SKRIFTLIG FRÅGA E-2077/01

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: 0-listeriakriteriet

Jag har från Patrick Lardeux erhållit ett öppet brev ställt till samtliga ledamöter av Europaparlamentet, av vilket jag kan översända en kopia till kommissionen.

I detta brev beskriver Patrick Lardeux, som driver ett litet jordbruk där han tillverkar ost, de problem som hantverksföretagen konfronteras med när de försöker uppfylla de rättsliga bestämmelser de är skyldiga att följa, vilka har tvingat honom att lägga ner sin verksamhet.

Ett av dessa problem är tvånget att följa det han kallar för 0-listeriakriteriet.

Kan kommissionen ange vilka rättsliga bestämmelser detta kriterium omfattas av? Kan kommissionen ange alla de gemenskapsrättsakter som har betydelse för reglerna om hantverksmässig tillverkning av ost?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 oktober 2001)

Kommissionen vill informera parlamentsledamoten om att listeria monocytogenes är en bakterie som kan orsaka allvarlig och i vissa fall dödlig sjukdom hos människor i vissa riskgrupper. Därför finns i gemenskapslagstiftningen bestämmelser för att garantera största möjliga säkerhet i fråga om denna bakterie när det gäller såväl storskalig som småskalig eller gårdsbaserad osttillverkning.

De två gemenskapstexter som behandlar folkhälsoaspekter med avseende på mjölkprodukter är rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter(1) samt rådets direktiv 93/43/EEG av den 14 juni 1993 om livsmedelshygien(2).

Kriteriet ingen i 25 gram av produkten som parlamentsledamoten nämner i samband med 0-listeriakriteriet avser förekomsten av listeria monocytogenes i vissa mjölkprodukter vid transport från tillverkningsanläggningen. Detta kriterium föreskrivs i bilagan till kommissionens direktiv 92/46/EEG som omfattar tillverkning och utsläppande på marknaden, men däremot inte direkt leverans till konsument.

Direktiv 93/43/EEG, som inte innehåller några mikrobiologiska kriterier, kompletterar gemenskapens bestämmelser om småskalig eller gårdsbaserad tillverkning, där produkten endast får säljas direkt till konsument, samt distribution. Denna text följer HACCP-metoden (Hazard Analysis Critical Control Points) och främjar användning av de riktlinjer för god hygien som utarbetats av berörda parter och validerats av den berörda nationella myndigheten. I artikel 7 i direktiv 93/43/EEG föreskrivs följande: Medlemsstaterna kan, i enlighet med fördraget, bibehålla, ändra eller införa nationella hygienbestämmelser som är mer detaljerade än de som fastställs i detta direktiv, förutsatt att sådana bestämmelser inte är mindre strikta än de som anges i bilagan. Medlemsstaterna får således fastställa mikrobiologiska kriterier för konsumentstadiet. Aktörerna själva får också ställa upp mål som en del av egenkontrollen.

Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa anger i sitt yttrande av den 23 september 1999 att en listeriahalt (listeria monocytogenes) som på konsumtionsstadiet är mindre än 100 per gram kan betraktas som en låg risk för alla befolkningsgrupper. Denna slutsats har dragits på grundval av tillgängliga epidemiologiska data som rör luftburen listerios och dess överföring till människan.

Kommissionen har tillsatt en arbetsgrupp bestående av experter från medlemsstaterna för att inleda en övergripande diskussion om harmonisering av relevanta mikrobiologiska kriterier för de olika livsmedelskategorierna. Arbetsgruppens resultat kommer att användas i förslag till ny lagstiftning enligt artikel 6 i förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung som antogs av kommissionen den 14 juli 2000(3) och överlämnades till parlamentet och rådet.

När det gäller småskaliga tillverkare har kommissionen enligt artikel 4 i ovanstående förslag också föreslagit ett system enligt vilket medlemsstaterna kan beviljas undantag med hänsyn till särskilda geografiska förhållanden och om produkterna endast distribueras lokalt och tillverkas med traditionella metoder, utan att detta påverkar folkhälsomålen.

(1) EGT L 268, 14.9.1992.

(2) EGT L 175, 19.7.1993.

(3) EGT C 365 E, 19.12.2000.