SKRIFTLIG FRÅGA P-3383/98

från Freddy Blak (PSE) till kommissionen

(9 november 1998)

Angående: Stödprogram

Stödprogrammen för Eurathlon och Idrott för handikappade kommer att avvecklas från och med följande budgetår.

De handikappades representanter har under en längre tid varit missnöjda med att man inte haft insyn i räkenskaper och budget beträffande programmet för handikappidrott. Genom en brittisk ledamot av Europaparlamentet har man fått reda på att en mycket begränsad del av programmets anslag har fördelats i enlighet med kommitténs rekommendationer. I en extern rapport har man bekräftat de handikappades representanters missnöje: Endast 37 % av programmets anslag har fördelats av kommittén i enlighet med de officiella riktlinjerna. Resten av pengarna gick till projekt som de externa experterna från företaget FIPA själva valde ut och för vilka de tog ohyggligt mycket betalt.

1. Är det rimligt att avveckla dessa två stödprogram då man har beviljat stöd åt handikappidrotten i åtta år utan någon rättslig grund i fördraget?

2. Håller kommissionen inte med om att det här rör sig om att straffa "fel part" eftersom ju de handikappades representanter under lång tid har försökt att väcka uppmärksamhet kring dessa problem?

3. Anser inte kommissionen att det är otillfredsställande att endast en mycket begränsad del av programmets anslag har fördelats i enlighet med kommitténs rekommendationer, medan däremot FIPA har använt pengar till att producera färggranna broschyrer på nio språk om EU:s insatser för handikappidrotten?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(9 december 1998)

Parlamentsledamotens fråga gäller två skilda ämnen, nämligen förvaltningen av programmet för handikappidrott och programmets fortsatta genomförande.

Vad beträffar det första ämnet vill kommissionen påminna om att den tog initiativ till en ekonomisk granskning för att fastställa om de åtgärder som erhållit ekonomiskt stöd och själva förvaltningen av programmet varit effektiva. Efter denna granskning gjorde kommissionen grundläggande ändringar i programmet, till största delen i enlighet med granskarnas rekommendationer. Bland annat återtog kommissionen det direkta ansvaret för förvaltningen av programmet - som tidigare skötts av en stiftelse - för att göra det effektivare och öppnare.

Vid den tidpunkten - och här kommer vi till det andra ämnet för parlamentsledamotens fråga - avkunnade domstolen dom i målet C-106/96(1), som gällde behovet av en rättslig grund och en sekundärrättsakt för poster i gemenskapens budget. Till följd av domen kontrollerade kommissionen de budgetposter som saknade rättslig grund, däribland punkt B3-2020 (Idrott i Europa). Som en undantagsåtgärd godkändes utbetalning av åtaganden för 1998 till de organisationer som genomgått förfarandet för intresseanmälan och som därigenom fått berättigade förväntningar. Detta var bland annat fallet för handikappidrotten.

Ett avtal slöts med den budgetansvariga myndigheten (sammanträde mellan rådet, parlamentet och kommissionen den 17 juli 1998) vilket innebar att de budgetposter som ansågs sakna rättslig grund, däribland idrotten, inte i fortsättningen kan tas med i gemenskapens budget. Kommissionen kan alltså inte genomföra programmet för handikappidrott.

Emellertid kan man tänka sig att inom ramen för andra gemenskapsprogram (utbildning, ungdomsfrågor, social sammanhållning eller folkhälsa) som berör handikappade ta med handikappidrotten, eftersom den kan anses vara ett sätt att förverkliga mer allmänna mål.

(1) Förenade kungariket, med stöd av Danmark, Tyskland och rådet, mot kommissionen, med stöd av Europaparlamentet. Dom av den 12 maj 1998.