ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2220/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) och Juan Colino Salamanca (PSE) till kommissionen

(16 juli 1998)

Angående: Bidragsberättigade nötkreatur i Spanien

Enligt prognoserna i Agenda 2000 och i förslagen till förordningar för reformering av den gemensamma jordbrukspolitiken anser kommissionen att det finns 649 896 bidragsberättigade nötkreatur i Spanien.

Har kommissionens kriterium ändrats eller håller den fast vid att det aktuella antalet bidragsberättigade nötkreatur skall ökas för Spaniens del?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 september 1998)

Kommissionen har inte för avsikt att på det här stadiet ändra sitt förslag till reformering av nötköttssektorn(1) som lades fram i mars 1998. Kommissionen har dessutom vederbörligen noterat rådets önskan i samband med kompromissen om pris- och åtgärdspaketet för 1998/1999 om att ett beslut skulle fattas om Spaniens och Portugals bidragsrättigheter för nötkött inom ramen för Agenda 2000.

(1) EGT C 170, 4.6.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2197/98

från Konstantinos Hatzidakis (PPE) till kommissionen

(14 juli 1998)

Angående: Finansiering av Korinthkanalens underhålls-och renoveringsarbeten

Korinthkanalen, som är av mycket stor betydelse både för Grekland och hela området kring östra Medelhavet, har i år varit i bruk i 105 år. Flera olika parametrar pekar på behovet av modernisering, underhåll och reparation av alla de skador som kanalen ådragit sig under alla dessa år och framför allt renovering av bankarna (väggarna på båda sidorna om kanalen, befästade för att säkra kanalen mot läckage). Om inte detta sker är, enligt aktiebolaget Korinthkanalen - det företag som staten gett i uppdrag att utföra ovannämnda arbeten - själva grundvalen för projektet i fara.

Mot bakgrund av att fullständiga studier redan har utförts inför alla dessa arbeten (ur teknisk, ekonomisk-teknisk och miljömässig aspekt) ber jag kommissionen upplysa mig om möjligheterna att införliva detta projekt, vars kostnader beräknas till 25 miljarder drakmer, i något av gemenskapsprogrammen. Om möjligheten finns - vilket program kan i så fall komma i fråga? Vilka åtgärder bör vidtas, och vem är det som skall ta initiativet till dem, för att införlivandet skall kunna ske?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(1 oktober 1998)

Kommissionen kan bekräfta att reparationen och renoveringen av Korinthkanalen i princip kan anses som ett projekt som berättigar till stöd från ERUF. Den kommer alltså att noggrant granska alla eventuella ansökningar om medfinansiering från den grekiska regeringen och då ta hänsyn både till det faktum att det i princip rör sig om ett inkomstbringande projekt och till den rättsliga behörigheten vad gäller det företag som står för driften av kanalen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2780/98

från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen

(14 september 1998)

Angående: Politiska fångar i Vietnam

Känner kommissionen till att det fortfarande finns hundratals politiska fångar i Vietnam?

Är kommissionen beredd att be den vietnamesiska regeringen om upplysningar om följande fångar: Nguyen Dinh Huy, Pham Tuong, Bui Kim Dinh, Pham Thai Nguyen Ngoc Tan, Dong Tuy, Nguyen Van Chau och Nguyen Van Bien?

Är kommissionen vidare beredd att uppmana den vietnamesiska regeringen att frige alla politiska fångar?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(14 oktober 1998)

Kommissionen är inte bara medveten om att samvetsfångar hålls kvar i häkte i Vietnam (i en aktuell rapport från Amnesty International uppskattas antalet till 70 fångar) utan följer aktivt ärendet tillsammans med medlemsstaterna. En lista över samvetsfångar (nedan kallad unionslistan) har utarbetats upp och vid ett flertal tillfällen lagts fram för Vietnams regering genom demarscher från trojkan.

Till följd av demarscher från kommissionen, medlemsstater och likasinnade länder beviljade regeringen 5219 fångar amnesti den 2 september 1998. En överväldigande del var brottslingar men sex av dem stod med på unionslistan. Dessutom har kommissionen anledning att tro att man förbereder ett frigivande av ytterligare cirka 3000 fångar, och kommissionen hoppas att fler personer på unionslistan kommer att finnas med bland dessa.

Kommissionen upplyser frågeställaren om att Dong Tuy släpptes redan den 2 september 1998. Alla de andra, förutom Pham Thai Nguyen, står på unionslistan och deras fall kommer att följas noga.

Kommissionen kommer i nära samarbete med medlemsstaterna att fortsätta sin verksamhet tills dess att alla samvetsfångar i Vietnam blivit frigivna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3077/98

från Gerhard Hager (NI) till rådet

(16 oktober 1998)

Angående: Bötesstraff för trafikförseelser

Rådets arbetsgrupp för rättsreglerna i samband med Schengenöverenskommelserna arbetar för närvarande som ett led i förberedelserna inför Amsterdamfördragets ikraftträdande med dessa regler. Samtidigt har det framgått av rapporter i massmedierna att det skall utarbetas en överenskommelse om samarbete vid lagföring av brott mot trafikregler och verkställighet av bötesstraff som utdömts för sådana brott.

- Har rådet kommit i kontakt med något arbete av detta slag i samband med rättsreglerna som följer av Schengenöverenskommelserna? Känner rådet till om något sådant arbete pågår?

- Om svaret är jakande: på vilket stadium befinner sig arbetet då?

- Vad går detta arbete rent konkret ut på?

- Hur tänker man lösa problemet med att olika medlemsstater har olika materiella och formella bestämmelser?

Svar

(20-21 december 1998)

Rådet har inte möjlighet att informera Europaparlamentet om utkast till instrument som behandlas i anslutning till Schengen. Rådet har emellertid förstått att Schengens ordförandeskap regelbundet informerar berörda organ i Europaparlamentet om det arbete som pågår.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2681/98

från Gerhard Hager (NI) till rådet

(1 september 1998)

Angående: Hotande flyktingström från Kosovo

Eftersom sannolikheten att det skall gå att finna en diplomatisk lösning på krisen i Kosovo blir allt mindre, hotas Europa av en flyktingström som man kommer att kunna jämföra med den från Bosnien-Hercegovina. En planering skulle vara till stor nytta i en krissituation.

Har rådet redan behandlat detta problem och utarbetat förslag till lösningar i syfte att kunna agera och inte bara reagera i efterhand?

Om detta är fallet, vilket förberedande arbete har gjorts?

Om detta inte är fallet, planeras förberedelser av detta slag under den närmaste framtiden?

Hur långt har man kommit i det förberedande arbetet med den handlingsplan som planerats till hösten 1998 och som avser tillströmningen av invandrare från Irak och närbelägna områden, och vad skall denna handlingsplan reglera mer i detalj?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2850/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Utvärdering av energibaserade medicinska tekniker

Det finns ett antal undervisningsämnen och områden för yrkesspecialisering som för närvarande inte stöds av Europeiska socialfonden i den omfattning som borde vara fallet. Dessa områden har en stor potential för utveckling av sysselsättningen. Homo Sapiens-akademin i Viareggio, Italien, erbjuder specialiseringskurser för läkare och psykologer. Kurserna lägger en energibaserad aspekt på psykologin och den kliniska utövandet, och är inriktade på att kursdeltagarna skall bli bekanta med detta område och förstå dess samband med hälsan. Detta åstadkoms genom att man pekar på de många samband som finns mellan energiaspekten och de biologiska, psykologiska och relationsmässiga aspekterna hos människorna. Den energibaserade aspekten har alltid varit begränsad till experiment, och är inte ett officiellt ämne. Det förändrade kulturella klimatet gör det numera möjligt att lägga fast en kunskapsbas med metodologisk exakthet.

I ljuset av ovanstående ombeds kommissionen svara på ovanstående:

1. Planeras åtgärder för att underlätta och/eller finansiera spridningen av dessa metoder och kurser?

2. Finns det dokument rörande denna fråga skrivna av kommissionen eller andra gemenskapsinstitutioner?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(23 november 1998)

Fördelningen av Europeiska socialfondens stöd handhas av övervakningskommittéer som följer noggrant fastställda rutiner för valet av projekt. I allmänhet deltar Europeiska socialfonden inte i samfinansiering av specialiseringskurser på högre nivå. Kommissionen har inte antagit några riktlinjer som övervakningskommittéerna skall följa angående stöd till det läroämne som frågeställaren nämner och är inte heller medveten om att något gemenskapsorgan skulle ha skrivit några dokument om detta ämne.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2079/98

från Magda Aelvoet (V) till kommissionen

(7 juli 1998)

Angående: Europacentrum för validering av alternativa metoder

På grundval av information som nått oss förstår vi att det finns problem med kontinuiteten i arbetet vid Europacentrum för validering av alternativa metoder (European Center for the Validation of Alternatives, ECVAM) som utvecklar alternativ till djurförsök. Vi är övertygade om att ECVAM utför ett värdefullt arbete.

1. Stämmer det att direktören för ECVAM, Balls, endast förordnats på två år i stället för den normala femårsperioden?

2. Medför denna situation ett hot mot att centrumet finns kvar och fungerar effektivt?

3. Delar kommissionen åsikten att ECVAM utfört värdefullt arbete och att man måste få fortsätta sin verksamhet?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3001/98

från Gerhard Hager (NI) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Offentligrättsliga kreditinstituts ställning

Kommissionen undersöker för närvarande ställningen för offentligrättsliga kreditinstitut som erhåller statliga garantier. I Amsterdamfördraget uppmanas kommissionen göra detta, och genom denna undersökning följs den uppmaningen.

1. Kan kommissionen redan nu ange när man kan räkna med att resultaten från denna undersökning föreligger?

2. I hur många och i vilka medlemsstater har kommissionen upptäckt ett oberättigat gynnande genom statliga garantier, och hur avser man att gå vidare?

3. Hur bedömer kommissionen "Förklaring av Österrike och Luxemburg om kreditinstitut" mot bakgrund av de undersökningar som hittills genomförts?

4. Ändrar förklaringen något i Österrikes konkreta situation?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(11 november 1998)

1. Kommissionen har slutfört undersökningen och antog rapporten den 17 juni 1998. Den avser lägga fram rapporten för Ekofinrådet vid dess möte den 23 november 1998.

2. I rapporten behandlas frågan vilka tjänster inom banksektorn som medlemsstaterna anser vara "tjänster av allmänt ekonomiskt intresse" enligt artikel 90.2 i EG-fördraget och i vilken utsträckning ersättning beviljas för att förvärva dessa. I rapporten behandlas inte särskilt huruvida statliga garantier till förmån för vissa banker är förenliga med EG-fördraget.

3. I Österrikes och Luxemburgs förklaring anges att samma bedömningsregler som gäller de "tjänster av allmänt ekonomiskt intresse" som tillhandahålls av offentligrättsliga kreditinstitut i Tyskland även gäller motsvarande institut i Österrike och Luxemburg.

4. En förklaring från rådet eller en medlemsstat kan inte ändra på EG-fördraget eller dess tillämplighet i en viss medlemsstat. Därför måste eventuell ersättning för fullgörande av "tjänster av allmänt ekonomiskt intresse" bedömas enligt artikel 90.2 i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2672/98

från Gerhard Hager (NI) till rådet

(1 september 1998)

Angående: Utvärdering av kandidatländernas införlivande av regelverket

Enligt den brittiska inrikesminsterns redogörelse är regelverket för den tredje pelaren redan noga förtecknat vad beträffar utvidgningen. Med hjälp av dessa förteckningar skall nu framstegen i anslutningsförhandlingarna följas och införlivandet av regelverket övervakas. För detta ändamål har, enligt den brittiska inrikesministern, en gemensam utvärderingsmekanism skapats och en expertgrupp med medlemmar från medlemsstaterna tillsatts, vilken skall övervaka införlivandet.

1. På vilken grundval och med ledning av vilka kriterier har utvärderingsmekanismen utarbetats?

2. Är denna utvärderingsmekanism tillgänglig för allmänheten, och hur ser den ut rent konkret?

3. För vem gör expertgruppen sin utvärdering? Kommer utvärderingen att vara tillgänglig för allmänheten?

4. Vem deltar i utvärderingsgruppen för Österrikes räkning?

Svar

(14 december 1998)

1. Grunden för bedömningsförfarandet är den gemensamma åtgärden om inrättandet av en mekanism för kollektiv utvärdering av kandidatländernas antagande, tillämpning och faktiska genomförande av Europeiska unionens regelverk på området rättsliga och inrikes frågor(1) vilken godkändes av rådet (rättsliga och inrikes frågor) vid mötet den 28-29 maj 1998. Den 10 juni 1998 inrättade Coreper den expertgrupp som det hänvisas till i artikel 2 i den gemensamma åtgärden. Det första mötet i denna arbetsgrupp för kollektiv utvärdering ägde rum i Bryssel den 30 september 1998. Sedan dess har regelbundna utvärderingar gjorts avseende varje enskilt land.

2. Bedömningsmekanismen innebär en analys av de upplysningar som rör kandidatländernas faktiska genomförande av unionens regelverk. De upplysningar som behandlas i arbetsgruppen för utvärdering grundar sig huvudsakligen på medlemsstaternas erfarenheter av arbetsförbindelserna med kandidatländerna, rapporterna från kommissionens delegationer i dessa länder och de upplysningar som kommissionen har tillgång till inom ramen för den övergripande anslutningsprocessen (inbegripet rapporterna om Phareprogrammet) samt på rapporterna från Europarådet och andra källor som bedöms vara tillämpliga. Kommissionen bör ta dessa utvärderingar i beaktande när den lägger fram förslag om anpassning av prioriteringarna och målen för anslutningspartnerskapen.

3. Arbetsgruppen för kollektiv utvärdering skall via Coreper och i nära samarbete med K 4-kommittén och de övriga rådsinstanser som deltar i utvidgningsprocessen informera rådet om hur utvärderingarna fortskrider och resultaten av dessa.

4. Det är varje medlemsstats ansvar att utse sin företrädare i arbetsgruppen.

(1) EGT L 191, 7.7.1998, s. 8.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2209/98

från Christoph Konrad (PPE) till kommissionen

(16 juli 1998)

Angående: Överträdelse av europeisk lag genom Förbundsrepubliken Tyskland, särskilt genom paragraf 60 i Straßenverkehrszulassungsordnung (StVZO)

1. Bryter paragraf 60, särskilt punkt 7, i den tyska förordningen om registrering av fordon för trafik, Straßenverkehrszulassungsordnung (StVZO), mot Europeiska unionens rättsliga föreskrifter om typer och egenskaper när det gäller registreringsskyltar och fästanordningar för dessa?

I paragraf 60.7 förbjuds uppsättning av alla slags anordningar på fästanordningar för registreringsskyltar som kan ge upphov till förväxling med officiella registreringsskyltar eller påverka registreringsskyltarnas funktion.

2. Om så inte är fallet, har kommissionen planer på att inom överskådlig framtid harmonisera föreskrifterna om fästanordningar för registreringsskyltar?

3. Kommer kommissionen i så fall även att bevilja möjligheten att använda extra reklamytor på fästanordningarna, något som för närvarande inte är rättsligt reglerat i Förbundsrepubliken Tyskland? Ett visst utrymme för formgivning skulle leda till att ungefär 2 500 arbetstillfällen skapades i Tyskland.

4. Hur skulle denna särskilda reglering i fråga om reklamytorna kunna vara utformad?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(1 oktober 1998)

Kommissionen anser inte att artikel 60 punkt 7 i den tyska StVZO strider mot de typgodkännandekrav avseende plats och format för registreringsskyltar som finns i rådets direktiv 70/222/EEG av den 20 mars 1970 (om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om monteringsutrymmet för och fastsättningen av bakre registreringsskyltar på motorfordon och släpvagnar till dessa)(1).

Kommissionen har inte för avsikt att i detta avseende föreslå någon ändring av lagstiftningen om typgodkännande.

(1) EGT L 76, 6.4.1970.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2210/98

från Klaus-Heiner Lehne (PPE) till kommissionen

(16 juli 1998)

Angående: Användning av stödmedel i Italien

Stämmer det att europeiska stödmedel under åren 1991, 1992 eller 1993 använts för renovering av gamla boningshus på bondgårdar i regionen Umbrien i Italien, i närheten av orten Umbertide, i syfte att skapa semesterbostäder?

Om så är fallet, stämmer det att de europeiska stödmedlen för renoveringen av dessa bonings- respektive fritidshus uppgått till en storleksordning av ungefär ITL 6 miljarder?

Om så är fallet, stämmer det att dessa hus aldrig hyrts ut och att de idag är i samma skick som tidigare?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(28 september 1998)

Det operativa programmet för regionen Umbrien för utveckling av landsbygdsområden enligt mål 5 b under perioden 1991-1993 innehåller bland annat samfinansiering av investeringar med syfte att för turismändamål renovera kulturellt särskilt värdefulla byggnader som förfallit på grund av att de inte har använts.

Det är regionen Umbrien som har ansvar för att programmet genomförs. Enligt uppgifter från regionen har tre projekt av ovannämnda typ samfinansierats i kommunen Umbertide enligt mål 5 b under perioden 1991-1993 till ett sammanlagt offentligt bidrag på 379 miljoner lire, varav 50 % kom från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF).

Den regionala myndigheten kontrollerade på plats att arbetena utförts och slutförts på ett riktigt sätt för de tre projekten. Stödet hade givits på det uttryckliga villkoret att byggnaderna skulle användas för turismändamål under 10 år, annars skulle finansieringen dras tillbaka. Kommissionen kommer att i partnerskapskommittén tillsammans med regionen Umbrien kontrollera att detta villkor har uppfyllts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2870/98

från Patricia McKenna (V) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Fosforföroreningar från tvättmedel

Tvättmedel är en av de huvudsakliga källorna till fosforutsläpp i avloppsvatten. Denna förorening har lett till att fosfor i tvättmedel i lag förbjudits i Italien och Schweiz och till frivilliga överenskommelser med tvättmedelsindustrin i andra länder, exempelvis Tyskland och Nederländerna. Detta har till exempel resulterat i en 94-procentig minskning av mängden fosfor i tvättmedel i Tyskland sedan 1975. Sådana åtgärder har resulterat i märkbara minskningar av fosforutsläppen från tvättmedel i vattendrag i länder där åtgärder vidtagits.

Ingen sådan åtgärd har vidtagits i Irland vilket fått till följd en märkbar vattenförorening från denna källa. Håller kommissionen med om att standardisering är nödvändig för att få Irland att använda sig av denna goda metod, som är spridd över stora delar av EU och att denna standardisering antingen kunde komma till i form av en frivillig överenskommelse med industrin över hela Europa som i Tyskland och Nederländerna eller i form av ett förbud som i Italien?

Håller kommissionen med om att fosforfria tvättmedel som ett första steg borde befrias från moms inom EU för att sänka det för närvarande avskräckande höga priset vilket hindrar konsumenter från att köpa fosforfria produkter?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(30 oktober 1998)

Kommissionen undersöker för närvarande de frågor som har uppkommit till följd av fosfat i tvättmedel. Kontroll av marknadsföringen, fastställd genom lag eller på frivillig väg, existerar i en del medlemsstater och varierar mellan dessa. Den allmänna inställningen till fosfater i tvättmedel har utvecklats till fosfaternas fördel. I många kretsar föredras fosfater framför andra alternativa tvättmedel under förutsättning att det finns adekvat rening av avloppsvattnet, eftersom fosfater lätt kan avlägsnas från avloppsvattnet och de därför innebär ett mindre miljöproblem än deras ersättningsmedel.

I rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse(1) föreskrivs att avloppsvatten från tätbebyggelse som leds in i ledningsnät före utsläpp skall undergå sekundär rening(2) och en tidtabell för när tätorter av olika storlekar skall uppfylla detta direktiv fram till den 31 december 2005 har inrättats. Dessutom har särskilda bestämmelser, huvudsakligen kravet om avlägsnande av kväve och fosfor, inrättats för områden som är känsliga för eutrofieriering. Alla medlemsstater har emellertid inte infört reningssystem för avloppsvatten.

Kommissionen håller på att utvärdera behovet av en harmonisering av marknadsföringen av fosfater i hela gemenskapen. Inget beslut om harmonisering har ännu tagits, och i avsaknad av harmonsiering, har kommissionen inte övervägt några fiskala incitament.

(1) EGT L 135, 30.5.1991.

(2) "Sekundär rening": rening av avloppsvatten från tätbebyggelse genom en process som vanligen innebär biologisk rening med sekundärsedimentering eller någon annan process som uppfyller de krav som anges i tabell 1 i bilaga I till direktivet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2334/98

från John McCartin (PPE) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: Utbetalningar från strukturfonderna i Irland

Kan kommissionen tillhandahålla detaljerade siffror för utbetalningar per region från strukturfonderna de tre senaste åren? Är kommissionen övertygad om att en skälig fördelning har ägt rum med tanke på de ekonomiska skillnaderna mellan Irlands regioner?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(10 september 1998)

Det bör påpekas att i sammanhållningspolitiken utgör Irland en enda region. Det finns en enda GSR (gemenskapens stödram) som administreras centralt av regeringen. På senare år har emellertid kommissionen verkat för att de irländska regionerna skall bli mer involverade i hur gemenskapens stöd betalas ut. Detta resulterade i att man 1994 inrättade åtta regionala myndigheter. Därigenom har den regionala statistiken förfinats betydligt. Ytterligare statistik har dessutom tagits fram för att man skulle få ett bättre underlag för analyser av utvecklingsnivån i de åtta regionerna. I denna statistik finns användbara siffror på hur höga utgifterna är för strukturfondernas stöd i de olika regionerna. Tillförlitliga siffror för 1994 och 1995 finns nu tillgängliga och återges nedan.

Tabell över totala utgifter (inklusive obligatorisk nationell finansiering)

>Plats för tabell>

I nedanstående tabell redovisas en prognos för hur utgifterna kommer att fördela sig på de olika regionerna under (1994-1999)

Tabell över utgifter per region (1994-1999)

>Plats för tabell>

Kommissionen anser att denna regionala fördelning är rimlig, med hänsyn tagen bl. a. till att en bättre infrastruktur när det gäller transporter och telekommunikationer i en viss region även kommer andra regioner till del. Därutöver måste även olika stöd från Sammanhållningsfonden tas med i beräkningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2959/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: De grekiska tobaksarbetarnas försäkringsrättigheter

Sedan Europeiska unionen införde kvoter för arealodling av tobak har tobaksproduktionen i Grekland minskat, samtidigt som tekniken medfört att också arbetstillfällena blivit allt färre. Detta innebär att tobaksarbetarnas utsikter att få pension är i fara, eftersom antalet försäkringsdagar reducerats och det obligatoriska antalet försäkringsår (idag 40 år) ökats, vilket betyder att de kanske inte får någon pension.

Mot bakgrund av att det var meningen att särskilda åtgärder skulle vidtas för att trygga arbetstagarnas försäkringsrättigheter, och med beaktande av artiklarna 10 och 25 i stadgandena om arbetstagarnas grundläggande sociala rättigheter, vill jag fråga kommissionen om den har för avsikt att vidta särskilda åtgärder för att skydda tobaksarbetarnas försäkringsrättigheter?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(13 november 1998)

När det gäller socialförsäkring är medlemsstaterna fria att fastställa sin egen politik om hur socialförsäkringssystemen skall organiseras och drivas under förutsättning att gemenskapsrätten som rör lika behandling av kvinnor och män respekteras.

Följaktligen kan medlemsstaterna anta bestämmelser som fastställer antal försäkringsår för att man skall kunna få ålders- eller avgångspension.