SKRIFTLIG FRÅGA E-2513/98

från Gianni Tamino (V) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Utbyggnad av nöjesparken Gardaland (Castelnuovo del Garda, Italien)

Gardasjön är en av Europas intressantaste sjöar i naturhänseende och botaniskt hänseende på grund av det speciella medelhavsmikroklimat som finns nedanför Alperna. Området är även ett av de populäraste målen för vår- och sommarturism i Centraleuropa. Under mer än halva året är trycket från turisterna hårt och under de senaste årtiondena har bebyggelsen ökat.

I mars 1998 beviljade Europeiska investeringsbanken ett lån på 31 miljoner ecu (60 miljarder lire) till Gardaland AB för utbyggnad av nöjesparken Gardaland, som ligger i Castelnuovo del Garda (Verona) och endast under 1997 hade 2,7 miljoner besökare. I enlighet med direktiv 85/337/EEG(1) om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt kan byggnadsprojekt bli föremål för bedömning på beslut av en medlemsstat (bilaga II), medan det följande direktivet om bedömning av inverkan på miljön, direktiv 97/11/EEG(2), uttryckligen omfattar temaparker.

Har kommissionen vidtagit åtgärder för att säkerställa en lämplig bedömning av inverkan på miljön vad gäller utbyggnaden av parken Gardaland? Vilken hänsyn kommer man att ta till inverkan av det starka trycket av besökarna och den bebyggelse längs sjöns stränder som utbyggnaden av Gardaland medför? Kommer man att främja miljövänliga turistaktiviteter och kulturella aktiviteter i parken?

Kan kommissionen se till att lokala organ och organisationer för bevarande av miljö- och naturarvet i regionen deltar i en bedömning av projektet?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(27 oktober 1998)

För det projekt för utvidgning och modernisering av den temapark som i dag ligger i Castelnuovo del Garda (känd under namnet Gardaland) som frågeställaren hänvisar till krävs ingen miljökonsekvensbedömning i enlighet med direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt. Trots att detta projekt omfattas av bilaga II till direktiv 97/11/EG(3) (direktivet om ändring av direktiv 85/337/EEG) kan det rättsligt sett inte ge anledning till en miljökonsekvensbedömning enligt detta direktiv, eftersom tidsfristen för genomförande av direktivet i fråga (14 mars 1999) ännu inte förflutit, och medlemsstaterna därför ännu inte behöver tillämpa det.

Med tanke på att sådana projekt omfattas av den förteckning som ingår i det nämnda direktiver har miljöaspekterna dock ändå granskats av Europeiska investeringsbanken i samband med projektets utvärderingen inom ramen för finansieringsförfarandena.

Utvidgningen av temaparken Gardaland bör betraktas från miljömässiga, turistiska, kulturella och sociala synpunkter, Gardaland ligger i närheten av Gardasjön, men är ingen direkt strandanläggning. Det ligger i ett område med jordbruksslätt, och förväntas inte ha några effekter av botanisk betydelse. De topografiska effekterna får anses vara minimala. Den viktigaste frågan i samband med temaparken Gardaland är hur den bidrar till att förstora utbudet av natur-, kultur-, bildnings- och fritidsaktiviteter som finns att tillgå för turister i trakten. Gardalands verksamhet bidrar alltså passivt till att dra turister till regionen och till att främja servicesektorns ekonomiska verksamhet. Parkens syfte är att öka serviceutbudet för turister och öka det ekonomiska mervärdet under sommarmånaderna utan att turistantalet behöver öka.

Gardaland är inget nöjesfält, utan en temapark, som erbjuder temaverksamhet med fritids-, utbildnings- och forskningsanknytning. Temaparker klassificeras som kultur, och får ses som kulturevenemang, även om definitionen av "kultur" kan diskuteras. Förvaltningen i temaparken Gardaland är mycket miljömedveten. Avfall och avloppsvatten hanteras mycket omsorgsfullt inom anläggningen, och landskapsanläggningen leder till att atmosfären av ett naturligt grönområde uppstår på slätten söder om Gardasjön.

De lokala myndigheterna har givit tillstånd till lokalisering och utvidgning av Gardaland, vilket innebär att berörda parter på vanligt vis har givits tillfälle att ta del i beslutsprocessen.

(1) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

(2) EGT L 73, 14.3.1997, s. 5.

(3) EGT L 73, 14.3.1997.