ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1745/00

från Mary Banotti (PPE-DE) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Transport

Det europeiska järnvägskortet för pensionärer som hittills gjort det möjligt för dessa att resa billigare kommer att avskaffas. Vad ämnar kommissionen inrätta för rabattsystem istället så att pensionärerna även i framtiden kan få möjlighet till billigare tågresor?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(13 juli 2000)

Kommissionen vill understryka att det inte var kommissionen som introducerade Rail Europ Card som parlamentsledamoten nämner och den har heller inte haft någon del i detta rabattsystem. Rail Europ Card är en särskild typ av biljett som järnvägsoperatörer har sålt. Om dessa operatörer anser att denna typ av biljett inte längre är kommersiellt gångbar kan de avskaffa den. Kommissionen vill i detta sammanhang påminna om att medlemsstaterna enligt rådets direktiv 91/440/EEG om utvecklingen av gemenskapens järnvägar(1) skall göra sina järnvägsföretag oberoende vad beträffar bl.a. biljettpriser. Kommissionen har inga planer på att införa något system som berättigar pensionärer till rabatterade tågbiljetter.

Medlemsstaterna kan erbjuda pensionärer rabatterade resor så länge reglerna för offentliga tjänster, där de tillämpas, respekteras. Kommissionen har ingen sådan makt.

(1) EGT L 237, 24.8.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1953/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Åtgärder för att tackla överproduktionen av persikor i Grekland

En stor kris är i år att vänta på marknaden för persikor i Grekland. Av produktionen på 1.1 miljoner ton persikor och nektariner kommer 300 000 ton antagligen inte att kunna avsättas på marknaden, vilket kommer att få oanade följder för producenternas inkomster.

1. Vilka åtgärder ämnar kommissionen föreslå för att tackla den kommande krisen på marknaden för persikor? Kommer den att undersöka möjligheten att höja mängden stödberättigade persikor avsedda för export till tredje land samt öka gemenskapsstödet för export till tredje land?

2. Kommer kommissionen att undersöka möjligheten att stödja transporter för att underlätta exporten, detta antingen genom att använda sig av den gamla gemenskapsförordningen som tillämpades för att tackla de problem som kriget i Bosnien förorsakade (förordning nr 3438/92)(1) eller genom att vidta särskilda stödåtgärder?

(1) EGT L 350, 1.12.1992, s. 1.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 juli 2000)

De uppskattningar av persikoproduktionen som för närvarande finns tillgängliga visar en minskning på cirka 10 % jämfört med de skördeprognoser som först gjordes, och en minskning i förhållande till 1999 års skörd. Även om produktionspriserna i början av regleringsåret låg i nivå med eller rentav högre än 1999 års priser, har priserna ökat sedan dess. Den mycket kraftiga exportökningen till tredje land (särskilt från Grekland) under 1999 skapar dessutom förhoppningar om goda exportresultat under 2000.

När det gäller export av persikor och nektariner till tredje land föreskrivs redan i kommissionens förordning (EG) 1321/2000 av den 22 juni 2000 om exportbidrag inom sektorn för frukt och grönsaker(1) att de stödberättigade volymerna under början av regleringsåret skall öka i storleksordningen 15 000 ton jämfört med normala fall. Exportbidraget för persikor och nektariner har vidare bibehållits på samma nivå som tidigare, trots att det för övriga frukter och grönsaker har minskat med mellan 10 och 20 %, främst beroende på att den amerikanska dollarn stigit i värde.

När det gäller ett eventuellt transportstöd anser kommissionen att den typen av instrument, tillämpat på grekisk export till övriga medlemsstater, inte är en lämplig lösning på problemet med överproduktion.

(1) EGT L 149, 23.6.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2028/00

från Reino Paasilinna (PSE) till rådet

(22 juni 2000)

Ämne: Förstöring av plutonium avsett för kärnvapen

Förenta staterna och Ryssland har kommit överens om att förstöra sammanlagt 68 ton plutonium avsett för kärnvapen. Vardera staten skall förstöra 34 ton. För arbetet har anslagits en tidsrymd på 20 år. Staterna skall grunda anläggningar där det plutonium som är avsett för kärnvapen skall omformas så det lämpar sig för kärnkraftverk. Förenta staterna skall ekonomiskt stöda Ryssland med att bygga de anläggningar som behövs.

Jag ville höra mig för hos rådet vilka särskilda åtgärder man ämnar vidta för att stöda Ryssland så att landet skall kunna förstöra det plutonium som är avsett för kärnvapen i enlighet med tidtabellen och på vederbörligt sätt.

Hur ställer sig Europeiska unionen till detta avtal mot bakgrund av de förändringar som inträtt i Rysslands miljöförvaltning?

Svar

(23 oktober 2000)

I Europeiska unionens gemensamma strategi avseende Ryssland som rådet antog den 4 juni 1999 åtog sig Europeiska unionen bl.a. att främja nedrustning och hindra spridning av massförstörelsevapen, stödja vapenkontroll och genomförande av befintliga avtal samt skärpa exportkontrollen.

För att kunna genomföra de komponenter i den gemensamma strategin som rör nedrustning och icke-spridning antog rådet den 17 december 1999 en gemensam åtgärd som innebar att unionen inrättade ett samarbetsprogram för icke-spridning och nedrustning i Ryska federationen.

Programmet syftar till

- att samarbeta med Ryssland i dess strävan efter en säker, riskfri och miljövänlig avveckling och/eller omställning av infrastruktur och utrustning för massförstörelsevapen,

- att tillhandahålla en rättslig och operativ ram för Europeiska unionens ökade roll i samband med samarbetsåtgärder för riskminskning i Ryssland genom projektinriktat samarbete,

- att vid behov främja samordning av program och projekt på detta område på gemenskaps- och medlemsstatsnivå samt på internationell nivå.

Det finansiella referensbeloppet för att täcka kostnaderna i samband med inrättandet av programmet uppgår till 8,9 miljoner euro för åren 1999 och 2000. Programmet skall i en första fas bidra till en rad studier och experimentella studier om transport, lagring och bortskaffande av plutonium.

En korrekt hantering av vapenplutonium som har frigjorts i samband med nedrustningen är av avgörande betydelse för att icke-spridningsmålet skall uppnås. En rad studier och experimentella studier som ingår i den gemensamma åtgärden syftar till att stödja Ryssland att fortsätta att förvalta plutonium som härrör från vapen.

Dessa studier täcker följande aspekter:

- Utarbetande av en detaljerad handlingsplan på kort sikt för förvaltning av plutonium.

- Stöd till ryska organisationer att bygga upp den utrustning och den sakkunskap som krävs för licens för förvaltning av plutonium på kort sikt i Ryssland.

- Studie av sätt och metoder för transport och tillfällig lagring av vapenplutonium.

- Förvaltning av plutonium på medellång sikt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2185/00

från Struan Stevenson (PPE-DE) till kommissionen

(3 juli 2000)

Ämne: Eventuella fiskeriavtal med Polisario

Marocko fortsätter att försena EU:s fiskeriavtal rörande Marockos och Västsaharas vatten och blockera FN:s folkomröstning i Västsahara. Skulle kommissionen anse det vara positivt att sluta fiskeriavtal med Polisario såsom den lagliga och högsta företrädaren för Västsaharas folk?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(1 augusti 2000)

Polisario är en av de parter som deltar i den plan för att lösa konflikten i Västsahara som har antagits och övervakas av Förenta nationerna.

Unionen har hittills uttryckt sitt stöd för genomförandet av denna plan och för det arbete som för närvarande utförs av Baker, som företräder FN:s generalsekreterare i denna konflikt.

I händelse av en framtida överenskommelse med Marocko inom fiskerisektorn och vid eventuella förhandlingar i samband med detta kommer kommissionen att referera till Marockos fiskevatten, som definieras som vatten som lyder under Marockos suveränitet och jurisdiktion.

För närvarande fortsätter alltså Marocko att vara den enda förhandlingsparten vad gäller en eventuell överenskommelse inom fiskerisektorn.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1128/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. Kapitel 5 tar upp lagstiftningen kring livsmedelssäkerheten.

Vitboken anger tre orsaker till att livsmedelsmyndighetens mandat inte skall omfatta riskhantering (stycke 33). Därvid underförstås att beslutsfattandet i sin nuvarande utformning till fullo uppfyller kraven på insyn och demokratiskt ansvar. Detta konstaterande stämmer inte överens med verkligheten. I de flesta medlemsstaterna har man föga demokratisk kontroll på beslutsfattandet i föreskrivande kommittéer. Från de sammanträden som dessa kommittéer hållit finns mestadels inga föredragningslistor, sammanträdeshandlingar eller rapporter tillgängliga. Detta innebär att beslutsfattandet i sin nuvarande utformning inte medger insyn.

Tänker kommissionen ta några initiativ till förmån för ökad demokratisk kontroll över de föreskrivande kommittéerna? a) Om ja: i så fall vilka? b) Om nej: varför ställer sig kommissionen avvisande till demokratisk kontroll över de föreskrivande kommittéerna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 och E-1162/00 ingivet av David Byrne för kommissionen

(9 juni 2000)

De frågor som parlamentsledamoten har tagit upp undersöks i syfte att man skall kunna lägga fram förslag till lagstiftning enligt den tidsplan som fastställts i vitboken om livsmedelssäkerhet.

Det skulle vara olämpligt att för närvarande föregripa detaljerna i varje förslag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1667/00

från Rosemarie Müller (PSE) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Öppenhet vid utbytesprogram för ungdomar

Man kan anstränga sig på två plan för att uppnå öppenhet. Man kan dels göra förfarandena och beskrivningarna tillgängliga, dels kan man uppnå öppenhet genom att försöka utarbeta förfaranden som är lätta att förstå.

Jag undrar därför om kommissionen anser att det finns möjligheter att göra sina olika utbytesprogram för elever och ungdomar överskådligare genom att utforma de olika förfarandena och ansökningshandlingarna på ett enklare och tydligare sätt och därmed göra de tillgängligare?

Jag undrar också om inte kommissionen anser att det är möjligt att ändra de delvis ovanligt långa ansökningstiderna?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(13 juli 2000)

Kommissionen delar parlamentledamotens åsikt att tydlighet måste uppnås inte bara genom mer öppna förfaranden (vilket sker), utan även genom att dessa förfaranden förenklas.

Större tydlighet och därigenom enklare möjligheter att delta i programmet är särskilt viktiga när det gäller genomförandet av Ungdomsprogrammet. Det bör främst noteras att Ungdomsprogrammet förenar i ett program verksamheten i två EU-program (Ungdom för Europa III och Europeiska volontärtjänsten). Därigenom uppnås följande mål: antalet programmål minskas från tio till tre, antalet programområden från åtta till fem och man främjar decentraliseringen av förvaltningen av programmet, vilken i större utsträckning läggs på de nationella kontoren (ca 80 % av programmets budget). Detta gör det möjligt för sökande att få hjälp direkt på landets språk och gör det avsevärt lättare att delta i programmet.

Även genomförandet har förenklats därhelst detta varit möjligt: en stor del projekt finansieras genom klumpsummor, det finns nya, förenklade och förkortade blanketter och handledningen är tillgänglig på Internet

http://europa.eu.int/comm/education/youth.html).

I det nya Ungdomsprogrammet har tidsfristerna för ansökan blivit mer enhetliga. Inom ramen för område 1 (Ungdomsutbyte) finns det till exempel fem sista ansökningsdagar för projekt som förvaltas av de nationella kontoren. Projekten kan dock påbörjas tre månader senare. Dessa ansökningsdatum har fastställts eftersom man har varit angelägen om att programmet skulle förvaltas på ett bra sätt, vilket kräver kostsamma sammanträden för projekturval. Dessutom väljs en stor del av projekten ut av de nationella kontoren. Alla dessa åtgärder skall leda till att alla sökande får bidrag från den tidpunkt projekten startar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2068/00

från Rosemarie Müller (PSE) till kommissionen

(27 juni 2000)

Ämne: Terrorism

Vilken definition av begreppet terrorism har kommissionen som grund för sitt arbete och hur skiljs framför allt olika former av gränsöverskridande terrorism från varandra?

Hur ser kommissionen på möjligheten av att

- Europeiska unionens territorium kan komma att användas som ett område dit terrorister utifrån drar sig tillbaka efter utförda attentat?

- terrorister utifrån förövar attentat på Europeiska unionens territorium?

Hur ser kommissionen på möjligheten av att terrorister som agerar oberoende av några stater kommer över massförstörelsevapen?

- Om kommissionen anser att en sådan möjlighet finns, hur ser kommissionen på möjligheten av att terrorister som agerar oberoende av några stater kan göra bruk av massförstörelsevapen?

Vilka åtgärder har kommissionen hittills vidtagit för att analysera och avvärja hot från terrorister?

I vilken mån samarbetar kommissionen därvid med

- med medlemsstaternas myndigheter?

- med andra stater?

- med internationella organisationer?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(12 september 2000)

Europeiska unionens lagstiftning om terrorism (till exempel konventionen om utlämning mellan medlemsstaterna) inriktas på sådana brottsliga beteenden som avses i artikel 1 och 2 i den europeiska konventionen om bekämpande av terrorism av den 27 januari 1977, vilken täcker de allvarligaste brotten såsom tagande av gisslan, användning av skjutvapen och bomber och andra våldshandlingar som riktas mot en persons liv eller frihet eller som medför kollektiv fara för personer.

Ett närmare samarbete mellan medlemsstaterna och ett bättre utbyte av praktisk information om terroristgrupper är viktigt för att inte göra EU:s territorium till en frihamn för utländska terrorister eller ett mål för terroristdåd. Europols nya ansvar i kampen mot terrorism har fört medlemsstaternas arbete vidare, med utveckling och utbyte av information.

Trots vissa terroristdåd visar statistiken på senare år generellt på en sjunkande tendens i medlemsstaterna. Men risken att terroristgrupper kan få tag i massförstörelsevapen bör tas på allvar inte bara av EU utan av hela det internationella samfundet. I sammanhanget är det viktigt att medlemsstaterna antar normer för att utreda och förebygga terrorism.

Kampen mot terrorism nämns i artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen som ett sätt att uppnå målet att ge medborgarna en hög säkerhetsnivå inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. I dessa frågor samarbetar kommissionen med medlemsstaterna inom relevanta rådsgrupper, till exempel rådets arbetsgrupp mot terrorism och Europol. Kommissionen anser att kampen mot terrorism kräver samordnade internationella åtgärder. Det är viktigt att Europeiska unionen samarbetar med tredje land, till exempel med Förenta staterna. Det rådet djup samstämmighet med detta land om kampen mot terrorism, och samarbete förekommer inom ramen för den transatlantiska dialogen. Europeiska unionen deltar även aktivt i FN:s kamp mot terrorism, som lett till flera viktiga konventioner och fortsatta förhandlingar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2751/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Avskaffande av företagsprogrammet

Kan kommissionen förklara varför den har beslutat att avskaffa företagsprogrammet, som främjar samarbete mellan små och medelstora företag och uppmuntrar internationell handel, vilket innebär betydande kostnader för de olika konsortier som har investerat resurser för att förbereda projekt? Har kommissionen för avsikt att lägga fram ett förslag om ett nytt program som kommer att uppfylla de små och medelstora företagens behov i framtiden?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(3 oktober 2000)

Kommissionen har nyligen beslutat att inte fortsätta att delta i program som t.ex. Interprise. Detta beslut måste ses mot bakgrund av kommissionens allmänna politiska strategi som går ut på nedläggning av mindre finansiella projekt.

Interprise betraktas efter en utvärdering som ett program som täcker ett reellt behov och uppnår goda resultat på ett kostnadseffektivt sätt. Även om de företag som har deltagit har haft nytta av programmet, kan kommissionen inte rättfärdiga att man fortsätter att dela ut sina sparsamma resurser för att gynna endast ett fåtal små och medelstora företag. Effekten av kommissionens deltagande är inte tillräckligt stor i förhållande till det samlade antalet företag i EU.

Kommissionen överväger dock hur ett fortsatt företagssamarbete inom gemenskapen skulle kunna se ut som inte tar en orimligt stor del av kommissionens resurser i anspråk.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2218/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(3 juli 2000)

Ämne: Frostskador på vinodlingar i området Nemea i södra Korint

Den 4 maj 2000 drabbades vinodlingar i området Nemea i södra Korint av mycket allvarliga frostskador, vilket är ovanligt för årstiden. Inte bara årets utan också kommande års skördar drabbades eftersom även vinstockarna skadades. Det bör påpekas att det vin som produceras i Nemea är av utmärkt kvalitet och har fått status som produkt med ursprungsbeteckning samt att skadorna kommer att få allvarliga följder även för vinindustrin i området. Har producenterna i ovannämnda område möjlighet att erhålla stöd som kompensation för skadorna på skörden och vinstockarna, i enlighet med gemenskapsriktlinjerna för statligt stöd inom jordbrukssektorn för perioden 20002006(1)? När och hur skall detta stöd begäras?

(1) EGT C 28, 1.2.2000.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

I överensstämmelse med punkt 11.3 i bestämmelserna om statligt stöd inom jordbrukssektorn(1) anser kommissionen att väderförhållanden såsom frost (om än ovanlig) inte kan betraktas som naturkatastrofer enligt artikel 87.2 b (f.d. artikel 92.2 b) i EG-fördraget. Dock kan dessa händelser likställas med naturkatastrofer om skadornas omfattning når upp till en viss tröskel (20 % i mindre gynnade områden och 30 % i övriga områden).

Om de grekiska myndigheterna önskar bevilja nationellt stöd av detta slag, bör Grekland anmäla relevanta reglerande bestämmelser för stödet i form av ett förslag, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 88.3 (f.d. artikel 93.3) i EG-fördraget. I gemenskapsbestämmelserna fastställs inget sista datum för anmälan, men utan särskild motivering godkänner kommissionen inte stödansökningar som lämnas in mer än tre år efter händelsens inträffande.

(1) EGT C 28, 1.2.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1729/00

från Ioannis Souladakis (PSE), Ulpu Iivari (PSE) och Michel Rocard (PSE) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Upphovsrättsligt skydd för europeisk musik i USA

Enligt gällande lagstiftning i USA undantas restauranger, barer och liknande företag i landet från kravet att betala avgift för upphovsrätt för musik som de spelar i sina lokaler. När dessa typer av företag spelar europeisk musik utgår alltså ingen upphovsrättslig ersättning. Världshandelsorganisationen anklagade nyligen USA för att bryta mot internationella upphovsrättsnormer för musik. USA har hittills inte vidtagit några åtgärder för att komma till rätta med situationen. Den europeiska musikindustrin går därför fortfarande miste om stora intäkter.

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att värna om upphovsrätten för den europeiska musik som spelas i USA av den typ av företag som nämns ovan?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(6 juli 2000)

Det avsnitt i Förenta staternas upphovsrättslag som parlamentsledamoten hänvisar till är avsnitt 110.5, enligt vilket det under vissa omständigheter är tillåtet att spela musik från radio- och TV-stationer på offentliga platser, t ex barer, affärer och restauranger, utan betalning av en royalty-avgift.

Efter ett klagomål från Irish Music Rights Organisation (IMRO) i enlighet med förordningen om handelshinder (rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO)(1)), vidtog gemenskapen och dess medlemsstater, i januari 1999, rättsliga åtgärder mot Förenta staterna, i enlighet med WTO:s överenskommelse om tvistlösning, på grund av att avsnitt 110 i Förenta staternas upphovsrättslag är oförenligt med bestämmelserna i WTO-avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätt (TRIP:s).

Den 15 juni 2000 lade WTO:s expertgrupp fram sin rapport i detta ärende i vilken det konstaterades att avsnitt 110.5 i stor utsträckning är oförenligt med WTO:s TRIP:s-avtal. Förenta staterna kan fortfarande överklaga rapporten, men kommissionen kommer att säkerställa att landet fullt ut och i tid genomför slutsatserna i rapporten till förmån för gemenskapens aktörer.

(1) EGT L 349, 31.12.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1946/00

från Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Beräkningen av kompensationsersättningen för övergången till fri konkurrens i samband med uppköpet av ett spanskt elbolag

Enligt spansk press skulle det pris som Unión Fenosa betalade för Hidrocantábrico ha ökat med cirka 200 000 miljoner pesetas på grund av kompensationsersättningen för avregleringen (CTC-utbetalningar).

Kommer kommissionen att beakta detta faktum när man skall bedöma om dessa offentliga stöd är förenliga med fördraget?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(19 juli 2000)

Nyheten att köpet av det spanska elföretag, som parlamentsledamoten talar om, aldrig genomfördes på grund av de spanska myndigheternas vägran att godkänna det, har fått stor spridning i pressen. Under sådana omständigheter anser kommissionen att frågan om köpets eventuella inverkan på ärendet om kostnaden för avreglering av den spanska elmarknaden inte blir aktuell.

Vid en transaktion av detta slag bestäms köpeskillingen fritt av parterna, som värderar företaget enligt egna kriterier. Dessa kriterier är inte bindande för kommissionen, som ännu inte fattat något beslut i ärendet utifrån aspekten statligt stöd.