SKRIFTLIG FRÅGA E-3499/00

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till rådet

(13 november 2000)

Ämne: Provokativa uttalanden av turkisk toppolitiker

Turkiets inrikesminister Sina Gürel sade den 11 oktober 2000 vid återinvigningen av det så kallade Egeiska universitetet (Ege University) att Turkiet inte anser att vare sig en lösning av Cypernfrågan eller en lösning av meningsskiljaktigheterna mellan Grekland och Turkiet utgör någon förutsättning för Turkiets anslutning till EU. För att bestyrka denna sin ståndpunkt hänvisade den turkiska ministern till två skrivelser som Turkiets premiärminister sänt till EU omedelbart efter Europeiska rådets möte i Helsingfors i december förra året, i vilka Ecevit understryker Turkiets motvilja mot att gå med på några som helst förutsättningar eller villkor för en anslutning till EU. Dessutom, tillade den turkiska inrikesministern måste alla godkänna existensen av två stater på Cypern och uppmanade EU att först lösa de problem med rasism som förekommer i dess egna medlemsstater innan man kritiserar Turkiet.

Jag undrar hur rådet ställer sig till dessa uttalanden av den turkiska inrikesministern, uttalanden som vänder sig mot EU och skapar en antieuropeisk anda i ett land som ansökt om medlemsskap, och som dessutom ringaktar de beslut som fattades vid toppmötet i Helsingfors, genom vilka Turkiet som bekant anmodas att rätta sig efter de uppföranderegler som gäller i europeiska stater och verka för goda och stabila grannrelationer med Grekland. Dessutom skulle jag vilja veta om rådet godkänner den turkiska ministerns beskyllningar om rasism i EU, detta samtidigt som Turkiet under 1900-talet har förföljt otaliga människor som levt på dess territorium, grekcyprioter, greker från Mindre Asien, armenier och nu senast kurder, och har många av dessa människors försvinnanden på sitt samvete.

För övrigt kan konstateras att det i ingressen till utkastet till Europeiska unionens stadga om grundläggande rättigheter heter att unionen bygger på värderingar som mänsklig värdighet, frihet, jämlikhet och solidaritet samt på principerna om demokrati och en rättsstat.

Kan rådet upplysa mig om vad de europeiska traditionerna på ovannämnda områden har gemensamt med det uppträdande som regimen i det moderna Turkiet ger prov på en stat som godkänts som kandidatland men som förföljer sina medborgare för deras religiösa och politiska övertygelses skull och torterar och fängslar alla som vågar ifrågasätta dess strävanden?

Svar

(8 mars 2001)

1. Vid sitt möte i december 2000 nådde rådet en politisk överenskommelse mellan de femton medlemsstaterna om utkasten till ramförordning och

till rådets beslut om principer, prioriteringar, etappmål och villkor för Turkiets anslutningspartnerskap. Lösningen på de anförda frågorna faller strikt inom ramen för slutsatserna från Europeiska rådet i Helsingfors, grunden för förbindelserna mellan EU och Turkiet inför anslutningen. I det korta perspektivet förs frågan om Cypern, och i det medellånga frågan om reglering av territorierna fram i ovan nämnda utkast till beslut som inslag i den politiska dialogen och i de politiska kriterierna. Det är tydligt att denna politiska dialog inte kan förbigå någon av de frågor som skall behandlas inom ramen för de nya partnerskapsförbindelserna mellan EU och Turkiet.

2. Dessutom nämns i anslutningspartnerskapet de prioriterade områdena för Turkiets förberedelse till anslutningen. Det torde därför också vara tydligt och detta nämns uttryckligen i utkastet till beslut att Turkiet måste komma till rätta med alla problem som tas upp i den återkommande rapporten. Turkiet förväntas anta ett nationellt program för antagande av gemenskapens regelverk på grundval av sitt anslutningspartnerskap. Detta program ingår inte som en del i partnerskapet, men dess prioriteringar bör vara förenliga med detta. Rådet har härvidlag noterat Europeiska kommissionens nyligen framlagda lägesrapport om Turkiet, där de reformer som behövs i detta land inför dess anslutning till EU tydligt redovisas.

3. Rådet erinrar slutligen den ärade parlamentsledamoten om att Europeiska rådet i Helsingfors bekräftade att de politiska Köpenhamnskriterierna måste vara uppfyllda för att anslutningsförhandlingar skall kunna inledas.