SKRIFTLIG FRÅGA E-3332/02

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(26 november 2002)

Ämne: Afghanistan

Kan kommissionen redogöra för hur rådets förslag om repatriering av afghanska flyktingar som för närvarande lever i EU skulle finansieras? Är kommissionen medveten om att de finns en hel del synpunkter både med avseende på de rättsliga och de humanitära aspekterna i förslaget?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(21 januari 2003)

Kommissionen är starkt engagerad i Afghanistans återuppbyggnad och återhämtning. Sedan september 2001 har kommissionen varit en de största bidragsgivarna till återuppbyggnadsarbetet. Utvecklingsbiståndet uppgick under 2002 till över 205 miljoner euro. Till detta kommer humanitärt bistånd på cirka 73 miljoner euro.

Att flyktingar återvänder i stor omfattning ses allmänt som en indikation på de framsteg som har gjorts av interimsregeringen och övergångsregeringen i Afghanistan. Cirka 2,5 miljoner flyktingar antas ha återvänt från närområdet (hit räknas också internt fördrivna personer som har återvänt till hembygden). Kommissionen är fast besluten att stödja återvändandet så att det blir långsiktigt hållbart, både genom humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd. Utvecklingsbiståndet är särskilt inriktat på att landsbygden skall återhämta sig, på återuppbyggnad, humant och socialt kapital, uppbyggnad av fungerande samhällsinstitutioner samt säkerhetsfrågor.

På begäran av Europeiska rådet i Sevilla antog ministerrådet den 28 november 2002 en plan för återvändande till Afghanistan. Planen fastställer metoder för att stödja dem som vill återvända. Planen bygger på gällande trepartsavtal som FN:s flyktingkommissariat har förhandlat fram mellan de afghanska myndigheterna och berörda värdländer.

Rådets plan bygger på en arbetsfördelning mellan medlemsstaterna och kommissionen. Alla kostnader före avresan och transportkostnader täcks av värdländerna, medan kommissionen sköter vissa samordningsuppgifter och täcker kostnaderna för reintegreringen. Under 2002 anslog kommissionen 3,6 miljoner euro till stöd för att högt utbildade afghaner skall återvända och arbeta inom administrationen

och den privata sektorn. Dessutom har kommissionen angivit att den är beredd att avsätta ungefär 7 miljoner euro från budgetpost B7-667 till stöd för reintegrering av återvändande från Europa. Kommissionen kommer också att anslå ungefär 10 miljoner euro för att se till att återvändandet blir långsiktigt hållbart, oavsett om flyktingarna kommer från närområdet eller från mer avlägsna länder.

Vad beträffar rättsliga aspekter och skyddsaspekter sägs det klart i återvändandeplanen att den är inriktad på frivilligt återvändande och den innehåller flera juridiska och andra garantier. Återsändande mot de berörda personernas vilja får bara ske under fullständigt iakttagande av bestämmelserna i Genèvekonventionen angående flyktingars rättsliga ställning och om alla andra rättsliga möjligheter att stanna kvar i EU har uttömts. Det kan vidare bara komma i fråga om en person inte inom skälig tid har utnyttjat möjligheten att delta i ett program för frivilligt återvändande.

Genom återvändandeplanen inrättas också en samordningsgrupp för återvändande till Afghanistan. En av gruppens huvudsakliga uppgifter är att påbörja genomförandet av den del av planen som handlar om att fastställandet av vilka som skall återvända och i vilken takt återvändande skall ske skall bygga på de mest tillförlitliga uppgifterna om situationen i landet, möjligheterna att koppla ihop återvändande med återuppbyggnadsarbetet och partnerskapet mellan EU och Afghanistans övergångsregering. Kommissionen kommer att vara ordförande för samordningsgruppen och därvidlag ta hänsyn till alla relevanta humanitära aspekter och erfarenheter av stegvist återvändande utifrån situationen i landet. Ett nära samarbete kommer att ske med andra instanser som är delaktiga i genomförandet av återvändandeplanen, särskilt FN:s flyktingkommissariat.