001 om ett belopp på 750 miljoner euro till fusionsforskning för tidsperioden 20022006, kommer att göra det möjligt att uppfylla dessa målsättningar utan att ifrågasätta Europeiska unionen på fusionsområdet. Vad beträffar fusionsforskning på nationell nivå, där det alltså rör sig om verksamhet som är mindre integrerad på europeisk nivå, anser kommissionen att medlemsstaterna själva bör bekosta en större del av forskningen.

Med hänsyn till tidsplanen för genomförandet av ITER-projektet, skulle en del av de 200 miljoner euro som är avsatta för projektet kunna finansiera gemensam forskningsverksamhet, som t.ex. forskning rörande användningen av EG:s fusionsforskningsanläggning, med avseende att förbereda genomförandet av ITER-projektet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3276/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(26 november 2001)

Ämne: Förflyttning av tjänsteman vid OLAF

Vad beträffar ämnet i fråga nr P-0964/01(1) stämmer det faktum till eftertanke att två tjänstemän vid OLAF (Europeiska byrån för bedrägeribekämpning), som för övrigt redan sedan några månader, i samarbete med italienska myndigheter, genomfört efterforskningar om vinstmarginalskatt, återkallats för andra arbetsuppgifter?

Deras efterföljare måste naturligtvis nu först arbeta in sig på ärendet, vilket medför ytterligare förseningar.

Kan kommissionen förklara dessa förflyttningar och klart och tydligt ange orsaken därtill och därmed undanröja varje misstanke om ett samband mellan förflyttningarna av tjänstemännen och ärendet med vinstmarginalskatt?

(1) EGT C 318 E, 13.11.2001, s. 164.

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(14 januari 2002)

Kommissionen påpekar att Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) ansvarar för de operativa aspekterna av den utredning som parlamentsledamoten nämner. Den påminner om att byrån är helt oberoende när den utövar sina utredningsbefogenheter(1).

När det gäller mervärdesskatt skall byrån ge sitt bistånd på begäran av nationella myndigheter med utredningsbefogenheter och se till att de ärenden som den samarbetar om inte försenas.

(1) Se bland annat kommissionens beslut 1999/352/EG, EKSG; Euratom av den 28 april 1999 om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (OLAF), samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 och rådets förordning (Euratom) nr 1074/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (EGT L 136, 31.5.1999).
SKRIFTLIG FRÅGA P-3628/01

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Studier för fysisk planering på Kykladerna

Som en följd av min tidigare fråga E-1266/01(1) till kommissionen, mot bakgrund av att den grekiska regeringens inställning när det gäller skyddet av området runt byarna Molos och Marmara på Paros fortfarande är otydlig, och med beaktande av följande:

- det grekiska ornitologisällskapet har utfört en studie (som fått stöd från departementet för miljö, fysisk planering och offentliga arbeten) över skydd av hotade rovfåglar i Grekland och bland de områden som det föreslår skall fastställas som viktiga för fåglarna är området runt Molos och Marmara på Paros,

- området runt Molos har hydroskopiska karaktäristika och spridda små våtmarker enligt dokument 48133/2208/15.5.01 från generaldirektoratet för miljö inom departementet för miljö, fysisk planering och offentliga arbeten,

- direktoratet för miljöskydd inom det grekiska jordbruksdepartementet har i ett dokument bekräftat att det kommer att rekommendera godkännande och införande av de skyddsåtgärder som det ornitologiska sällskapet har föreslagit,

vill jag fråga kommissionen om Grekland har övergett planerna på att anlägga en kommersiell hamn, om landet har för avsikt att skydda detta område, och om så inte är fallet, vad kommissionen tänker göra för att skydda området runt Molos?

(1) EGT C 364 E, 20.12.2001, s. 70.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 februari 2002)

Som kommissionen redan har angivit i sitt svar på frågeställarens skriftliga fråga E-1266/01, hörs den inte systematiskt vid planering och uppförande av medelstora infrastrukturprojekt, särskilt om dessa inte samfinansieras inom ramen för strukturfonderna och Sammanhållningsfonden. Den kan därmed inte uttala sig om huruvida de grekiska myndigheterna avser att överge planerna på den nämnda hamnen eller ej.

Kommissionen har registrerat ett klagomål mot planerna på att anlägga en kommersiell hamn i Molosbukten på ön Paros. Detta klagomål är registrerat under nummer 2001/4260. De klagande, som åberopar flera direktiv, påpekar att projektet i fråga riskerar att orsaka stora skador på miljön.

Den 29 november 2001 sändes ett brev till de grekiska myndigheterna med begäran om information om förekomsten av ett sådant projekt och, i synnerhet, om huruvida bestämmelserna för godkännande av miljökonsekvensbeskrivningen har följts och om vilka åtgärder som har vidtagits för att undvika eller begränsa de negativa effekterna på miljön.

När kommissionen har fått de grekiska myndigheternas svar kommer den, med beaktande av frågeställarens information, att undersöka om det föreligger något brott mot de gällande gemenskapsbestämmelserna och den kommer att vidta de åtgärder den anser vara lämpliga.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3630/01

från Hans-Peter Martin (PSE) till rådet

(8 januari 2002)

Ämne: Konventsordförande

Stämmer det att rådets debatt om och beslut inom ramen för EU:s toppmöte i Laeken att nominera Valérie Giscard d'Estaing till ordförande för konventet endast tog några få minuter, och stämmer det dessutom att endast ett enda förslag gjordes till posten som ordförande, det vill säga att Wim Kok inte ens nämndes vid namn i denna beslutssituation?

Varför tog man endast hänsyn till före detta regeringschefer, men inte till aktiva parlamentsledamöter, vid nomineringen av ordförande och vice ordförande?

Varför finns det inte en enda kvinna i kretsen av ordförande och hans båda vice ordförande?

Svar

(18 mars 2002)

Efter en sakdiskussion om alla hithörande frågor och med hänsyn tagen till en rad olika yttranden enades Europeiska rådet i Laeken om att utnämna Valéry Giscard d'Estaing till ordförande för konventet.

Ministerrådet är inte berett att spekulera om deltagarnas subjektiva motiv.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3435/01

från Terence Wynn (PSE) till kommissionen

(21 december 2001)

Ämne: Brittiska körkort av äldre modell

Det verkar som om Spanien inte längre erkänner de gröna brittiska körkorten av äldre modell. Landet kommer nu endast att acceptera de nya körkorten, som omfattar ett kort på föraren. Kan kommissionen ange om Spaniens vägran att acceptera giltiga brittiska körkort är laglig?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(21 januari 2002)

I artikel 1.2 i rådets direktiv 91/439/EEjG av den 29 juli 1991 om körkort(1) fastställs det att körkort som är utfärdade av medlemsstaterna skall erkännas ömsesidigt.

Vidare står det i det första skälet i kommissionens beslut 2000/275/EG av den 21 mars 2000 om regler för överensstämmelse mellan vissa kategorier av körkort(2) att det

i direktiv 91/439/EEG fastställs att alla körkort som är utfärdade av medlemsstaterna, även de som utfärdades innan det direktivet införlivades i nationell lagstiftning, skall erkännas ömsesidigt.

Körkort från en medlemsstat som fortfarande är giltiga i det utfärdande landet måste därför alltid erkännas av de andra medlemsstaterna.

(1) EGT L 237, 24.8.1991.

(2) EGT L 91, 12.4.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2884/01

från Eurig Wyn (Verts/ALE)och Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(22 oktober 2001)

Ämne: Minoritetsspråk och yttrandefrihet i Grekland

Den 2 februari 2001 dömdes Sotiris Bletsas, medlem av organisationen för den vlachiska kulturen till femton månaders fängelse och böter på 500 000 GRD för spridning av falsk information (artikel 191 i brottsbalken). Anklagelserna grundades på att han i juli 1995 vid den vlachiska festivalen hade delat ut ett dokument från Europeiska byrån för mindre talade språk (EBLUL). Dokumentet handlade om minoritetsspråk i Grekland.

Den 21 september 2001 sköt Atens högsta appellationsdomstol upp rättegången mot Sotiris Bletsas till den 18 december. Skälet var att alla tre vittnen var frånvarande. Tidigare hade man skjutit upp rättegången av den 4 juli. Även denna gång var orsaken avsaknaden av vittnen. Enligt grekisk lag kan dessa vittnen anklagas för lagtrots och straffas, i synnerhet då de är närvarande i början av med förundersökningen, men sedan inte infinner sig vid rättegången. Trots detta har inte domstolen åberopat denna lag.

Kommissionen har i ett tidigare svar på en skriftlig fråga (E-0487/01)(1) betraktat detta ärende som viktigt och meddelat att man noggrant följer ärendet. Har kommissionen bett den grekiska regeringen att tillhandahålla en kopia av domen samt ytterligare information med anknytning till detta ärende? Delar kommissionen den starka oro som många organisationer, politiska partier och intellektuella känner?

Anser kommissionen att dessa attityder rimmar väl med de europeiska värderingar som rör yttrande- och åsiktsfrihet samt kulturell och språklig mångfald?

Kan kommissionens rättstjänst kontrollera huruvida artikel 191 i den grekiska brottsbalken stämmer överens med principerna om frihet, demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt den rättsstatsprincip som erkänns i fördragen?

Tycker kommissionen ur en strikt rättslig synvinkel att den grekiska staten borde undersöka de inkorrekta stämningarna, vilka ytterst bidrog till uppskjutandet och behovet av detta uppskjutande? Kommer kommissionen att kontrollera huruvida detta förhållningssätt strider mot rätten till en rättvis rättegång?

(1) EGT C 261 E, 18.9.2001, s. 125.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(24 januari 2002)

Enligt kommissionens synsätt ingår minioritetsbefolkningarnas rättigheter i de grundläggande principer som anges i artikel 6.1 i EU-fördraget. Den grekiska domstolens beslut i första instans av den 2 februari 2001 att döma Sotiris Bletsas för spridning av falsk information med stöd av artikel 191 i strafflagen väckte farhågor hos kommissionen. Kommissionen kontaktade därför de grekiska myndigheterna och begärde en kopia på domslutet och övriga upplysningar av betydelse i fallet.

Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över prövades dock målet på nytt den 18 december 2001, varefter Sotiris Bletsas friades och alla åtalspunkter mot honom lades ner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1968/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(5 juli 2001)

Ämne: Extra tillsyn över försäkringsföretag

Europeiska kommissionen har sänt en varningsskrivelse till Grekland rörande direktiv 98/78/EG(1) om extra tillsyn över försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp, och detta direktiv har inte överförts till grekisk rätt som skulle ha skett före den 1 januari 2001.

1. Har Grekland svarat på varningsskrivelsen?

2. Av vilka skäl har förevarande direktiv inte införlivats i grekisk rätt?

(1) EGT L 330, 5.12.1998, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 september 2001)

1. Enligt artikel 11.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv nr 98/78/EG av den 27 oktober 1998 om extra tillsyn över försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp skulle detta direktiv ha genomförts i alla medlemsstater före den 5 juni 2000. Enligt andra stycket i denna bestämmelse skall de bestämmelser varigenom direktivet genomförs för första gången tillämpas på tillsynen över räkenskaperna för det räkenskapsår som börjar den 1 januari 2001 eller under det kalenderåret. De grekiska myndigheterna har ännu inte svarat på varken den formella underrättelse som skickades den 8 augusti 2000 eller det motiverade yttrande som anmäldes den 29 december 2000. Av detta skäl beslutade kommissionen den 28 mars 2001 att med åberopande av artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget vända sig till domstolen.

2. Med tanke på att de grekiska myndigheterna inte har svarat har inte kommissionen de upplysningar som parlamentsledamoten begär.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2574/01

från Giovanni Pittella (PSE) till kommissionen

(21 september 2001)

Ämne: Strategier för utveckling av den ekonomiska konkurrenskraften i regionerna

För att effektivisera sina utvecklingsstrategier stödjer kommissionen lokala försök med nya idéer från regionerna. Avsikten är att dessa skall öka sin ekonomiska konkurrenskraft och sina möjligheter med tanke på utmaningarna i informationssamhället.

Av denna anledning har kommissionen fastställt tre teman som utgångspunkt för åtgärder på detta område under Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) för perioden 20002001, nämligen följande:

- Regional ekonomi som grundar sig på teknisk kunskap och innovation.

- Ny informationsteknik i den regionala utvecklingens tjänst.

- Regional identitet och hållbar utveckling.

De första anbudsinfordringarna har offentliggjorts och tidsfristerna för att lägga fram projektförslag har löpt ut. Kan kommissionen besvara följande:

1. Hur har regionerna reagerat på denna möjlighet?

2. Motsvarar förslagen de tre teman som kommissionen fastställt?

3. Inom vilken tidsfrist skall projekten godkännas och inledas?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(3 december 2001)

Kommissionens meddelande av den 31 januari 2001 om riktlinjer för de innovativa åtgärderna inom ERUF under perioden 20002006(1) har i hög grad väckt regionernas intresse. Kommissionen har skickat ut en inbjudan att lämna in regionala program för innovativa åtgärder senast den 31 maj varje år till och med år 2005, och faktum är att av de 156 stödberättigade regionerna är det hela 103 regioner som har lämnat in ett program redan det första året. Dessutom har tre särskilda program för nätverkssamarbete lämnats in.

Fördelningen av de tre strategiska temana visar att mer än två tredjedelar av regionerna har lämnat in ett program som omfattar både teknisk innovation och informationssamhället. I bedömningen av programmen konstaterades en generellt sett hög kvalitet och ett innovativt innehåll i ett stort antal åtgärder. Dessutom har den offentliga och den privata sektorn tillsammans med föreningslivet engagerat sig i ett brett partnerskap för att utforma och genomföra programmen.

Beslut om medfinansiering kommer att fattas från fall till fall under resten av 2001 och i början av 2002.

(1) KOM(2001) 60 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3066/01

från Mario Borghezio (NI) till rådet

(25 oktober 2001)

Ämne: Militära och civila italienska fångar uteslutna från tysk skadestånd

Genom ett förvånande och allvarligt beslut har den tyska stiftelsen Minne, ansvar och framtid, som bildats av den tyska regeringen och av tyska företag, beslutat att inte bevilja skadestånd till tidigare italienska fångar, inte bara krigsfångar, utan även många civila tvångsarbetare.

Detta beslut är inte rättsligt motiverat och är föremål för överklagande av de föreningar som företräder krigsfångar och tvångsarbetare i Tyskland, som därigenom tvingas åta sig nya betungande rättsliga kostnader utöver sina utgifter för att inge ansökningar med tillhörande dokumentation.

Vilka åtgärder avser rådet att vidta för att förhindra denna allvarliga diskriminering som riskerar att omintetgöra alla de politiska, moraliska och historiska fördelar i fråga om försoning mellan de europeiska folken efter det andra världskriget som följer av att skadestånd utbetalas till förmån för de som överlevt den tidens mycket svåra och tragiska händelser?

Svar

(18 februari 2002)

Rådet är inte behörigt att ingripa i lösningen av den situation som beskrivs av den ärade parlamentsledamoten, såsom det redan har haft tillfälle att framföra i svar på frågorna E-2155/01 och P-2437/01.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2999/01

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till rådet

(5 november 2001)

Ämne: Tillämpning av förordning (EG) nr 2666/2000

Genom förordning (EG) nr 2666/2000(1) har rådet stadgat om bistånd till Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Jugoslavien och före detta jugoslaviska republiken Makedonien.

Jag ber rådet informera oss om i vilket skede genomförandet av det här beslutet befinner sig, om vilka belopp som redan beviljats nämnda länder och dessutom tala om för oss när om det är så att genomförandet ännu inte slutförts det slutgiltiga slutförandet förväntas ske?

(1) EGT L 306, 7.12.2000, s. 1.

Svar

(14 februari 2002)

Förordning (EG) nr 2666/2000 (Cards) antogs av rådet den 5 december 2000 och trädde i kraft den 7 december 2000. Enligt artikel 7 i denna förordning skall kommissionen genomföra gemenskapsbiståndet, biträdd av Cards-kommittén, jfr artikel 10 i förordningen. Kommissionen skall varje år förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport om hur gemenskapsbiståndet fortskrider. Rapporten skall innehålla uppgifter om de åtgärder som finansierats under budgetåret, uppgifter om resultatet av uppföljningen samt en utvärdering av de uppnådda resultaten vad gäller genomförandet av de strategidokument, fleråriga vägledande program och årliga åtgärdsprogram som avses i artikel 3, jfr artikel 12.

Sammanfattningsvis är genomförandet av biståndet kommissionens ansvar. Rådet och parlamentet informeras parallellt om verksamheten och hur den fortskrider och detta sker på årsbasis.

Den första rapporten kommer att gälla år 2001. Den har självfallet ännu inte utkommit.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3010/01

från Gian Gobbo (NI) till kommissionen

(22 oktober 2001)

Ämne: Identitetskort för EU-medborgare bosatta i Belgien

Enligt svaret på Francesco Enrico Speronis skriftliga fråga P-2506/01(1) kräver gemenskapsrätten att EU-medborgare har identitetskort eller pass med sig när de reser till andra medlemsstater.

De belgiska myndigheterna vägrar dock att utfärda identitetskort till de EU-medborgare bosatta i landet som inte är belgiska medborgare. Dessa personer måste därför alltid ha passet med sig på sina resor.

Kan kommissionen ge besked om huruvida denna hållning från Belgiens sida är förenlig med EU:s regelverk och om den inte anser det befogat att förbereda ett direktiv som harmoniserar medlemsstaternas lagstiftning i denna fråga?

(1) EGT C 40 E, 14.2.2002, s. 246.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-2996/01 och P-3010/01ingivet av António Vitorino för kommissionen

(15 november 2001)

Kommissionen kan bara bekräfta att ett giltigt identitetskort eller pass är de enda handlingar som erkänns av alla medlemsstater då en unionsmedborgare lämnar sitt eget land och beger sig till ett annat medlemsland än det vars medborgarskap han har. Medborgarens ställning (avlönad arbetstagare eller oberoende näringsidkare, studerande, pensionär, tillhandahållare av tjänster eller mottagare av tjänster osv.) har ingen som helst betydelse i detta sammanhang.

Emellertid erkänner också medlemsstaterna, i enlighet med Protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier, passersedlar som har utfärdats till ledamöter och till anställda inom gemenskapsinstitutionerna.

Identitetskort eller pass utfärdas av den medlemsstat i vilken personen i fråga har sitt medborgarskap eftersom dessa handlingar utfärdas eller förnyas i enlighet med den nationella lagstiftningen och av handlingen skall det framgå vilket medborgarskap personen har. Belgiens inställning är förenlig med gemenskapslagstiftningen. Kommissionen har inte för avsikt att föreslå en gemenskapsrättsakt antas när det gäller utfärdande eller förnyande av identitetskort eller pass till unionsmedborgare.