SKRIFTLIG FRÅGA E-2229/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till rådet

(23 juli 2002)

Ämne: Reform av den gemensamma jordbrukspolitiken, och utvidgningen

Till skillnad från strukturfonderna, som är direkt kopplade till inkomst per invånare och som därför kan ses som ett exempel på gemenskaplig solidaritet, beräknas den gemensamma

jordbrukspolitiken inte på grundval av BNI per invånare och har alltid innehållit betydande orättvisor i fråga om budgetbidragen, förutom alla andra brister den har. Den tyska regeringen ska nyligen ha räknat ut att varje fransk medborgare får 40 EUR per år från EU:s jordbrukskassa, medan varje tysk bidrar med 53 EUR per år. Även de brittiska, nederländska, österrikiska och svenska skattebetalarna bidrar till att deras respektive länder kan bidra till en oproportionerligt stor andel av gemenskapens budget, varav 50 procent går till den gemensamma jordbrukspolitiken. Anser rådet att den gemensamma jordbrukspolitikens orättvisor i fråga om budgetbidragen är en nödvändig del av det europeiska idealet, eller att de är gamla missförhållanden som så snart som möjligt bör åtgärdas? Om så är fallet, anser rådet då att det vore bättre för de nuvarande medlemsstaterna att komma överens om en grundläggande och omfattande reform av den gemensamma jordbrukspolitiken innan kandidatländerna ansluter sig, eller att de bör vänta till 2006 och riskera en kraftmätning som skulle kunna leda till att EU-kritiken tilltar avsevärt i ett antal medlemsstater, bland annat Tyskland?

Det har lagts fram olika reformförslag, bland annat det som alldeles nyligen lades fram av kommissionen. Vad anser rådet om dessa förslag? Håller rådet med om att det är möjligt att skapa en rättvis fördelning mellan de olika medlemsstaternas bidrag till budgeten, samtidigt som långsiktigt stöd till jordbruk och landsbygdssamhällen upprätthålls på ett sätt som kräver omfattande offentligt stöd?

Det finns en rad olika sätt att genomföra en reform, exempelvis att stegvis dra ner på de direkta utbetalningarna och i stället använda ett mer utspritt bistånd, omstruktureringar och samfinansiering. Har rådet övervägt möjligheten med ett system för utjämnande budgetåterbäring som kopplas till BNI per invånare och befolkningsmängd, vilket skulle leda till att alla budgetbidrag skulle finansieras rättvist av samtliga medlemsstater?

Om någon av regeringarna skulle motsätta sig en reform och detta skulle försena utvidgningen och i synnerhet omöjliggöra en anslutning före sommaren 2004 för de länder som uppfyller anslutningskriterierna, tror då rådet att de största nettobetalande länderna kommer att fortsätta att finansiera den gemensamma jordbrukspolitiken och andra gemenskapsutgifter efter 2006 som om inget hade hänt?

Svar

(19 december 2002)

Sedan den infördes 1962 har den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) eftersträvat de mål som för närvarande finns angivna, i oförändrat skick, i artikel 33 i EG-fördraget. För dessa syften byggdes den upp på tre grundprinciper, däribland finansiell solidaritet. Under årtiondenas lopp har GJP anpassats till nya uppgifter vid de olika utvidgningarna, den har genomgått ett antal reformer och den har justerats i anslutning till pågående utveckling av politiken på andra områden, som till exempel slutförandet av den inre marknaden och infogandet i fördraget av bestämmelser om miljön och säkra livsmedel. Europeiska rådet i Berlin 1999 bekräftade den reformerade GJP-politikens roll bland unionens viktigaste politikområden och i budgetplanen fram till 2006.

I dag ställs GJP inför talrika nya utmaningar, däribland utvidgningen som nämns av den ärade parlamentsledamoten, men också internationellt i de förhandlingar som följer av WTO:s Dohaförklaring, liksom också på inrikesplanet där det gäller att motsvara samhällets förväntningar beträffande en rimlig inkomst för jordbrukare, skydd av miljön, tillbörliga normer för djurens hälsa och välfärd samt ett utbud av säkra och kvalitativa livsmedelsprodukter för konsumenterna.

Det är särskilt tre verksamheter som pågår samtidigt utvidgningsförhandlingar, WTO-förhandlingar och intern halvtidsöversyn. Trots sambandet mellan dessa verksamheter utvecklingen på vart och ett av områdena inverkar på de andra finns inget ömsesidigt beroende i den meningen att något av dem är en förutsättning för de andra.

I juli 2002 lade Europeiska kommissionen för Europarlamentet, rådet och det civila samhället fram ett meddelande om halvtidsöversynen av GJP. Liksom parlamentet håller rådet på att gå igenom frågorna däri med deltagande av kommissionen. Rådets överläggningar har ännu inte lett fram till någon slutsats, och i vilket fall som helst kan inga lagändringar göras innan kommissionen lägger fram sina lagförslag senare i år. Uttryckligen finns inte den ärade parlamentsledamotens föreslagna system för utjämnande budgetåterbäring med bland de av kommissionen redovisade alternativen.

Slutligen kommer unionens budgetplan för efter 2006 och därmed sammanhängande frågor, däribland vid behov GJP, att behandlas av rådet i sinom tid på grundval av kommissionens förslag.