SKRIFTLIG FRÅGA E-0349/02

från Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: Användning av europeiska körkort i Nederländerna

EU-medborgare som flyttar till Nederländerna från någon annan medlemsstat är tvungna att inom ett år från flyttningsdatumet räknat byta ut sitt ursprungliga körkort eller registrera det hos de nederländska myndigheterna. Nederländerna åberopar sig härvid på artikel 108h i vägtrafiklagen från 1994.

Nederländerna förbigår härvid uttryckligen artikel 8 i direktiv 91/439(1), liksom också domstolens tolkning av detta direktiv, sådan den framgått i målet Awoyemi (C-230/97), där domstolen uttryckligen talat om möjligheten att framföra fordon med körkort som utfärdats av tredje land.

1. Tycker kommissionen som jag att artikel 108h i vägtrafiklagen med därtill hörande tillämpningspraxis strider mot gällande gemenskapsrätt enligt artikel 8 i direktiv 91/439 och framför allt mot Europeiska domstolens tolkning, vilken framlagts i målet Awoyemi (C-230/97)?

2. Bestämmelserna om att körkort som utfärdats av tredje land obligatoriskt måste registreras eller bytas ut är en kvarleva från direktiv 80/1263(2). I artikel 13 i direktiv 91/439 stadgas det emellertid att nämnda direktiv 80/1263 upphör att gälla från och med den 1 juli 1996. Anser kommissionen att också det ovannämnda stadgandet i nationell rätt, alltså artikel 108h i vägtrafiklagen från 1994, upphört att gälla?

3. Om kommissionen skulle besvara den första frågan nekande: anser kommissionen i så fall inte, som jag, att skyldigheten att registrera eller byta ut körkort innebär ett hinder mot den fria rörligheten för personer? Håller kommissionen fortfarande fast vid det nionde skälet i direktivet, där det konstateras att skyldigheten att byta ut körkortet inom ett år utgör ett hinder för individers fria rörlighet, vilket inte längre kan accepteras med tanke på de framsteg som gjorts i fråga om den europeiska integrationen?

4. Är kommissionen beredd att inleda ett förfarande mot Nederländerna på grundval av artikel 226 i EG-fördraget?

5. Om svaret på min fjärde fråga är nekande: är kommissionen då åtminstone beredd att påtala för Nederländernas regering att artikel 108h i vägtrafiklagen från 1994 hindrar den fria rörligheten för personer?

(1) EGT L 237, 24.8.1991, s. 1.

(2) EGT L 375, 31.12.1980, s. 1.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 mars 2002)

1. och 3. Kommissionen anser att den obligatoriska och systematiska registrering av körkort som föreskrivs i artiklarna 108.1 under h och 109 i Wegenverkeerswet står i strid med den i artikel 1.2 i rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort fastställda principen om ömsesidigt erkännande. När det gäller erkännande av körkort som utfärdats i tredje land (artikel 8.6) är det de enskilda medlemsstaternas sak att besluta om sådant erkännande.

2. Rådets första direktiv 80/1263/EEG av den 4 december 1980 om införande av ett gemenskapskörkort upphörde att gälla den 1 juli 1996 i och med ikraftträdandet av direktiv 91/439/EEG. Samtidigt trädde artikel 1.2 i kraft eftersom den har direkt effekt. Från och med denna tidpunkt måste gemenskapskörkort erkännas ömsesidigt utan formaliteter(1). Kommissionen anser därför att artikel 108 h i Wegenverkeerswet av 1994 står i strid med artikel 1.2.

4. och 5. Kommissionen har inlett ett överträdelseförfarande mot Nederländerna, rörande ovan nämnda fråga på grundval av artikel 226 i EG-fördraget, som fördes inför EG-domstolen den 20 juni 2000 (mål C-2000/246). Målet är ännu inte avgjort.

(1) Mål C-230/97, punkt 41.