SKRIFTLIG FRÅGA E-0036/00

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(19 januari 2000)

Ämne: Oljeledningsprojekt mellan Constanta och Trieste

Enligt uppgifter i pressen utarbetas för närvarande två byggprojekt för en ny oljeledning som skall binda samman den rumänska hamnen i Constanta med den italienska hamnen i Trieste. Det första projektet planeras av det italienska företaget ENI och det andra av ett amerikanskt konsortium. Denna oljeledning som skulle gå genom Ungern och Slovenien skall även kunna användas av dessa två kandidatländer.

Anser inte kommissionen att det vore lämpligt att stödja detta oljeledningsbygge, i synnerhet mot bakgrund av de ekologiska katastrofer som nyligen ägt rum, särskilt oljeutsläppen i Vendée och Bosporen, men även för att uppmuntra att isoleringen av Transkaukasus bryts, för att diversifiera metoderna för energiförsörjning i länderna i centrala och sydöstra Europa samt för att utveckla hamnarna i Supsa och Constanta?

Har kommissionen redan vidtagit, eller avser den att vidta, åtgärder i detta syfte?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(23 februari 2000)

Kommissionen medger att oljeledningsprojektet mellan Constanta och Trieste har betydelse för att miljöriskerna i samband med oljetransporter över Bosporen skall kunna minskas och för att det skall kunna åstadkommas en diversifiering av energiförsörjningen i länderna i Sydosteuropa så att dessa kan få tillträde till naturtillgångarna i regionen kring Kaspiska havet bl.a. genom den transkaukasiska rutten och hamnarna på Svarta havets västkust, däribland oljehamnen i Constanta.

Kommissionen erinrar om gemenskapens ståndpunkt vad gäller den betydelse som naturtillgångarna i regionen kring Kaspiska havet har för den europeiska energiförsörjningen, behovet av alternativa och säkra rutter för att dessa bränslen skall kunna nå den europeiska och den internationella marknaden samt betydelsen av att dessa rutter byggs av berörda investerare enligt kommersiella kriterier.

Eftersom kommissionen är medveten om att oljetransportnäten mellan f.d. Sovjetunionen, länderna i Öst- och Centraleuropa och gemenskapen behöver integreras inför utvidgningen av gemenskapen samt för att energiförsörjningen skall kunna säkras, genomförde den redan 1995 ett mellanstatligt tekniskt biståndsprogram (Inogate-Interstate Oil and gas transport to Europe).

Programmets mål är att utveckla det regionala samarbetet mellan länderna i dessa områden i syfte att skapa de förutsättningar som krävs för att locka offentliga och privata investeringar till återupprättandet och moderniseringen av de befintliga näten och för att nya rutter som är tekniskt och ekonomiskt genomförbara och miljömässigt berättigade skall kunna utvecklas.

På det institutionella planet har programmet medfört att ett nytt institutionellt system för gränsöverskridande oljetransporter som är förenligt med internationella normer (Inogate Umbrella Agreement)har kunnat utarbetas vilket hitintills har undertecknats av företrädare för regeringarna i 16 länder i Centralasien, Kaukasus, Öst- och Centraleuropa (länder, däribland Rumänien, vilka ansökt om medlemskap i EU) och på Balkan.

Genom detta program har det utarbetats olika projekt för att förbinda Kaspiska havet med de europeiska marknaderna genom den transkaukasiska korridoren, hamnen i Supsa och hamnarna på Svarta havets västkust, bl.a. projekten Constanta-Trieste, Odessa-Gdansk, Burgas-Alexandropoulis och Burgas-Vlore. Utan att vilja rangordna medger kommissionen att projektet Constanta-Trieste har betydelse för marknaderna i Sydosteuropa.

De rumänska myndigheterna har för avsikt att inom ramen för Inogate-avtalet inom kort anordna ett möte med industriministrarna i de länder som eventuellt kan komma att beröras av korridoren i avsikt att fastställa de institutionella och tekniska krav som behöver tillgodoses innan det slutliga projektet läggs fram för de privata och institutionella investerare som kan tänkas vara intresserade.

Kommissionen är beredd att inom ramen för Inogate-programmet tillhandahålla den rumänska regeringen och regeringarna och i de länder som eventuellt kan komma att knytas till projektet tekniskt bistånd i samband med att det förbereds och eventuellt genomförs.