SKRIFTLIG FRÅGA E-2900/02

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(16 oktober 2002)

Ämne: EU:s gräns- och referensvärden för elektromagnetiska fält

Allmänhetens oro för hälsoriskerna vid exponering för elektromagnetiska fält har den senaste tiden på nytt tilltagit, inte minst p.g.a. de offentliga uttalanden som allmänt erkända experter och forskningsinstitut gjort. I en rad olika sammanhang har de poängterat att vi har all anledning att oroa oss för de icke-termiska effekterna av pulsade immissioner, eftersom det så gott som tveklöst föreligger ett samband mellan immissionerna och långsiktiga hälsokonsekvenser som t.ex. leukemi och cancer.

I rådets rekommendation 1999/519/EG(1) av den 12 juli 1999 omnämns referensvärden på mellan 2 W/m2 och 10 W/m2 vid 10 MHz till 300 GHz. Värdena baserar sig på INCIRP:s, Internationella kommissionen för skydd mot icke-joniserande strålnings, riktvärden, vilka dock endast hänför sig till de termiska effekterna av högfrekventa fält. De maxvärden som forskare och experter krävt utifrån de ovan nämnda riskerna ligger på mellan 0,00001 och 0,01 W/ m2.

Andra problematiska aspekter är den stora divergensen mellan de nationella gränsvärdena inom EU emissionerna stannar inte vid nationsgränserna! samt att antalet mobiltelefonanvändare och därmed även sändare och mottagare ökar i snabb takt.

Enligt den inom EU gällande försiktighetsprincipen ligger det i linje med gemenskapernas förpliktigande att åstadkomma ett bidrag till att uppnå en hög hälsoskyddsnivå. Är det inte med tanke på detta, och inte minst med avseende på att en enhetlig och rättvis inre marknad bör ha högsta prioritet, lämpligt att

1. omsätta rådets rekommendation i en bindande standard,

2. i detta sammanhang omvärdera de aktuella gräns- och referensvärden för elektriska, magnetiska och elektromagnetiska fält samt

3. därvid i synnerhet arbeta för att dessa skall reduceras?

(1) EGT L 199, 30.7.1999, s. 59.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 november 2002)

Den 12 juli 1999 antog rådet rekommendation 1999/519/EG till medlemsstaterna om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz). Ett fullständigt iakttagande av de grundläggande begränsningarna och referensnivåerna i rekommendationen ger användare en hög skyddsnivå mot omedelbara och långsiktiga effekter av icke-joniserande strålning inom hela spektrat och inte bara för höga frekvenser.

De begränsningar som rekommenderas inbegriper en säkerhetsfaktor för att täcka eventuella långtidseffekter inom hela frekvensområdet och är därför inte enbart begränsade till omedelbara termiska effekter.

Kommissionen har givit de europeiska standardiseringsorganen i uppdrag att utarbeta harmoniserade europeiska standarder för att se till att allmänheten inte genom produkter exponeras för gränsvärden som är högre än dem som rekommenderas av rådet. Dessa standarder kommer att får rättslig verkan genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse(1). Enligt detta direktiv måste tillverkare se till att deras produkter inte medför negativa effekter för hälsan, när produkterna används i avsett syfte. Direktivet genomför i verkligheten de gränsvärden som anges i rådets rekommendation. Oförenliga nationella standarder måste dras tillbaka så snart de europeiska standarderna har offentliggjorts i EGT.

Kommissionen följer noggrant alla nya vetenskapliga upptäckter inom området för att vid behov reagera på eventuella nya vetenskapliga rön som ännu inte har beaktats. Inom ramen för det femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling finansierar kommissionen

också ett antal (åtta) viktiga studier inom området. Resultaten från dessa kommer att publiceras 20032005. Yttrandet om hälsoeffekter i samband med exponering för elektromagnetiska fält från kommissionens vetenskapliga kommitté för toxicitet, ekotoxicitet och miljö, som offentliggjordes den 30 oktober 2001, har bekräftat giltigheten i begränsningarna för radiofrekvenser och mikrovågor i rådets rekommendation. Man kan lägga märke till att man i rapporter som utarbetats av olika medlemsstater var för sig delar kommitténs ståndpunkt.

(1) EGT L 91, 7.4.1999.