SKRIFTLIG FRÅGA P-2812/00

från Vincenzo Lavarra (PSE) till kommissionen

(4 september 2000)

Ämne: Smuggling och landsättning av illegala invandrare i Adriatiska och Joniska havet

Antalet illegala invandrare som landsätts längs den italienska kusten, särskilt i Apulien och Kalabrien, ökar ständigt. Detta har ibland tragiska konsekvenser för såväl ordningsmakten som de illegala invandrarna (som till exempel i det senaste fallet utanför Apuliens kust). Ett okontrollerat flöde orsakar problem för medborgarnas säkerhet. Europaparlamentet antog den 16 mars 2000 en resolution där man uppmanade EU att vidta lämpliga åtgärder mot den illegala invandringen. Kommissionen gjorde liknande utfästelser vid den konferens om säkerheten i Joniska och Adriatiska havet som hölls i Ancona i maj 2000.

Kommissionen uppmanas att svara på följande frågor:

1. Vilka omedelbara och konkreta åtgärder har planerats och kommer att genomföras för att uppnå dessa mål, särskilt beträffande samordningen mellan polisen och rättsväsendet i EU och i de Balkanstater där smugglingen har sin utgångspunkt?

2. Hur tänker kommissionen koppla samman utvecklingssamarbetet med dessa länder och deras skyldighet att samarbeta i kampen mot brottsligheten?

3. Har kommissionen intrycket att myndigheterna i vissa medlemsstater, som Grekland, eller kandidatländer, som Turkiet, tenderar att släppa efter på sina egna kontrollsystem och på så sätt bryta mot skyldigheterna enligt bilaterala avtal med Italien och slutsatserna från Anconakonferensen beträffande ständig samordning mellan polischeferna i länderna runt Adriatiska och Joniska havet? Vad tänker kommissionen göra för att skärpa skyldigheten att kontrollera smugglingen av illegala invandrare redan vid källan?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(6 oktober 2000)

Kommissionen är fullt medveten om de problem som orsakas av människosmuggling över Adriatiska och Joniska haven. En av de främsta rutterna för laglig eller otillåten invandring från Balkan till EU går via Albanien. För att råda bot på problemet antog rådet i juli 2000 en handlingsplan för Albanien och dess närområde. Handlingsplanen har utarbetats av högnivågruppen för asyl- och migrationsfrågor, som arbetar med både gemenskapsfrågor och mellanstatliga frågor. Handlingsplanen innehåller ett antal besläktade åtgärder som skall vidtas inom områdena yttre förbindelser, utvecklingsbistånd samt rättsliga och inrikes frågor i syfte att motarbeta människosmuggling.

Åtgärderna finansieras av medlemsstaterna och via befintliga budgetposter i gemenskapsbudgeten. Från 2001 kommer det att finnas en särskild budgetpost för samarbete med tredje länder i asyl- och invandringsfrågor. Gemenskapens bistånd till Albanien är i nuläget huvudsakligen inriktat på institutionsuppbyggnad (tull- och polisväsende, rättsväsende och offentlig förvaltning) och infrastruktur (vägar, vatten, sanitet). Biståndet är kopplat till särskilda villkor i varje sektor, eller såsom var fallet 1999 till kostnaderna för Kosovokrisen, då Albanien, Europas fattigaste land, tillfälligt tog emot 500 000 kosovobor, mer än 8 procent av landets befolkning.

Olaglig invandring är också en fråga som kommissionen tar upp vid kontakterna med turkiska myndigheter. Syftet är att fastställa lämpliga samarbetsformer. En undersökningsdelegation på expertnivå, där medlemsstaterna deltog, gjorde ett besök i september 2000.

Eftersom länderna utmed Adriatiska och Joniska haven oftast endast är transitländer, bör det i detta sammanhang nämnas att handlingsplaner, som liknar handlingsplanen för Albanien, har antagits för Irak och Sri Lanka, varifrån de flesta smugglade människor kommer.

Kineser bör också nämnas. Som en uppföljning på mötet mellan Kinas premiärminister och kommissionens ordförande förbereder kommissionen nu ett antal åtgärder för att förebygga och motarbeta olaglig migration från Kina. Åtgärderna kommer att diskuteras med medlemsstaterna inför toppmötet mellan gemenskapen och Kina i Peking i oktober 2000.

Kampen mot organiserad brottslighet i allmänhet och människosmuggling i synnerhet är frågor som också behandlas inom ramen för vissa regionala initiativ, till exempel stabilitetspakten för Sydösteuropa och det adriatiska samarbetet, baserat på Anconaförklaringen av den 20 maj 2000.

Medlemmarna i stabilitetspakten har nyligen kommit med en skiss till asyl- och migrationssystem för Sydösteuropa. Den kommer att diskuteras vid nästa sammanträde i arbetsgrupp III i Sofia den 4 och 5 oktober 2000.

Kommissionen deltar i samarbetsprocessen inom den ram som upprättades av konferensen om utveckling och säkerhet kring Adriatiska och Joniska haven i Ancona den 1920 maj 2000. En företrädare för kommissionen deltog aktivt vid det extra sammanträdet i Rom den 10 augusti 2000, som anordnats av italienska utrikesministeriet som uppföljning på Anconaförklaringen. Vid sammanträdet erinrades om all den verksamhet som bedrivs av EU-länderna och andra länder i området och man beslutade att skapa ett samarbetssystem mellan operativa myndigheter i de länder som undertecknat Anconaförklaringen. Med bistånd från alla deltagare verkar arbetet vara fruktbart.

Vad beträffar frågan om att koppla utvecklingssamarbetet till effektiviteten hos brottsbekämpningen i området, är det riktigt att villkorsprincipen är av betydelse. Det är särskilt fallet när det gäller genomförandet av det allmänna ramavtalet om fred i Bosnien och Hercegovina och stabilitetspakten för Sydösteuropa i förhållande till Jugoslavien. Villkorsprincipen är emellertid ett verktyg som bör användas från fall till fall, när den kan antas få avsedd verkan. Att till exempel avbryta stödet till återuppbyggnad i Albanien skulle knappast göra det lättare för myndigheterna där att utföra sitt arbete.