SKRIFTLIG FRÅGA E-2863/00

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(14 september 2000)

Ämne: Gemensamma jordbrukspolitiken: åkermarginaler

Hur ser kommissionen på hur man ska uppnå dess fastställda mål om hållbart jordbruk samtidigt som man strikt tillämpar nuvarande regler som föreskriver max två meters marginal mellan åkergränsen och det odlade området för att man ska vara berättigad till anslag för odlad jord utan avdrag?

Förordningarna (EG) 1257/1999(1) och 1259/1999(2) tillhandahåller ett antal instrument för att gynna ett hållbart jordbruk som skyddar miljön. Kan kommissionen bekräfta om, och hur, dessa skulle kunna användas för att förhindra strikt tillämpning av tvåmetersregeln i fall där den regeln föreskriver att häckar måste flyttas för att uppfylla dess krav?

(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.

(2) EGT L 160, 26.6.1999, s. 113.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 november 2000)

Kommissionen är medveten om att det tycks finnas ett behov av att klargöra huruvida och i så fall i vilken utsträckning åkerrenar, och särskilt områden som planterats med träd- eller buskrader, kan anses som en del av de jordbruksskiften som berättigar till arealersättning för jordbruksgrödor. Kommissionen har tidigare stött på ett liknande problem, som då gällde träd i odlingslandskapet, och här gäller bestämmelserna i artikel 2.1 i kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem(1). Kommissionen håller för närvarande på att undersöka olika möjligheter till att lagstiftningsvägen hitta en lösning på detta problem. Kommissionen verkar för att förbättra och bevara miljön i landsbygdsområden som ett led i den gemensamma jordbrukspolitiken. Den anser att rader av träd och buskar samt öppna diken är av stor betydelse för naturlivet och andra miljöaspekter vid alla typer av jordbruk, särskilt det mer intensiva. Det är emellertid kommissionens uppgift att tillse att endast bidragsberättigande mark beviljas stöd enligt stödordningen för jordbruksgrödor.

Parlamentsledamoten undrar hur bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar och rådets förordning (EG) nr 1259/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken kan användas för att skydda åkerrenar.

Förordning (EG) nr 1257/1999 utgör den ram som medlemsstaterna skall använda sig av när de, på lämplig geografisk nivå, utarbetar planer för landsbygdens utveckling, som sedan skall överlämnas till kommissionen för godkännande. En rad åtgärder kan genomföras inom ramen för dessa planer och berättiga till medfinansiering från gemenskapen inom ramen för de finansiella ramar som fastställs på medlemsstatsnivå. Alla planer skall inbegripa miljöåtgärder inom jordbruket, vilka syftar till att stödja speciella produktionsmetoder som är avsedda att skydda miljön och bevara landskapet. Det åligger i första hand medlemsstaten att utfärda mer detaljerade bestämmelser angående de miljövänliga

åtgärderna inom jordbruket, så att dessa åtgärder uppfyller behoven i de berörda områdena, men de kan likaså omfatta stöd till jordbrukare för att anlägga, bevara eller återinföra traditionella kantzoner, om detta går utöver vad som anses som god jordbrukarsed i det berörda området.

I artikel 3 i förordning (EG) nr 1259/1999 föreskrivs att medlemsstaterna skall vidta de miljöåtgärder som de anser vara lämpliga, med tanke på vilken jordbruksmark som används eller vilken produktion det gäller, och som återspeglar de potentiella miljöeffekterna. Dessa åtgärder får inbegripa stöd till jordbruksmiljöåtaganden (enligt ovannämnda förordning (EG) nr 1257/1999), allmänna obligatoriska miljökrav samt särskilda miljökrav som ett villkor för direkta utbetalningar. Denna tredje möjlighet skulle kunna inbegripa krav på att jordbrukarna skall bevara landskapselement som är värdefulla ur miljösynpunkt, som t.ex. träd- och buskrader, för att erhålla direktstöd.

(1) EGT L 391, 31.12.1992.