SKRIFTLIG FRÅGA P-1657/98

från Stéphane Buffetaut (I-EDN) till kommissionen

(18 maj 1998)

Ämne: Obligatorisk buteljering inom odlingsområdet

Sedan i början av 1990-talet har några av unionens sydliga medlemsstater (särskilt Portugal, Grekland och Italien) på spanskt initiativ infört nationella bestämmelser som gör det OBLIGATORISKT att behandla vissa kvalitetsviner i de områden där de framställs. I och med ett aktuellt franskt lagförslag om jordbruksområdet och ett italienskt lagförslag som förbjuder användande av italiensk ursprungsbeteckning på olivolja som framställs i Italien, men som inte buteljeras där, handlar det om en tendens som breder ut sig i alla unionens sydliga länder för samtliga så kallade jordbrukskvalitetsprodukter.

Istället för att övervaka efterlevnaden av EU:s regler, i synnerhet dem i artiklarna 34 och 85-90 i fördraget, och trots många formella klagomål mot sådana avvikelser som inte medfört några åtgärder, har kommissionen (GD VI) anslutit sig till denna utveckling genom att föreslå en reformering av förordning nr 823/87(1) som skulle rättfärdiga att kvalitetsviner behandlades på detta sätt.

Alla nordliga EU-länder, som i stor utsträckning behandlar jordbrukskvalitetsproduker och som är nettobidragsgivare till EU:s jordbruksbudget, får svårare och svårare att acceptera dessa avvikelser som kan skapa en klyfta mellan nord och syd inom unionen. De har nyligen visat detta genom att motsätta sig att reformeringen av förordning nr 823/87 som föreslagits av GD VI behandlas innan domstolen har bekräftat den dom som den avgav i mål C47/90 Delhaize Le Lion mot Promalvin.

Vilka praktiska åtgärder ämnar kommissionen vidta för att undvika att sådana nationella avvikelser utvecklas i unionens södra delar och för att motverka dess konsekvenser, det vill säga allt kraftigare reaktioner från unionens nordliga länder?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Kommissionen kan upplysa ledamoten om att det inte bara är de södra medlemsstaterna som fattar nationella beslut, som kräver att tappning av kvalitetsviner fso sker i produktionsområdet eller den särskilda regionen.

Faktiskt fattade Frankrike 1972 ett sådant beslut för den kontrollerade ursprungsbeteckningen Alsace. Sedan dess har många beslut i denna anda, om än med vissa mdifikationer, fattats i samtliga vinproducerande medlemsstater.

Kommissionen har nu beslutat att för rådet lägga fram ett förslag till förordning för att integrera sådana beslut på gemenskapsnivån. Det som föranlett kommissionen till detta är just en grundlig analys av denna situation och en övertygelse om att sådana åtgärder i vissa fall och under vissa omständigheter kan vara motiverade, nämligen av kvalitetsskäl eller för att stärka kontrollen eller skyddet av immateriella rättigheter.

Det framlagda förslaget(2) avser att tillåta medlemsstaterna att på vissa specifika villkor kräva att tappning av vissa kvalitetsviner fso sker i den särskilda regionen:

- tappningen i den särskilda regionen måste ge vinet vissa egenskaper eller vara väsentlig för att lyckas bevara vissa specifika egenskaper,

- de flesta aktörerna i produktionskedjan måste bifalla.

I förslaget föreskrivs även en övergångsperiod på fem år efter ikraftträdandet för att möjliggöra en anpassning för de aktörer som i minst tre år tappat utanför den särskilda regionen.

Efter vad kommissionen kan se borde de föreskrivna villkoren begränsa antalet särskilda regioner, som kan åberopa den föreslagna bestämmelsen.

Kommissionen har i grunden samma inställning i sitt yttrande till EG-domstolen i mål C-388/95 mellan Belgien och Spanien, som berör samma sak.

(1) EGT L 84, 27.3.1987, s. 59.

(2) EGT C 108, 7.4.1998.