ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1595/00

från Olivier Dupuis (TDI) till rådet

(24 maj 2000)

Ämne: Häktning

Den 6 juli 1997 arresterades Jean-Jacques Pitalugue, Gilles Benhayoun, Jean-Luc Della Justina och Maxime Briat för att ha gjort färgkopior av sedlar för ett belopp på 20 800 FRF. Trots den dåliga kvalitén på kopiorna har en del av dessa sedlar satts i omlopp (motsvarande ett värde av 3 500 FRF).

De berörda har häktats och en förundersökning har inletts mot de fyra personerna som för närvarande sitter häktade i fängelset i Fresnes. En tidsbegränsad häktningsorder utfärdades den 6 juli 1997 och ett beslut om förlängning av häktningen fattades den 30 juni 1998 och skulle gälla från och med den 6 juli 1998. Beslutet förlängdes ytterligare den 4 januari 1999 och skulle gälla från och med den 6 januari 1999.

Den 6 januari 2000 ställdes de fyra åtalade inför rätta vid Cour d'Assises (ungefär brottsmålsdomstolen) i departementet Loiret genom ett beslut av brottmålsavdelningen i Orléans. De står åtalade för förfalskning av sedlar som är lagliga betalningsmedel i Frankrike, men där frikännande har yrkats i den åtalspunkt som avser ledaren för sammanslutningen av förbrytare. De fyra åtalade har nu suttit häktade i 35 månader.

Anser inte rådet att de allmänt erkända kriterierna för häktningsperioder inte har respekterats i detta fall? Om så är fallet, anser det inte att det är nödvändigt att, inom ramen för de nya befogenheter som Amsterdamfördraget medfört på det rättsliga området, ingripa för att få till stånd rimliga häktningsperioder och att de åtalade döms inom rimliga perioder eller i annat fall friges i enlighet med artikel 5.3 i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna?

Svar

(29 september 2000)

De frågor som den ärade parlamentsledamoten tar upp faller inte inom rådets behörighetsområde.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2720/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Statligt stöd till utvinningsindustrin.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 089 E , 20/03/2001 s. 0217 - 0218



SKRIFTLIG FRÅGA E-2720/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (1 september 2000) Ämne: Statligt stöd till utvinningsindustrin Hur mycket har enligt kommissionen betalats ut i statligt stöd per anställd inom utvinningsindustrin i varje medlemsstat under vart och ett av de senaste fem åren, där siffror finns tillgängliga? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (29 september 2000) Det saknas uppgifter om statligt stöd för utvinningsindustrin som helhet, men enligt Åttonde översikten över statligt stöd i Europeiska unionen(1) från april 2000, som gäller perioden 19941998, anges följande produktionsstöd per anställd i kolproducerande medlemsstater. Noteras bör att den franska regeringen gjorde stödanmälningar 1997 och 1998 som fortfarande granskas av kommissionen. >Plats fÄHor tabell> Nedan anges uppgifterna per år. >Plats fÄHor tabell> (1) KOM(2000) 205 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2177/00

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) till kommissionen

(7 juli 2000)

Ämne: Fiske

Kommissionen har antagit ett tekniskt förfarande för att en gång för alla fastställa fångstvolymen för ansjovis i Biscayabukten.

För regleringsåret 1999 fastställdes volymen till 33 000 ton, men kommissionen föreslog att den skulle sänkas till 5 000 för år 2000 för att möjliggöra en återhämtning i ansjovisbeståndet.

Slutligen ökade rådet volymen för ansjovis till 16 000 ton för innevarande regleringsår och det finns en möjlighet att öka volymen (till 33 000 ton) vid nästa möte i rådet (fiske) den 16 juni om antalet exemplar i reproduktiv av denna art ålder överstiger 36 000 ton.

Kan kommissionen meddela vilka vetenskapliga uppgifter som är tillgängliga beträffande beståndet av fullvuxna exemplar av denna art i Biscayabukten, och följaktligen om denna ökning kommer att komma till stånd?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

En undergrupp till kommissionens vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommitté för fiskerisektorn har avslutat en analys som även inbegriper nya uppgifter från undersökningar som två forskningsfartyg genomförde i Biscayabukten i våras. Av denna analys framgår att mängden lekande ansjovis är större än väntat och uppgår till nästan 50 000 ton. Rådet (fiske) enades därför den 16 juni 2000 om att öka den totala tillåtna fångstmängden (TAC) för ansjovis till 33 000 ton, vilket motsvarar TAC för föregående år.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1892/00

från Elisa Damião (PSE) till rådet

(19 juni 2000)

Ämne: Arbetsrelaterade olyckor

Trots att Europeiska unionens lagstiftning har utvecklats i riktning mot att förbättra arbetstagarnas säkerhet, i synnerhet i byggbranschen och bearbetningsindustrin, har antalet allvarliga olyckor och dödsfall ökat.

Man kan därför dra slutsatsen att det inte räcker med att lagstifta. Man måste också undersöka om de föreslagna åtgärderna är lämpliga och om de tillämpas. Kan rådet ange vilka uppgifter den har om arbetsrelaterade olyckor och sjukdomar och vad den anser om det arbete som utförts av de nationella inspektions- och förvaltningsorganen?

Svar

(23 oktober 2000)

1. Enligt bestämmelserna i fördraget agerar rådet, på området arbetstagares hälsa och säkerhet liksom på andra områden, enbart som medlagstiftare tillsammans med Europaparlamentet.

2. Det är i första hand kommissionens ansvar att föreslå åtgärder på detta område som är tillräckliga i förhållande till målsättningen, i samråd med bland annat Rådgivande kommittén för arbetarskyddsfrågor samt företrädare för arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer.

3. Därefter åligger det också kommissionen att kontrollera om de olika av Europaparlamentet och rådet antagna direktiven har geomförts på ett tillfredsställande sätt av medlemsstaterna.

4. I detta perspektiv åläggs medlemsstaterna att hålla kommissionen underrättad om lagar och andra bestämmelser som de antar för att rätta sig efter direktiven på området arbetstagares säkerhet.

5. I den mån det är nödvändigt för ett riktigt genomförande av ett gemenskapsdirektiv att avge ett omdöme om ett nationellt tillsyns- och förvaltningsorgans verksamhet faller denna uppgift likaså inom kommissionens kompetensområde.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1559/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(11 maj 2000)

Ämne: Godkännande av den tredje delutbetalningen av Olympic Airways kapitalökning

I sina första uttalanden om Olympic Airways (OA) meddelade den nye transportministern att bolaget står inför akuta ekonomiska problem, att tidsplanen för överföring av vissa inrättningar till Spata-flygplatsen riskerar att spricka och att underskottet för 1999 kommer att vara större än beräknat. Den nya ledningen för OA har, i enlighet med kommissionens beslut om stöd som Grekland beviljat Olympic Airways (1999/332/EG(1)) lagt fram en rapport om genomförandet av omstruktureringsplanen för företaget inom ramen för det förestående godkännandet av den tredje delutbetalningen av kapitalökningen.

Kommissionens beslut om hur bolagets omstruktureringsprogram fortlöper är inte känt och bolaget håller på att överföra sina inrättningar till den nya flygplatsen i Spata. Kan kommissionen mot denna bakgrund svara på följande frågor:

1. Hur bedömer den bolagets nya verksamhetsplan? Tillåter denna bolaget att utvecklas?

2. Har det gjorts någon genomförbarhetsstudie om försäljning eller uthyrning av flygplan före den 31 december 2000? Kan bolaget dra nytta av statliga garantier?

3. Hur bedömer kommissionen bolagets finansiella situation?

(1) EGT L 128, 21.5.1999, s. 1.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(19 juni 2000)

Komissionen har vänt sig till oberoende konsulter för att kunna bilda sig en exakt uppfattning om företagets exakta situation. Kommissionen står i kontakt med de grekiska myndigheterna för att försäkra sig om att det nya driftsprogrammet, som ingår som ett led i en nära förestående privatisering av företaget, gör det möjligt att säkerställa att företaget ekonomiskt kommer på fötter igen.

Olympic Airways får, enligt artikel 1.1 ii i kommissionens beslut 1999/332/EG av den 14 augusti 1998, erhålla nya lånegarantier på sammanlagt USD 378 miljoner för lån som måste tecknas före den 31 december 2000 för köp av nya flygplan.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1580/00

från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Rituell djurslakt

Sedan många år har man i samband med firandet av högtiden Eid-el-Kabir i Frankrike slaktat djur utan bedövning och utan att djuren förts till slakthus. Slakthusen i franska tätortsområden har visserligen inte tillräckligt med kapacitet för att tillgodose efterfrågan från den lokala muslimska befolkningen men detta är ingen ursäkt för att låta den omänskliga slakten av djur fortsätta. Vederbörlig hänsyn bör tas till kulturella och religiösa sedvanor men inte på bekostnad av djurens välfärd och hygienkrav.

Kan kommissionen bekräfta att Frankrike inte uppfyller sina rättsliga skyldigheter enligt rådets direktiv 93/119/EG(1) om slakt av djur? Vad gör kommissionen för att se till att direktivet tillämpas på ett tillfredsställande sätt? När kommer kommissionen att inleda rättsliga förfaranden enligt artikel 226 om det fastställs att Frankrike inte respekterar direktiv 93/119/EG?

(1) EGT L 340, 31.12.1993, s. 21.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(8 juni 2000)

Kommissionen har informerats om hur djuren behandlas i samband med denna högtid. Den otillräckliga slakterikapaciteten i vissa franska tätortsområden tycks vara en av orsakerna till de händelser som djurskyddsorganisationer kunnat rapportera om när det gäller hur djuren behandlas i samband med firandet av högtiden.

Att behandla djur på ett sådant sätt att det förorsakar dem lidande före och under slakten är oacceptabelt. Kommissionen anser att de franska myndigheterna måste hitta en praktisk lösning på problemet med otillräcklig slakterikapacitet.

Medlemsstaterna är skyldiga att tillämpa gemenskapslagstiftningen om slakt och avlivning av djur, enligt rådets direktiv 93/119/EG av den 22 december 1993 om skydd av djur vid tidpunkten för slakt eller avlivning.

Kommissionen har varit i kontakt med de franska myndigheterna angående behovet av att förbättra arrangemangen. Vid detta tillfälle, före högtiden, försäkrade de franska myndigheterna att de vidtog en lång rad åtgärder. Bland annat hade man nära kontakter med olika muslimska kulturella grupperingar för att engagera dem att föra generella diskussioner i frågan och därigenom förbättra situationen och åstadkomma förbättrade villkor för djuren och bättre hygieniska förhållanden.

När högtiden nu är över inväntas en formell rapport, som man redan begärt, från de franska myndigheterna, innan man vidtar ytterligare mått och steg, såsom, om nödvändigt, att inleda rättsliga förfaranden enligt artikel 226 EG (f.d. artikel 169 i EG-fördraget).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1970/00

från José Ribeiro e Castro (UEN) till rådet

(21 juni 2000)

Ämne: Utredning av brott mot de mänskliga rättigheterna i Östtimor

Europaparlamentet begär i punkt 9 i sin resolution av den 18 november 1999 (B5-0271/1999) att rådet skall överväga möjligheterna att ge tekniskt bistånd för FN:s förvaltning i Östtimor för arbetet att bevara och utreda bevismaterial om de grymheter som begåtts i samband med den tidigare ockupationen av landet.

Det har under de månader som gått sedan parlamentet antog sin resolution rapporterats både i massmedia och i officiella handlingar om stora problem och brister på området. En delegation från Europaparlamentet som den 1621 april 2000 besökte Indonesien och Östtimor har rapporterat till parlamentet att arbetet med att samla bevis och göra en bedömning av det inträffade är förknippat med stora problem. Dessa uppgifter har bekräftats av bland annat president Abdurrahman Wahid och Sidney Jones, chef för avdelningen för mänskliga rättigheterna. I en rapport nyligen från det portugisiska parlamentets utskott för Östtimor redogör man för ett besök i Östtimor den 917 april 2000. Där anges det bland annat att det nyligen upptäckts nya massgravar som ger en fingervisning om att man ännu inte känner till omfattningen på den tragedi som har drabbat Östtimor.

När man studerar situationen, bortsett från den tragedi som utlöstes omedelbart efter folkomröstningen den 30 augusti 1999, kan man konstatera att det inte är någon som har utrett omfattningen av de grymheter och kränkningar av de mänskliga rättigheterna som de indonesiska myndigheterna gjorde sig skyldiga till under hela den period då Östtimor var ockuperat. Europaparlamentet har uttryckligen i sin resolution begärt att en sådan utredning skall utföras. Det kan förefalla som om det finns en vilja att låta denna fråga falla i glömska.

Vilken information kan rådet ge för att belysa de frågor som nämns ovan angående punkt 9 i resolutionen, med tanke på att det har gått sex månader sedan parlamentet antog sin resolution?

Svar

(10 oktober 2000)

Rådet delar den ärade parlamentsledamotens önskan om att kränkningarna av de grundläggande mänskliga rättigheterna och internationell folkrätt i Östtimor skall utredas. Rådet har välkomnat rapporterna från den internationella undersökningskommissionen och den indonesiska kommissionen för de mänskliga rättigheterna. Det har också välkomnat att FN:s övergångsförvaltning i Östtimor (UNTAET) har fått större möjligheter att genomföra kriminaltekniska undersökningar. EU förblir genom det stöd som både gemenskapen och medlemsstaterna lämnar en av de största bidragsgivarna, om inte den största, både till UNTAET och mer allmänt till återuppbyggnad och försoning i Östtimor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1515/00

från Heidi Hautala (Verts/ALE) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Hur är den europeiska övervakningskommittén för forskningsdykare sammansatt och vilka är dess uppgifter

Med hänvisning till min fråga och kommissionens svar på den (E-1817/99)(1) ställer jag följande uppföljningsfrågor:

Vilka är ledamöterna i ESDSC (European Scientific Diving Supervisory Committee) och när har kommittén senast sammanträtt?

Vilka av de uppgifter som omnämnts i det tidigare svaret har kommittén utfört?

(1) EGT C 203 E, 18.7.2000, s. 57.

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(21 juni 2000)

Uppdraget för gemenskapens övervakningskommitté för forskningsdykare, European Scientific Diving Supervisory Committee (ESDSC) ingår i utkastet till normerna för forskningsdykare i gemenskapen. Där fastställs att någon form av självövervakning skall genomföras, men att beslut kan fattas på högre nivå, av någon befintlig kommitté, som t.ex. de programkommittéer som är knutna till gemenskapens forskningsprogram (exempelvis MAST-III) eller någon kommitté som är knuten till en europaövergripande forskningsorganisation. Därför föreslås det att inrätta en Europeisk övervakningskommitté för forskningsdykare (ESDSC).

ESDSC har knutits till Europeiska marin- och polarforskningsstyrelsen (European marine and polar sciences board) vid Europeiska vetenskapsstiftelsen i Strasbourg (1 quai Lezay Marnésia, F-67080 Strasbourg Cedex), som kan förse frågeställaren med närmare upplysningar, t.ex. avseende den nuvarande sammansättningen. Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över har ESDSC ännu inte sammanträtt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1292/00

från Olle Schmidt (ELDR) till rådet

(27 april 2000)

Ämne: UCITS (Undertakings for Collective Investments in Transferable Securities)

Marknaden för olika slags finansiella tjänster har utvecklats mycket under senare år. Det är därför angeläget att lagstiftningen moderniseras i samma takt. Mycket återstår innan vi får en fungerande inre marknad på detta område.

Europaparlamentet röstade om UCITS-betänkandet, för vilket jag är föredragande, i februari. Vad har det portugisiska ordförandeskapet gjort för att föra frågan vidare framåt? Hur mycket har frågan dryftats och vad anser rådet vara de största stötestenarna? Kan rådet ge någon indikation om när det kan tänkas nå en gemensam ståndpunkt?

Svar

(23 oktober 2000)

Rådet behandlar för närvarande två förslag till direktiv, ändrade av kommissionen den 30 maj 2000, om ändring av direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och de ändringsförslag som Europaparlamentet lade fram i februari 2000.

Åtskilliga möten har arrangerats inom rådet där detta analyserat Europaparlamentets ändringsförslag och de ändrade förslagen från kommissionen. Den 17 juli höll rådet en riktlinjedebatt om dessa förslag. Efter denna fann rådet att en politisk överenskommelse bör nås inom oktober månad om det första direktivet och uppmanade till snabba framsteg om det andra direktivet så att en politisk överenskommelse om denna text kan nås före den 1 mars 2001. Vid denna tidpunkt bör läget i fråga om antagandet av det första direktivet redovisas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2596/00

från Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen

(1 augusti 2000)

Ämne: Inför besvarandet av en skriftlig fråga ställd av denna ledamot vid införlivandet i spansk lag av säkerhets- och hälsobestämmelserna för arbetare vid tunnelbyggen

Den 22 maj ställde denna ledamot en fråga till kommissionen om säkerhetsriskerna för arbetarna som en följd av tillämpningen av de spanska säkerhets- och hälsobestämmelserna för tunnelbyggen för civilt bruk (fråga nr E-1865/00).

Ledamoten har i avvaktan på besvarande inom föreskriven tidsfrist inte fått något bestämt svar. Han har emellertid fått kännedom om att demonstrationer hållits i Madrid den 23 juni med anledning av firandet av den första dagsetappen om säkerhet vid tunnelbyggen, anordnad av sprängningsföretagens sammanslutning Asociación Nacional de Empresas de Voladuras Especiales. Generalsekreteraren för denna organisation, José María Catalán Alonso, hänvisade till det svar som kommissionären Diamantopoulou gav på frågan och föregrep vissa aspekter av detta.

Hur är det möjligt att man känner till innehållet i svaret på en parlamentarisk fråga innan den besvarats av kommissionen och genom några offentliga demonstrationer som genomförts i mitt land?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(22 september 2000)

Kommissionen vet inte hur svarsutkastets innehåll kunde vara känt i Spanien innan det hade skickats till parlamentsledamoten och parlamentet. Svaret hade dock inget officiellt värde så länge som det inte formellt antagits av kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1767/00

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Minderårig gemenskapsmedborgare bortförd av sin libanesiske far

Utrikesministeriet och allmänheten i Grekland har på sistone intensivt följt händelsen om bortförandet av Alexandra Dzanas minderårige son. Modern är grekisk medborgare och barnet har förts bort av fadern, Zak Serafim, och hålls olagligt kvar någonstans i Libanon. Barnets mor har vädjat till det grekiska utrikesministeriet om att få tillbaka sin son, Emilianu Serafim. Det skall påpekas att Dzana ensam fick vårdnaden om sitt barn genom dom nr 1231/1999 av den 2 februari 2000 i Atens enmannadomstol i första instansen. Domen är slutgiltig och i denna fastställs att barnet är grekisk medborgare och att faderns kvarhållande av honom i Libanon helt och hållet strider mot lagen. Trots detta har barnets far under hela denna tid vägrat att föra honom tillbaka till modern.

Anser kommissionen att den, på grundval av den allmänna gemenskapslagstiftningen eller särskilda avtal med Libanon, på något sätt (t.ex. genom att kommissionens tjänster uppvaktar berörda myndigheter i Libanon eller vidtar andra åtgärder) kan bidra till att barnet omedelbart kan återvända till sin rättmätiga vårdnadshavare, dvs. modern? Hur skulle kommissionen i så fall konkret gå till väga?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(24 juli 2000)

Kommissionen känner till fall som det nämnda från ett flertal länder i regionen, där ett barn förts bort av den ena föräldern mot den andra förälderns vilja och trots domslut. Det finns för närvarande andra liknande fall i Libanon som berör medborgare i EU:s medlemsstater.

Förbindelserna mellan Libanon och gemenskapen styrs av samarbetsavtalet från 1975, vilket i huvudsak innehåller bestämmelser om samarbetet mellan parterna på handelsområdet och det ekonomiska området. Det täcker till exempel inte sådana frågor som de mänskliga rättigheterna, juridiska skyldigheter av civil natur eller humanitära frågor. Europa-Medelhavsavtalet, som normalt skulle täcka dessa områden, ligger fortfarande på förhandlingsbordet.

Dessa fall tas normalt upp till bilaterala förhandlingar mellan medlemsstatens myndigheter och de libanesiska myndigheterna. Eftersom även det ovan nämnda fallet är av bilateral natur bör det lösas på sedvanlig diplomatisk och rättslig väg mellan de berörda staterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0998/00

från Neil MacCormick (Verts/ALE) till rådet

(30 mars 2000)

Ämne: Restitution av egendom i kandidatländerna

Många unionsmedborgare i Central- och Östeuropa är ättlingar till personer vars egendom beslagtogs under den nazistiska ockupationen, under Förintelsen eller under det efterföljande kommunistiska övertagandet. Kommer rådet att föra fram som ett väsentligt villkor för de nya medlemsstaternas anslutning till Europeiska unionen att de antar och genomför effektiva system för restitution av olagligt beslagtagen egendom?

svar

(28 september 2000)

Rådet är medvetet om problemen med restitution av egendom i vissa central- och östeuropeiska kandidatländer.

Som den ärade parlamentsledamoten nog vet förs anslutningsförhandlingarna på grundval av gemenskapens regelverk, som kandidatländerna skall omsätta och börja tillämpa före anslutningen. Det kapitel i regelverket som är relevant när det gäller förvärv av fast egendom är kapitlet om fri rörlighet för kapital. Nu bör det noteras att det hittills inte existerar något specifikt i regelverket med anknytning till den fråga som den ärade parlamentsledamoten tar upp.

I vilket fall som helst kommer kandidatländernas hänsynstagande till principen om icke-diskriminering, som är inskriven i fördragen, att följas uppmärksamt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1669/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Betalning till entreprenörer och leverantörer

Skulle kommissionen mot bakgrund av Schreyers svar på min skriftliga fråga E-0505/00(1) kunna ange hur stor andel av betalningarna som under de senaste fyra åren (dvs. 1998, 1997, 1996 och 1995) genomförts inom 60-dagarsperioden?

(1) EGT C 46 E, 13.2.2001.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1669/00 och E-1670/00 ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(20 juli 2000)

Resultat och förändringar i genomsnittliga betalningstider sedan 1995 (global statistik)(1)

>Plats fÄHor tabell>

>Plats fÄHor tabell>

Kommissionen började registrera betalningstiderna för fakturor 1995. Den synbara försämringen 1996 och 1997 beror troligen på att avdelningarna har blivit noggrannare med att föra in uppgifter i räkenskapssystemet för att hålla kontroll över fakturorna.

(1) Uppgifterna omfattar inte förskottsbetalningar till medlemsstaterna från garantisektionen vid EUGFJ, vilka bokförs på ett konto utanför budgeten när de de facto betalas.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1721/00

från Andrew Duff (ELDR) till rådet

(24 maj 2000)

Ämne: Regeringskonferensen

Tysklands utrikesminister föreslog i sitt tal vid Humboldt-universitetet den 12 maj att Europaparlamentet skulle ersättas av en indirekt vald kammare med nationella parlamentariker och en andra kammare med senatorer enligt endera den amerikanska eller tyska modellen.

Delar ordförandeskapet utrikesminister Fischers inställning?

Hur många andra medlemmar i rådet (allmänna frågor) delar denna inställning?

Förespråkar den tyska företrädaren i regeringskonferensen ett sådant förslag?

Svar

(26 september 2000)

Den ärade parlamentsledamoten är säkert medveten om att rådet inte har någon roll att spela i konferensen mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar och därför inte kan kommentera det arbete som utförs vid denna konferens. Europaparlamentet har å sin sida två observatörer som är nära involverade i konferensens arbete på förberedande nivå.