SKRIFTLIG FRÅGA E-3437/01

från Paolo Bartolozzi (PPE-DE) till kommissionen

(21 december 2001)

Ämne: Tariffära handelshinder och problem knutna till den europeiska textilsektorn

EU:s textilindustri har problem med tullar som hindrar dem från att vara fullt konkurrenskraftiga på marknaden. Flera länder utanför EU har höga importtullar: Indien tillämpar importtullar på 40 %, Pakistan 30 %, Argentina 30 %, Kina 24 %, Brasilien 20,5 %, Ryssland 25 %, Australien 25 %, Korea 13 % och USA har tullar på mellan 7 % och 28,3 %.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta redogöra för vilka åtgärder den tänker vidta för att förbättra gemenskapsvarornas tillträde till marknader utanför EU? Vilka åtgärder tänker den vidta för att rätta till de snedvridna importtullarna i förhållandet mellan EU:s femton medlemsstater och länderna utanför EU, och för att återupprätta en väsentlig och formell princip om sund konkurrens?

Vad tänker kommissionen vidare göra med tanke på resultaten från Världshandelsorganisationens möte i Qatar och den tidigare förhandlingsrundan i Seattle för att få till stånd en lösning på de enorma problemen med social dumpning och därtill knutna miljö- och hälsovårdsproblem, vilka äventyrar textilsektorn, undergräver världshandeln och inverkar på samhällsstrukturen i de icke-europeiska länderna (barnarbete och miljöförstöring, vilket strider mot principen om hållbar utveckling)?

Kan kommissionen avslutningsvis också det mot bakgrund av världshandeln ange vilka åtgärder den ämnar vidta för att skydda de europeiska företagens varumärken och immaterialrättigheter mot bedrägeri och förfalskningar, med tanke på alla de piratkopierade varor som strömmar in på EU-marknaden?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(18 februari 2002)

Som parlamentsledamoten säkert känner till kommer som ett resultat av Världshandelsorganisationens (WTO) avtal från 1995 om textil och konfektion samtliga begränsningar av importen till gemenskapen av textil- och beklädnadsprodukter att upphöra att gälla senast vid utgången av 2004.

Gemenskapen står fast vid detta resultat från Uruguay-rundan och kommer att fullgöra sina åtaganden enligt avtalet. Kommissionen är samtidigt fullt medveten om de hinder som gemenskapsindustrin möter i sina ansträngningar att ta sig in på marknaderna i vissa tredjeländer. Med gemenskapsindustrins exportintressen i åtanke har kommissionen av rådet bemyndigats att förhandla fram ett förbättrat marknadstillträde för textil- och beklädnadsprodukter i WTO-länder som omfattas av kvantitativa begränsningar, i utbyte mot en snabbare avveckling av dessa begränsningar än vad som föreskrivs i avtalet. Den exakta omfattningen av de medgivanden som kan komma att erbjudas kommer att bestämmas mot bakgrund av konkreta och påtagliga förbättringar, både på tullområdet och på det icke- tariffära området, när det gäller tillträde till tredjelandsmarknader som är av intresse för gemenskapens textil- och beklädnadsindustri. Avtal har ingåtts med bland annat Sri Lanka och Pakistan och sonderande överläggningar pågår med flera andra exportländer.

När det gäller sambandet mellan handel och social utveckling presenterade kommissionen i sitt meddelande av den 18 juli 2001(1) en omfattande strategi för att främja grundläggande arbetsnormer och förbättra den sociala styrningen (social governance) i samband med globaliseringen. Kommissionen föreslog i detta meddelande åtgärder på en rad politikområden handel, utveckling, yttre förbindelser och socialpolitik på europeisk och internationell nivå. Vad handelsområdet beträffar har meddelandet redan lett till konkreta resultat i det att rådet antagit en ny förordning om det allmänna preferenssystemet, nämligen rådets förordning (EG) nr 2501/2001 av den 10 december 2001 om tillämpning av en ordning med allmänna tullförmånere under tiden 1 januari 200231 december 2004(2), som i betydande mån stärker den sociala stimulansordningen och kopplingen till systemen för social styrning. Styrningsaspekten intar en central plats i strategin, och kommissionen fortsätter att söka få till stånd en internationell dialog med deltagande av Världshandelsorganisationen och Internationella arbetsorganisationen (ILO) liksom av biståndsorgan, regeringar, det civila samhället och arbetsmarknadens parter som ett sätt att främja social utveckling i samband med globaliseringen.

När det gäller miljöfrågorna kan anföras att textilprodukter omfattas av gemenskapens miljömärkningssystem. Miljömärkningen utgör ett incitament för producenter överallt i världen att införa mera miljövänliga tillverkningsmetoder så att konsumenternas ökade preferenser för varor som tillverkats på ett miljövänligt sätt kan komma dem till del. Kommissionen hade angett märkning som en av de tre centrala handels- och miljöfrågor som borde behandlas i en ny runda och lyckades också få med frågan i den ministerdeklaration som antogs vid WTO:s fjärde ministerkonferens i Doha i november 2001.

Gemenskapen är medveten om de problem med varumärkesförfalskning som europeiska företag inom textilsektorn ställs inför.

När det gäller att försöka förhindra att sådana varor kommer in på den europeiska marknaden är rådets förordning (EG) nr 3295/94 av den 22 december 1994 om åtgärder för att förhindra övergång till fri omsättning, export, återexport eller hänförande till ett suspensivt arrangemang av varumärkesförfalskade och pirattillverkade varor(3) (ändrad genom rådets förordning (EG) nr 241/1999 av den 25 januari 1999(4)) ett mycket viktigt instrument. Tullmyndigheterna får genom denna förordning utökade möjligheter att göra kontroller, och det införs också en bestämmelse om ansökan om ingripande från tullmyndigheternas sida. Resultaten från år 2000 (då närmare 68 miljoner föremål beslagtogs, vilket var en ökning med 168 % i förhållande till 1999) vittnar om det intresse tullmyndigheterna visar för denna uppgift att skydda immateriella rättigheter. Kommissionens tullstatistik för år 2000 visar vidare att 49 % av förfarandena vid unionens yttre gränser gällde kläder och tillbehör till kläder.

När det gäller den egna inre marknaden kan nämnas att kommissionen den 30 november 2000 antog en ambitiös handlingsplan för att bekämpa varumärkesförfalskning och pirattillverkning på den inre marknaden(5). Bland de initiativ som aviseras i denna handlingsplan kan nämnas ett förslag till direktiv om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om skyddet av de immateriella rättigheterna. Kommissionen kommer att lägga fram detta direktivförslag under 2002.

För att söka angripa problemet vid källan diskuterar gemenskapen regelbundet varumärkesförfalskningsfrågan med sin handelspartner. Gemenskapen försöker också befrämja WTO-avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (Trips-avtalet). I detta avtal fastställs minimistandarder

för skydd av immateriella rättigheter och konkreta åtgärder för att säkerställa att dessa kan göras gällande. Trips-avtalet är alltså ett viktigt verktyg när det gäller att försvara exportföretagens intressen.

(1) KOM(2001) 416 slutlig.

(2) EGT L 346, 31.12.2001.

(3) EGT L 341, 30.12.1994.

(4) EGT L 27, 2.2.1999.

(5) KOM(2000) 789 slutlig.