SKRIFTLIG FRÅGA P-1049/01

från Pietro-Paolo Mennea (ELDR) till kommissionen

(26 mars 2001)

Ämne: Elektromagnetisk förorening i Barletta

I ett centralt beläget område i staden Barletta (Bari), på Via S. Antonio och Via Renato Coletta, finns två stora elektromagnetiska anläggningar. Det rör sig närmare bestämt om en radioantenn som är monterad på en terass och en telekommunikationscentral som befinner sig i en annan byggnads bottenvåning och mezzanin. Dessa två anläggningar har med rätta orsakat oro bland befolkningen i områdena och i hela Barletta och ökat det allvarliga problemet med elektromagnetisk förorening. Befolkningens oro har ökat ytterligare till följd av att det har kunnat konstateras ett växande antal fall av cancer och leukemi bland dem som bor i byggnader i området i fråga.

Denna form av förorening är även lätt att konstatera genom störningar och interferens i tv-apparater, kompasser och andra apparater, vilka inte kan användas till följd av anläggningarnas elektromagnetiska vågor. Vid en förebyggande kontroll i flera av de berörda områdena som genomfördes av den lokala hälsovårdsenheten ASL Ba/4 har elektromagnetiska värden kunnat uppmätas som är sex gånger högre än de i lag fastslagna gränsvärdena. Det är nödvändigt att inleda en övervakning av de elektriska kablarna i ett större område för att kontrollera nivån på den elektromagnetiska föroreningen i och utanför bostäderna. Den elektromagnetiska föroreningen är ödeläggande även på internationell nivå och skadar befolkningens hälsa och säkerhet. I Italien har det nyligen antagits en ramlag om skydd mot utsättning för elektriska, magnetiska och elektromagnetiska fält.

Kan kommissionen med anledning av detta:

- kontrollera om de elektromagnetiska vågor som ovannämnda anläggningar ger upphov till orsakar föroreningsnivåer som överskrider de i lag fastsatta gränsvärdena till men för befolkningens hälsa,

- undersöka om kommunförvaltningen i Barletta och behöriga ministerier med anledning av detta fall har inlett en övervakning av de elektriska kablarna i det berörda området för att kontrollera om nivån på den elektromagnetiska föroreningen i och utanför de berörda bostäderna överstiger gränsvärdena,

- uppge om de behöriga polis- och domstolsmyndigheterna har gjort ytterligare, nödvändiga och noggranna undersökningar för att kontrollera om det föreligger några oegentligheter och ett ansvar följaktligen åligger samtliga dem som direkt eller indirekt har givit upphov till denna förorening?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(6 juni 2001)

Enligt gemenskapens ramlagstiftning för radioprodukter och telekommunikation i en konkurrensutsatt miljö är det medlemsstaterna som ansvarar för att strålning från GSM-basstationsantenner inte utsätter allmänheten för farliga nivåer. Tillverkarna är enligt artikel 3.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse(1) skyldiga att se till att deras produkter inte påverkar hälsan när de används på avsett sätt. Enligt artikel 7.2 i direktivet får medlemsstaterna reglera ibruktagande av radiosändare så att folkhälsan skyddas. Enligt artikel 9.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/33/EG av den 30 juni 1997 om samtrafik inom telekommunikation i syfte att säkerställa samhällsomfattande tjänster och samverkan genom tillämpning av principerna om tillhandahållande av öppna nät(2) får dessutom de nationella tillsynsmyndigheterna uppställa förhandsvillkor för ibruktagande av radiosändare.

Gemenskapen har lämnat ytterligare vägledning till medlemsstaterna om hur detta ansvar bör utövas. Den 12 juli 1999 rekommenderade rådet medlemsstaterna att fastställa gränsvärden för allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält

(0 hertz (Hz)-300 gigahertz (GHz)), 1999/519/EG: rådets rekommendation av den 12 juli 1999 om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz)(3). Om begränsningarna och gränsvärdena i rekommendationen följs, kommer användarna att få ett omfattande skydd mot kortsiktiga och långsiktiga risker med icke-joniserande strålning från sådana anordningar.

Vidare bad kommissionen nyligen Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö att utfärda en ny version av sitt yttrande från juni 1998 om hälsorisker i samband med elektromagnetiska fält för att ta hänsyn till teknikens utveckling och exponeringsförhållanden. Detta nya yttrande kommer att offentliggöras i juli 2001 och eventuellt tjäna som grund för förslag till ny gemenskapslagstiftning på området.

Den lokala tillämpningen av dessa regler är de lokala myndigheternas och medlemsstaternas ansvar, och dessa bör se till att de skyddsmål som lagstiftaren ställt upp efterlevs i varje enskilt fall.

(1) EGT L 91, 7.4.1999.

(2) EGT L 199, 26.7.1997.

(3) EGT L 199, 30.7.1999.