SKRIFTLIG FRÅGA P-3394/00

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Utvisning av en siciliansk familj från Tyskland

I dagstidningen Il Giornale di Sicilia rapporteras det om en siciliansk familj bestående av man och hustru samt fyra barn i åldrarna 9 månader till 14 år som utvisats av de tyska myndigheterna efter det att familjeöverhuvudet förlorat sitt jobb på grund av en olyckshändelse. Klockan fem på morgonen hämtades familjen av polis och fördes till flygplatsen i Stuttgart där de tvingades klä av sig nakna och kroppsvisiterades. Därefter fördes de ombord på ett flygplan till Milano som om de vore paket som skulle försändas.

De tyska myndigheternas handlande skall, liksom i andra liknande fall, ha motiverats av att man var rädd att mannen som inte längre kunde försörja sin familj skulle ansöka om socialbidrag. Detta bidrag åtnjuter förutom tyskar även alla tredjelandsmedborgare som kommer till Tyskland.

Handlingen utgör en klar överträdelse av etableringsrätten som är en av EG-fördragets grundprinciper.

På vilket sätt kan kommissionen verka för att sådana här otrevliga incidenter inte upprepas?

Känner kommissionen till att en annan italiensk medborgare, Francesco Vidimar, utvisats från Tyskland efter ett beslut av ämbetsverket för den allmänna ordningen i Stuttgart? Enligt detta uppbär Vidimar sedan lång tid konstant bidrag för sitt uppehälle och omfattas därför inte längre av bestämmelserna om fri rörlighet utan av den allmänna utlänningslagen.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(23 november 2000)

Kommissionen känner inte till den händelse som omskrivits i den sicilianska tidningspressen och som parlamentsledamoten beskriver. Kommissionen har emellertid tidigare, i samband med enskilda klagomål och framställningar till parlamentet, uppmärksammats på det faktum att vissa tyska delstater (särskilt Baden-Württemburg) hotat att utvisa EU-medborgare som kommit till Tyskland som migrerande arbetstagare och som efter att ha blivit ofrivilligt arbetslösa fått socialbidrag.

Om den behöriga arbetsfömedlingen bekräftar att personen är ofrivilligt arbetslös får ett giltigt uppehållstillstånd inte återkallas eftersom personen i fråga behåller sin ställning som arbetstagare under den tid han är ofrivilligt arbetslös, i enlighet med artikel 7.1 i rådets direktiv 68/360/EEG av den 15 oktober 1968 om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras familjer(1).

När uppehållstillståndet förnyas för första gången får de nationella myndigheterna begränsa dess giltighetstid till ett år om personen är ofrivilligt arbetslös. Kommissionen anser att någon sådan begränsning inte är möjlig om tillståndet förnyas fler gånger, trots att personen kanske fortfarande är ofrivilligt arbetslös.

Vid den skriftväxling som fördes mellan kommissionen och de tyska myndigheterna 1998 uppgav de federala tyska myndigheterna att de delade kommissionens syn på saken och att de skriftligt skulle meddela delstaterna om detta. Nya klagomål tydde dock på att myndigheterna på delstatsnivå fortfarande handlade i strid med gemenskapsrätten, varför kommissionen nyligen sänt en ny skrivelse till de federala tyska myndigheterna och bett dem se till att gemenskapsrätten efterlevs på denna punkt. De tyska myndigheterna har ännu inte besvarat denna skrivelse.

Kommissionen känner till fallet Francesco Vidimar, vars framställning till parlamentet (nr 646/99) diskuterades av utskottet för framställningar den 6 november 2000.

(1) EGT L 257, 19.10.1968. Svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 44.