ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0028/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Europeiska miljöbyrån (EEA) och märkliga arrangemang beträffande personalens sammansättning

I egenskap av ordinarie ledamot av Europaparlamentets budgetutskott förbehåller jag mig rätten att ta upp frågan om finansieringen av och användningen av gemenskapsmedlen i samband med Europeiska miljöbyrån och ännu en gång återkomma till frågan om personalens sammansättning vid denna. Jag ber om ett klart svar och hoppas samtidigt att jag inte skall bli tvungen att föra ärendet till kammaren och begära att den ansvariga kommissionsledamoten infinner sig.

Jag begär upplysningar om följande:

1. Vilka och hur många grekiska kandidater av grekisk nationalitet kallades till intervju i samband med uttagningsproven EEA/A/97/1, EEA/A/97/2 och EEA/97/A/3 för anställning av personal?

2. Vilka och hur många kandidater av grekisk nationalitet klarade intervjun och blev anställda vid miljöbyrån?

3. Ett kriterium när det gäller att avgöra om alla forskare i EEA:s medlemsstater erbjuds lika möjligheter: exakt hur många grekiska tjänstemän har anställts vid Europeiska miljöbyrån sedan verksamheten inleddes?

Jag vill understryka att kommissionens svar hittills inte varit särskilt tydliga, detta i motsats till de klara och rediga dokument med anhållan om finansiering med medel från unionen, som kommissionen (å EEA:s vägnar) lägger fram för Europaparlamentets budgetutskott.

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (2 mars 1998)

Frågeställaren känner förmodligen till att det i förordning (EEG) nr 1210/90 ((EGT L 120, 11.5.1990. )) om inrättande av Europeiska miljöbyrån och Europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning fastställs att Europeiska miljöbyrån skall vara ett oberoende organ. Kommissionen är representerad i byråns styrelse, men deltar inte i byråns förvaltning, uppgifter eller verksamhet. Kommissionen har därför inte heller någon behörighet när det gäller anställning av byråns personal, men har uppmanat byrån att lämna de begärda upplysningarna.

Europeiska miljöbyrån har meddelat följande beträffande antalet kandidater av grekisk nationalitet som ansökt om att få delta i byråns uttagningsprov.

Uttagningsprov EEA/A/97/1 - 11 kandidater Uttagningsprov EEA/A/97/2 - 12 kandidater Uttagningsprov EEA/A/97/3 - 7 kandidater

Byrån anser att dessa kandidaters namn bör förbli konfidentiella och vill därför inte offentliggöra dem i svaret på denna fråga.

Inga kandidater av grekisk nationalitet rekryterades till byrån efter dessa uttagningsprov. Sedan Europeiska miljöbyrån inrättades har en tjänsteman av grekisk nationalitet anställts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0524/98 från Susan Waddington (PSE) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: Marknadsföring av vissa livsmedel

För närvarande rekommenderas det att vi sänker vår konsumtion av mjölk, fett och socker och ökar vårt intag av frukt och grönsaker. Med hänvisning till detta har nyligen brittiska tidningsartiklar uttryckt oro över att en del av budgeten för den gemensamma jordbrukspolitiken används för att marknadsföra kött och mejeriprodukter, men däremot inte färsk frukt och grönsaker. Enligt dessa uppgifter motverkar därför den gemensamma jordbrukspolitiken en balanserad diet. Är dessa pressuppgifter riktiga, och i så fall, vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att uppmuntra till konsumtion av färsk frukt och grönsaker i framtiden?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (12 mars 1998)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att gemenskapsbudgeten för främjande av jordbruksprodukter bl.a. används för att stimulera konsumtionen av vissa frukter och grönsaker. Rådet antog således åtgärder för att öka konsumtionen och användningen av äpplen, citrusfrukter, russin och nötter genom förordningarna (EEG) nr 1195/90 ((EGT L 119, 11.5.1990. )) respektive (EEG) nr 1201/90 ((EGT L 119, 11.5.1990. )), (EG) nr 399/94 ((EGT L 54, 25.2.1994. )) och (EG) nr 2200/96 (artikel 54) ((EGT L 297, 21.11.1996. )). Sedan reformen av sektorn för grönsaker och frukt genom förordning (EG) nr 2200/96 beviljar kommissionen finansiellt stöd till producentorganisationers verksamhetsprogram, vilka kan innehålla åtgärder för att främja konsumtion och användning av frukt och grönsaker.

En betydande del av gemenskapens budget för främjande av jordbruksprodukter är således avsedd för att främja frukt och grönsaker. Säljkampanjerna omfattar regelbundet inslag som framhäver de positiva effekter som konsumtionen av dessa produkter har för hälsan. Detta gäller också för kampanjen för främjande av konsumtionen av olivolja som innehåller näringsbudskap om matvanorna i medelhavsområdet där olivolja liksom frukt och grönsaker spelar en viktig roll.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0018/98 från Klaus Lukas (NI) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Kostnaderna för kommissionens representation i Wien

Kommissionens svar på fråga (E-3151/97) ((EGT C 134, 30.4.1998, s. 77. )) besvarade endast delvis frågorna om de ekonomiska utgifterna för kommissionens representation i Wien.

Jag ber därför om att få svar på följande frågor:

Med hur många personer har personalen utökats vid kommissionens representation i Wien sedan Österrikes anslutning?

Kommer personalstyrkan att öka ytterligare vid kommissionens representation i Wien? Om så är fallet, med hur många personer?

Hur mycket större är representationschefens rum vid kommissionens representation i Wien än ordförande Santers tjänsterum?

Hur ofta anordnades det konferenser med 100 personer vid kommissionens representation i Wien?

Enligt uppgifter från kommissionen baserar sig dess uppgifter om hur många människor som besökt kommissionens representation i Wien på uppskattningar. Eftersom det inte skett någon noggrann räkning av besökarna, hur kommer kommissionen fram till detta imponerande antal besökare på över 10 000 personer på 12 månader?

I hur hög utsträckning utnyttjades lagerutrymmena vid kommissionens representation vid Hoyosgasse?

I hur hög utsträckning utnyttjas lagerutrymmen vid kommissionens representation vid Kärntnerringhof?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (11 mars 1998)

Ytterligare fyra personer har anställts vid kommissionens representation i Wien.

I princip skall personalen inte öka mer, men när Österrike blir ordförande i Europeiska unionen under andra halvåret 1998 kommer två personer till att anställas för en begränsad tid under andra halvåret 1998.

Eftersom representationschefens arbetsrum är så speciellt kan det inte jämföras med arbetsrummen vid kommissionens säte. De byggnader som kommissionen använder i Bryssel kan inte heller jämföras sinsemellan på ett meningsfullt sätt, eftersom de är så olika. Planlösningarna är olika också vid alla gemenskapens cirka 120 delegationer i tredje land samt 23 representationer och filialer i medlemsstaterna.

Vid fyra tillfällen har tillställningar för över 100 personer anordnats vid representationen i Wien.

I år registrerades alla besökare på representationen under en slumpmässigt utvald treveckorsperiod. Enskilda och grupper stod tillsammans för 680 besök. Ett enkelt överslag ger alltså vid handen att representationen sammanlagt får långt över 10 000 besök per år.

Lagerutrymmena på Hoyogasse utnyttjas fullt ut och dessutom har flera meter bokhyllor ställts in i korridorerna för att lagra broschyrer, tryckt informationsmaterial och annat.

Cirka 95 % av lagerutrymmet vid representationen på Kärntnerringhof utnyttjas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0347/98 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Ramen för gemenskapsåtgärder på området vattenpolitik

Denna fråga ställs mot bakgrund av förslaget till rådets direktiv om upprättandet av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik (KOM(97)0049 - 97/0067 SYN) ((EGT C 184, 17.6.1997, s. 20.)). Det behövs riktlinjer för att de mål som fastställs i de transnationella vattenförvaltningsplanerna skall kunna uppnås i de fall då dessa planer omfattar länder utanför Europeiska unionen. Kan kommissionen i syfte att göra detta ta initiativ till planering eller förstärkning av följande:

1. internationella konferenser som anordnas av institutionerna för behandling av mål och politik på högre nivå än gemenskapsnivån,

2. åtgärder som motverkar tillfälliga föroreningsproblem och förstärker frivilliga avtal utanför unionen inom produktionssektorn och institutionella organ, med användare etc.?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0344/98, E-0345/98, E-0346/98, E-0347/98 och E-0348/98 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen (18 mars 1998)

Parlamentet planerar att hålla sina diskussioner om kommissionens förslag till rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik ((KOM (97) 47. KOM (97) 614. KOM (98) 76. )) vid miljökommitténs möten i mars och april 1998. Kommissionen kommer att behandla parlamentsledamotens frågor under dessa möten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0069/98 från Gerhard Botz (PSE) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: Eventuella undersökningar av användningen av växtskyddsmedel och deras påverkan på människans fertilitet

I samband med den drastiska minskningen av småvilt i regioner med intensivt jordbruk under de senaste åren har allt mer jägare och naturvårdare kontaktat mig och hänvisat till de nyligen utförda vetenskapliga undersökningarna.

Förutom nedbrytningsprodukter från herbicider och fungicider handlar det därvid även om kemiska ämnen, som till exempel påverkar vilda harars östrogener och märkbart sänker fertiliteten. Eftersom de dikarboximider, däribland det verksamma ämnet vinclozolin, som ofta finns i växtskyddsmedel, med stor sannolikhet har denna ogynnsamma effekt på varmblodiga djur, dyker naturligtvis även frågan om risker för ¨slutkonsumenten¨ - människan - upp.

Jag ber er därför meddela om kommissionen känner till några sådana undersökningar, om den själv gjort något för att undersöka möjligheten av en sådan potentiell risk för konsumenterna, och i tillämpliga fall vilka eventuella motåtgärder som redan vidtagits.

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (25 mars 1998)

Vinclozolin används som aktivt ämne i växtskyddsmedel och undergår för närvarande en ingående vetenskaplig utvärdering inom ramen för förordning (EEG) nr 3600/92 av den 11 december 1992 ((EGT L 366, 15.12.1992. )). Denna förordning innehåller detaljerade regler för genomförandet av det första steget i det arbetsprogram som anges i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden ((EGT L 230, 19.8.1991. )). Utvärderingsrapporten från den föredragande medlemsstaten har mottagits av kommissionen och kommer att sändas till specialiserade experter för kollegial granskning mellan mars och juli 1998.

Dessa experter skall på tillbörligt sätt granska undersökningarna om ämnets mutagena, karcinogena, reproduktionstoxiska och neurotoxiska egenskaper och andra toxikologiska och ekotoxikologiska uppgifter.

Efter den kollegiala granskningen skall granskningen slutföras i den ständiga kommittén för växtskydd. På grundval av utvärderingen kommer ett beslut att fattas. Om slutsatsen blir att ämnets risker är oacceptabla för människor, djur eller miljön, kommer användningen av ämnet att begränsas eller förbjudas.

Kommissionen har aktivt genomfört betydande forskning gällande identifieringen och utvärderingen av ämnen som påverkar endokrina organ. Kommissionen deltar också i forskningssamordning med medlemsstaterna och tredje länder såsom Förenta staterna och Japan.

Dessutom har kommissionen och medlemsstaterna varit aktiva när det har gällt att ta fram nya teststrategier och nya testmetoder på internationell nivå. Resultaten av denna verksamhet kommer att publiceras i internationellt tillgängliga databanker och kan utnyttjas i fall att det krävs en ändring av de deklarationskrav som enligt rådets direktiv 91/414/EEG gäller för växtskyddsmedel.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0732/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: EU-medel till Rheinland-Pfalz och Saarland sedan januari 1995

Från vilka projekt och fonder och till vilka belopp har Rheinland-Pfalz och Saarland erhållit medel från gemenskapen sedan januari 1995, och vem har mottagit medel:

1. För främjande av sysselsättningen och för bekämpning av långtidsarbetslösheten? Från Europeiska regionala utvecklingsfonden? Från Europeiska socialfonden? Från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), och från andra EU-fonder?

2. För stöd på forsknings- och utvecklingsområdet? På universitets- och högskoleområdet? Inom den privata sektorn?

3. För stöd till förbindelserna och handeln med länderna i Central- och Östeuropa?

4. Från programmen på ungdomsområdet?

5. Från programmen på utbildningsområdet?

6. För kvinnoprojekt?

7. För kulturella projekt?

8. Hur bedömer EU framgången för dessa åtgärder?

9. Hur många arbetstillfällen har kunnat skapas genom dessa stöd och för vilka yrkesgrupper?

10. Är dessa arbetstillfällen tidsbegränsade eller långsiktiga?

Svar avgivet av Jacques Santer på kommissionens vägnar (19 mars 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0484/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Övergångsordning för KONVER-områden som inte längre är bidragsberättigade efter 1999

50 % av de europeiska områden som var bidragsberättigade i gemenskapsinitiativet KONVER kommer inte längre att vara bidragsberättigade i de viktigaste ERUF-programmen. Ämnar kommissionen finansiera en övergångsordning för de områden som mister rätten till bidrag under de nya strukturfondsprogrammen efter 1999? Om så inte är fallet undrar jag hur kommissionen kan motivera att den behandlar sådana områden på ett annat sätt än mål 2-områden, som visserligen mister rätten till bidrag, men som enligt planerna ändå skall dra nytta av en övergångsordning?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (31 mars 1998)

Enligt kommissionens riktlinjer om gemenskapsinitiativet Konver, som offentliggjordes 1994 ((EGT C 180, 1.7.1994. )), får medlemsstaterna föreslå områden som inte skall vara berättigade till stöd från strukturfonderna, förutsatt att procentandelen för dessa områden inte överstiger 50 % av det totala bidraget från gemenskapen.

I den förteckning över stödberättigade områden som offentliggjordes ((EGT C 402, 31.12.1994. )) var det endast ungefär 35 % icke stödberättigade områden som fick bidrag från gemenskapen via strukturfonderna.

Vad gäller översynen av strukturfonderna planerar kommissionen att föreskriva en övergångsperiod endast för de områden som nu är stödberättigade under mål 1 och 2 för perioden 2000*2006. För att en övergångsperiod skall kunna gälla för ett område måste området alltså ha varit stödberättigat. För icke stödberättigade områden kan därför ingen övergångsperiod gälla.

Områden utanför mål 1 och 2 kan dock vara stödberättigade enligt det nya mål 3. Detta mål syftar till att tillåta modernisering av arbetsmarknaderna i samband med fleråriga planer för sysselsättningen och den nya avdelningen om sysselsättningen som ingår i Amsterdamfördraget. Man kommer främst att stödja åtgärder som gäller anpassning och modernisering inom utbildning och sysselsättning i syfte att öka gemenskapens ekonomiska konkurrenskraft och att följa de ekonomiska och sociala förändringar som sker inom hela gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0214/98 från Allan Macartney (ARE) till kommissionen (11 februari 1998)

Ämne: Ersättning för utbyte av kemtvättsmaskiner

Vet kommissionen om det görs något för att minska kostnaderna för de kemtvättar som måste byta ut 113-vätskemaskiner? Maskiner av denna typ håller på att bytas ut/har gradvis bytts ut, och det verkar som om man använder destillerad vätska tills denna tar slut och därefter antingen konverterar befintliga maskiner eller köper nya.

De kostnader detta medför, både för konvertering och utbyte, är omfattande särskilt för små företag. Det verkar därför rimligt med någon slags ersättning eller bidrag för att förhindra att små kemtvättar går i konkurs. Eftersom denna omställning sker på krav från EU, kan kommissionen omgående tala om huruvida någon ersättning getts eller kommer att ges?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (24 mars 1998)

Kommissionen känner inte till några kompensations- eller stödprogram som kan hjälpa kemtvättsägare med att ställa om eller ersätta kemtvättmaskiner som är avsedda för klorfluorkarbon 113 (CFC 113).

CFC 113 är ett ozonnedbrytande ämne. Därför skall det tas ur bruk i enlighet med Montrealprotokollet om ämnen som bryter ned ozonskiktet. Montrealprotokollet har nu undertecknats av mer än 165 parter. Dessa har därmed förpliktat sig att avveckla framställningen och förbrukningen av alla ozonnedbrytande ämnen. I enlighet med Montrealprotokollet skulle utvecklingsländerna avveckla framställningen och förbrukningen av klorfluorkarbon till den 1 januari 1996, med undantag för några viktiga användningsområden som t.ex. i inhalatorer för astmapatienter. Genom förordning (EG) nr 3093/94 om ämnen som bryter ned ozonskiktet ((EGT L 333, 22.12.1994. )) avvecklades detta ämne ett år tidigare i gemenskapen.

Därför är det inte kommissionen som kräver omställning av kemtvättmaskiner som är avsedda för CFC 113. Det är de avtalsslutande parterna till Montrealprotokollet, inbegripet gemenskapen och alla medlemsstater, som inom ramen för sitt engagemang till skydd för ozonskiktet gemensamt beslutat att klorfluorkarboner inte längre skall framställas eller släppas ut på marknaden för denna typ av användningsområden.

Beslutet att stoppa framställningen av klorfluorkarboner togs 1990 vid det andra mötet för de avtalsslutande parterna till Montrealprotokollet. Vid det fjärde mötet, år 1992, bestämde man sig sedan för ett tidigare datum, med tanke på den tilltagande nedbrytningen av ozonskiktet och den ökade tillgången till alternativ. Beträffande kemtvätt påpekar protokollets tekniska kommitté att det mest använda kemtvättmedlet, perkloreten, har varit i bruk i över 30 år och utgör ett lämpligt alternativ till CFC 113.

Trots att det finns alternativ att tillgå förbjuder bestämmelserna i Montrealprotokollet och förordning (EG) nr 3093/94 inte kemtvättsägare att använda återvunna eller lagrade klorfluorkarboner som tillverkats innan förbudet trädde i kraft. Därigenom har många användare i gemenskapen kunnat planera sin avveckling av klorfluorkarboner så att de kunnat undvika tekniska och ekonomiska problem och finansiell ruin.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0196/98 från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: EU:s export av stålvajer till Polen

Sedan november 1996 har EG:s stålvajerindustri inte kunnat exportera till Polen på grund av icke-tariffära hinder. Nyligen vägrade Polen också att sänka de importavgifter landet tar ut av EU.

Anbud på leveranser till grundindustrin tenderar att favorisera Polen, och den administrativa och ekonomiska bördan gör för närvarande all export från Europeiska gemenskapen omöjlig. Utöver detta hindrar det polska certifieringssystemet, som tillämpas på vajer importerad från EU, leveranser.

Då tariffära hinder strider mot Polens åtaganden enligt Europaavtalet undrar jag vilka åtgärder kommissionen tänker vidta för att avlägsna dessa hinder inom en snar framtid.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (25 februari 1998)

Problemen angående tillträde till den polska marknaden för stålvajerexportörer i gemenskapen har diskuterats med de polska myndigheterna vid ett flertal tillfällen under 1997, även på de allra högsta nivåerna. Bland annat tog kommissionens ansvarige vice-ordförande upp denna fråga under sitt besök i Polen i februari 1997. Eftersom de polska myndigheterna inte gav något konkret svar och det enligt gemenskapsindustrin fortfarande kunde noteras diskriminerande behandling av gemenskapsexportörerna, diskuterades emellertid denna fråga igen under sammanträdet i gemenskapens och Polens underkommitté för handel och industri i december 1997.

Under detta sammanträde meddelade de polska myndigheterna att de skulle vara beredda att närmare undersöka saken om gemenskapen tog fram exempel på diskriminering. I hopp om att nå en snar lösning på problemet har kommissionen därför uppmanat gemenskapsindustrin att lämna in sådana uppgifter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0072/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: Förorenat dricksvatten i källor i Ioannina

Vattnet i Toumbakällorna i Ioannina i Grekland som försörjer 45 000 personer med vatten, är mycket farligt att dricka. Precis ovanför dessa källor, i byn Perivleptos som hör till Ioanninas län, ligger Elviex, en industrianläggning som impregnerar virke med kreosotolja som är ett farligt och giftigt ämne. Kreosotoljan innehåller fenol och andra kolväten som förorenar marken, atmosfären och grundvattnet i området. Det är allmänt känt att dessa ämnen är cancerframkallande.

Genom sin verksamhet bryter företaget ifråga mot de internationella miljöskyddsavtalen och gemenskapslagstiftningen.

Vad tänker kommissionen göra för att förhindra den miljöförstörelse som ovannämnda företag ägnar sig åt?

Svar avgivet av Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (5 mars 1998)

Kommissionen kommer att ta de kontakter som är nödvändiga för att erhålla all tillgänglig information i frågan. Den avser att om nödvändigt inleda det förfarande som fastställs i artikel 169 i Romfördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0596/98 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Projekt i anslutning till de olympiska spelen år 2004

Kommissionen betonar i sitt svar på min fråga nr 3097/97 ((EGT C 117, 16.4.1998, s. 151. )) att den även i fortsättningen kommer att ¨övervaka att bestämmelserna i direktivet 85/337/EEG ((EGT L 175, 5.7.1985, s. 40. )) efterlevs, också om det skulle bli aktuellt i samband med projekt för de olympiska spelen¨. De grekiska myndigheterna planerar bland annat att inför de olympiska spelen år 2004 anlägga sex idrottsarenor på strandområdet vid Saronikosbukten. Miljöföreningar och representanter för olika lokala instanser har redan nu framfört protester mot detta, och hävdar att dessa idrottsanläggningar kommer att förstöra området, vilket ministeriet för miljö, fysisk planering och offentliga arbeten faktiskt tidigare har haft planer på att utvidga (grönområden etc.).

Studier har också utförts med anledning av dessa planer på utformandet av området och en del av dem har finansierats av Europeiska kommissionen.

Jag vill fråga kommissionen om den känner till dessa fakta, hur den reagerar på denna inkonsekvens och om den kan ge oss garantier för att den kommer att följa upp de investeringar som gjorts och övervaka att gemenskapslagstiftningen följs?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (31 mars 1998)

Kommissionen har ingen ytterligare information om de olympiska spelen år 2004 sedan sitt svar på parlamentsledamotens förra skriftliga fråga E-3097/97.

Markplaneringsfrågor för området vid Saronikosbukten ligger inom de grekiska myndigheternas behörighetsområde. De beslutar om särskild användning eller utvecklingsprojekt och huruvida man skall använda sig av tidigare planer och studier, varav en del kan ha delfinansierats med gemenskapsstöd. Även om det vore beklagligt om resurser skulle ha förspillts på detta kan nya faktorer som de olympiska spelen år 2004 säkerligen leda till att myndigheterna omvärderar sina val.

De grekiska myndigheterna är i varje fall skyldiga att respektera gemenskapens miljölagstiftning där den är tillämplig. Kommissionen kommer att använda befintliga förfaranden för att se till att så är fallet.