SKRIFTLIG FRÅGA E-2538/01

från Hans Modrow (GUE/NGL) till kommissionen

(19 september 2001)

Ämne: Skydd av minoriteters rättigheter

Det påstås att delstatsregeringen i delstaten Sachsen beslutat att stänga en sorbisk grundskola. Därigenom kränks det sorbiska folkets rätt till att främja sitt slaviska språk och skydda sin identitet.

1. Kommissionen har krävt att kandidatländerna skall lösa sina minoritetsproblem. Kan kommissionen i detalj redogöra för de kriterier som den går efter då den bedömer hur minoriteternas rättigheter utvecklats i kandidatländerna?

2. Gäller kriterierna också för de nuvarande medlemsstaterna? Hur straffar kommissionen dem som bryter mot kriterierna?

3. Har man för avsikt att på nästa regeringskonferens konkret behandla frågan om minoriteters rättigheter, till exempel i form av en bindande stadga om etniska minoriteters och mindre folkgruppers rättigheter där ett kollektivt krav på språkliga och kulturella anläggningar som skolor skulle garanteras?

4. Hur förhåller sig kommissionen, mot bakgrund av hur minoritetsfrågor brukar behandlas i Europa, till att sorbiska skolor stängts i det område där den sorbiska ursprungsbefolkningen bor i den tyska delstaten Sachsen? Skolorna stängdes i strid mot vad föräldrarna, de sorbiska kommunerna och det sorbiska folkets intresseförening, Dorowina, uttryckligen önskade.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(23 november 2001)

Minoritetsgruppers rättigheter ingår i de gemensamma principer för medlemsstaterna som räknas upp i artikel 6.1 i Fördraget om Europeiska unionen. Principerna bygger på olika internationella konventioner(1) och stadfästes högtidligen i Europeiska unionens stadga för grundläggande fri- och rättigheter(2). I artikel 21.1 förbjuds all diskriminering på grund av bland annat etniskt ursprung, språk, religion eller tillhörighet till nationell minoritet och i artikel 22 krävs respekt för kulturell, religiös och språklig mångfald. Såsom anges i förklaringarna till stadgan(3) bygger dessa två bestämmelser på artikel 13 (f.d. artikel 6A) i EG-fördraget, artikel 14 i Europeiska konventionen om de mänskliga fri- och rättigheterna och på artikel 151 (f.d. artikel 128) i EG-fördraget.

Principerna gäller såväl kandidatländerna som nuvarande medlemsstater.

1. Kandidatländerna måste följa dessa principer för att kunna anslutas, enligt artikel 49 i Fördraget om Europeiska unionen. När Europeiska rådet fastställde anslutningsvillkoren vid mötet i Köpenhamn den 21 och 22 juni 1993 nämndes uttryckligen respekten för och skyddet av minoriteter. Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på Reino Paasilinnas fråga E-1927/99 om kriterier gällande respekt för minoriteters rättigheter.

2. I de nuvarande medlemsstaterna garanteras principerna genom ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget och ett politiskt förfarande enligt artikel 7 i Fördraget om Europeiska unionen. Den första artikeln ger kommissionen rätt att väcka talan vid EG-domstolen i fall som ingår i gemenskapsrättens tillämpningsområde, till exempel om en medlemsstat genomför ett gemenskapsdirektiv på ett felaktigt sätt. Den andra artikeln ger kommissionen eller en tredjedel av medlemsstaterna rätt att ta upp saken vid stats- och regeringschefernas möte i rådet, om frågan avser en allvarlig eller ihållande överträdelse av de principer som nämns i artikel 6.

3. Tidsplanen för nästa regeringskonferens har ännu inte fastställts. Enligt förklaring nr 23 i bilagan till Nicefördraget skall dock Europeiska unionens stadga för de grundläggande fri- och rättigheterna tas upp till diskussion i samband med Europeiska unionens framtid.

4. Kommissionen har inga uppgifter som tyder på att gemenskapsrätten skulle tillämpas felaktigt eller på någon sådan grov eller upprepad överträdelse som avses i artikel 7 i Fördraget om Europeiska unionen. Minoritetsskyddet tycks tvärtom väl förankrat i tysk rätt. Tyskland har ratificerat Europarådets ramkonvention om skydd av nationella minoriteter och uttryckligen förklarat att konventionen skall tillämpas på sorber med tysk nationalitet. Enligt artikel 6.1 i delstaten Sachsens författning och artikel 8 i lagen om de sachsiska sorberna har de rätt att bevara och främja sitt språk och sin kultur i samhällslivet och har rätt till undervisning i sitt språk i skolor och daghem. Undervisning i sorbiska ges enligt uppgift i 57 sachsiska skolor med 4 100 elever, varav 1 400 med sorbiskt modersmål. Ingen ifrågasätter Domowinas rätt att inrätta sorbiska skolor. Statens skyldighet att driva sådana skolor gäller enligt artikel 14.2 i ramkonventionen bara om det finns tillräckligt elevunderlag.

Kommissionen erinrar om de insatser som gjorts för den språkliga mångfalden, bland annat under Europeiska språkåret(4) och som ett led i gemenskapens arbete med att främja medlemsstaternas kulturer och respekten för deras nationella och regionala olikheter enligt artikel 151 (f.d. artikel 128) i EG-fördraget.

(1) Se till exempel skyddet av minoriteters kultur och språk enligt artikel 27 i FN:s internationella överenskommelse om medborgerliga och politiska rättigheter som ratificerats av alla medlemsstater.

(2) EGT C 364, 18.12.2000.

(3) Se förklaringarna till stadgan, med referens CHARTE 4473/00 CONVENT 49 av den 11 oktober 2000.

(4) Gemensamt svar på skriftlig fråga E-2519/01 och E-2520/01.