SKRIFTLIG FRÅGA E-1543/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(28 maj 2001)

Ämne: Finansiella åtgärder för att minska transporten av boskap och kött och förhindra att bidrag ger anledning till onödig handel

Förekommer det att handlare får ett exportbidrag för export av kalvar utanför EU-området och sedan fortsätter att importera och exportera samma kalvar för att få det här bidraget flera gånger, varefter kalvarna slutligen hamnar på sophögen?

Kan kommissionen bekräfta att avskaffandet av en oberoende köttinspektion och avskaffandet av steriliserande överhettning av djurmjöl i besparingssyfte tidigare bidragit till att BSE-smittan uppstod i Förenade kungariket?

Vad hindrar att en utökning av stallutrymmet för levande boskap och av lagerutrymmet för kött kan bidra till att djur som tillfälligt smittats med en djursjukdom får tid att tillfriskna eller att kött som är avsett för konsumtion kan lagras i stället för att man snabbt börjar med destruktion?

Har kommissionen någon inblick i förhållandet mellan å ena sidan räntesubventioner, skatteregleringar, stimuleringsbidrag, garantistödpriser, energisubventioner, miljösubventioner till förmån för handel och producenter och å andra sidan hela samhällets kostnader för epidemierna? Hur var det inbördes förhållandet mellan de olika kostnaderna och intäkterna under vart och ett av åren 1995 till och med 2000?

Är kommissionen beredd att bidra till utarbetandet och främjandet av ett hållbarhetsindex för jordbrukssektorn, vilket skall göra forslandet av boskap och kött fram och tillbaka mindre attraktivt tack vare en skattebonus som blir högre ju mindre en produkt har transporterats?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(27 juli 2001)

1. Vid export av kalvar får man inga exportbidrag. Exportbidrag får man vid export av rasrena avelsdjur och för slaktdjur. Villkoren för exportbidrag gör det möjligt att undersöka exportens trovärdighet. Kommissionen har inga uppgifter av vilka det framgår att bedrägerier av denna typ skulle ha begåtts.

2. Kommissionen har inte gjort några undersökningar mellan utbredningen av bovin spongiform encefalopati (BSE) och organisationen av brittisk köttkontroll. Kommissionen har heller inte undersökt om denna spridning hör samman med vissa ändringar som kan ha gjorts i samband med de brittiska bestämmelserna om destruktion av animaliskt avfall. Det är nu erkänt att den viktigaste källan till spridning har varit användningen av infekterat kött och benmjöl i djurfoder.

3. När det gäller uppkomsten av vissa djursjukdomar som sprider sig snabbt, t.ex. mul- och klövsjuka och klassisk svinfeber, innehåller EG-lagstiftningen ett antal kontrollåtgärder: i) slakt och destruktion av djur på infekterade gårdar; ii) restriktioner av flyttning av djur från granngårdar eller andra gårdar som är misstänkta, eftersom dessa djur kan vara smittbärare.

Om vissa villkor är uppfyllda, kan djuren dock förflyttas från gårdar med restriktioner till slakterier. Allmänt sett kan köttet inte användas för konsumtion, eftersom det kommer från djur med osäker hälsostatus. Det måste genomgå vissa behandlingar som säkerställer destruktion av den relevanta sjukdomsagensen om det finns någon. En ökning av utrymmet för lagring av detta kött skulle förmodligen inte innebära någon fördel, eftersom förlängd förvaring i sig inte ger tillräckliga hälsogarantier.

Ökat utrymme på gårdar kan vara värdefullt för att minska djurhälsoproblemen, vilka särskilt kan uppstå på gårdar med restriktioner där svin uppföds. Mot bakgrund av kommissionens förslag till rådets direktiv om ändring av

direktiv 91/630/EEG om fastställande av lägsta djurskyddskrav vid svinhållning(1), till följd av parlamentets yttrande, har rådet nyligen ändrat de minimikrav för svin som fastställs i rådets direktiv 91/630/EEG 630/EEG av den 19 december 1991(2). Det nya direktivet kommer att föreskriva mer utrymme för suggor och galtar. I alla händelser kan medlemsstaterna anta striktare normer än de som antagits på gemenskapsnivå om de bedömer det lämpligt.

4. Kommissionen känner inte till någon undersökning om det som parlamentsledamoten tagit upp. Den har heller inte alla uppgifter som behövs för att göra en sådan undersökning, eftersom flera av de faktorer som skall beaktas inte faller under dess behörighetsområde.

5. Kommissionen deltar i utarbetandet av indikatorer för en hållbar utveckling inom jordbrukssektorn. Parlamentsledamoten kan i denna fråga bl.a. ta del av arbetsdokumentet om indikatorer för en hållbar utveckling(3) och av kommissionens meddelande till rådet och parlamentet om de statistiska uppgifter som behövs för att utarbeta indikatorer för att integrera miljöaspekterna i den gemensamma jordbrukspolitiken(4). Kommissionen erinrar dock parlamentsledamoten om att införandet av skattelättnader inte faller under gemenskapens nuvarande behörighetsområde.

(1) EGT C 154 E, 29.5.2001.

(2) EGT L 340, 11.12.1991.

(3) SEK(2001) 266.

(4) KOM(2001) 144 slutlig.