SKRIFTLIG FRÅGA E-0203/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(3 februari 2003)

Ämne: Olika villkor för tillträde till advokatyrket till följd av direktiv 98/5/EG

I enlighet med direktiv 98/5/EG(1) kan advokatyrket, under vissa bestämda villkor, utövas i alla medlemsstater.

Emellertid gäller inte samma villkor i alla medlemsstater, då man i vissa stater kan utöva advokatyrket direkt efter att ha avlagt jur.kand. examen medan det i andra stater är nödvändigt att avlägga ett särskilt prov.

Det förekommer allt fler fall då personer som avlagt jur.kand. examen får tillträde till advokatyrket i medlemsstater där det inte är nödvändigt att avlägga en särskild examen, och sedan, helt i enlighet med direktiv 98/5/EG, utövar yrket i länder där ett sådant prov är obligatoriskt.

Känner kommissionen till att det råder olika villkor för tillträde till advokatyrket?

Har kommissionen tagit eller har kommissionen för avsikt att ta initiativ för att införa likartade regler för tillträde till advokatyrket, och i så fall, på vilket sätt och vid vilken tidpunkt?

Vilka länder har ännu inte genomfört direktiv 98/5/EG? Mot vilka av dessa länder har man inlett det överträdelseförfarande, som avses i artikel 226 i EG-fördraget och hur långt har man kommit med vart och ett av dessa länder i detta förfarande?

(1) EGT L 77, 14.3.1998, s. 36.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 februari 2003)

Kommissionen är medveten om att det i vissa medlemsstater, till skillnad från andra, krävs en särskild examen för att medborgarna skall få utöva advokatyrket. En person som avlagt juristexamen i en medlemsstat som dessutom kräver att personen i fråga avlägger ett särskilt prov för att få utöva advokatyrket, kan inte få en yrkestitel som advokat i en annan medlemsstat utan att ha avlagt advokatexamen i sin ursprungsstat enligt direktivet om en generell ordning för erkännande av examensbevis(1). Detta direktiv kan endast åberopas av fullt kvalificerade yrkesutövare. Enligt direktiv 98/5/EG(2) kan således en person med juristexamen från en annan medlemsstat endast etablera sig som advokat i sin ursprungsmedlemsstat och använda sin yrkestitel om examensbeviset erkänns akademiskt, vilket i regel innebär att större delen, för att inte säga hela, utbildningen måste göras om. Detta krav bör ha en avskräckande effekt, men om parlamentsledamoten har belägg för motsatsen undersöker kommissionen gärna dessa fall.

Kommissionen har inte för avsikt att föreslå att villkoren för att utöva advokatyrket harmoniseras eftersom det inte behövs för att ge advokater fri rörlighet. Dessutom skulle en sådan harmonisering kunna strida mot subsidiaritetsprincipen, vilket också påpekas i skäl 7 i direktiv 98/5/EG.

Frankrike och Irland har ännu inte införlivat direktiv 98/5/EG. Dessa fördragsbrott har uppmärksammats av domstolen i dess domar av den 26 september 2002 i mål C-351/01 respektive av den 10 december 2002 i mål C-362/01. Så länge kommissionen inte underrättats om några införlivandeåtgärder kommer den att fortsätta det överträdelseförfarande som fastställs i EG-fördragets artikel 228.

(1) Rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, EGT L 19, 24.1.1989.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 98/5/EG av den 16 februari 1998 om underlättande av stadigvarande utövande av advokatyrket i en annan medlemsstat än den i vilken auktorisationen erhölls, EGT L 77, 14.3.1998.