ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0807/02

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2002)

Ämne: Konventets finansiering

I den tilläggs- och ändringsbudget som Europaparlamentet antog vid sitt andra plenarsammanträde i februari, är 150 000 EUR anslagna till underhållning. Till exakt vad kommer dessa underhållningsmedel att användas?

Kan kommissionen, i tydlighetens och öppenhetens intresse, vara vänlig och i detalj redogöra för vilka arvoden, anslag och andra omkostnader som skall betalas till ordföranden och enskilda medlemmar av presidiet?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(22 maj 2002)

Kommissionen lade fram det preliminära förslaget till tilläggs- och ändringsbudget 1/2002 efter att ha ingått ett interinstitutionellt avtal med parlamentet och rådet om de tre institutionernas ekonomiska bidrag till konventet. Kommissionens förslag, som antogs utan ändringar av rådet och parlamentet, var endast avsett att göra de ändringar i budgeten som krävs för att överföra anslag till konventet i enlighet med det interinstitutionella avtalet. Kommissionens förslag innehåller inga antaganden om vad konventets anslag används till.

Enligt det beslut av företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, varigenom konventet inrättades, skall förslaget till konventets budget utarbetas av konventets generalsekreterare.

Genom en skrivelse av den 13 mars 2002 lade konventets generalsekreterare fram budgetförslaget för Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Kommissionen godkände förslaget den 3 april 2002, och parlamentet godkände det efter omröstning den 10 april 2002. Konventets budget antogs den 18 april 2002 av företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet.

Parlamentsledamoten kan ställa båda frågorna direkt till konventets sekretariat eller till parlamentets företrädare i konventets presidium i samband med godkännandet av budgetförslaget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0997/02

från Alexander de Roo (Verts/ALE)och Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(12 april 2002)

Ämne: Utvecklingen av vattenverket Tajo-La Mancha enligt bilaga II i Spaniens nationella vattenplan

Europeiska kommissionen bör känna till att vattenöverföringsprojektet Tajo-La Mancha, som i bilaga II (investeringlista) i Spaniens nationella vattenplan beskrivs som Coducción de agua desde el Acueducto Tajo-Segura para incorporación de recursos a la Llanura Manchega nu är klart att genomföras fram till 2006.

Känner kommissionen till att denna vattenöverföring inte ingick i den strategiska miljöutvärdering av planen som nyligen lades fram av den spanska regeringen?

Kommissionen bör också känna till att den behöriga myndigheten nyligen förklarade (EFE 03/13/13-45/02) att miljökonsekvensbeskrivningarna för två av projektets fyra delar är positiva och att det därför endast är ett rent byråkratiskt steg att få de 245,22 miljoner euro (85 procent av de totala kostnaderna för projektet) som den har begärt från EU:s sammanhållningsfond.

Vad anser kommissionen om detta påstående även med tanke på att Europaparlamentet i sin resolution inför toppmötet i Barcelona begärde att Europeiska kommissionen inte skulle finansiera projekt för överföring av vatten?

Anser kommissionen att denna vattenöverföring inte strider mot gemenskapslagstiftningen, i synnerhet fågel- och habitatdirektiven samt ramdirektivet för vatten?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 juni 2002)

Kommissionen noterar informationen avseende det föreslagna överföringsprojektet Tajo-La Mancha i Spanien. Kommissionen är medveten om att denna föreslagna överföring är den del av Spaniens nationella vattenplan. Kommissionen är också medveten om att denna överföring inte ingick i den strategiska miljöutvärdering av planen som den spanska regeringen lagt fram.

Kommissionen noterar de uttalanden som tillskrivs den behöriga myndigheten. Kommissionen understryker emellertid att det finns fastställda förfaranden för att utvärdera finansieringsförslagen i sammanhållningsfonden. Dessa förfaranden, som inkluderar en utvärdering av kommissionen, kommer att följas när det gäller den begäran om ekonomiskt stöd som lades fram när det gäller överföringsprojektet Tajo la Mancha. Kommissionen kommer att beakta de miljökonsekvensbedömningar som myndigheterna skall ha utfört som en del av denna utvärdering. Kommissionen skall särskilt beakta behovet av att säkerställa att den relevanta gemenskapslagstiftningen och de relevanta gemenskapsstrategierna inbegripet direktiven om skydd av fåglar, livsmiljöer och vattenresurser respekteras i alla projekt följs.

Slutligen, i enlighet med artikel 12 i Parlamentets resolution av den 28 februari 2002 om en strategi för hållbar utveckling inför Europeiska rådets möte i Barcelona, anser kommissionen att denna resolution uppmanar kommissionen att inte använda gemenskapsstöd för att finansiera ohållbara system för vattenförvaltning. Detta är inte samma som att vägra finansiering av alla vattenöverföringsprojekt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0471/02

från Carmen Cerdeira Morterero (PSE) till rådet

(22 februari 2002)

Ämne: Behandlingen av europeiska medborgare i Guantánamo

Det har bekräftats att det finns europeiska medborgare bland de fångar som Förenta staterna placerat på militärbasen Guantánamo. Vilka åtgärder har det spanska ordförandeskapet för avsikt att vidta för att se till att fängelseförhållandena för dessa europeiska medborgare överensstämmer med Genèvekonventionen om krigsfångar? Vad anser ordförandeskapets om den behandling dessa fångar får? Har ordförandeskapet för avsikt att begära information om fångarnas situation från de amerikanska myndigheterna?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0374/02, E-0391/02 och E-0471/02

(22 juli 2002)

Rådet hänvisar de ärade parlamentsledamöterna till det svar som lämnats på de skriftliga frågorna E-0168/02, E-0236/02, E-0239/02 och E-0263/02.

Rådet framhåller på nytt vikten av att alla fångar behandlas humant i enlighet med de allmänna normerna i internationell rätt. Rådet kan inte enbart på grundval av medierapporteringen bedöma om fängelseförhållandena i Guantánamo uppfyller dessa normer. Rådet har inte tillräckligt med information för att avgöra om fångarna i Guantánamo bör betraktas som krigsfångar. Det erinrar om att det i den tredje Genèvekonventionen angående krigsfångars behandling föreskrivs att en fånge i tveksamma fall skall åtnjuta skydd enligt konventionen till dess att en behörig domstol kan avgöra fångens status. Under tiden skall fången behandlas humant, få lämplig läkarvård och förses med kläder och mat. Interneringsstaten har emellertid rätt att vidta nödvändiga åtgärder för att garantera fånglägrens och fångarnas säkerhet i enlighet med internationell rätt. Rådet hälsar med tillfredsställelse att Internationella rödakorskommittén har beviljats fullt tillträde till fångarna och att den kommer att kunna utöva detta mandat samt välkomnar även de amerikanska myndigheternas försäkran om att de kommer

att behandla alla fångar humant och, i den mån det är lämpligt och förenligt med militära behov, på ett sätt som är förenligt med principerna i Genèvekonventionen. President Bush gjorde ett offentligt uttalande om detta den 31 januari 2002.

I de slutsatser angående sessionen i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna som rådet (allmänna frågor) antog den 1113 mars 2002 erinrade rådet om den vikt som Europeiska unionen fäster vid alla staters bestående skyldighet att skydda och främja de mänskliga rättigheterna, de grundläggande friheterna och humanitär rätt och att uppfylla de internationella åtaganden som ingåtts på dessa områden. Samtidigt som rådet stöder att misstänkta terrorister skall ställas inför rätta och bekräftar att terrorismen utgör ett hot för Europa och andra, var det angeläget om att särskilt betona att det, särskilt efter de tragiska händelserna i september förra året, är fullständigt övertygat om att man i kampen mot terrorism måste respektera de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1078/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(18 april 2002)

Ämne: Gränsöverskridande järnväg Groningen-Bremen; långvarig försening av förnyandet av sträckan mellan Nieuweschans och Leer

1. Erinrar sig kommissionen min fråga nr E-0178/00(1) av den 31 januari 2000 om den kommande nedläggningen av tågtrafiken mellan Groningen i Nederländerna och den tyska järnvägsknutpunkten Leer på sträckan till Bremen efter renoveringen av 17 km mellan gränsorterna Nieuweschans och Weener, samt sitt svar av den 30 mars 2000 med den lugnande slutsatsen att renoveringen av den sträckan skulle utföras år 2000, varefter företagen DB Regio och NoordNed skulle trafikera denna linje?

2. Känner kommissionen till att tågtrafiken efter besvarandet av denna fråga avbröts den 28 maj 2000 till den 1 december 2000, men att denna trafik då inte kunde återupptas eftersom renoveringen av den starkt eftersatta sträckan inte skulle påbörjas förrän under den andra hälften av 2001?

3. I vilken utsträckning beror förseningen och motarbetandet på de ständigt uppdykande tyska och nederländska planerna på att anlägga en magnetsvävbana (TransRapid) på sträckan AmsterdamLelystadGroningenBremenHamburgSchwerinBerlin som skulle behöva förlägga de existerande transportströmmarna till en gränsövergång vid Nieuweschans och Leer? Spelar dessa planer fortfarande en seriös roll vid beslutsfattandet om framtiden för den konventionella järnvägssträckan GroningenBremen?

4. Uppfyller denna bandel, inklusive stationer, broar och plankorsningar, numera alla normer för förbättring som avsågs vid beviljandet av finansiella bidrag på området för ett transeuropeiskt transportnät och Interreg-programmet? Har sedan dess alla medel som EU ställde till förfogande använts för de ändamål som de var avsedda för? Om svaret är nej, varför inte?

5. Finns fortfarande andra tekniska omständigheter än de konflikter som berörs i följande frågor, som hindrar att tågtrafiken omedelbart återupptas på den bandelen?

Källa: Het Openbaar Vervoer/Railnieuws, årgång 45 nr 522, mars 2002, rail@wanadoo.nl.

(1) EGT C 330 E, 21.11.2000, s. 98.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1078/02, E-1079/02 och E-1080/02ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(27 maj 2002)

Kommissionen håller på att samla in de uppgifter som behövs för att svara på frågan och kommer att meddela parlamentsledamoten resultatet av sin undersökning med det snaraste.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1660/02

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(11 juni 2002)

Ämne: Obligatoriska EU-standarder för handikappanpassning av byggnader

I Europeiska kommissionens meddelande För ett Europa fritt från hinder för personer med funktionsnedsättning(1) lovade kommissionen att i samråd med branschen och användare med funktionsnedsättning utröna på vilka områden det skulle vara lämpligt att införa obligatoriska EU-standarder för tillgänglighet när det gäller byggnadsmiljön.

Kan kommissionen säga när den kommer att tillsätta den arbetsgrupp om byggnadsmiljön som förväntades börja arbeta i mitten av 2002?

Anser inte kommissionen att detta arbete bör samordnas av byggnadsenheten vid generaldirektoratet Näringsliv, i nära samarbete med handikappenheten vid generaldirektoratet Sysselsättning och socialpolitik och berörda parter, till exempel handikapporganisationer och företrädare för näringslivet?

(1) KOM(2000) 284.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(19 juli 2002)

Inom ramen för uppföljningen av meddelandet För ett Europa fritt från hinder för personer med funktionsnedsättning(1) bekräftar kommissionen sin avsikt att bilda en arbetsgrupp vars uppgift är att fastställa lämpliga initiativ för att förbättra tillgängligheten till byggd miljö för funktionshindrade. Sammansättningen och funktionen när det gäller denna grupp håller ännu på att undersökas. Gruppens arbete ska dock börja redan i år för att slutföras under Europeiska handikappåret 2003. Parlamentet kommer naturligtvis att hållas informerat om utvecklingen av detta arbete.

De olika avdelningar inom kommissionen som berörs kommer att delta i arbetsgruppen. Företrädare för handikapporganisationer samt de verksamhetssektorer och experter som berörs av detta problem kommer även att vara nära knutna till denna diskussion.

(1) KOM(2000) 284 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0611/02

från Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(5 mars 2002)

Ämne: Beskattning av statliga pensioner i EU:s medlemsstater

Beskattas statliga pensioner i var och en av EU:s femton medlemsstater?

Vilka skattesatser tillämpas i de medlemsstater där statliga pensioner beskattas?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 april 2002)

Kommissionen har uppfattat frågan så att med statliga pensioner skall förstås förmåner från ålderspensioner under den så kallade första pelaren, vilka vanligtvis finansieras genom ett system med löpande inbetalningar där de inbetalda avgifterna används direkt till utbetalning av pensioner. Förmåner från sådana statliga pensioner är i princip skattepliktiga i varje medlemsstat. De behandlas i de flesta fall som inkomst av tjänst. De flesta medlemsstater beskattar emellertid sådana förmåner fördelaktigare än inkomster från andra inkomstkällor, antingen genom utökade skatteavdrag eller ytterligare skattekrediter vilka är åldersbaserade, eller genom att delar av den beskattningsbara inkomsten befrias från inkomstskatt. I allmänhet belägger medlemsstaterna inte pensioner med sociala avgifter, även om några medlemsstater kan ta ut sådana avgifter för sjukförsäkring eller till lägre allmänna nivåer än beträffande personer i arbetsför ålder. Dessa åtgärder sammantagna tillsammans med effekten av de progressiva inkomstskatteskalorna medför att den direkta skattebördan för de pensionärer vilka erhåller statliga pensioner är lägre än den som bärs av personer i arbetsför ålder. Resultatet av sådana åtgärder är att skillnaderna i nettoinkomst mellan pensionärer och yrkesverksamma blir betydligt mindre än skillnaderna i bruttoinkomst.

Det skall emellertid påpekas att den effektiva skattesats som tas ut av personer vilka erhåller statliga pensionsförmåner inte enbart beror av det belopp vartill dessa förmåner uppgår, utan även (ofta avgörande) av storleken på andra beskattningsbara inkomster (till exempel tilläggsförmåner, hyresinkomster eller annan inkomst av besparingar). Vidare tenderar pensionärernas skattebörda och sociala avgiftsbörda att avspegla hur generösa de statliga pensionsförmånerna är och därigenom pensionärernas betalningsförmåga. Bilaga 1 ger en överblick av den skattemässiga behandlingen av statliga pensionsförmåner i medlemsstaterna. Denna bilaga skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1015/02

från W.G. van Velzen (PPE-DE) till kommissionen

(5 april 2002)

Ämne: Artikel i Financial Times av den 27 mars 2002 med uppgifter om att Europeiska kommissionen skall ingripa mot teleoperatörernas priser för samtalsterminering

Känner kommissionen till artikeln i Financial Times den 27 mars 2002 om möjliga åtgärder från kommissionens sida när det gäller att ingripa mot teleoperatörernas priser för samtalsterminering, och planerar kommissionen verkligen sådana åtgärder?

Är det riktigt som påstås i artikeln att dessa åtgärder kommer att omfatta inte bara samtalsterminering utan också internationell roaming?

När kommer kommissionen att upplysa parlamentet om de åtgärder som skall vidtas på detta område?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(2 maj 2002)

Kommissionen har uppmärksammat artikeln i Financial Times av den 27 mars 2002 avseende priser för samtalsterminering på mobila nät.

Såsom krävs i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektivet(1)), förbereder kommissionen en rekommendation om de relevanta produkt- och tjänstemarknaderna inom sektorn för elektronisk kommunikation som är föremål för förhandsreglering.

I enlighet med bilaga I i ramdirektivet kommer denna rekommendation att inbegripa marknader för samtal som slutar i allmänna mobiltelefonnät och tillhandahållande av den nationella marknaden för internationell roaming på offentliga mobila nät.

Så snart som möjligt efter rekommendationen antagits måste nationella regleringsmyndigheter i medlemsstater utföra en analys av de marknader som anges i rekommendationen för att avgöra om det finns effektiv konkurrens. Där konkurrensen inte är effektiv skall nationella regleringsmyndigheter införa eller behålla skyldigheter (såsom öppenhet, icke-diskriminering, kostnadsorientering) på företag som anses ha betydande inflytande på marknaden, såsom fastställts i direktiven.

Utkastet till rekommendationen kommer att bli föremål för ett offentligt samråd som skall hållas så snart direktiven formellt har offentliggjorts i EGT. Parlamentet kommer att hållas uderrättat. Det förväntas att rekommendationen kommer att antas av kommissionen i juni 2002.

I en separat åtgärd har kommissionen skickat ett meddelande om invändningar till den nederländska teleoperatören (Netherlands Telephone Company KPN NV) med påståenden om att KPN genom sina dotterbolag KPN Mobile (mobiltrafik) och KPN Telecom (fast trafik) har brutit mot konkurrensreglerna i EG-fördraget(2).

Kommissionen har också dragit igång en branschutredning om taxor för mobila roaming-tjänster. Det kan förväntas att åtgärden om termineringsavgifterna för mobiltelefoner kommer att ha en inverkan på taxorna för mobila roaming-tjänster eftersom de förra är en avsevärd del av kostnaden för internationell roaming.

(1) EGT L 108, 24.4.2002.

(2) Se pressmeddelande IP/02/483, av den 27 mars 2002;http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guestfr.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/02/483|0|RAPID&lg=EN&display=.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0995/02 från Jillian Evans (Verts/ALE) till kommissionen. Rättsliga regioner.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 277 E , 14/11/2002 s. 0123 - 0124



SKRIFTLIG FRÅGA E-0995/02 från Jillian Evans (Verts/ALE) till kommissionen (12 april 2002) Ämne: Rättsliga regioner Kan kommissionen ge sin definition av rättsliga regioner i EU och ange de regioner som den anser omfattas av denna definition? Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (14 maj 2002) Kommissionen har ingen egen definition av rättsliga regioner och kan inte ge någon förteckning över sådana regioner. Definitioner av och listor över dessa typer av regioner är en fråga för varje medlemsstat i enlighet med deras respektive författningar och övriga relevanta bestämmelser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1309/02

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) till kommissionen

(7 maj 2002)

Ämne: Nedläggning av kexfabriken Fontaneda i Aguilar de Campoo (Palencia, Spanien)

Det multinationella företaget United Biscuits har godtyckligt fattat beslut om att stänga kexfabriken Fontaneda i Palencia, utan att företagskommittén vare sig fått förhandsinformation eller blivit kallad till förhandling om beslutet att avskeda arbetarna, och det skäl som anges är att fabriken inte längre är effektiv och att avkastningen är otillräcklig. Det ifrågavarande multinationella företaget har emellertid beslutat att produktionen i Fontaneda skall föras över till de fabriker som företaget har i Navarra och Baskien där skattemässiga stimulansåtgärder kommer att innebära större vinster för United Biscuits. Den här nedläggningen innebär en verklig katastrof för arbetarna och kommunens 7 000 innevånare och socioekonomisk ruin för en hel bygd. Omgivande samhällen har redan genomlidit kriserna inom gruvnäringen, jordbruket och industrin och ser sin befolkning obönhörligt minska i antal och åldras. Minst fem företag med ungefär 1 500 arbetare lades ner i Castilla-León under 2001 i en autonom region som har en arbetslöshetsprocent som ligger under genomsnittet för landet.

Nedläggningen av denna fabrik tycks vara en utlokalisering inom EU av ett företag som söker skattelättnader, vilket i föreliggande fall inverkar negativt på sysselsättningen.

Kan kommissionen upplysa om ifall gemenskapslagstiftningen medger att ett multinationellt företag kan köpa märket María Fontaneda för att sedan lägga ned företaget och flytta produktionen till annan ort?

Anser kommissionen att en möjlig lösning skulle kunna vara att arbetarna behöll märket, vilket har framförts av myndigheterna i Castilla-León, och att rörelsen omvandlades till ett kooperativ som skulle kunna få regionalt stöd från Spanien och gemenskapen?

Vad kan kommissionen göra för att kontrollera att gemenskapslagstiftningen efterlevs, särskilt med avseende på att uppfylla direktiven 98/59/EG(1), om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar, och 94/45/EG(2), om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare?

(1) EGT L 225, 12.8.1998, s. 16.

(2) EGT L 254, 30.9.1994, s. 64.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(25 juni 2002)

Kommissionen skulle vilja hänvisa parlamentsledamoten till sitt svar på den muntliga frågan H-312/02 från Rodríguez Ramos vid parlamentets frågestund under majsessionen 2002(1).

Även om kommissionen uppskattar det bidrag till att skapa och bibehålla sysselsättning som verksamhet inom den sociala ekonomin, t.ex. kooperativ, kan ge, kan den inte kommentera det specifika förslag som parlamentsledamoten framfört. Frågan om bidrag för alla sådana projekt torde i första hand vara en fråga för relevanta nationella myndigheter.

(1) Skriftligt svar den 14.5.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1642/02

från Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(3 juni 2002)

Ämne: Återvinning av spilloljor

Alltsedan jag valdes in i Europaparlamentet 1994 har jag tagit upp frågan om omhändertagande av spilloljor i EU. Redan då påpekade jag det bristande genomförandet i medlemsstaterna av direktiv 75/439/EEG(1) för dåvarande kommissionsledamot Bjerregard.

Jag nås dock fortfarande av klagomål över att nästan alla medlemsstater, trots formella meddelanden från kommissionen, nonchalerar den i direktivet fastställda principen att spilloljor i första hand skall behandlas genom regenerering.

På vilket sätt avser kommissionen att rätta till detta missförhållande?

(1) EGT L 194, 25.7.1975, s. 23.

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-1627/02 och P-1642/02ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(28 juni 2002)

Kommissionen delar frågeställarens oro avseende tillämpningen av rådets direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975 om omhändertagande av spilloljor, ändrat genom rådets direktiv 87/101/EEG av den 22 december 1986, samt rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön, t.ex. det om omhändertagande av spilloljor och i synnerhet den praktiska tillämpningen av artikel 3 i detta.

I artikel 3.1 i det direktivet föreskrivs det att medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att spilloljor i första hand skall behandlas genom regenerering, om en sådan behandling är möjlig mot bakgrund av tekniska, ekonomiska och organisatoriska begränsningar.

Utgående från de uppgifter som kommissionen förfogar över inleddes 2000 och 2001 överträdelseförfaranden mot tretton medlemsstater (alla utom Italien och Luxemburg) eftersom de underlåtit att genomföra prioriteringen av regenerering av spilloljor där en sådan behandling är möjlig mot bakgrund av tekniska, ekonomiska och organisatoriska begränsningar.