ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1445/03

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(24 april 2003)

Ämne: De europeiska medborgarnas rätt till sjukvård Stadga för rätten till sjukvård för unionsmedborgarna

Rätten till sjukvård har ännu inte tillerkänts alla europeiska medborgare av unionens institutioner. Fortfarande råder det oacceptabla skillnader mellan sjukvården i de olika medlemsstaterna. Till exempel är det genomsnittliga antalet sjukhussängar per 1 000 invånare 4,1 i Spanien, medan Tyskland har 9,4, Frankrike 8,3, Irland 10,1 och Nederländerna 11,3. Förenade kungariket har efter den ultraliberala Thatcherregeringen stagnerat på genomsnittet 4,4 sängar. I Spanien har centralregeringens politik gynnat de privata sjukvårdscentralerna och minskat antalet sjukvårdsarbetare per säng. Vissa medlemsstater tenderar att privatisera sjukvården och imitera ett land som Förenta staterna som bland de utvecklade länderna är det som har lägst nivåer för hälsa och medellivslängd.

Av dessa skäl borde Europeiska unionen godkänna en Stadga för rätten till sjukvård för unionsmedborgarna och respektera varje medlemsstats självständighet. Stadgan har redan förts fram i hela Europeiska unionen av olika medborgarföreningar, politiska och fackliga organisationer. Stadgan skulle slå fast principerna om allmän sjukvård och en harmonisering av servicekvaliteten i alla medlemsstater, och därigenom ge en jämlik och gratis tillgång för alla medborgare till dessa tjänster genom offentlig finansiering.

Är kommissionen beredd att främja ett godkännande, i de framlagda termerna, av Stadgan för rätten till sjukvård för unionsmedborgarna? Är kommissionen också beredd att främja ett europeiskt Sjukvårdssystem?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(11 juni 2003)

I artikel 152.5 i EG-fördraget sägs det klart att då gemenskapen agerar på folkhälsoområdet ska det ske med full respekt för medlemsstaternas ansvar att organisera och ge hälso- och sjukvård. Frågor om exempelvis genomsnittligt antal sjukhussängar per 1 000 invånare faller därför under medlemsstaternas ansvar, inte gemenskapens. Därför har kommissionen inte behörighet att lägga fram förslag till en stadga om rätten till sjukvård för unionsmedborgarna och om ett europeiskt sjukvårdssystem.

Även om vi ännu inte kan se början på ett Europatäckande sjukvårdssystem, kommer vi under de närmaste åren att uppleva ett allt större samarbete mellan medlemsstaterna i sjukvårdsfrågor. Sådana frågor diskuteras för närvarande av hälsoministrarna och andra aktörer under överläggningarna på hög nivå om patientrörlighet och sjukvårdens utveckling inom unionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0604/03

från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till rådet

(3 mars 2003)

Ämne: Inrättande av en byrå för främjande av språklig mångfald

Vid ett extra sammanträde i Charleroi i början av februari 2003 antog Europeiska byrån för mindre talade språk en resolution i vilken man särskilt uppmanar Europeiska unionen att inrätta en byrå med uppgift att främja språklig mångfald och språkinlärning (Europeiska centrumet för övervakning av rasism och främlingsfientlighet i Wien skulle kunna utgöra modell för denna byrå).

Europeiska unionen kännetecknas av en särskild språkrikedom och inom ett drygt år kommer 10 nya länder att bli medlemmar av unionen. Över 40 miljoner EU-medborgare talar för närvarande dagligen ett minoritetsspråk, men trots detta saknas en verklig politik för skydd och främjande av minoritetsspråk inom unionen (avsaknad av rättslig grund m.m.). Kan rådet mot denna bakgrund säga vad den anser om förslaget från Europeiska byrån för mindre talade språk? Anser inte rådet att man borde inrätta en byrå med ovannämnda uppgift i EU i syfte att tillämpa en genuin politik för främjande av språklig mångfald och språkinlärning i en utvidgad union? Skulle rådet vara berett att beakta denna möjlighet med tanke på framtiden?

Svar

(21 juli 2003)

Eftersom rådet inte har förelagts något förslag om inrättande av en byrå av det slag som Europeiska byrån för mindre talade språk förordar kan det inte kommentera frågan.

Rådet vill dock betona att det ofta har erkänt vikten av språklig mångfald i Europeiska unionen, vilket senast bekräftades i rådets resolution av den 14 februari 2002(1) om främjande av språklig mångfald och språkinlärning inom ramen för genomförandet av målsättningarna för Europeiska språkåret 2001. Förbättrad inlärning av främmande språk ingår även bland målen för det detaljerade arbetsprogram för uppföljningen av målen för utbildningssystemen i Europa(2) som antogs i samband med Lissabonstrategin.

Rådet kommer att med intresse behandla kommissionens väntade meddelande om en handlingsplan för språklig mångfald och inlärning av språk.

(1) EGT C 50, 23.2.2002.

(2) EGT C 142, 14.6.2002 (Mål 3.3).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0963/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(26 mars 2003)

Ämne: Kommunen Florens: utnyttjande av medlen från Save II och Altener II

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Florens, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att begränsa koldioxidutsläppen, förbättra luftkvaliteten och bekämpa föroreningar. Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Florens lagt fram projekt inom ramen för programmen Save II och Altener II?

2. Har kommunen Florens beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0961/03, E-0962/03, E-0963/03,E-0964/03, E-0965/03, E-0966/03, E-0967/03, E-0968/03,E-0969/03, E-0970/03, E-0971/03, E-0972/03 och E-0973/03ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(25 april 2003)

Kommissionen vill upplysa frågeställaren om att ett Save-II-projekt har fått gemenskapsstöd för de kommuner som nämns i frågan (Ancona, Carrara, Firenze, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena och Terni), medan ett inlämnat projektförslag inom ramen för Altener II inte valdes ut för samfinansiering.

1. Staden Pistoia har lämnat in ett projektförslag till Altener-II-programmet inom ramen för ansökningsomgången 2001. Detta projektförslag, Resred, var inte framgångsrikt, och erhöll inget stöd.

2. Staden Perugia har lämnat in ett projektförslag till SAVE-programmet inom ramen för ansökningsomgången 2002. Detta projektförslag, Awareness Programme for Policy Makers in Energy Efficiency Low Income Housing (APPEEL) (medvetandehöjande för beslutsfattare i fråga om energieffektivt boende för låginkomsttagare) valdes ut för stöd.

Budgeten för APPEEL kommer att användas under 2003 och 2004.

Den avtalsslutande parten är staden Perugia.

Staden Perugia deltar som en av sammanlagt sex avtalsparter i detta antagna projektförslag APPEEL. Projektets avtalsnummer kommer att vara 4.1031/Z/02-025. Den sammanlagda projektbudgeten uppgår till 484 406 euro, och gemenskapens bidrag uppgår till 242 203 euro. Staden Perugia bidrar med 42 000 euro, och gemenskapens bidrag till Perugia är 21 000 euro. För närvarande förbereds avtalet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1064/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(31 mars 2003)

Ämne: Florens' utnyttjande av medlen från Leonardo da Vinci-programmet

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Florens, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att utveckla kvalitet, nyskapande verksamhet och den europeiska dimensionen inom yrkesutbildningssystemen och yrkesutbildningspraxis. Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Florens lagt fram projekt inom ramen för Leonardo da Vinci-programmet?

2. Har kommunen Florens beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0833/03, E-0890/03, E-1062/03, E-1063/03,E-1064/03, E-1065/03, E-1066/03, E-1067/03, E-1068/03, E-1069/03,E-1070/03, E-1071/03, E-1072/03, E-1073/03 och E-1074/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

De medel som beviljas genom Leonardo da Vinci-programmet förvaltas till viss del på ett decentraliserat sätt genom nationella programkontor. Det gäller specifikt projekt som avser transnationell rörlighet, som har en total budget på närmare 40 % av hela programmets budget.

För dessa projekt kan de upplysningar som krävs lämnas av det nationella programkontoret i Italien på följande adress:

ISFOLVia G.B. Morgagni 30/eI-00161 RomaTfn (+39-06)44.59.01Fax (+39-06)44.59.04.75

När det gäller de medel som förvaltas central av kommissionen (pilotprojekt, temaåtgärder, språkkunskaper, transnationella nätverk, referensmaterial) har efterforskningarna avseende kommunerna Frosinone, Fiumincino, Ancona, Carrara, Firenze, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena och Terni gett följande resultat:

- Endast Pesaro har lagt fram ett förslag till pilotprojekt inom Leonardo da Vinci-programmet, med följande projekttitel: Laboratori Tematici Virtuali: Metodologia di Supporto alla Formazione Nel Sel (Sistema Economico Locale).

- Ett bidrag på 264 161 euro beviljades för detta projekt, som startade i slutet av 2002.

Parlamentsledamoten kan även vända sig direkt till de berörda kommunerna för att få mer information.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0889/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(21 mars 2003)

Ämne: Kommunen Fiumicinos utnyttjande av gemenskapsmedlen från handlingsprogrammet för räddningstjänst

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala och regionala myndigheter, till exempel kommunen Fiumicino, har ett särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för räddningstjänst för personer och egendom, både när det gäller att förhindra och att hantera eventuella naturkatastrofer eller sk. tekniska och industriella olyckor. Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Fiumicino lagt fram projekt inom ramen för gemenskapens handlingsprogram för räddningstjänst?

2. Har kommunen Fiumicino beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0829/03, E-0889/03, E-1091/03, E-1092/03,E-1093/03, E-1094/03, E-1095/03, E-1096/03, E-1097/03, E-1098/03,E-1099/03, E-1100/03, E-1101/03, E-1102/03 och E-1103/03ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(22 april 2003)

Kommissionen vill upplysa frågeställaren om att kommunerna Frosinone, Fiumincino, Ancona, Carrara, Livorno, Firenze, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena och Terni under de senaste två åren inte har lagt fram några projekt inom ramen för programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten, som inrättats genom rådets beslut 1999/847 av den 9 december 1999(1). Därför har de inte heller erhållit något ekonomiskt stöd i detta avseende.

Det ovan nämnda programmet syftar till att stödja och komplettera medlemsstaternas insatser för skydd av personer, egendom och miljö vid naturkatastrofer och tekniska olyckor på nationell, regional och lokal nivå. Programmets budget uppgår till 1,5 miljoner euro per år (budgetpost B4-308), vilket gör det möjligt att finansiera åtgärder för förebyggande, intervention, omedelbar hjälp samt analys av de socioekonomiska följderna av olyckor. Endast åtgärder som är av intresse för alla medlemsstater eller för en stor andel av dessa kan få stöd. Stödberättigande åtgärder måste vara förenliga med de prioriteringar som kommissionen varje år fastställer med hjälp av en förvaltningskommitté.

Kommissionen vill också upplysa frågeställaren om att det på Internetsidan http://www.europa.eu.int/comm/environment/civil/ finns en hel rad exempel på projekt som utvecklats inom ramen för programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten.

(1) EGT L 327, 21.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1093/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(31 mars 2003)

Ämne: Kommunen Livornos utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Livorno, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att skydda personer och varor genom att förebygga eller på bästa sätt lindra eventuella naturkatastrofer eller s.k. tekniska och industriella katastrofer. Kommissionen uppmanas att besvara följande frågor:

1. Har kommunen Livorno lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst?

2. Har kommunen Livorno beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0829/03, E-0889/03, E-1091/03, E-1092/03,E-1093/03, E-1094/03, E-1095/03, E-1096/03, E-1097/03, E-1098/03,E-1099/03, E-1100/03, E-1101/03, E-1102/03 och E-1103/03ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(22 april 2003)

Kommissionen vill upplysa frågeställaren om att kommunerna Frosinone, Fiumincino, Ancona, Carrara, Livorno, Firenze, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena och Terni under de senaste två åren inte har lagt fram några projekt inom ramen för programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten, som inrättats genom rådets beslut 1999/847 av den 9 december 1999(1). Därför har de inte heller erhållit något ekonomiskt stöd i detta avseende.

Det ovan nämnda programmet syftar till att stödja och komplettera medlemsstaternas insatser för skydd av personer, egendom och miljö vid naturkatastrofer och tekniska olyckor på nationell, regional och lokal nivå. Programmets budget uppgår till 1,5 miljoner euro per år (budgetpost B4-308), vilket gör det möjligt att finansiera åtgärder för förebyggande, intervention, omedelbar hjälp samt analys av de socioekonomiska följderna av olyckor. Endast åtgärder som är av intresse för alla medlemsstater eller för en stor andel av dessa kan få stöd. Stödberättigande åtgärder måste vara förenliga med de prioriteringar som kommissionen varje år fastställer med hjälp av en förvaltningskommitté.

Kommissionen vill också upplysa frågeställaren om att det på Internetsidan http://www.europa.eu.int/comm/environment/civil/ finns en hel rad exempel på projekt som utvecklats inom ramen för programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten.

(1) EGT L 327, 21.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0483/03

från Bill Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(20 februari 2003)

Ämne: Digital kartläggning av Förenade kungariket konsekvenser för jordbrukarna

Till följd av den digitala kartläggningen av Förenade kungariket befarar brittiska jordbrukare att allt gemenskapsstöd samlas och att det därefter utbetalas i form av hektarstöd.

Om detta skulle inträffa befarar jordbrukarna att medlen kommer att gå till jordägaren eller godsägaren och inte till jordbrukaren, vilket är fallet med mjölkkvoterna. Detta skulle leda till att ägaren krävde en stor del av beloppet.

Är jordbrukarnas farhågor berättigade?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(24 mars 2003)

Enligt artikel 36 i kommissionens förslag om gemensamma bestämmelser för direktstöd inom den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP)(1) skall de jordbrukare som har rättigheter baserade på direktstöd under referensperioden 20002002 få tillträde till enhetsstödsystemet.

I enlighet med artikel 40 i samma förslag till förordning skall referensbeloppet vara tre års genomsnitt av det totala belopp som en jordbrukare beviljats. Beloppet grundar sig på antal hektar och antal djur i stödsystemen för varje kalenderår under referensperioden.

I artikel 47 i förslaget fastställs att en stödrättighet som beviljas en jordbrukare i samband med enhetsstödet och som åtföljs av ett stödberättigande hektar skall ge rätt till en framtida utbetalning av det belopp som fastställs av stödrättigheten. Stödberättigande hektar betyder jordbruksareal på ett jordbruksföretag som används som åkermark eller permanent bete, med undantag av arealer med fleråriga grödor, skogar eller arealer som inte användes i jordbrukssyfte den 31 december 2002.

Som en allmän princip är det inom ramen för detta system den jordbrukare som innehar rättigheter som härrör från direktstöd under referensperioden och som kan bifoga motsvarande antal stödberättigande hektar till framtida ansökningar om enhetsstöd som kan få stödet.

Utan att det påverkar den allmänna principen och för att lämna utrymme för flexibilitet i specifika situationer har emellertid medlemsstaterna möjlighet att fastställa en viss balans mellan enskilda stödrättigheter och regionala eller nationella genomsnitt genom att tillämpa ett system för enhetsstöd på regional nivå. I så fall skall en jordbrukare med ett företag i den berörda regionen få en rättighet per hektar som beräknas genom att den delen av det nationella taket som motsvarar regionen divideras med antalet referenshektar på regional nivå.

(1) KOM(2003) 23 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0127/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(21 januari 2003)

Ämne: Utredning kring Prestige

Den 21 november 2002 antog Europaparlamentet en resolution om den katastrof som orsakats av oljetankern Prestiges haveri. I resolutionen kan man bland annat läsa följande:

Europaparlamentet kräver att Europeiska kommissionen undersöker ansvaret och omständigheterna kring olyckan samt fastställer de inblandade aktörernas identitet och roll och framför allt vilken typ av

fartyg det rörde sig om och vad som orsakade olyckan, var fraktfartyget kom från och vart det var på väg, vilket ansvar som ligger på rederiet och fartygskaptenen, vilken betydelse Bahamasflaggningen kan ha spelat, vilket ansvar som faller på ägaren av lasten och de aktörer som var inblandade i oljetransporten, vilket tillstånd utrustningen var i, vilken kvalitet inspektionerna höll, vilka hamnar som användes och vilket ansvar som faller på de statliga och regionala myndigheter som varit inblandade. Kommissionen uppmanas att snarast informera Europaparlamentet om allt detta och undersöka om bestämmelserna för den inre marknaden har tillämpats, även när det gäller arten av transporterade varor, samt att kontrollera om den olja som transporterades följer de europeiska standarderna på området.

Särskilt i Portugal, Spanien och Frankrike råder fortfarande stor oro, rädsla och upprördhet efter olyckan.

Jag vill därför fråga kommissionen: Hur går det med utredningen? Finns det redan några preliminära resultat? När kommer de olika slutsatserna att offentliggöras?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(11 februari 2003)

Kommissionen har tagit hänsyn till parlamentets resolution av den 21 november 2002. Visserligen har kommissionen ingen formell behörighet att utreda Prestigeolyckan, men följer dock det arbete som utförs av de olika myndigheter som är ansvariga på området, och samlar in alla begärda upplysningar.

I den internationella havsrätten fastställs det att den här typen av undersökningar skall genomföras av det berörda fartygets flaggstat som sedan informerar Internationella sjöfartsorganisationen (IMO). Det är även brukligt att de berörda kuststaterna genomför undersökningar efter sådana olyckor.

I detta sammanhang står kommissionen redan i kontakt med de myndigheter som har påbörjat undersökningar om katastrofen: i Bahamas, Frankrike och Spanien. Dessutom medverkar kommissionen som observatör och på anmodan av American Bureau of Shipping (Prestiges klassificeringssällskap) vid ad hoc-granskningen av detta sällskap genom den internationella sammanslutningen för klassificeringssällskap (IACS).

Kommissionen kommer därför att lägga fram en rapport över de första resultaten från dessa undersökningar inför den allmänna utfrågning som kommer att organiseras av parlamentet inom utskottet för regionalpolitik, transport och turism i mars 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0924/03

från Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) till kommissionen

(18 mars 2003)

Ämne: Finansiering av Natura 2000-nätverket

Natura 2000-nätverket är ett grundläggande instrument för den nationella och den europeiska naturskyddspolitiken. Trots att förteckningen över de områden som ingår i Natura 2000-nätverket ännu inte är komplett, omfattas redan arton procent av EU:s territorium. Tjugotvå procent av Portugals yta omfattas till exempel av Natura 2000. För mig tycks det klart att skyddet av de platser som ingår i detta nätverk kräver vederbörliga ekonomiska anslag. Om man skall uppfylla de mål som fastställdes genom Göteborgsstrategin och handlingsplanen från Johannesburg, måste dessutom Natura 2000-nätverket utvidgas till att även omfatta havsmiljön.

Därför frågar jag kommissionen:

1. När kommer de nya finansieringsbestämmelserna för Natura 2000-nätverket att läggas fram? Vilket belopp planeras för det totala ekonomiska anslaget?

2. Hur avser kommissionen utvidga Natura 2000-nätverket till den marina miljön?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(14 april 2003)

I artikel 8 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) anges att gemenskapen kan medfinansiera förvaltning av Natura 2000 genom befintliga finansieringsinstrument. En preliminär uppskattning av de ekonomiska behoven och av möjligheter till gemenskapens medfinansiering gjordes 2002 av en arbetsgrupp bestående av experter från flera medlemsstater, bland annat Portugal. Arbetsgruppens slutrapport finns tillgänglig på Internet och den beskriver tre möjliga sätt att gå vidare på.

Kommissionen analyserar för tillfället denna rapport från arbetsgruppen och kommer i september 2003 att lägga fram ett meddelande till rådet och parlamentet om möjligheter att finansiera Natura 2000-nätet.

Beträffande havsmiljön vet kommissionen att genomförandet av bestämmelserna i direktiv 92/43/EEG om skydd av marina arter och inrättandet av Natura 2000-nätet i havsmiljö går långsamt. Förseningarna beror till största delen på en brist på vetenskapligt underlag och på höga kostnader

för forskning och övervakning i havsområden. För att skynda på genomförandet har kommissionen skapat en havsexpertgrupp med experter från de flesta medlemsstaterna, även Portugal. Syftet med expertgruppen är att skapa en gemensam europeisk metod för att hantera problem med ett fullständigt genomförande av Natura 2000 i havsmiljö. Expertgruppens första möte var i mars 2003.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.