SKRIFTLIG FRÅGA E-2308/02

från Erika Mann (PSE) till kommissionen

(25 juli 2002)

Ämne: Obligatoriskt bevarande av uppgifter

Enligt handläggarna vid de europeiska datainspektionerna utgör det obligatoriska bevarandet av uppgifter, som nyligan antagits av parlamentet, en tydlig förändring i förhållande till nuvarande praxis, vilken innebär att operatörerna i varje enskilt fall samarbetar med de rättsvårdande myndigheterna efter utfärdandet av ett tillstånd eller en fullmakt.

Vilka konsekvenser anser kommissionen att det obligatoriska bevarandet av uppgifter kommer att få för användarnas förtroende för elektronisk kommunikation?

Anser kommissionen att en förordning om bevarande av uppgifter skulle kunna utgöra den rättsliga ram som behövs? Om så är fallet, när kommer kommissionen att lägga fram förslag till en sådan?

Hur kommer kommissionen att ta itu med konsekvenserna av det ansvar för bevarandet av uppgifter som åläggs kommunikationsföretagen om uppgifter skulle missbrukas eller om uppgifter som vidarebefordras till de rättsvårdande myndigheterna visar sig vara felaktiga och leder till feltolkningar och till och med felaktiga domar?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(24 september 2002)

Direktiv 2002/58/EG, ett nytt direktiv om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation, antogs av Europaparlamentet och rådet den 12 juli 2002(1). Enligt artikel 15.1 i det direktivet får medlemsstaterna genom lagstiftning vidta åtgärder för att begränsa omfattningen av vissa rättigheter och skyldigheter som följer av direktivet när en sådan begränsning är nödvändig i ett demokratiskt samhälle för att skydda nationell säkerhet, allmän säkerhet, försvaret samt för förebyggande, undersökning, avslöjande av och åtal för brott. Dessa åtgärder måste vara helt förenliga med Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna samt med andra allmänna principer i gemenskapslagstiftningen. I direktivet nämns bevarande av data som ett tänkbart exempel på sådana begränsande åtgärder. Denna hänvisning utgör dock inte ett krav på obligatoriskt bevarande av trafikuppgifter på nationell nivå.

Om en medlemsstat lägger fram förslag om lagstiftningsåtgärder avseende bevarande av trafikuppgifter på de grunder som nämns i artikel 15.1 i direktivet, skall dessa åtgärder undersökas av kommissionen. Kommissionen skall då bedöma huruvida de är förenliga med dataskyddsdirektiven och, mer generellt, med gemenskapslagstiftningen. Vid varje sådan undersökning kommer det att vara av särskilt intresse att bedöma vilka följder dessa åtgärder skulle få för sektorn för elektronisk kommunikation, däribland för användarnas förtroende, och för den inre marknadens funktion.

Ett tänkbart rättsligt instrument på gemenskapsnivå, för att reglera ett obligatoriskt bevarande av trafikuppgifter, skulle kunna ha två olika former. Valet av form beror på vilken rättslig grund instrumentet vilar på, och på vad som är dess syfte. Konsekvenserna skulle vara olika i de två fallen.

Ett instrument inom tredje pelaren (under avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen), med syftet att förbättra det polisiära och rättsliga samarbetet i kriminalfrågor, skulle förmodligen bidra till att alla medlemsstater skulle behöva införa vissa krav avseende bevarande av trafikuppgifter. Ett instrument inom första pelaren (under EG-fördraget), med syftet att säkerställa en välfungerande inre marknad, skulle troligen innebära att det fastläggs begränsningar i fråga om de villkor för bevarande av trafikuppgifter som får införas för leverantörer av elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät i synnerhet för att undanröja eventuella hinder för etableringsfriheten.

Kommissionen har i detta skede inga planer på att föreslå någondera typen av rättsligt instrument.

Vilket ansvar skall leverantörer av elektroniska kommunikationstjänster och kommunikationsnät ha när det gäller överföring av felaktiga uppgifter eller missbruk av sådana uppgifter? Kommissionen erkänner att detta är en viktig fråga. Leverantörerna är, i sin egenskap av registeransvariga för personuppgifter, ansvariga för alla skador som blir följden av handlingar som är oförenliga med dataskyddsdirektiven. Här inbegrips även uppgifternas kvalitet och riktighet samt olaglig överföring till tredje part. Det är dock medlemsstaterna dvs. de medlemsstater som finner det nödvändigt som skall införa krav på bevarande av trafikuppgifter för leverantörer, för att se till att kraven inte leder till leverantörsansvar om de genomförs på lagligt sätt.

(1) EGT L 201, 31.7.2002.