SKRIFTLIG FRÅGA E-3168/01

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(19 november 2001)

Ämne: Biståndsprogram för barn och ungdomar på Colombias gator

I Colombia medför fattigdomen och instabiliteten i familjerna att tusentals barn söker sin tillflykt till livet på gatan där de bara möter brottslighet, sjukdom, sexuella övergrepp, prostitution, misshandel, drogmissbruk och ett liv fyllt av misär och utan möjlighet till förbättring eftersom gatan är deras enda alternativ.

1997 fastställdes programmet COL/B/-3100/97/102, ett biståndsprogram för barn och ungdomar på Colombias gator, och den 13 februari 1998 godkändes det officiellt. Efter anbudsinfordran tilldelades Asociació Institut Genus detta program den 12 juli 1999.

Enligt upplysningar som nått mig har detta program fyra år senare fortfarande inte kommit igång och de 475 000 euro som beviljats för detta program har ännu inte nått ett enda gatubarn, och vad som är ännu värre är att det inte finns någon konkret plan för att förverkliga programmet.

Hur förklarar kommissionen förseningen i genomförandet av detta program?

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att så snart som möjligt verkställa detta program som syftar till skydda och att socialt och ekonomiskt återföra gatans barn och ungdomar till ett normalt liv samt även stödja förebyggande verksamhet?

Vilka konkreta planer har kommissionen för att undvika dessa alltför vanliga förseningar från det att programmet fastställts tills dess verkställande?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(11 januari 2002)

Kommissionen är medveten om att de barn och ungdomar som bor på gatan i många storstäder i Latinamerika lever i stor psykisk och fysisk misär. Den är medveten om att det är en enorm uppgift att finna en lösning på problemet och strävar efter att med sina medel åtgärda situationen genom lämpliga sociala projekt.

Det program som parlamentsledamoten nämner, vilket har upprättats genom ett finansieringsavtal som undertecknats med Colombias regering, har stött på oerhörda svårigheter på grund av situationen i landet, vilken har försämrats dramatiskt sedan programmet inleddes. Förseningarna i genomförandet beror således främst på de särskilda politiska omständigheterna i landet och kan knappast tillskrivas brister i administrationen.

I avtalet fastställs att det tekniska biståndet från Europeiska unionen skall genomföras av icke-statliga organisationer. De flesta av dessa organisationer har emellertid vägrat att förvalta ett projekt som samfinansieras av Colombias regering, eftersom de vill bevara sitt politiska oberoende.

Endast två icke-statliga institutioner deltog i anbudsinfordran. Den ena av dem, Genus-institutet, valdes ut. En försvårande omständighet var att den person som skulle ha blivit direktör för projektet avgick innan projektet ens hade kommit igång och att Genus-institutet inte kunde hitta någon godtagbar ersättare.

Programmet har dessutom varit allvarligt utsatt för det våld som härjar i landet. Situationen har i detta avseende bara försämrats, vilket framgår av mordet på M. Torres, lokalanställd vid vår delegation i Bogotá, kidnappningen av en europeisk expert som arbetade med projektet Ciudad Bolivar samt det faktum att europeiska experter i Colombia utsattes för hot under 2000. Man beslutade därför att omarbeta programmet för att göra det bättre anpassat till förhållandena i landet.

Eftersom Colombias byrå för internationellt samarbete och Colombias institut för familjens välstånd bad att det vid omarbetningen skulle tas särskild hänsyn till bidraget från deras experter och till deras lokala aktörer, uppmanades de att med stöd från delegationen föreslå ändringar till finansieringsavtalet.

Det ändrade finansieringsavtalet måste grunda sig på den modell om decentraliserat genomförande som föreskrivs i det ramavtal som undertecknades av kommissionen och Colombias regering i december 2000. Projektet kommer att förvaltas direkt av mottagaren och tekniskt bistånd från Europeiska unionen kommer att ställas till förfogande för särskilt inriktade åtgärder.

Delegationen håller kontinuerlig kontakt med de colombianska myndigheterna, vilka hittills inte har lagt fram ett enda förslag.