ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-3289/02

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(14 november 2002)

Ämne: Att rädda André Bretons och surrealisternas arkiv från auktionsförsäljning

Det har offentliggjorts att en auktionsförsäljning kommer att äga rum i april 2003 i Hôtel Drouot i Paris av den stora samlingen med konstverk, målningar, böcker och fotografier samt den surrealistiska rörelsens kompletta arkiv. Detta har sedan André Bretons död 1966 förvarats i hans hus på Rue Fontaine 42 i Paris.

Det skulle vara mycket allvarligt om hela denna stora kulturskatt splittrades genom en offentlig försäljning.

Anser inte kommissionen att det är viktigt att denna ovanliga och unika samling med verk av surrealisterna även i fortsättningen hålls samman och förblir tillgänglig för forskare och allmänheten med tanke på dess betydelse som dokumentation av den europeiska kulturen under 1900-talet?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(9 december 2002)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning. Det finns dock ingen rättslig grund på gemenskapsnivå för en åtgärd som den som föreslås.

Enligt artikel 151 i EG-fördraget är gemenskapen behörig att:

- främja kulturellt samarbete mellan medlemsstaterna,

- stödja och komplettera (om nödvändigt med hjälp av ekonomiskt stöd) deras verksamhet när det gäller:

a) att förbättra kunskaperna om och att sprida de europeiska folkens kultur och historia,

b) att bevara och skydda det kulturarv som har europeisk betydelse,

c) icke-kommersiellt kulturutbyte,

d) konstnärligt och litterärt skapande, även inom den audiovisuella sektorn.

Den fråga som parlamentsledamoten tar upp faller följaktligen inte inom gemenskapens behörighetsområde utan medlemsstaternas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2267/02

från Astrid Lulling (PPE-DE) till kommissionen

(24 juli 2002)

Ämne: Maltesiskt vin och utvidgningsförhandlingar

Hur avser kommissionen att hantera det särskilda programmet för marknadspolitik för maltesiskt jordbruk (SMPPMA) där syftet är att införa undantag från det gemensamma regelverket när det gäller vinproduktion?

Hur bedömer kommissionen mer specifikt den maltesiska regeringens önskan

- att subventionera import av druvmust (i synnerhet från Italien)?

- att på obegränsad tid tillåta maltesiska vinproducenter att tillsätta socker för att uppfylla internationella alkoholspecifikationer?

- att tolka ursprungsbeteckningen från vissa områden mindre strikt så att kvalitetsvin producerat på Malta även omfattar vin som görs från en kombination av importerad druvmust, vindruvor, socker, osv?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(6 september 2002)

Under anslutningsförhandlingarna har kommissionen ständigt påmint om sin allmänna inställning i förhandlingarna, nämligen att övergångsbestämmelser endast skall finnas i undantagsfall och att de skall vara begränsade i tid och till omfattning. Kommission försöker se till att sådana övergångsbestämmelser inte innebar ändringar av unionens regler eller politik, stör tillämpningen av dem eller medför betydande snedvridning av konkurrensen.

När det gäller anslutningsförhandlingarna med Malta avseende jordbrukskapitlet har kommissionen tillämpat samma principer. Den undersöker därför alla förfrågningar från Malta var för sig för att bedöma om de särskilda villkoren på Malta motiverar ett särskilt arrangemang och, om så är fallet, finna en lösning som är förenlig med gemenskapens regelverk och den inre marknadens funktionssätt.

I samband med detta måste kommissionen också ta hänsyn till att Maltas jordbruk är ytterst litet, öns speciella naturliga begränsningar och skillnaderna i producentpriserna för lokala produkter och för produkter framställda i unionen. Mot bakgrund av dessa omständigheter utesluter kommissionen inte tillfälliga åtgärder i syfte att se till att omstruktureringen av Maltas jordbruk blir framgångsrik och att det blir bärkraftigt inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

Vad gäller Maltas vinsektorn överväger kommissionen Maltas särskilda förfrågan mot bakgrund av samma allmänna riktlinjer. Förhandlingarna pågår dock och det är ännu för tidigt att utvärdera resultatet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3562/02 från Chris Davies (ELDR) till kommissionen. Direktivet om kosttillskott.



Europeiska unionens officiella tidning nr 137 E , 12/06/2003 s. 0226 - 0227



SKRIFTLIG FRÅGA E-3562/02 från Chris Davies (ELDR) till kommissionen (12 december 2002) Ämne: Direktivet om kosttillskott Det har uttryckts oro över att drivkraften bakom vissa nya direktiv har kommit från stora läkemedelsföretag som vill öka sin marknadsandel. Kan kommissionen upplysa om hur delaktiga läkemedelsföretagen har varit i att utarbeta direktivet om kosttillskott (2002/46/EG(1)) och uppge namnen på de företag som varit inblandade? (1) EGT L 183, 12.7.2002, s. 51. Svar från David Byrne på kommissionens vägnar (23 januari 2003) Inget läkemedelsföretag eller något annat företag var inblandat när man utarbetade Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/46/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosttillskott(1). (1) EGT L 183, 12.7.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1921/02

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(3 juli 2002)

Ämne: Skydd av barn inom idrotten

Har EU någon politik för att hindra personer som straffats för sexuellt utnyttjande av barn från att arbeta som volontärer eller tränare inom idrotten?

Vilket informationsutbyte förekommer mellan medlemsstaterna, Europol och Interpol för att övervaka de barns intressen som tränas av utländska personer som straffats för sexuellt utnyttjande av barn?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(14 augusti 2002)

Rådet diskuterar för närvarande kommissionens förslag till rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi(1). Där föreslås gemensamma definitioner och påföljder för att underlätta rättstillämpningen och det rättsliga samarbetet i straffrättsliga frågor. Diskussionen berör även eventuell kriminalisering av beteenden som syftar till att få barn att medverka i handlingar med uttrycklig sexuell innebörd genom att en förtroendeställning, makt eller inflytande missbrukats. Den avser även förbud mot att fysiska personer som dömts för sexuellt utnyttjande av barn eller barnpornografibrott skall få arbeta med barn.

Unionens danska ordförandeskap har dessutom nyligen lagt fram ett utkast till rådets beslut om förstärkning av samarbetet mellan Europeiska unionens medlemsstater när det gäller beslut om rättighetsförluster för fysiska personer enligt dom eller som del i dom i brottmål, vilken inskränker den dömdes tillträde till yrkesutövning (frånsett kördiskvalifikationer). Enligt förslaget skall medlemsstaterna upplysa om rättighetsförluster via en nationell kontaktpunkt och underrätta övriga medlemsstater om deras medborgare ådöms rättighetsförluster. Eftersom det danska ordförandeskapets förslag skall omfatta alla sorters beslut om rättighetsförlust hindrar det även personer som dömts för sexuellt utnyttjande av barn eller barnpornografibrott från att arbeta med barn.

Europol handlägger brott som avser sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi. Europol har även med framgång samordnat medlemsstaternas och Interpols insatser. Europol har slutit ett samarbetsavtal med Interpol.

Kommissionen känner inte till något system för informationsutbyte mellan medlemsstaterna, Europol och Interpol i dessa frågor.

(1) EGT C 62 E, 27.2.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1428/02

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till rådet

(23 maj 2002)

Ämne: Krisen i Venezuela

Den latinamerikanska republiken Venezuela har en lång demokratisk tradition. I detta land, som av olika anledningar har mycket nära förbindelser med EU och dess medlemsstater, bor det flera hundra tusen EU-medborgare.

Som rådet säkert känner till uppstod i Venezuela den 11 april 2002 en samhällspolitisk kris som fick orimliga proportioner och ledde till blodiga incidenter. Detta har inneburit stora omvälvningar för invånarna. Det skedde även ett mycket kortvarigt byte av president av speciella samhällspolitiska orsaker, som har överraskat och oroat många av oss.

Vad anser rådet om denna kris, mot bakgrund av artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen som behandlar förbindelserna mellan Europaparlamentet och rådet när det gäller den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, och vilka åtgärder har det eventuellt för avsikt att vidta inom den närmaste framtiden, med tanke på situationen i Venezuela?

Svar

(6 februari 2003)

1. Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om det svar rådet redan har lämnat Mihail Papayannakis på fråga P-1263/02 i samma ärende.

Rådet har nära följt utvecklingen av de politiska och sociala händelser som ledde till våldsamheterna den 11 april och brottet mot författningen i Venezuela.

2. Fredagen den 12 april gjorde Spanien i egenskap av ordförandeland i Europeiska unionens råd ett uttalande om situationen i Venezuela, med ett skarpt fördömande av förlusten av människoliv och med kondoleanser till offrens anhöriga. Ordförandeskapet försäkrade också det venezuelanska folket om sitt villkorslösa stöd och sin fulla solidaritet, och vädjade om att våldsamheterna skulle upphöra. Ordförandeskapet bad också övergångsregeringen att respektera de demokratiska värdena och institutionerna, för att övervinna krisen i nationellt samförstånd och med full respekt för de grundläggande fri- och rättigheterna.

3. Sedan dess har EU utnyttjat de tillfällen som funnits inom ramen för förbindelserna med Venezuela för att uttrycka sin tillfredsställelse inför återupprättandet av de demokratiska institutionerna och stöder president Chavez' initiativ till försoning och dialog för att det venezuelanska folket helt och fullt skall kunna utveckla demokratin.

4. Rådet har upprepade gånger betonat den vikt man fäster vid utvecklingen av rättsstatsprincipen, den fulla respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

5. Rådet hoppas att alla Venezuelas politiska och sociala aktörer, såväl som medierna, kommer att agera ansvarsfullt för att upprätthålla stabiliteten och försöka lösa alla skiljaktigheter genom en fredlig och konstruktiv dialog.

6. Vid en lunch i samband med rådets möte den 15 april 2002 diskuterade ministrarna händelserna i Venezuela. De betonade vikten av att bevara de demokratiska principerna, särskilt enligt Amerikanska samarbetsorganisationens stadga. Rådet påminner dessutom den ärade parlamentsledamoten om ordförandeskapets uttalande på Europeiska unionens vägnar av den 9 oktober 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2610/02

från Antonio Di Pietro (ELDR) till rådet

(18 september 2002)

Ämne: Fördjupade förbindelser mellan Mongoliet och EU

Under de senaste åren har Mongoliet kämpat med en rad svårigheter, som till stor del haft att göra med mycket svåra klimatförhållanden.

Trots de ekonomiska, hälsomässiga och sociala följderna för befolkningen har Mongoliet fortsatt på den inslagna vägen mot en rättsstat och mot politisk mångfald, vilket en delegation från Europaparlamentet också kunde konstatera vid ett besök i landet i juli 2002, i samband med det fjärde interparlamentariska mötet mellan Europaparlamentet och Mongoliets parlament.

Har rådet för avsikt att ge kommissionen mandat att förhandla med Mongoliet om att i stället för det handels- och samarbetsavtal som EU och Mongoliet ingick 1993 ingå ett partnerskaps- och samarbetsavtal med liknande räckvidd som de avtal som redan ingåtts med andra länder i Centralasien? Detta skulle vara ett sätt att visa att EU både har intresse och vilja att fördjupa och bredda samarbetet med Mongoliet till nya områden.

Svar

(18 februari 2003)

Rådet skulle vilja göra den ärade parlamentsledamoten uppmärksam på att partnerskaps- och samarbetsavtalen endast är avsedda för de tidigare sovjetrepublikerna. Rådet har därför inte för avsikt att ge kommissionen mandat att förhandla om ett partnerskaps- och samarbetsavtal med Mongoliet.

Rådet erinrar om att handels- och samarbetsavtalet från 1993 utgör den rättsliga ramen, som i första hand reglerar utvecklingen av samarbetet mellan EU och Mongoliet. Förbindelserna mellan EU och Mongoliet har dessutom konsoliderats under de senaste åren, bl.a. genom bistånds- och åtgärdsprogram (11 miljoner EUR 1999 och 6 miljoner EUR 2000) samt inom ramen för ECHO (2,905 miljoner EUR under 2000/2001). Europeiska unionen är för närvarande Mongoliets sjätte handelspartner tätt efter landets närmaste grannar och Schweiz. Som en följd av utvidgningen mot öster förväntas ökade handels- och investeringsmöjligheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2802/02

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(7 oktober 2002)

Ämne: Fängslandet av Leyla Zana och Turkiets anslutning

Leyla Zana skall enligt Amnesty International i dag befinna sig i fängelse i Turkiet för att hon vågat tala kurdiska då hon tillträtt sitt ämbete som ledamot av det turkiska parlamentet.

Känner kommissionen till detta?

Om ovannämnda uppgifter visar sig riktiga, anser kommissionen då att en stat som utövar förtryck av sådant slag kan gå med i Europeiska unionen?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(15 november 2002)

Kommissionen är helt och hållet underrättad om fallet Leyla Zana. Ett avgörande i detta fall har fattats av Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna(1) och en interimistisk resolution har antagits av Europarådets ministerkommitté(2). I denna resolution uppmanas de turkiska myndigheterna enträget att besvara kommitténs upprepade krav om att råda bot på situationen för den tidigare parlamentsledamoten Leyla Zana.

Såsom kandidatland för medlemskap i Europeiska unionen bör Turkiet eftersträva att uppfylla de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn. Partnerskapet för anslutning mellan Europeiska unionen och Turkiet innehåller en prioritering på kort sikt enligt vilken att Turkiet måste åtgärda situationen för fängslade personer vilka dömts för att ha gett uttryck för fredliga åsikter.

Kommissionen tog upp denna fråga i Bryssel den 4 november 2002 i Europaparlamentets utskott för utrikesfrågor, mänskliga rättigheter, gemensam säkerhet och försvarspolitik.

Fallet tas upp i kommissionens återkommande rapport av den 9 oktober 2002 i vilken det anges att situationen för personer som fängslats efter att ha framfört fredliga åsikter inte har åtgärdats på lämpligt sätt.

Kommissionen kommer att fortsätta att noggrant bevaka situationen och ta upp den med de turkiska myndigheterna.

(1) Dom av den 17 juli 2001 i målen 00029900/96; 00029901/96; 00029902/96; 00029903/96, Sadak m.fl. mot Turkiet.

(2) Den 30 april 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3760/02

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(23 december 2002)

Ämne: Beskattning av livsmedel som innehåller en leksak

I Tyskland beskattas livsmedel med en reducerad mervärdesskattesats på 7 procent. Man strävar emellertid efter att i framtiden beskatta så kallade kombinationsprodukter, det vill säga produkter som består av både livsmedel och en leksak (t.ex. överraskningsägg), med den fullständiga mervärdesskattesatsen på 16 procent.

Kan kommissionen med anledning av detta besvara följande frågor:

1. I vilka av Europeiska unionens medlemsstater räknas sådana kombinationsprodukter som livsmedel, och i vilka medlemsstater räknas de som leksaker?

2. Enligt vilken rättslig grund i gemenskapslagstiftningen tillåts medlemsstaterna själva klassificera kombinationsprodukter?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 februari 2003)

Gällande gemenskapsrättsliga bestämmelser om mervärdesskatt finns i sjätte mervärdesskattedirektivet(1). Eftersom ett direktiv inte är direkt tillämpligt, måste medlemsstaterna införliva dess innehåll i nationell lagstiftning och vid behov fastställa bestämmelser om den praktiska tillämpningen.

Enligt artikel 12.3 i sjätte mervärdesskattedirektivet är den normala minimiskattesatsen på 15 % tillämplig på leksaker. Enligt samma artikel får medlemsstaterna tillämpa en reducerad skattesats, dock lägst 5 %, för leveranser av livsmedel.

Det finns inga särskilda regler i dessa gemenskapsbestämmelser för kombinationer av varor som säljs till ett enda pris. Eftersom det rör sig om tillämpningsbestämmelser ankommer det i överensstämmelse med subsidiaritetsprincipen på medlemsstaterna att från fall till fall fastställa hur denna typ av leveranser skall behandlas i mervärdesskattehänseende.

Kommissionen saknar närmare uppgifter om hur medlemsstaterna har reglerat denna fråga i sin lagstiftning.

(1) Rådets direktiv 2002/92/EG av den 3 december 2002 om ändring av direktiv 77/388/EEG i syfte att förlänga möjligheten att tillåta medlemsstaterna att tillämpa reducerade mervärdesskattesatser på vissa arbetsintensiva tjänster (EGT L 331, 7.12.2002).
SKRIFTLIG FRÅGA P-2924/02

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(9 oktober 2002)

Ämne: Överträdelse av artikel 12 i tjänsteföreskrifterna

Enligt en rapport som publicerats i Internetpublikationen The Sprout håller kommissionen på att utreda en överträdelse av artikel 12 i tjänsteföreskrifterna. Överträdelsen skall ha skett i form av ett massutskick av e-postmeddelanden från Joanne Abbess som är tjänsteman vid generaldirektoratet för personal och administration. Kan kommissionen bekräfta dessa uppgifter?

Jag fick själv ett av dessa e-postmeddelanden från Joanne Abbess, där jag inbjöds att delta i en demonstration under temat Stop the War (Stoppa kriget) i Förenade kungariket den 28 september, och jag förmodar att samtliga ledamöter av Europaparlamentet och tjänstemän vid kommissionen fick detta e-postmeddelande. Kan kommissionen bekräfta att detta utgör en uppenbar överträdelse av artikel 12 och att den kommer att vidta lämpliga åtgärder mot denna överträdelse?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(6 november 2002)

Kommissionen anser att massutskick kan tänkas vara oförenliga med tjänsteföreskrifterna. Med detta i åtanke förberedde kommissionen detaljerade interna regler för användningen av e-post för att uttryckligen förbjuda att man gör den typen av utskick. Reglerna har trätt i kraft efter de händelser som parlamentsledamoten hänvisar till i sin fråga, och håller på att genomföras.

Kommissionen kommer vidare att undersöka det enskilda fall som parlamentsledamoten tar upp, och kommer att vidta alla lämpliga åtgärder på grundval av fakta av betydelse för ärendet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2335/02

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(26 juli 2002)

Ämne: Utrangeringen av den ryska atomdrivna flottan

Vilka garantier kan kommissionen ge för att det vidtas effektiva åtgärder för att se till att det radioaktiva avfall som uppstår i samband med att den ryska flottan av atomubåtar tas ur tjänst samlas in, behandlas och bortskaffas under betryggande former?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(20 september 2002)

Det är de ryska myndigheterna som ansvarar för att insamling, behandling och bortskaffande av det radioaktiva avfallet från avrustade ryska atomubåtar sker på ett säkert sätt. Inte desto mindre fäster världssamfundet inklusive unionen stor uppmärksamhet vid att detta genomförs effektivt.

Exempelvis hade kommissionen en mycket aktiv roll vid lanserandet av miljöpartnerskapet för den nordliga dimensionen (NDEP). Denna fond, som kommer att förvaltas av Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) i London, lanserades vid en givarkonferens i Bryssel den 9 juli 2002 vid vilken kommissionen var ordförande. Hittills uppgår de bekräftade åtagandena till 110 miljoner EUR. Av dessa står kommissionen för 50 miljoner EUR, varav 40 miljoner EUR är avsedda för kärnsäkerhetsåtgärder. Anslaget kommer från Tacisprogrammets budgetpost för kärnsäkerhet. Huvudsyftet med NDEP:s kärnsäkerhetsåtgärder är att bistå Ryssland vid de mest brådskande åtgärderna för att hantera det radioaktiva avfallet i nordvästra Ryssland, inklusive i synnerhet de åtgärder som rör Norra flottan: avrustning av atomubåtar, hantering och förvaring av använt

kärnbränsle som uppstår till följd av denna avrustning och förbättring av säkerheten i regionens flottbaser. Särskilt den kvantitet använt kärnbränsle som lagras i basen vid Andrejevabukten och det överhängande miljöhotet från de skadade lagringsdammarna för använt kärnbränsle innebär att denna bas bör vara den högsta prioriteringen för NDEP.

Vid Kananaskis-toppmötet i Kanada den 26 och 27 juni 2002 lanserade dessutom G8-gruppen av mest industrialiserade länder ett globalt partnerskap mot spridning av massförstörelsevapen och materiel för sådana. Partnerskapets mål är att utveckla, samordna, genomföra och finansiera, med hänsyn till respektive lands tillgångar, nya eller utvidgade samarbetsprojekt för att hantera frågor som rör icke-spridning, nedrustning, kamp mot terrorism och kärnsäkerhet (inbegripet miljöfrågor).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3022/02

från Joke Swiebel (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Tillåter direktiv 2000/78/EG att det görs undantag på grundval av ålder innan en person uppnått folkpensionsberättigande ålder (i Nederländerna 65 år)?

1. Känner kommissionen till lagförslag 28170 i Nederländerna, nämligen förslaget till lag om likabehandling på grundval av ålder, med syfte att genomföra direktiv 2000/78/EG(1) om inrättande av en allmän ram för likabehandling, liksom med anknytning till artikel 1 i grundlagen? Lagförslaget avser att förbjuda att en persons ålder används som åtskiljande faktor

i samband med arbete, yrkesutövning och yrkesutbildning samt förbjuder åldersdiskriminering, men tillåter undantagsvis att dessa stadganden inte tillämpas när en person är på väg att uppnå den folkpensionsberättigande åldern 65 år.

2. Känner kommissionen till ändringsförslag 28170, nr 9, som i Nederländernas andra kammare ingivits beträffande det ovannämnda lagförslaget? Detta ändringsförslag handlar om att det skall bli möjligt att göra åldersbetingade undantag för arbetstagare som är yngre än 65 år, om kollektivavtalsparterna kommer överens om detta. I denna situation görs det ingen prövning av om undantagen är objektivt motiverade.

3. Är det kommissionens uppfattning att en sådan bestämmelse är tillåten enligt direktiv 2000/78/EG?

4. Är kommissionen beredd att i sinom tid ställa Nederländerna till svars om detta ändringsförslag skulle gå igenom i andra kammaren?

(1) EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(13 december 2002)

Kommissionen är medveten om det nederländska lagförslaget 28170 om likabehandling på grund av ålder i arbetslivet, som syftar till att genomföra rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättandet av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet. Kommissionen är också medveten om ändring 28170 nr 9 som lagts fram av det nederländska parlamentet avseende detta lagförslag om att låta arbetstagare som inte fyllt 65 år avsluta sin anställning på grund av ålder om parterna i ett kollektivavtal kommer överens om detta.

Kommissionen vill erinra om att medlemsstaterna senast den 2 december 2003 ska ha genomfört kraven i direktiv 2000/78/EG i nationell lagstiftning, dock med möjlighet till förlängning i ytterligare tre år från och med december 2003 när det gäller bestämmelserna om ålder (och funktionshinder). Kommissionen kommer att granska genomförandet av direktivet i alla medlemsstater för att se till att gemenskapslagstiftningen följs fullt ut.

När det gäller den fråga som parlamentsledamoten tar upp, bör det noteras att pensionsålder nämns endast i skälen till direktiv 2000/78/EG och att det inte finns någon motsvarande bestämmelse i direktivet. Domstolen kan därför tillämpa den allmänna icke-diskrimineringsprincipen i fråga om ålder på frågor som rör pensionering. Det betyder att särbehandling på grund av ålder på ett objektivt och förnuftigt sätt måste kunna motiveras av ett berättigat mål och att de medel som används för att uppnå detta mål ska vara lämpliga och nödvändiga.