ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3131/01

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(14 november 2001)

Ämne: Skydd av kulturarvet efter förödelsen i New York och Washington

Attentaten mot tvillingtornen och Pentagon samt de militära insatserna i Afghanistan har utlöst en allvarlig internationell kris. Huvuddelen av det konstnärliga och arkitektoniska världsarvet finns i Europa, och i synnerhet i Italien. De senaste veckorna har EU:s medlemsstater med största

säkerhet inlett alla tänkbara förfaranden för att säkra de mest sårbara kulturmonument som skulle kunna bli måltavla för eventuella terroristattacker. Kan kommissionen ange:

1. om man beaktat möjligheten att inrätta särskilda instrument och strategier för kontroll och skydd av kulturarvet och det arkitektoniska arvet, samt

2. om EU:s kulturministrar har samlats för att driva fram skyddsåtgärder för kulturarvet?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(29 januari 2002)

1. I artikel 151 (f.d. artikel 128) i EG-fördraget föreskrivs att gemenskapen har behörighet att

- främja det kulturella samarbetet mellan medlemsstaterna,

- stödja och komplettera (vid behov genom ekonomiskt stöd) medlemsstaternas verksamhet när det gäller

- att förbättra kunskaperna om och att sprida de europeiska folkens kultur och historia,

- att bevara och skydda det kulturarv som har europeisk betydelse,

- icke-kommersiellt kulturutbyte,

- konstnärligt och litterärt skapande, däribland inom den audiovisuella sektorn.

Följaktligen har kommissionen inte behörighet att, utanför befintliga program och initiativ, vidta åtgärder i syfte att skydda medlemsstaternas kulturarv. Det är dessutom viktigt att påpeka att bestämmelser om skydd av kulturarv, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, faller under medlemsstaternas exklusiva behörighet.

2. Kommissonen har inte blivit informerad om att unionens kulturministrar hållit något sammanträde för att främja specifika åtgärder till skydd för kulturarvet till följd av attentaten den 11 september 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2766/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(9 oktober 2001)

Ämne: Sverige varnas för sent inlämnade kartor

Kommissionen varnade i november 1999 Sverige och ytterligare tre länder för att de inte lämnat in kartor över regionala statliga stöd i tid. Det blev ett tillfälligt avbrott i utbetalningarna.

Har felen nu rättats till eller har det varit fortsatta problem med inleveransen av kartor för regionala statliga stöd från Sveriges sida?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(12 november 2001)

De svenska myndigheterna anmälde genom en skrivelse daterad den 22 oktober 1999 den svenska regionalstödskartan för perioden 20002006 i enlighet med artikel 88.3 (f.d. artikel 93) i EG-fördraget.

Kommissionens granskning av anmälan har visat att denna var ofullständig. På ett möte den 12 november 1999 och genom en skrivelse av den 25 november 1999 bad kommissionen de svenska myndigheterna att komplettera anmälan. De svenska myndigheterna gjorde detta genom skrivelserna av den 21 december 1999 och den 8 februari 2000. Genom en skrivelse av den 17 februari 2000 gjorde de svenska myndigheterna en ändring i sin anmälan (en ändring av det stödtak som föreslagits).

Kommissionen beslutade den 28 mars 2000 att godkänna den svenska regionalstödskartan. Den informerade de svenska myndigheterna om beslutet genom skrivelse nr SG(2000) D/103189 av den 17 april 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3605/01

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Illojal konkurrens mellan Rent a Cars företag

Bruket att förete reklam på privata fordon, som är så spritt i vissa amerikanska länder, håller på att komma till Europa och missbrukas därvid av vissa företag som hyr ut bilar utan chaufför, nämligen Rent a Car.

Företagen i fråga företer reklam på sina fordon, vilket gör det möjligt för dem att erbjuda sina kunder att hyra bilarna till priset av kostnaderna för den bensin de förbrukar, eftersom investeringen i respektive bilpark kan amorteras tack vare intäkterna från den reklam de företer. Detta har uppenbarligen orsakat klagomål från de flesta företagen inom sektorn.

Kan kommissionen ange om den anser att det utgör illojal konkurrens att företag som hyr ut bilar utan chaufför endast tar betalt av sina kunder för den bensin de förbrukar, eftersom den reklam som företes på deras fordan betalar investeringarna i respektive bilpark?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 februari 2002)

Frågeställaren hänvisar till att ett biluthyrningsföretag nyligen har börjat förse sina bilar med reklam och menar att företagets reklamintäkter gör att man kan erbjuda sina kunder extremt konkurrenskraftiga priser. Frågeställaren frågar om kommissionen anser att detta är illojal konkurrens inom denna sektor.

Kommissionen anser inte att detta är illojal konkurrens. Tvärtom finns det ingenting som hindrar andra företag från att visa reklam på samma sätt. Denna form av reklam regleras av samma generella bestämmelser som gäller för reklam genom affischering. Det bör noteras att detta är ett sätt att göra reklam som ofta används av taxibolag och inom sektorn för allmänna kommunikationer.

Kommissionen vill också framhålla att det finns olika typer av kunder som hyr bilar. Turister som är ute efter låga priser kanske hellre vill hyra en bil som är försedd med reklam till ett lägre pris än en bil som inte är försedd med reklam. Däremot finns det kanske vissa företagskunder som föredrar att köra en bil som inte är försedd med reklam men som kostar mer att hyra. En sådan nischmarknad gör att kunderna får fler valmöjligheter, vilket bör leda till att konkurrensen i branschen snarare ökar i stället för att minska.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2658/01

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(1 oktober 2001)

Ämne: TETRA-master

När kommer kommissionen att lägga fram sin översyn av säkerheten vad avser TETRA-master, som ursprungligen skulle ha offentliggjorts i juni i år?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

För att skydda medborgarnas hälsa i EU mot exponering för elektromagnetiska fält, godkände rådet den 12 juli 1999 en rekommendation om begränsning av allmänhetens exponering för elektromagnetiska fält (0Hz300GHz)(1). Detta frekvensområde inbegriper systemet Tetra som parlamentsledamoten nämner i sin fråga.

Kommissionen vill gärna uppmärksamma frågeställaren på att gemenskapslagstiftningen skall säkerställa att Tetra-basstationer och Tetra-mobiltelefoner är ofarliga. För att uppfylla kraven i lagstiftningen (Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse(2) samt rådets direktiv 73/23/EEG av den 19 februari 1973 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om elektrisk utrustning avsedd för användning inom vissa spänningsgränser(3)) måste tillverkarna garantera att produkterna uppfyller de stränga säkerhetskrav som följer av de senaste vetenskapliga yttrandena och som föreskrivs i rådets rekommendation.

Kommissionen har för övrigt begärt att få ett nytt yttrande från Vetenskapliga kommittén för toxikologi, ekotoxikologi och miljö om riskerna i samband med utveckling av teknik som utnyttjar elektromagnetisk strålning. Som påpekats i meddelandet av den 30 november har kommittén bekräftat att:

den ytterligare information som blivit tillgänglig under senare år om cancerogena och andra icke-termiska effekter av radio- och mikrovågsfrekvenser inte motiverar någon ändring av de begränsningar för exponering som kommissionen fastställt på grundval av den vetenskapliga styrkommitténs yttrande av 1998.

Enligt detta yttrande skall alla ytterligare åtgärder om Tetra-systemet vidtas av berörda myndigheter i medlemsstaterna.

(1) EGT L 199, 30.7.1999.

(2) EGT L 91, 7.4.1999.

(3) EGT L 77, 26.3.1973.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3103/01

från Yasmine Boudjenah (GUE/NGL) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Leverans till tredje land av utrustning som kan användas för internt förtryck

Kommissionen har redan föreslagit förordningar för att förbjuda leverans till vissa tredje länder av utrustning som kan användas för internt förtryck. Detta var till exempel fallet för Indonesien i oktober 1999. Rådet har dessutom antagit denna förordning.

Avser inte kommissionen att föreslå denna typ av förordningar när det gäller länder som utövar internt förtryck? Detta gäller till exempel Turkiets behandling av den kurdiska befolkningen eller Marockos behandling av den sahariska befolkningen.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 januari 2002)

Kommissionen har inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken föreslagit begränsningar när det gäller export av viss icke-militär utrustning som kan komma att användas för internt förtryck, i överensstämmelse med gemensamma ståndpunkter som rådet antagit på grundval av artikel 15 i Fördraget om Europeiska unionen.

Mot denna bakgrund följer kommissionen och medlemsstaterna noggrant situationen i tredjeländer och kommer när det är befogat att vidta de åtgärder som anses nödvändiga för att nå målen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken.

Eftersom rådet ännu inte har beslutat om några begränsningar av vapenexport eller om andra ekonomiska sanktioner mot Turkiet eller Marocko skulle ett sådant förslag utgöra en betydande ändring av EU:s politik i detta avseende. Kommissionen anser därför att det inte finns någon anledning att föreslå begränsningar när det gäller export av viss icke-militär utrustning till dessa länder.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3454/01

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(6 december 2001)

Ämne: Stöd till uppfödning av får och getter

Hur mycket pengar har utbetalats från gemenskapsbudgeten i kompensation för får och getter för år 2000? Hur stort är beloppet per djur? Hur stora är anslagen till stödberättigade får och getter för år 2001? Har dessa medel utbetalats till de grekiska myndigheterna och om så är fallet, när skedde det?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 januari 2002)

Under budgetåret 2000 för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) garantisektionen, genomförde och deklarerade Grekland utgifter för får- och getbidrag för ett totalt belopp på cirka 227,25 miljoner euro.

EUGFJ garantisektionen har godkänt dessa utgifter men har endast delvis ersatt dem på grund av de böter som tillämpas på denna medlemsstat på grund av förseningen av genomförandet av det integrerade systemet för administration och kontroll.

Gemenskapsfinansieringen har följaktligen minskats med de ovannämnda böterna som uppgick till cirka 24,25 miljoner euro. Utgifterna, liksom den ålagda korrigeringen, är skall ingå i den granskning av räkenskaperna som syftar till att fastställa det slutliga bidraget från gemenskaps-budgeten.

Det rörliga bidragsbeloppet för icke-mjölktackor för regleringsåret 2000 var 17,477 euro per djur. För mjölktackor och hongetter var bidragsbeloppet 13,982 euro per djur.

När det gäller mindre gynnade regioner ger icke-mjölktackor rätt till ett fastställt extrabidrag landsbygden på ett belopp av 6,641 euro per djur; motsvarande belopp är 5,977 euro per djur för mjölktackor och hongetter.

Vid fastställandet av beloppet för den andra förskottsutbetalningen av det rörliga bidraget för tackor för regleringsåret 2001 den 21 september 2001, var det beräknade bidragsbeloppet för icke-mjölktackor 10,779 euro per tacka. För mjölktackor och hongetter var det beräknade bidragsbeloppet 8,623 euro per djur.

Det definitiva värdet på det rörliga bidraget för 2001 skall fastställas i januari 2002. Med anledning av det stabila priset på får borde det slutliga bidragsbeloppet vara lägre än de beräkningar som redan tidigare gjorts.

Under budgetåret 2001 för EUGFJ garantisektionen genomförde och deklarerade Grekland utgifter för får- och getbidrag för ett totalt belopp av cirka 200,58 miljoner euro. EUGFJ garantisektionen har till fullo godkänt dessa utgifter inom ramen för de månatliga deklarationerna.

Grundat på EUGFJ garantisektionens finansiella system har denna senaste ersättning för de utgifter som uppstått och deklararats av medlemsstaterna senast den tredje arbetsdagen i den andra månaden som följer månaden för deklarationen. Denna tidsfrist har till fullo respekterats av kommissionen.

Utgifterna är skall ingå i den granskning av räkenskaperna som syftar till att fastställa det slutliga bidraget från gemenskapsbudgeten.

>Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA E-3515/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE)och Ioannis Marínos (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Förbigående av officiella språk i Life-programmet

Enligt en artikel publicerad på engelska den 16 november 2001 på webbsidan www.medeuropa.net, och på spanska den 8 november 2001 på webbsidan www.aquieropa.com, på Internet uppmanar Europeiska kommissionen dem som vill lämna in förslag inom ramen för gemenskapsprogrammet Life att skriftligen kontakta kommissionen antingen på engelska eller franska. Detta strider totalt med vad som gällt fram till dags dato för kommunikationen inom ramen för Life och de övriga gemenskapsinitiativen, nämligen att det går bra att använda vilket som helst av de 11 officiella språken.

Vi skulle vilja veta om, och i så fall varför, man beslutat om att endast dessa två språk kan användas i samband med Life. Vi önskar också veta om denna bestämmelse är förenlig med det som anges om alla officiella språks likvärdighet i EU-fördraget (artikel 290 och artikel 314) och med den mångkulturella karaktär hos unionen som ständigt deklareras.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(14 februari 2002)

Kommissionen har inte beslutat att de som vill lämna in förslag inom ramen för gemenskapsprogrammet Life måste använda engelska och franska i sin skriftliga kommunikation med kommissionen.

All information om förslagsinlämnande inom gemenskapsprogrammet Life finns tillgänglig på de 11 officiella språken på följande webadress: http://europa.eu.int/comm/life/life3.htm.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3046/01

från Albert Maat (PPE-DE) till kommissionen

(5 november 2001)

Ämne: Import av saltad kycklingfilé

Importen av saltad kycklingfilé till EU har under de senaste tre åren mer än tiodubblats. Importen uppgick till 114 000 ton under de sex första månaderna av 2001, medan den uppgick till 12 000 ton under hela 1998. Samtidigt sjönk importen av icke saltad kycklingfilé.

Lätt saltad kycklingfilé blir föremål för en lägre tullavgift än vanligt fjäderfäkött. Saltet kan efter införseln lätt avlägsnas. Genom detta oegentliga bruk av tullsatser snedvrids allvarligt den europeiska marknaden för fjäderfäkött.

Kycklingfilén ifråga har endast bestänkts med salt och är egentligen inte insaltad.

Hur avser kommissionen att kontrollera detta?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta om det föreligger överträdelser av WTO-avtalen på detta område?

Kan EU inom ramen för de aktuella WTO-avtalet ensidigt ändra importavgiften för saltad kycklingfilé genom att höja den föreskrivna salthalten på 1,2 procent?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 januari 2002)

Kommissionen följer mycket noga utvecklingen av importmarknaderna för allt slags kött. Det är sant att importen av saltat fjäderfäkött har ökat kraftigt de senaste åren och stigit från 3 500 ton 1996 till 109 000 ton år 2000 och 150 000 ton under de första åtta månaderna 2001, medan importen av obearbetat benfritt fjäderfäkött har minskat med 25 000 ton från 1997 till 2000. Den starka efterfrågan på fjäderfäkött under BSE-krisen (bovin spongiform encefalopati) från oktober 2000 ökade ytterligare på denna import.

Parlamentsledamoten förmodar att köttet ifråga är lätt saltat och att saltet kan skakas av. Om detta vore fallet skulle det inte överensstämma med definitionen i Kombinerade nomenklaturen där det står: Med kött och ätbara slaktbiprodukter, saltade, i saltlake i nr 0210 förstås kött och ätbara slaktbiprodukter som saltats djupgående och enhetligt i alla delar, med ett totalt saltinnehåll av minst 1,2 viktprocent.

Kommissionen har dock inga uppgifter om att importerat saltat fjäderfäkött inte skulle överensstämma med denna definition.

Kommissionen har påpekat för medlemsstaterna att de noga bör övervaka att sådant importerat fjäderfäkött överensstämmer med de relevanta gemenskapsbestämmelser i tull- och veterinärlagstiftningen. Dessutom studerar kommissionens olika avdelningar för närvarande hur man bäst skall hantera de problem som kan komma att uppstå beträffande produkterna i fråga. Den undersökningens resultat kan ännu inte förutsägas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3074/01

från Carlos Bautista Ojeda (Verts/ALE) till kommissionen

(12 november 2001)

Ämne: Diskriminering av funktionshindrade piloter i Spanien

I de debatter inom European Sports Forum som kommissionen organiserade i oktober, diskuterades bland annat frågan om sport för funktionshindrade och dess betydelse som integrationsfaktor. Att det förekommer många olika sporter och kategorier inom handikappsporten, i synnerhet i fråga om handikappsport på hög nivå, gör det nödvändigt att harmonisera dessa i samtliga EU:s medlemsländer och att kommissionen påskyndar arbetena därmed.

I samband med världsflygtävlingen 2001, som hölls i Andalusien, noterades att funktionshindrade icke-spanska idrottsmän var fullt integrerade i tävlingens förlopp och flög på samma villkor som icke funktionshindrade idrottsmän.

Spansk lagstiftning tillåter inte funktionshindrade idrottsmän att få tillträde till prov för att erhålla flyglicens för att utöva de olika formerna av flygsport.

Är kommissionen medveten om denna diskriminering av funktionshindrade idrottsmän i vissa medlemsstater, vilka förvägras tillträde till ett administrativt flygcertifikat, till skillnad från vad fallet är med personer med samma handikapp som bor i andra medlemsstater?

Anser kommissionen att det rör sig om fall av uppenbar diskriminering av dessa idrottsmän?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(21 december 2001)

Kommissionen har, precis som frågeställaren påpekar, tagit upp handikappidrottens särskilda problem vid EU:s årliga idrottsforum som anordnades i Bryssel den 17 och 18 oktober 2001. Under forumet betonade man dels att sporten har betydelse för funktionshindrades integration och välbefinnande, dels att man måste avlägsna hindren för funktionshindrade att utöva idrott.

Påpekas bör dock att gemenskapsrätten tar upp diskriminering på grund av funktionshinder endast i rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet. Direktivet har således ettegränsattillämpningsområde. Därför verkar det som om kommissionen inte är behörig att ingripa i det specifika fall av diskriminering som frågeställaren tar upp, eftersom det inte gäller tillträde till arbetsmarknaden. I avsaknad av fullständig information om den situation som frågeställaren tar upp kan kommissionen inte göra något slutgiltigt uttalande.

Jag vill dock göra frågeställaren uppmärksam på kommissionens förslag om Europeiska handikappåret 2003(1). Detta initiativ har till syfte att främja ökad förståelse för funktionshinder och att få alla parter att delta aktivt på alla nivåer. År 2003 kommer en rad initiativ att tas för att öka medvetenheten i Europa om de funktionshindrades problem och undanröja hindren för dem att fullt ut delta i det dagliga livet.

(1) EGT C 240 E, 28.8.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3200/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(20 november 2001)

Ämne: Genomförandet av programmet med integrerade åtgärder för att bekämpa arbetslösheten i Grekland

Programmet med integrerade åtgärder, som finansieras av Europeiska unionen, har som mål att, inledningsvis under 28 månader, sysselsätta 3000 arbetslösa i Janninas län. Därefter är det möjligt att programmet utvidgas till att omfatta också andra län i Grekland. Förfarandet för rekryteringen av arbetslösa handhas av den statliga instansen OAED (ett organ som sysselsätter arbetskraft). Enligt de nationella uppgifter som finns att tillgå är de personer som registrerats som arbetslösa i Janninas län dock betydligt flera än de sysselsättningstillfällen som understöds genom programmet.

1. Har man antagit bestämda kriterier, och i så fall vilka, på basis av vilka man väljer ut de arbetslösa som får anställning?

2. På vilket sätt kontrollerar kommissionen, om så är fallet, att OAED respekterar och följer dessa kriterier?

3. Vilka övriga län kommer att omfattas av programmet?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(29 januari 2002)

Endast arbetslösa med vilka en individuell handlingsplan har överenskommits i enlighet med gällande förfaranden kan komma i fråga för anställning enligt programmet med integrerade åtgärder. Företräde skall ges till individer som blivit arbetslösa på grund av massuppsägningar eller omstruktureringar av företag, är äldre än 45 år, tillhör utsatta grupper av befolkningen (t.ex. individer med särskilda behov, återvändande, invandrare, flyktingar eller ensamstående föräldrar), är långtidsarbetslösa, sysselsatta genom arbetsmarknadsåtgärder samt till kvinnor.

Arbetslösa personer som tillhör någon av de tre första av de ovannämnda kategorierna skall ges absolut företräde. De som tillhör någon av de tre övriga kategorierna väljs ut till programmet med ledning av ett poängsystem där huvudkriterierna är längden på arbetslöshetsperioden, den arbetslöses inkomst, övergången från passiva till aktiva åtgärder samt personens kön.

De ovan angivna kriterierna och relevanta förfarandena anges och beskrivs i en förordning från arbetsmarknadsministeriet. Den grekiska arbetsmarknadsstyrelsen ansvarar för att de tillämpas under överinseende av förvaltningsmyndigheten för åtgärdsprogrammet Sysselsättning och yrkesutbildning såsom föreskrivs i gemenskapens stödramar 20002006 för Grekland.

För närvarande planerar man att genomföra program med integrerade åtgärder i sju län, nämligen Fthiotida, Ioannina, Grevena, Larissa, Arta, Preveza and Thesprotia. Emellertid kommer enbart programmet i Ioannina att samfinansieras av Europeiska socialfonden inom ramen för åtgärdsprogrammet Sysselsättning och yrkesutbildning. De återstående sex kommer att genomföras med nationella resurser.