ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2835/02

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(9 oktober 2002)

Ämne: Gemenskapsstöd för buteljering av vin från Malaga

Den största delen av Andaluciens exporterade vinproduktion var vid Spaniens inträde i Europeiska unionen 1986 inte buteljerad. Denna tradition har praktiskt taget övergivits av producenterna i Jerez men en tredjedel av vinerna från Malaga säljs fortfarande till utlandet utan att vara buteljerade.

Med en årlig produktion som närmar sig två miljoner liter exporteras bara en tredjedel av Malagas vinproduktion och endast en tredjedel av denna försäljning är buteljerad. Producenterna har dock ambitionen att allt vin från Malaga inom fem år skall säljas buteljerat, för att på så sätt undvika att vinerna hamnar på listan över viner utan exakt ursprungsbeteckning, vilka inte möter någon respekt i utlandet, i synnerhet inte i Förenta staterna.

Kan kommissionen ange i vilken grad den med sitt stöd kan bistå de spanska producenterna av vin från Malaga i deras ambition att inom fem år nå målet att hela den exporterade produktionen skall vara buteljerad och ha ursprungsbeteckning?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

Beträffande frågan om buteljering av vin i det område där vinet producerats är det lämpligt att hänvisa till domstolens dom av den 16 maj 2000 i mål C-388/95(1).

Man måste dock betona att buteljering av vin i vinregionen Málaga inte räcker som lösning på problemet med tvetydiga produktbeskrivningar, utan det krävs även avtal med länder som använder sig av dessa beskrivningar.

Kommissionen gör allt för att sluta bilaterala avtal med tredjeländer om handel med viner och spritdrycker, och förhandlar för närvarande med Förenta staterna.

(1) Rättsfallssamling 2000, s. I-03123.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1029/02

från Anna Karamanou (PSE) till kommissionen

(15 april 2002)

Ämne: Fjorton flickors tragiska död i Saudiarabien

Enligt uppgifter i tidningen Arab News och från Amnesty International förlorade fjorton flickor livet och tiotals andra skadades vid en eldsvåda i deras skola i Mekka den 11 mars 2002, då religionspolisen (mutawwan) hindrade dem att fly ifrån eldsvådan eftersom de inte bar sjal och inte hade några manliga släktingar närvarande som kunde ta dem med sig. Vidare förbjöd religionspolisen räddningstjänsten att gå in i skolan eftersom det inte är tillåtet för män att blanda sig med kvinnor. Denna tragiska händelse är ett konkret exempel på vilka tragiska konsekvenser könsdiskrimineringen får för människors liv. Jag vill understryka att Saudiarabien deltar i konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW).

Har kommissionen för avsikt att utöva påtryckningar på Saudiarabiens regering så att den omgående inleder en utredning om dessa tragiska dödsfall, och i förlängningen ställer de skyldiga inför rätta i syfte att undvika liknande händelser i framtiden? Har kommissionen för avsikt att göra några insatser mot denna regering för att få slut på den politik och praxis som innebär att kvinnors liv undervärderas och diskriminering av kvinnor cementeras?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(21 maj 2002)

Eftersom kommissionen ännu inte har någon delegation i Riyad har den i första hand fått veta om de fjorton flickornas tragiska död genom media. Om rapporterna beträffande de närmare omständigheterna är riktiga är det hela självklart såväl totalt oacceptabelt som oförlåtligt. Kommissionen kommer att ta upp frågan med rådets arbetsgrupp för Mellanöstern och Gulfstaterna samt begära ytterligare information från medlemsstaterna.

Kommissionen ser med stor oro på situationen för de mänskliga rättigheterna, inbegripet könsdiskriminering, i Saudiarabien, och tar regelbundet upp dessa frågor i samband med årliga gemensamma ministerrådsmötena mellan unionen och Gulfstaternas samarbetsråd (GCC). Dessutom kommer det frihandelsavtal som för närvarande håller på att förhandlas med Gulfstaternas samarbetsråd att innehålla en klasul om de mänskliga rättigheterna.

Kommissionen avser att öpnna en delegation i Riyad i slutet av 2002. Denna närvaro på plats kommer att innebära en viktig utveckling av de bilaterala förbindelserna och kommer att möjliggöra en förstärkning av dialogen om de mänskliga rättigheterna med regeringen i Saudiarabien, och även innebära en möjlighet att ta upp vissa enskilda fall.

Kommissionen kan försäkra parlamentsledamoten att den kommer att fortsätta sina ansträngningar för att förbättra situationen för de mänskliga rättigheterna, inbegripet könsdiskriminering, i Saudiarabien.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2817/02

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(30 september 2002)

Ämne: Lemon curd och mincemeat

Den brittiska tidningen Sunday Telegraph, som är ökänd för sin vana att publicera oriktig och dåligt undersökt anti-EU-propaganda, påstod den 21 september 2002 att ett förslag till ändring av EU-direktivet om sylt, gelé och marmelad samt sötad kastanjepuré avsedda som livsmedel kommer att medföra att det i framtiden i Förenade kungariket kommer att vara olagligt att ange lemon curd (citronkräm) eller mincemeat (blandning av russin, mandel, äpplen, socker, kryddor m.m.) i märkningen av en vara.

Vilken är sanningen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(18 oktober 2002)

Lemon curd är en produkt som huvudsakligen består av en emulsion av matfett eller andra oljor (eller båda), socker, hela ägg eller äggula (eller båda), samt någon kombination av citronpuré, citronfruktkött eller citron.

Mincemeat är en produkt som huvudsakligen består av ett sötningsmedel, hackad, blandad frukt, citrusskal socker eller någon annan kolhydrat, talg eller motsvarande fett samt vinäger eller ättiksyra med eller utan andra ingredienser.

I rådets direktiv 2001/113/EG av den 20 december 2001 om sylt, gelé och marmelad samt sötad kastanjepuré avsedda som livsmedel(1), definieras beteckningarna sylt, extra sylt, gelé, extra gelé, marmelad, gelémarmelad och sötad kastanjepuré. Produkter med dessa beteckningar måste ha en sammansättning som motsvarar definitionerna i bilaga I till rådets direktiv 2001/113/EC.

I det direktivet finns inget förbud mot användning av beteckningarna mincemeat eller lemon curd för de produkter som beskrivs i början av detta svar.

(1) EGT L 10, 12.1.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3374/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(27 november 2002)

Ämne: Marta Andreasens kritik mot redovisningssystemen

Kan kommissionen motivera varför Marta Andreasen inte tillåts att yttra sig offentligt om kommissionens påstått ofullständiga redovisningssystem om nu kommissionen, som man uttalar om och om igen, anser att ingenting av vad Marta Andreasen tar upp går längre än vad som redan är känt?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(17 december 2002)

Tjänsteföreskrifterna för tjänstemän och övriga anställda i Europeiska gemenskaperna kräver tydligt att tjänstemän skall iaktta fullständig tystnadsplikt vad gäller de uppgifter och den information som kommer till deras kännedom under eller i samband med tjänsteutövningen. Sådana krav är vanliga i offentlig tjänst i demokratiska länder.

Enligt etablerad rättspraxis är detta åliggande primärt avsett att bevara det förtroende som måste råda mellan de europeiska institutionerna och deras tjänstemän eller andra anställda.

Marta Andreasen påmindes vederbörligen om sina åligganden som tjänsteman enligt tjänsteföreskrifterna och ombads att inhämta förhandstillstånd hos sina överordnade innan hon gjorde offentliga uttalanden.

Marta Andreasen har endast en gång inhämtat förhandstillstånd innan hon gjort offentliga uttalanden och detta var helt nyligen, nämligen den 2 december 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3394/02

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(28 november 2002)

Ämne: Olivproduktionsregistret i Grekland

Kan kommissionen redogöra för i vilket skede inrättandet av olivproduktionsregistret i Grekland befinner sig och hur mycket pengar som har använts? Vad anser kommissionen om de framsteg som hittills gjorts och vilka följder kan förseningarna få?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 december 2002)

Genom kommissionen förordning (EG) nr 2366/98(1) har olivträdsregistren bytts ut till ett modernt geografiskt informationssystem (GIS) kallat oliv-GIS.

I Grekland har man delat upp arbetet i två faser.

Jordbruksministeriet som ansvarar för implementeringen har anlitat företagskonsortier:

- Fas ett innebär att referensmaterial tas fram med hjälp av flygfoton. Detta har slutförts till en kostnad av 2 919 527 EUR.

- Fas två täcker in implementeringen av både olivolje- och vinodlings-GIS på samma gång. I Grekland har något vinodlingssregister ännu inte implementerats. Fas två täcker in identifiering av olivträd och vinodlingar på flygfotografierna samt kontroll av deklarationen. Den är uppdelad i 14 kontrakt och vart och ett täcker en geografisk zon. Värdet av dessa kontrakt för denna del har värderats till 29 215 124 EUR för oliv-GIS och 8 168 703 EUR för vinodlings-GIS.

Den andra fasen startade mycket sent på grund av problem med offentliga kontrakt. Två av de sammanlagt 14 kontrakten måste fortfarande skrivas under. Det första påtagliga resultatet väntas i slutet av 2002 medan huvuddelen av arbetet beräknas vara färdigt under första halvåret av 2003.

Kommissionen kommer enligt reglerna i kommissionens förordning nr 2366/98 att utvärdera systemets fullständighet när de grekiska myndigheterna i sin slutliga rapport meddelar att systemet är färdigt.

I brist på ett fungerande GIS måste de grekiska myndigheterna kontrollera 10 % av ansökningarna på plats.

Från och med den 1 november 2003 kommer olivolja som producerats från olivträd som inte har ett godkänt GIS att uteslutas från stödutbetalningar för olivolja. Om ett GIS inte finns på plats detta datum kommer inte något stöd att utbetalas av Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för olivoljan(2).

(1) Kommissionens förordning (EG) nr 2366/98 av den 30 oktober 1998 om tillämpningsföreskrifter för systemet med produktionsstöd för olivolja för regleringsåren 1998/992000/01, EGT L 293, 31.10.1998.

(2) Rådets förordning (EG) nr 1513/2001 av den 23 juli 2001 om ändring av förordning nr 136/66/EEG och förordning (EG) nr 1638/98 vad gäller en förlängning av giltighetstiden för stödsystemet och kvalitetsstrategin för olivolja, EGT L 201, 26.7.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3120/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(30 oktober 2002)

Ämne: Den planerade nedläggningen av Federal Mogul

Är kommissionen medveten om den planerade nedläggningen av Federal Moguls anläggning i Bridgewater, Förenade kungariket, vilket innebär att nästan 400 arbetstillfällen går förlorade? Kan kommissionen bekräfta om Federal Moguls verksamhet i Förenade kungariket, Frankrike, Tyskland, Italien, Spanien och Belgien under de fem senaste åren beviljats stöd för skapande av nya arbetstillfällen? Om så är fallet, anser inte kommissionen att de beviljade medlen bör betalas tillbaka med beaktande av att arbetstillfällena håller på att flyttas från Bridgewater till Polen och Turkiet?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(11 december 2002)

Med anledning av parlamentsledamotens begäran om information om den planerade nedläggningen av Federal Moguls anläggning i Bridgewater kontaktade kommissionen myndigheterna i regionen South West England, som bekräftade att Federal Mogul inte fått något stöd från Europeiska socialfonden under de senaste fem åren.

När det gäller Federal Moguls anläggningar i de andra medlemsstater som nämns vill kommissionen erinra parlamentsledamoten om att kommissionen har det övergripande ansvaret att se till att gemenskapens medel används i enlighet med antagna strukturfondsprogram, medan Europeiska socialfondens förvaltningsmyndighet i varje medlemsstat fattar beslut om ansökningar om samfinansiering från socialfonden. Det är därför inte möjligt att på kommissionsnivå veta om ett visst företag har fått gemenskapsmedel inom en nationell eller regional åtgärd. Kommissionen måste därför kontakta nationella myndigheter och be dem undersöka saken. Eventuell information som nationella myndigheter överlämnar till kommissionen kommer att vidarebefordras till parlamentsledamoten.

Det föreskrivs dock inte i bestämmelserna för Europeiska socialfonden att bidragsmottagaren ska betala tillbaka bidragsbeloppet om verksamheten flyttas till ett land utanför EU. Socialfondsbidraget stöder inte ett företag som sådant, utan är en investering i mänskligt kapital som innebär ökad anställbarhet för de individer som deltar i utbildningsåtgärder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1838/02

från Martin Schulz (PSE) till kommissionen

(27 juni 2002)

Ämne: Om åtgärder som vidtagits av Italiens regering är förenliga med tillväxt- och stabilitetspakten

Vad tycker kommissionen om de statsfinansiella arrangemang, som aviserats av Italiens regering och går ut på att det skall bildas ett bolag med behörighet att ta över italienska statens egendom i form av byggnader, minnesmärken och markfastigheter samt ett annat bolag på vilket en del av denna egendom skall kunna överlåtas för att sedan användas som säkerheter för de lån Italiens regering tagit upp för att bekosta allmänna arbeten och därefter eventuellt försäljas?

Saluföringen av denna egendom är till stor del präglad av tillfälliga omständigheter och ställer krav på förfaranden som går utöver gängse förfaranden. Vid konkursförsäljningen av vissa minnesmärken med historiskt värde finns det dessutom olika faktorer som det absolut måste tas hänsyn till. Mot bakgrund av allt detta kan man med fog befara att sådana nyskapande finansiella arrangemang skall ta sig uttryck i form av ökade skulder för den offentliga sektorn i ett land vars skuldsättningsgrad redan är en av de högsta bland unionens medlemsstater och detta gör det påkallat med en förfrågan i god tid om huruvida åtgärder av detta slag går att förena med respekt för tillväxt- och stabilitetspakten.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(26 juli 2002)

I stabilitets- och tillväxtpakten har medlemsstaterna åtagit sig att respektera det medelfristiga budgetmålet med offentliga finanser som är nära balans eller i överskott.

Huruvida de offentliga finanserna är nära balans eller i överskott avgörs utifrån underskottet i den offentliga sektorns finanser i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen(1) (ENS 95) och rådets förordning (EG) nr 3609/93 av den 22 november 1993 om tillämpningen av det protokoll om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen(2) (senast ändrad genom kommissionens förordning [EG] nr 351/2002 av den 25 februari 2002(3)).

Parlamentsledamotens fråga gäller lagstiftning som nyligen antagits av italienska parlamentet, och varigenom två institutioner upprättas, Patrimonio SpA och Infrastrutture Spa. Eurostat granskar för närvarande vilken typ av transaktioner institutionerna skall utföra och kommer att avgöra hur de skall tas upp i nationalräkenskaperna när de båda institutionerna har börjat sin verksamhet.

(1) EGT L 310, 30.11.1996.

(2) EGT L 332, 31.12.1993; ej översatt till svenska.

(3) EGT L 55, 26.2.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2992/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Åtgärder för att minska fiskeolyckorna

Den 5 april 2001 antog Europaparlamentet en resolution om fiskeri: säkerhet och olycksorsaker(1) där man i punkt 17 uppmanar kommissionen att driva på arbetet med att harmonisera statistiska uppgifter och faktorer relaterade till olycksfall i arbetet i syfte att

ta fram enhetliga kriterier som gör det möjligt att få reda på orsakerna bakom och utvecklingen av olycksfallsfrekvensen inom fisket, och där man av den anledningen begär att en förordning skall antas för att medlemsstaterna skall tillämpa de olika faser som hör till Europeisk statistik över fiskeriolyckor (EEAT) och Europeisk statistik över arbetssjukdomar (EODS).

Har kommissionen tagit något initiativ på detta område?

(1) EGT C 21 E, 24.1.2002, s. 359.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(29 november 2002)

Kommissionen, Eurostat och GD för sysselsättning och socialpolitik, har arbetat tillsammans med behöriga myndigheter i medlemsstaterna sedan 1990 för att harmonisera den europeiska statistiken över olycksfall i arbetet (ESAW-projektet(1)). Projektet syftar till att ta fram enhetliga kriterier och metoder som kan tillämpas vid registrering av uppgifter om olycksfall i arbetet och för överföring av uppgifterna till kommissionen. ESAW-statistik för hela unionen finns för närvarande tillgänglig för åren 19932000.

För att ytterligare stimulera till en aktiv politik för att förebygga olycksfall i arbetet på europeisk nivå, har den sista etappen för att kartlägga och studera orsakerna till och omständigheterna kring olycksfall i arbetet nyligen inletts (ESAW:s fas III). Uppgifterna från denna fas III kommer stegvis att bli tillgängliga från referensåren 2001 till 2004.

Vad gäller insamlingen av uppgifter om arbetssjukdomar har den första fasen av EODS-statistiken(2) påbörjats för referensåret 2001. Insamlingen bygger på en harmoniserad förteckning över 69 medicinska diagnoser, kodade i enlighet med Världshälsoorganisationens ICD-10(3), samt en förteckning över tillhörande agenser. Uppgifterna kommer att bli tillgängliga årligen från och med 2003.

(1) ESAW: Europeisk statistik över olycksfall i arbetet.

(2) EODS: Europeisk statistik över arbetssjukdomar.

(3) ICD: Den internationella sjukdomsklassifikationen (International Classification of Diseases).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2858/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(10 oktober 2002)

Ämne: Roms kommuns användning av medel för Life III, Femte handlingsprogrammet för miljön och en hållbar utveckling samt utbildning och information på miljöområdet

I september 2002 lade övervakningskommittén vid den italienska regeringens finansministerium fram en redovisning för hur de medel som beviljats från EU använts.

Av denna redovisning framgår att de regionala myndigheterna är oroväckande långsamma och ineffektiva när det gäller att tilldela projektmedel: åtgärderna för 2000 utgör bara två procent av hela gemenskapsstödramen.

Detta otillräckliga utnyttjande av EU-medlen från de lokala myndigheternas sida har vid ett flertal tillfällen påpekats också av Europeiska kommissionen.

Det är framför allt mycket viktigt att vissa lokala myndigheter, till exempel Roms kommun, använder EU-medlen för miljöbevarande åtgärder och miljöövervakning.

Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställa följande frågor till kommissionen:

1. Har Roms kommun lagt fram projekt inom ramen för programmen Life III, Femte handlingsprogrammet för miljön och en hållbar utveckling samt åtgärder för information och medvetandegörande om miljöproblem?

2. Har Roms kommun erhållit finansiella medel för sådana projekt?

3. Har dessa medel använts?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

Roms stad har inte lämnat in några ansökningar inom ramen för programmet LIFE III eller inom ramen för den allmänna ansökningsomgången för åren 2001 och 2002 för generaldirektoratet för miljö under temat ökat miljömedvetande.

Tidigare har Rom, som ett resultat av en ansökningsomgång(1) rörande projekt för att öka miljömedvetandet, beviljats stöd för att delfinansiera konferensen Mediterranean Local Agenda 21, som ägde rum i Rom 2224 november 1995. Den totala summan som kommissionen betalade ut uppgick till 45 216 EUR, vilket täckte delar av kostnaderna för att organisera konferensen.

(1) EGT C 71, 23.3.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2370/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(2 augusti 2002)

Ämne: GATS

Det allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) är ett invecklat avtal som täcker en stor skala tjänster och kan komma att i betydande grad påverka de regionala och lokala myndigheternas förmåga att utfärda föreskrifter för tjänster samt tillhandahålla dem. Mot bakgrund av hur osäkert det är vilka konsekvenser GATS kan komma att få för myndigheter på nivån under den nationella: kunde Europeiska kommissionen ange vilka oberoende bedömningar av de potentiella konsekvenserna av GATS som gjorts?

Gemensamt svar på de skriftliga frågornE-2370/02 och E-2371/02ingivet av Pascal Lamy för kommissionen

(17 september 2002)

Kommissionen har haft omfattande samråd för att förberedelserna inför förhandlingarna om Allmänna tjänstehandelsavtalet (nedan kallat GATS) ska bli så balanserade som möjligt. Förutom allmänna möten om bredare handelspolitiska frågor inom ramen för den s.k. dialogen med det civila samhället har kommissionen även hållit en rad särskilda möten med det civila samhället om GATS-förhandlingarna, varav det senaste hölls den 2 juli 2002. Dessa möten är öppna för alla grupper som har intresse av GATS-förhandlingarna, inbegripet företrädare för medlemsstaternas centrala eller lokala förvaltningar. Kommissionen avser att fortsätta denna dialog i takt med att GATS-förhandlingarna fortskrider.

Kommissionens samråd med det civila samhället kompletteras naturligtvis med samråd som sker på nationell nivå och som bidrar till att utforma de ståndpunkter medlemsstaterna intar när kommissionen samråder med dem i den s.k. artikel 133-kommittén (tjänster). Kommissionen anser dock att det är de nationella myndigheterna i medlemsstaterna om skall samråda med de regionala och lokala myndigheterna i enlighet med de förfaranden som bäst överensstämmer med medlemsstaternas nationella regelverk. Det är således kanske lämpligare att ställa frågan till de nationella myndigheterna i medlemsstaterna. Kommissionen har följaktligen inte själv gjort en bedömning av vilka verkningar GATS kommer att få för de regionala och lokala myndigheternas förmåga att fastställa bestämmelser om tjänster och att tillhandahålla dessa. Kommissionen känner inte heller till att någon bedömning av det slaget skulle ha gjorts på annat håll.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2934/02

från Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) till kommissionen

(17 oktober 2002)

Ämne: Tillämpning av den europeiska konventionen rörande erkännande av universitetsexamina för tillträde till fortsatta akademiska studier (Europarådets konvention, ETS032)

En av de stater som undertecknat konventionen vägrar att erkänna likvärdigheten hos en sökandes tidigare universitetsutbildning (ej yrkesmässig) med hänvisning till att en del av kursplanen skulle brista i överensstämmelse. Därmed tvingas alla som fått sin utbildning i en annan undertecknande stat att helt eller delvis göra om sina studier. Kan detta betraktas som en överträdelse av den europeiska konventionen rörande erkännande av universitetsexamina för tillträde till fortsatta akademiska studier (ETS032)?

Är de myndigheter som är behöriga i frågor om tillgodoräknande av utländsk utbildning, det vill säga de undertecknande staternas utbildningsministerier, i enlighet med artikel 4 skyldiga att informera dem som ansöker om att få tillgodoräkna sig utländsk utbildning om vilka ämnen i kursplanen som inte överensstämmer med deras krav? Är de även skyldiga att ge innehavare av en utländsk universitetsutbildning en förteckning över de prov som dessa måste klara av?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(29 november 2002)

Kommissionen är medveten om de problem som parlamentsledamoten nämner och som förekommer i samband med Europeiska konventionen om erkännande av högskoleexamina för tillträde till fortsatta akademiska studier (ETS 032) och andra Europarådskonventioner på området. Det är dock inte kommissionen som ansvarar för att se till att dessa konventioner tillämpas och därför inte heller för att avgöra om de åtgärder som vidtagits av ett eller flera undertecknande länder är förenliga med konvention ETS 032.