SKRIFTLIG FRÅGA P-2714/97 från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen (28 juli 1997)

Ämne: Protektionistiska åtgärder

Känner kommissionen till vilken social och ekonomisk inverkan de protektionistiska åtgärderna i fråga om risexporten från Nederländska Antillerna/Aruba har haft på dessa små öar, i och med att flera företag som bearbetar ris har fått lägga ner, över 500 arbetstagare blivit arbetslösa, verksamheten i hamnarna gått starkt tillbaka och hela investeringsklimatet i Nederländska Antillerna/Aruba härigenom påverkats mycket negativt?

Kan kommissionen ge besked om huruvida kommissionen på förhand undersökt de sociala och ekonomiska konsekvenserna som dessa åtgärder haft på utvecklingsländer och hur kommissionen reagerar i dag?

Känner kommissionen till att de protektionistiska åtgärderna mot Nederländska Antillerna/Aruba ytterligare har vållat synnerligen stora svårigheter för över 10 000 bönder i Guyana och Surinam?

Känner kommissionen till att riset som nu är lagrat i Surinam och Guyana delvis har inköpts av spanska upphandlare till dumpingpriser och likväl införts till gemenskapen? Kan kommissionen förklara varför samma ris av typ Indica inte får exporteras till gemenskapen från utvecklingsländer, men väl via spanska upphandlare?

Tänker kommissionen fortsätta med sin protektionistiska politik som åstadkommit så mycket skada i länder i tredje världen eller är kommissionen beredd att nå fram till en ekonomisk lösning som skulle fungera för alla parter och vad föreslår kommissionen rent konkret?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (10 september 1997)

De skyddsåtgärder mot import av ris med ursprung i utomeuropeiska länder och territorier (ULT) som infördes genom rådets förordningar (EG) nr 304/97 och (EG) nr 1036/97 ((EGT L 51, 21.2.1997, EGT L 151, 10.6.1997. )) fastställdes till följd av svåra störningar på gemenskapens rismarknad. Mot bakgrund av att kvoten på 69 610 ton ännu inte uppfyllts efter det att den andra skyddsåtgärden tillämpats i tre månader och att 157 000 ton ris uttryckt som helt slipat ris importerades från ULT mellan 1 september 1996 och 15 juli 1997, jämfört med de 185 000 ton som importerades under samma period förra regleringsåret när någon skyddsåtgärd inte tillämpades, är det svårt att tro att dessa åtgärder skulle kunna ha de negativa följder på den ekonomiska och industriella aktiviteten i de ULT som parlamentsledamoten nämner. Dessutom har förstainstansrätten avslagit två ansökningar från regeringen i Nederländska Antillerna och organisationen Antillean Rice Mills om att få dispens från skyddsåtgärderna genom ett interimistiskt förfarande, eftersom de yrkande inte har bevisat någon allvarlig och irreparabel skada för aktörerna och för den makroekonomiska situationen på Nederländska Antillerna. Det bör också påpekas att kommissionen upprepade gånger med start redan 1993 varnat för risken för spekulativa investeringar i ULT.

Vad beträffar staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) har de möjlighet att direkt till gemenskapen med nedsatt tull exportera 125 000 ton ris uttryckt som råris, men denna kvot har bara använts till liten del på grund av ¨ULT-rutten¨. Denna rutt användes också flitigt under 1996/1997. Dessutom hjälper kommissionen sedan flera år risproducenterna i Surinam och Guyana genom Europeiska utvecklingsfonden (EUF) i syfte att förbättra deras produkts konkurrenskraft och diversifiera deras exportmarknad.

Mot bakgrund av den kritiska situation för den europeiska rismarknaden (interventionsköp av indica-ris och export med bidrag på en bristmarknad), som orsakats främst av importen från ULT, var skyddsåtgärderna oundvikliga. Kommissionen har dock alltid förespråkat en kompromiss i rådet mellan ULT:s utvecklingsbehov och den gemensamma jordbrukspolitiken genom en kvantitativ begränsning av importen av ris med detta ursprung. Denna lösning, som godtagits sedan november 1996 av 14 medlemsstater och avvisats av Nederländerna, är för närvarande föremål för diskussioner i rådet.