SKRIFTLIG FRÅGA E-1810/02

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(24 juni 2002)

Ämne: Slavhandel i Bosnien

Enligt uppgifter och reportage i pressen som alla pekar i samma riktning pågår det för närvarande slavhandel med kvinnor i Bosnien. Tusentals kvinnor från östeuropeiska länder förs dit för att säljas och för att sedan tjäna herrar i andra länder, särskilt EU-länder. Dessutom sades det vid en Unesco-konferens om människohandel i Thessaloniki att runt 5 000 minderåriga kvinnor varje år förs till Ryssland, bland annat från Bosnien, och sedan sprids till ligor som sysslar med vit slavhandel.

Jag behöver inte erinra om att en stark väpnad styrka med omfattande medverkan av EU-länderna befinner sig i Bosnien för att bevara freden och förmodar jag ordningen. Man kan nog anse att det i detta uppdrag ingår att väsentligen stärka rättsstaten och att åtminstone på grundläggande nivå skydda de mänskliga rättigheterna, vilket kontroll av människohandel skulle vara.

Vilka åtgärder har kommissonen vidtagit för att kontrollera detta fenomen i Europa och särskilt i kandidatländerna? Förfogar kommissionen över några detaljerade uppgifter om liknande företeelser i EU-länderna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(1 augusti 2002)

Kommissionen känner till rapporterna om människohandel, i synnerhet med kvinnor och flickor i syfte att utnyttja dem sexuellt, på västra Balkan. Bosnien och Hercegovina är både transitplats, slutdestination och i mindre utsträckning ursprungsland för denna handel. Landet har dragits in i denna verksamhet eftersom det erbjuder människosmugglarna möjligheter i form av läckande gränser, en dåligt samordnad polismakt med för lite resurser, ett splittrat och fortfarande till stora delar oreformerat rättssystem och, inte minst, en marknad.

De internationella väpnade trupperna i Bosnien och Hercegovina (för närvarande omkring 18 000 man) utgör en del av stabiliseringsstyrkan (SFOR). SFOR är inte en polisorganisation och ingriper därför inte direkt mot människohandlare. Dess uppdrag att bevara freden och stabiliteten

skapar dock förhållanden under vilka andra myndigheter, både den lokala polisen och internationella organisationer, kan ta itu med detta brott. FN:s särskilda program för människohandel (Special Trafficking Operations Program, Stop) i Bosnien och Hercegovina har varit ett viktigt vapen i kampen mot människohandeln. Unionen deltar även indirekt genom att ta i tu med de möjligheter som människohandlarna utnyttjar. Under 2001 tillhandahölls via stödprogrammet CARDS 2,5 miljoner euro till Bosnien och Hecegovinas gränsmyndighet för att hjälpa landet att förbättra sin gränskontroll. Under 2002 är stödet från CARDS bland annat inriktat på att reformera åklagar- och rättssystemen i Bosnien och Hercegovina. Från programmet kommer ett bidrag på ytterligare 5 miljoner euro för att genom tekniskt bistånd, utbildning, utrustning och utveckling av kontorsbyggnader förbättra polisens kapacitet. Naturligtvis kommer kampen mot människohandel även att bli en sak för den polisstyrka från EU som skall börja sitt arbete i Bosnien och Hercegovina den 1 januari 2003.

När det gäller kampen mot människohandeln i övriga Europa, i synnerhet i kandidatländerna, är kommissionens politik främst inriktad på offren för denna motbjudande kriminella verksamhet, på att spränga ligor och på förebyggande verksamhet. Lagstiftningsåtgärder har vidtagits och ett förslag till rambeslut om gemensamma brottsdefinitioner och påföljder kan snart komma att antas. Rådet diskuterar också ett förslag till direktiv från kommissionen om tillfälligt uppehållstillstånd för offer för människohandel som hjälper myndigheterna att ingripa mot människohandlare. Programmet Stop II ger stöd till utbildning, forskning och projekt som främjar utvecklingen av samarbete på unionsnivå, och det europeiska forumet för förebyggande av organiserad brottslighet är i synnerhet inriktat på människohandel. Medlemsstaternas justitie- och inrikesministrar och deras kolleger i kandidatländerna kom den 28 september 2001 överens om tolv åtgärder för att bekämpa människohandel, bland annat operativt samarbete, informationskampanjer och stöd till offren. Dessa åtgärder skall utgöra en grund för förbättrat samarbete med ansökarländerna.

Trots svårigheterna att samla in statistiska uppgifter på det här området är de flesta aktörer som är involverade i kampen mot människohandeln överens om att det är en växande företeelse. Det finns beräkningar enligt vilka över 700 000 kvinnor och barn i hela världen varje år förflyttas över internationella gränser av människohandelsorganisationer. En del icke-statliga organisationer menar att antalet är betydligt fler, i synnerhet om människohandel för exploatering som arbetskraft tas med i beräkningarna. Kommissionen kommer genom programmet Stop II att fortsätta att stödja forskning i syfte att förbättra kännedomen om företeelsen.