SKRIFTLIG FRÅGA E-0240/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(7 februari 2001)

Ämne: Exotiska djurarter: utestänga djur som är olämpliga som husdjur från EU:s marknad

1. Kan kommissionen med siffror bekräfta att importen av exotiska djur har ökat under de senaste åren? Vilka medlemsstater ligger i täten när det gäller import och importtillväxt, och vilka har en liten eller eventuellt till och med fallande import?

2. Delar kommissionen min uppfattning att hållandet av exotiska djur inte bara måste kontrolleras utan i hög grad även motarbetas, både på grund av det faktum att djur har svårt att leva i en för dem onaturlig omgivning och på grund av vissa djurarter som lever i fångenskap kan rymma och innebära en fara för människor och djur i deras närmaste omgivning?

3. Ser kommissionen ett effektivt sätt för medlemsstaternas nationella myndigheter att hindra införsel av exotiska djur utan att bryta mot i dag gällande EU-bestämmelser? Vilka möjligheter har kommissionen i dag och vilka är uteslutna?

4. Är kommissionen beredd att vidta åtgärder för att införsel till EU av exotiska djurarter i andra syften än för vetenskaplig forskning och för djurparker motverkas eller begränsas enligt strikta bestämmelser?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0238/01, E-0239/01 och E-0240/01 ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(19 april 2001)

Införsel till gemenskapen av utrotningshotade arter av vilda djur och växter omfattas av bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 338/97(1) och kommissionens förordning (EG) nr 939/97(2) om närmare föreskrifter för tillämpningen av rådets förordning.

I enlighet med artikel 12 i förordning (EG) nr 338/97 har medlemsstaterna utsett platser för införsel till och export från gemenskapen(3).

De nederländska myndigheterna har angivit följande platser för införsel och export av levande djur som omfattas av denna förordning:

- Schiphol-Gebouw Cargocentre, Handelskade 130.

- Schiphol-Gebouw WTC, Amsterdam Airport Schiphol.

- Maastricht-Aachen Airport Passagiersafhandeling.

- Maastricht-Aachen Airport Vrachtafhandeling.

Kommissionen har inte fått några indikationer om att ovanstående förteckning inom ramen för förordning (EG) nr 338/97 skulle ha ändrats.

Införsel av levande djur och djurprodukter är endast tillåten vid de gränskontrollstationer som godkänts av kommissionen och tagits med på den lista som offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Förfaranden och importvillkor för sådan införsel är reglerad genom olika direktiv och genomförandebestämmelser. Importbestämmelser för levande djur av sådana arter som inte omfattas av något specifikt direktiv faller under direktiv 92/65/EEG(4). Kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor utför inspektioner vid samtliga gemenskapens gränskontrollstationer, för att kontrollera såväl de faktiska resurserna på plats som de förfaranden som tillämpas där.

Kommissionen är medveten om att KLM och vissa andra europeiska flygbolag vägrar att transportera levande vilda djur och den håller med om att dessa restriktioner ger anledning till oro med tanke på de levande djurens välbefinnande. Kommissionen stöder transport av levande djur som utförs av flygbolag som respekterar de regler som Internationella lufttransportorganisationen (IATA) fastställt för transport av levande exemplar av vilda djurarter.

Den ökande handeln med vilda djur avsedda att hållas som husdjur kan delvis förklaras med att medlemsstaternas rapportering angående denna handel blivit mer fullständig under de senaste åren. För mer detaljerad information om handelsvolymer när det gäller vilda djurarter avsedda att hållas som husdjur hänvisar kommissionen parlamentsledamoten till den statistikrapport som kommissionen årligen översänder till sekretariatet för konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES) i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 15.4 a och 15.4 b i rådets förordning. Det bör också understrykas att handeln är strikt övervakad på gemenskapsnivå genom ovanstående gemenskapsförordningar, och importrestriktioner kan införas närhelst och varhelst detta anses nödvändigt. Av detta följer att den handel som är tillåten under denna förordning överensstämmer med principen om ett hållbart utnyttjande av djurlivet, samtidigt som utvecklingsländerna genom socioekonomiska incitament uppmuntras till att öka skyddet för utrotningshotade djurarter.

När det gäller chanserna för exotiska husdjur att överleva i fångenskap, bör man betänka att den normala livslängden för en djurart ute i naturen mycket väl kan vara betydligt kortare än livslängden för ett exemplar av samma art som lever i fångenskap. Detta beror på att djuret i fångenskap inte utsätts för rovdjur och andra faror som är förknippade med livet ute i naturen. Enligt bestämmelserna i artikel 9 i förordning (EG) nr 338/97 är myndigheterna i medlemsstaterna skyldiga att se till att den som handlar med dessa djur informerar den tilltänkta mottagaren på ett riktigt sätt om vilken förvaring, utrustning och skötsel som krävs för rätt vård av exemplaret. Slutligen ges i förordning (EG) nr 338/97 utrymme för införande av importrestriktioner avseende levande exemplar av arter beträffande vilka dödligheten under transport är hög eller beträffande vilka det har konstaterats att det är osannolikt att de kommer att överleva i fångenskap under en avsevärd del av sin möjliga livstid (artikel 4.6 c). Ett antal förbud mot införsel, som fastställts på denna grund, är i kraft och har offentliggjorts i en kommissionsförordning(5).

Som ett resultat av genomförandet av den gemensamma marknaden, har de interna gränskontrollerna slopats och strängare kontrollåtgärder antagits för handeln över gemenskapens yttre gränser. Det är inte tillåtet enligt rådets förordning för enskilda medlemsstater att införa strängare handelsregler. Däremot har medlemsstaterna möjlighet att anta strängare regler med avseende på förbud mot innehav av vissa djurarter. Det är dock kommissionens uppfattning att de befintliga gemenskapsförordningarna om handeln med vilda djur och växter tillhandahåller de nödvändiga verktygen för bevarandet och skyddet av dessa arter.

(1) EGT L 61, 3.3.1997.

(2) EGT L 140, 30.5.1997.

(3) Meddelande från kommissionen, EGT C 356, 8.12.1999.

(4) Rådets direktiv 92/65/EEG av den 13 juli 1992 om fastställande av djurhälsokrav i handeln inom och importen till gemenskapen av djur, sperma, ägg (ova) och embryon som inte faller under de krav som fastställs i de specifika gemenskapsregler som avses i bilaga A.I till direktiv 90/425/EEG, EGT L 268, 14.9.1992.

(5) EGT L 29, 30.1.2001.