SKRIFTLIG FRÅGA E-0013/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(17 januari 2001)

Ämne: Musselodlingar i EU

Musselodlingarna är mycket viktiga för kustområdena i Galicien. De ger upphov till omkring 11 500 direkta arbetstillfällen, varav 8 500 är fasta jobb, och innebär dessutom 7 000 indirekta arbetstillfällen. Inte minst viktigt är detta om man betänker att de resurser som produktionen ger fördelas över en bred social bas, och återinvesteras i samma område, eftersom besluten fattas lokalt. Detta har en multiplikatoreffekt på den lokala ekonomin och medverkar till samhällsekonomisk stabilitet.

Vad gäller vattenbruket i allmänhet är blåmusselodlingarna själva grundstenen. I Galicien odlas årligen mellan 250 och 300 miljoner kilo musslor. Detta gör Galicien till världens näst största producent av blåmusslor, efter Kina, och Europas största med ungefär femtio procent av Europeiska unionens totala produktion, varav omkring trettiofem procent säljs som färskvaror, fyrtioen procent går till traditionell konservering och tjugofyra procent till alternativa bearbetningsmetoder, vilka ständigt ökar.

Galiciens förvaltningsråd för musselodlingarna har redan ansökt om att musslorna skall få skyddad ursprungsbeteckning (SUB), vilket skulle fungera som en global referens, eftersom det i så fall vore första gången den skyddade ursprungsbeteckningen gavs till en havsprodukt.

Kan kommissionen berätta om den är medveten om hur viktig denna sektor är för Galicien, och om vilket stöd den givit sektorn under de senaste åren?

Kan kommissionen dessutom ange om den känner till att man ansökt om skyddad ursprungsbeteckning för de galiciska blåmusslorna, och berätta vilka åtgärder den tänker vidta för att stödja denna ansökan?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 februari 2001)

Kommissionen är väl medveten om den socioekonomiska betydelsen av musselodlingen i Galicien. Sedan Spaniens anslutning till EU har sektorn beviljats ansenliga strukturstöd inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken, främst dess strukturdel.

Ett skydd skulle kunna godkännas för beteckningen Mejillones de galicia (galiciska musslor), under förutsättning att de förfaranden följs som föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 av den 14 juli 1992 om skydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel(1). Enligt denna förordning får skyddade ursprungsbeteckningar (SUB) och

skyddade geografiska beteckningar (SGB) användas för produkter vars kvalitet eller egenskaper beror på en viss geografisk omgivning (med tillhörande naturliga och mänskliga faktorer) eller som har ett visst anseende som kan hänföras till detta geografiska ursprung. Förordningen gäller för alla jordbruksprodukter som är avsedda att användas som livsmedel som finns upptagna i bilaga I till EG-fördraget, dvs. även fisk, skaldjur och blötdjur.

I förordningen fastställs ett förfarande för registrering i gemenskapen av geografiska produktnamn som bygger på en frivillig gemensam insats från producenterna, som skall lämna en produktspecifikation för sina produkter. Enligt förordningen skall det finnas ett kontrollsystem. Det skydd som följer av registreringen i gemenskapen beskrivs också.

Kommissionen har från de spanska myndigheterna tagit emot en ansökan om registrering av ovannämnda beteckning som skyddad ursprungsbeteckning, dvs. den beteckning som innebär att produktens egenskaper bör vara kopplade huvudsakligen till ett visst geografiskt område. Ansökan behandlas för närvarande och har redan blivit föremål för en begäran om kompletterande uppgifter.

Gemenskapens lagstiftning främjar generellt utveckling av kvalitetsmärkning och av åtgärder för att hålla en hög kvalitet på fiskeriprodukter. Gemenskapen kan bidra till kostnaderna för registrering av kvalitetsmärkning enligt rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn(2), där det i artikel 14 anges att medlemsstaterna enligt villkoren i bilaga III får vidta åtgärder för att främja kollektiv verksamhet för att finna och främja nya avsättningsmöjligheter för fiskeri- och vattenbruksprodukter, bland annat verksamhet knuten till kvalitetscertifiering, produktmärkning, rationalisering av beteckningar och produktstandardisering. Fonden för fiskets utveckling (FFU) ansvarar för det finansiella stödet från gemenskapen inom detta område.

(1) EGT L 208, 24.7.1992.

(2) EGT L 337, 30.12.1999.