SKRIFTLIG FRÅGA E-2271/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Handel med barn mellan Moldavien och Italien

Enligt tidskriften Panorama av den 2 november 2000 framgår att det förekommer en skamlig handel med tusentals kvinnor från Moldavien och Ukraina som passerar Italiens gränser dagligen. Efter att ha tvingats prostituera sig blir dessa kvinnor nödvändigtvis gravida och måste efter att ha fött barnet lämna ifrån sig det. Mottagande led i denna människohandel är italienska familjer som har råd med det. Människohandeln uppskattas uppgå till 8 000 miljarder lire om året. Detta kan heller inte motiveras med att lagen om internationella adoptioner är restriktiv och ibland föreskriver mycket långa väntetider. Ovanstående faktum är mycket allvarligt och är en skam för hela västvärlden.

Kan kommissionen med avseende på detta besvara följande frågor:

1. Är kommissionen medveten om denna smutsiga handel?

2. Avser kommissionen att uppmana de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna att bemöta detta problem med större kraft, även med hjälp av Europol, då dessa fruktansvärda brott faller inom dess behörighetsområde?

3. Vilka politiska åtgärder avser kommissionen att vidta mot de länder i Östeuropa, i detta fall Moldavien, som även om det tyvärr rör sig om ett problem som förekommer även i andra stater för att få dessa att bättre bekämpa den organiserade brottsligheten, vilken förefaller ha ett kontaktnät som är effektivare än det som finns mellan de europeiska polismyndigheterna?

4. Anser inte kommissionen att det är önskvärt att medlemsstaterna organiserar sig för att bistå de kvinnor som är offer för denna handel och lever under omänskliga villkor?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(22 oktober 2001)

De senaste åren har EU utvecklat en omfattande politik för bekämpande av människohandel i allmänhet och handel med kvinnor och barn i synnerhet. Ett kännetecken för denna politik är inriktningen på människohandelns offer och på brett deltagande från alla personer som deltar i kampen mot denna förnedrande företeelse, som är ett brott mot de mänskliga rättigheterna och den mänskliga värdigheten. I slutsatserna från Europeiska rådet i Tammerfors (den 1516 oktober 1999) och Feira (den 1920 juni 2000) underströks vikten av EU:s utrikespolitiska aktivitet inom rättsliga och inrikes frågor, om ett område med frihet, säkerhet och rättvisa skall kunna skapas.

Vitryssland, Moldavien, Ryssland och Ukraina är länder som har utpekats som ursprungs- och transitländer för kvinnohandel och de är, i synnerhet Moldavien, exportörer åt sexindustrin. Kvinnornas hopp om ett bättre liv missbrukas och de lockas med falska löften. Rekryteringen sker på olika sätt. Ibland är det grannar, vänner och släktingar som övertalar kvinnorna att lämna sina hem för att söka bättre förhållanden på annat håll, ibland lockas de med annonser i tidningar och på Internet från olika lagliga företag. I det sistnämnda fallet är den lagliga verksamheten en täckmantel för en olaglig, vilket är typiskt för den organiserade brottsligheten.

Kommissionen är medveten om problemet och har börjat att ta itu med det. I fråga om länderna ovan, som deltar i programmet Tacis, försöker vi angripa problemet på det regionala planet. En plan för att bekämpa denna form av brott mot de mänskliga rättigheterna har upprättats. Tre områden har utpekats som viktigast: 1) Förebyggande åtgärder såsom informationskampanjer riktade till potentiella offer samt utbildning av poliser och icke-statliga organisationer, 2) stöd till skydd, rehabilitering och återanpassning av offer i form av till exempel tillfällig inkvartering, juridisk rådgivning etc., 3) repressiva åtgärder såsom stöd till länder att införa lagstiftning som gör det möjligt att ingripa mot människohandlare och deras hantlangare samt stöd till utbildning och bättre arbetsredskap för tjänstemän inom rättsväsendet och polisen.

Tonvikten ligger på omfattande fleråriga projekt med följande mål:

- Att se till att lagstiftningen förbättras och motsvarar internationell standard på området, vilket är en nödvändighet för att uppnå långsiktiga positiva effekter.

- Att tillhandahålla utbildning för tjänstemän inom rättsväsende och polis med ansvar för bekämpande av handel med kvinnor och barn samt för icke-statliga organisationer som arbetar med offren. Utbildningsinsatserna sker i nära samarbete med nationella myndigheter för att göra det möjligt för tjänstemännen att utföra sina uppgifter på ett kvalificerat och effektivt sätt.

- Att tillhandahålla bättre arbetsredskap till polisväsendet och andra myndigheter samt icke-statliga organisationer i syfte att bygga upp elektroniska databaser (för information och sökning) och stödja personalen i utförandet av dess arbetsuppgifter.

I slutet av 2000 började kommissionen att göra genomförbarhetsstudier i Vitryssland och Moldavien. Utvärderingen har redan skett och slutrapporterna levererats. Projekt inom alla tre samarbetsområdena torde kunna inledas senhösten 2001, om inga oväntade komplikationer tillstöter.

Kommissionen förbereder också en genomförbarhetsstudie i Ryssland. Projektet kommer att drivas gemensamt av EU, Ryssland och USA inom ramen för den transatlantiska agendan.

Det projekt som har kommit längst pågår i Ukraina sedan januari 2001 under ledning av Internationella organisationen för migration (IOM). Arbetet bedrivs i nära samarbete med Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) och dess kontor för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR). Tillsammans med Ukrainas ombudsmannaämbete genomför dessa organisationer ett projekt för att inrätta en samordnande myndighet, nationella samarbetsrådet för förebyggande av människohandel, och underlätta dess arbete mot kvinnohandel.

Enligt Europolkonventionen av den 26 juli 1995 och en senare gemensam åtgärd om att komplettera definitionen av människohandel i konventionen är Europol redan behörig i dessa frågor. Människohandel tillhör ett av Europols prioriterade insatsområden och ett samarbetsavtal har ingåtts med Interpol. EU:s operativa specialgrupp med polischefer diskuterade också människohandel vid sitt möte den 89 mars 2001. Gruppen uppmanade Europol att anordna expertmöten, göra riskbedömningar och upprätta analysregister. Gruppen förespråkar också att specialiserade enheter och gemensamma utredningsgrupper inrättas i samarbete med Europol.

Genom att programmet Stop II antogs den 28 juni 2001 kan vi fortsätta att stödja projekt om människohandel. Arbetsgruppen för förebyggande av människohandel inom Europeiskt forum för förebyggande av organiserad brottslighet har fortsatt sitt arbete under andra halvåret 2001. Rådet torde snart anta ett rambeslut om tillnärmning av brottsrekvisit och påföljder.

Kommissionen har för avsikt att lägga fram ett förslag om tillfälligt uppehållstillstånd för offer för människohandel som är beredda att samarbeta vid utredning och åtal mot människohandlare. Italien har i sin nya invandringslagstiftning redan infört bestämmelser om skydd av offer för människohandel, vare sig de samarbetar vid utredning och åtal eller ej. Italien håller också på att utarbeta program för social och ekonomisk rehabilitering av offren. Programmet stöds ekonomiskt av Europeiska socialfonden.