SKRIFTLIG FRÅGA E-1958/00

från Mario Mauro (PPE-DE), Johan Van Hecke (PPE-DE) och Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Kränkningar av de mänskliga rättigheterna i norra Uganda

1. Känner kommissionen till vad som försiggår i norra Uganda, där över tiotusen barn bortförts de senaste åren och ytterligare barnarov nästan dagligen förövas av upprorsmännen i Herrens motståndshär (the Lord's Resistance Army, LRA)?

2. Har kommissionen fått uppgifter om vilken roll försvarsmakten i Sudan spelar för att militärt utbilda och beväpna dessa barn för att sedan använda dem för militära insatser mot Ugandas armé och SPLA i södra Sudan?

3. Har kommissionen fått uppgifter om att många av barnen ligger för döden i kolera i läger i södra Sudan eller dör av misshandel eller av de livsfarliga förhållandena på slagfälten i både Uganda och södra Sudan?

4. Om svaret på dessa frågor är jakande, vad avser kommissionen göra i anledning av det ovansagda? Om svaret är nekande: vad avser kommissionen göra för att undersöka det som inträffat?

5. Vad gör kommissionen för att underlätta, genomdriva och påskynda ett förverkligande av det fredsavtal som i december undertecknades mellan Uganda och Sudan i Nairobi och av den amnestilag som antogs av Ugandas parlament i december men fått vidkännas allvarliga dröjsmål?

6. Känner kommissionen till att det i vissa medlemsstater vistas företrädare för LRA, som gjort sig skyldiga till de mest graverande förbrytelser mot barn som förekommit någonstans i världen och som det oaktat verkar kunna resa fritt och obehindrat både inom och utom Europeiska unionen? Om kommissionen känner till detta, vilka konkreta åtgärder ämnar kommissionen företa för att hindra dessa personer att verka och uppbåda stöd i dessa medlemsstater?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(20 juli 2000)

1.3. Kommissionen är fullständigt medveten om situationen i norra Uganda och de fruktansvärda förhållandena både i lägren och på slagfälten, och följer noga händelserna genom sin delegation i Kampala.

4.5. Kommissionen intervenerar på olika nivåer för att försöka förbättra situationen i norra Uganda. Tillsammans med företrädarna för medlemsstaterna i Kampala befinner sig kommissionen i en permanent politisk dialog med de ugandiska myndigheterna och utövar en ständig lobbying för genomförandet av fredsavtalet som slöts i Nairobi och amnestilagstiftningen. Kommissionen har just övertagit biståndsgivarnas ledarskap för diskussioner med regeringen i syfte att påskynda genomförandet av amnestilagstiftningen och är i färd med att, tillsammans med regeringen och de lokala myndigheterna, utarbeta en plan för ekonomiskt stöd för de som återvänder till Acholidistriktet. Kommissionen stöder också direkt ett återvändarprogram för bortförda barn i Sudan, vilket emellertid för tillfället endast omfattar sudanesiska barn.

Kommissionen har redan gett ekonomiskt stöd till Föreningen för berörda föräldrar, som upprättades efter bortförandet av Abokeflickorna, för deras arbete i samband med höjningen av den internationella medvetandegraden och för hjälp till familjerna, och för rehabiliteringen av minoffren i norra Uganda genom den italienska icke-statliga organisationen AVSI. Kommissionen håller dessutom på att utarbeta ett allmänt rehabiliteringsprogram för Gulu- och Kitgumdistrikten som skall genomföras genom de lokala myndigheterna. Genomförandet av detta program är emellertid beroende av utvecklingen när det gäller säkerhetssituationen i regionen. Kommissionen innehar också ordförandeskapet i biståndsgivarnas samordningsgrupp för norra Uganda.

6. Kommissionen har ingen närmare information om företrädare för Herrens motståndsarmé (the Lord's Resistance army, LRA) i medlemsstaterna. Frågor som rör invandring, boende eller politisk verksamhet när det gäller personer som inte är medborgare i medlemsstat i gemenskapen, hanteras av medlemsstaterna själva.