SKRIFTLIG FRÅGA E-0331/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: Förföljelse av greker i Albanien

I sitt svar av den 22.1.2002 på fråga E-3321/01(1), som jag ställde tillsammans med min kollega Christos Zacharakis, ifrågasatte kommissionsledamot Patten att det förekommer selektiv rivning av hus som tillhör den grekiska minoriteten i Albanien. Därigenom går han emot den grekiska pressen, som varnade för att detta skulle hända och även citerade uttalanden från den nye borgmästaren i Himare. Dessa har aldrig ifrågasatts från albansk sida.

Kommissionsledamotens inställning är komprometterande eftersom det av den framgår att kommissionen inte känner till denna allvarliga fråga, som berör respekten för de grundläggande mänskliga rättigheterna och är en kvarleva från den kommunistiska regimen i Albanien (vilken utsatte tusentals personer inom den grekiska minoriteten för förföljelse, fängslande och tortyr). Att den fortfarande lever kvar är en skam för Europa, som ekonomiskt och politiskt stödjer Albanien, men utan att tvinga landet att rätta sig efter internationella normer när det gäller respekt för minoriteter. Kommissionsledamotens slutkläm är särskilt provocerande. Där säger han att Albaniens uppförande är konstruktivt och att kommissionen inte har uppfattat några tecken på att det förekommer förföljelse av den grekiska minoriteten i Albanien.

Kan kommissionen redogöra för i hur många områden och i exakt hur många skolor man undervisar i det grekiska språket i Albanien, för de tusentals greker som bor i landet? Hur stort stöd har totalt getts till Albanien de senaste tio åren? Vilka villkor har EU ställt för detta stöd? Vilka av dessa villkor har Albanien uppfyllt? Har kommissionen försäkrat sig om och i så fall hur att stödet har använts för de syften som det beviljats för, och inte för stöd till etniska grupper i Kosovo, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien eller någon annanstans? Följer Albanien de internationella avtal som landet har ingått (i synnerhet Korfu-protokollet) och hur kontrollerar kommissionen vilken nivå som råder på respekten för alla minoriteter (oavsett ras eller religion) som lever i landet?

(1) EGT C 229 E, 26.9.2002, s. 13.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 mars 2002)

Minoritetsskyddet och respekten för minoriteters rättigheter är frågor som är av yttersta vikt för kommissionen. Kommissionen gör allt den kan för att på lämpligt sätt följa dessa frågor, framför allt i så känsliga områden som sydöstra Europa.

Kommissionen återupprepar sin uppfattning om att det för närvarande inte finns några fasta belägg för tal om förföljelse av den grekiska minoriteten i Albanien. Den bekräftar också att Albanien i allmänhet varit samarbetsvilligt i minoritetsfrågorna. Kommissionen hävdar dock inte att Albanien uppnått en fullt nöjaktig situation när det gäller minoriteterna och att det inte finns utrymme för förbättringar. Så är uppenbarligen inte fallet. Kommissionen fortsätter att ta varje tillfälle i akt för att uppmuntra Albanien till att vidta ytterligare åtgärder för att så snabbt som möjligt fullgöra alla tillämpliga internationella normer på detta område, särskilt bestämmelserna i Europarådets konvention om skydd för nationella minoriteter, som Albanien anslutit sig till.

När det gäller de särskilda frågor som parlamentsledamoten tagit upp har kommissionen glädjen att informera honom om att det enligt tillgängliga data finns runt 30 grundskolor, 40 högstadieskolor och två gymnasieskolor med undervisning på grekiska i Albanien. Gemenskapens finansiella stöd till Albanien har sedan 1991 uppgått till totalt 1 miljard EUR. Kommissionen har övervakat användningen av dessa medel och anser att de använts för de ändamål för vilka de beviljats. Genomförandet av minoriteters rättigheter övervakas av kommissionen framför allt genom delegationen i Tirana och genom en regelbunden dialog med internationella organ (Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), FN:s flyktingkommissariat (UNHCR), Europeiska unionens övervakningsmission och medlemsländernas ambassader i Albanien, genom utbyten med behöriga internationella organisationer (Europarådet) och genom direkta förfrågningar hos de albanska myndigheterna.