SKRIFTLIG FRÅGA E-1281/02

från Armin Laschet (PPE-DE) till kommissionen

(8 maj 2002)

Ämne: Det belgiska kungliga beslutet av den 31 december 1953 om registrering av fordon och dess förenlighet med gemenskapslagstiftningen

Det belgiska kungliga beslutet av den 31 december 1953 reglerar registreringen av utländska fordon i Belgien. Ett utländskt fordon skall registreras i Belgien om ägaren är bosatt i Belgien, varvid man enligt belgisk lagstiftning måste vara skriven i landet.

Detta leder till problem i området kring den tysk-belgiska gränsen. Sedan den 1 oktober 2001 kan den som äger ett företag i Tyskland, men som är bosatt i Belgien inte använda företagets bil för att åka mellan arbetet och bostaden om fordonet är registrerat i Tyskland. Om företagets fordon skall kunna användas även i Belgien, måste det registreras där och förses med en belgisk registreringsskylt. De som berörs av dessa bestämmelser är egenföretagare och chefer i privata bolag. Anställda i tyska företag, som använder företagets fordon i tjänsten eller för resor mellan hemmet och bostaden berörs inte.

Den som äger ett fordon och registrerar det i Belgien måste betala registreringsavgifter. Detta betyder, särskilt för småföretagare med flera företagsfordon, höga merkostnader.

Vad säger lagen när det gäller leasingfordon? Tyska banker ger lån för inköp av fordon under förutsättning att registreringsdokumenten visas upp som säkerhet. En tysk företagare kan inte längre använda registreringsdokumenten för sitt fordon som säkerhet efter det att denne har registrerat sitt företagsfordon i Belgien. Känner man sedan tidigare till vad som gäller i fråga om avskrivning på skatten och i fråga om registreringsskatt på leasingfordon?

Vilka andra konsekvenser har omregistrering av företagsfordon för företagare? Godkänner de tyska skattemyndigheterna kostnader för t.ex. fordonsskatt som har erlagts i Belgien efter en omregistrering?

Många företagare anser att bestämmelserna i det kungliga beslutet är en enorm ekonomisk belastning och ett hinder för deras fria rörlighet. Håller kommissionen med om detta?

Anser kommissionen att medlemsstaternas nationella lagstiftning bör anpassas till gemenskapslagstiftningen för att man skall kunna undanröja konkurrensmässiga nackdelar för företagare i gränsområden?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 juni 2002)

Den fråga som parlamentsledamoten tar upp rör bosättnings- eller etableringsskyldighet i Belgien i samband med inregistrering av fordon. Denna högst relevanta fråga måste undersökas närmare med avseende på det fria tillhandahållandet av tjänster enligt artikel 49 i EG-fördraget.

Den kungliga förordning av den 31 december 1953 som frågeställaren hänvisar till har ändrats väsentligt genom den kungliga förordningen av den 20 juli 2001 om inregistrering av fordon.

I den dom som domstolen avkunnade i mål C-451/99, Cura Anlagen den 21 mars 2002 fastslås dessutom att artikel 49 utgör ett hinder för lagstiftning enligt vilken ett företag har skyldighet att ha sitt hemvist eller ett driftställe i den medlemsstat där fordonet brukas för den person i vars namn fordonet där är registrerat, såvitt skyldigheten innebär att leasingföretaget tvingas antingen att ha ett huvudsakligt driftställe i denna medlemsstat eller att godta att fordonet registreras i hyrestagarens namn och de inskränkningar av hans rättigheter till fordonet som detta innebär.

Med hänsyn till dessa förhållanden kommer kommissionen att undersöka de belgiska bestämmelserna mot bakgrund av ovannämnda kungliga förordning och kontrollera att situationen när det gäller registrering av fordon i Belgien överensstämmer med rättspraxis.