SKRIFTLIG FRÅGA E-3377/00

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(3 november 2000)

Ämne: Handelshinder för träindustrin vad gäller leveranser till Holland

För export av sinkade fönsterprofiler till Holland krävs ett KOMO-certifikat. De normer som certifikatet ställer krav på avviker delvis från de österrikiska, tyska och schweiziska normerna.

Framförallt innebär kontrollerna av att normerna i KOMO-certifikatet uppfylls stora kostnader. I Holland föreskrivs fyra kontroller per år medan samtliga de övriga europeiska staterna kräver högst två kontroller per år för varustandarder.

Sedan en tid kan nu visserligen träforskarna vid Austria 3 genomföra dessa kontroller, men huvudkontrollen skall fortfarande genomföras av ett holländskt institut på ett ytterst byråkratiskt vis.

Problemen ligger i detta avseende framförallt på detaljplanet.

För klassificeringen och kontrollen av lim finns det europeiska normer vilka även tillämpas i Holland. Men även om nu ett lim eller en liknande produkt har testats och certifierats av ett välrenommerat europeiskt forskningsinstitut, så gäller detta ändå inte med hänsyn till KOMO-certifikatet. Samma test måste genomföras på nytt av ett holländskt institut.

För att lösa dessa problem försöker man genom samarbete med de österrikiska, tyska och schweiziska forsknings- och kontrollinstituten göra de existerande normerna för fönsterprofiler mer enhetliga och anpassa dem till EU-normerna, men Holland har redan efter det första mötet dragit sig tillbaka och avslutat samarbetet.

Ytterligare ett problem utgörs av certifieringen av trävaror. När det gäller ett stort antal offentliga byggprojekt kräver man i Holland en certifiering av det trä som används med avseende på att dessa uppfyller krav på hållbart skogsbruk. Även i Österrike föreskriver lagen en permanent kontroll av skogsbrukets hållbarhet.

För närvarande håller man på att bygga upp ett europeiskt certifieringssystem PEFC, i detta samarbete deltar samtliga EU-länder utom Holland.

Nu uppstår frågan om det genom sådana byråkratiska åtgärder håller på att byggas upp handelshinder som egentligen inte skulle få förekomma inom EU.

Eftersom kraven vad gäller en teknisk produkt på alla väsentliga punkter borde vara desamma i Holland som i Centraleuropa.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(7 december 2000)

Under förutsättning att Nederländernas krav på kontroll av det lim som används till sinkade fönsterprofiler, enligt frågeställarens beskrivning, är offentligt fastställda regler som omfattas av artiklarna 28-30 (f.d. artiklarna 30-36), anser kommissionen att principen om ömsesidigt erkännande borde gälla.

Enligt den allmänna principen om ömsesidigt erkännande skall myndigheterna i destinationslandet ta hänsyn till kontroller, analyser och provning som gjorts i ursprungslandet, förutsatt att resultaten ställs till förfogande och att de visar att produkten på ett riktigt och tillfredsställande sätt uppfyller sitt syfte enligt regleverket i ursprungslandet(1).

Medlemsstaterna kan alltså inte utan att bryta mot artiklarna 28-30, och här är domstolens rättspraxis fast, kräva att en ekonomisk aktör låter prova eller analysera sina produkter eller tillverkningsmetoder, när detta redan skett i ursprungslandet och resultaten är tillgängliga för myndigheterna i destinationslandet(2).

Med anledning av att Nederländerna kräver intyg på att träråvaran är från en ekologiskt hållbar skogsodling, bör man komma ihåg att kommissionen avvisat ett allmänt, obligatoriskt certifieringssystem, som anmäldes av Nederländerna och fick nummer 98/319/NL, med hänvisning till direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter(3).

När det gäller tilldelning av offentliga kontrakt, såväl varu- eller tjänstekontrakt som bygg- och anläggningskontrakt, har kommissionen noterat i sin grönbok Offentlig upphandling inom Europeiska unionen: överväganden inför framtiden(4) att de direktiv som reglerar området innehåller flera möjligheter att integrera miljöhänsyn, särskilt i kravspecifikationen, i urvalsfasen och i bedömningen av anbuden. I meddelandet om offentlig upphandling(5) aviserar kommissionen ett meddelande om frågan. Detta meddelande är under beredning.

(1) Se bl.a. domstolens dom av den 8 juni 1993 i mål C-373/92, kommissionen mot Belgien, Rec. 1993, s. I-3107.

(2) Dom av den 11 maj 1989 i mål 25/88, brottmål mot Esther Renée Wurmser, änkan Bouchara och företaget Norlaine, Rec. 1989, s. 1105.

(3) EGT L 204, 21.7.1998.

(4) KOM(1996) 583 slutlig.

(5) KOM(1998) 143 slutlig.