SKRIFTLIG FRÅGA P-3964/00

från Olivier Dupuis (TDI) till rådet

(20 december 2000)

Ämne: Tunisien

Trots att president Ben Ali den 7 november än en gång tillkännagav nya reformer har situationen vad gäller Tunisien som rättsstat och dess grundläggande rättigheter inte förbättrats alls. Tillståndet för ett antal fångar som hungerstrejkar sedan flera veckor är mycket kritiskt.

Tunisiens organisation för mänskliga rättigheter har ställts under av domstol utövad förvaltning av en domare som har hand om brådskande mål efter att 4 missnöjda kandidater väckt talan mot organisationens ledning för att få resultaten från organisationens senaste kongress ogiltigförklarade. Kongressen hade antagit en självständig linje gentemot de tunisiska myndigheterna. Beslutet kom 24 timmar efter att den nye ordföranden för Tunisiens organisation för mänskliga rättigheter, advokat Mohktar Trifi, hade meddelat att de tunisiska myndigheterna hade inkommit med en klagan för att upplösa organisationen. Målet kommer att behandlas den 25 december.

Skall rådets uteblivna reaktion på de nya kränkningarna av grundläggande rättigheter i Tunisien, tolkas som att det anser att artikel 2 i associeringsavtalet EU-Tunisien kan tillämpas på frivillig basis? Anser inte rådet att dess uteblivna reaktion och det faktum att EIB beviljade Tunisien två lån på 70 miljoner euro bara några timmar efter beslutet att ställa Tunisiens organisation för mänskliga rättigheter under av domstol utövad förvaltning kan komma att tolkas av det tunisiska folket som om EU är ointresserat av deras grundläggande rättigheter och att det ger de tunisiska myndigheterna fria händer att föra vilken politik de vill?

Svar

(12 mars 2001)

Rådet delar Europaparlamentets oro över läget i Tunisien beträffande de mänskliga rättigheterna i allmänhet och den senaste utvecklingen i synnerhet. Ordförandeskapet bevistade rättegångarna mot både Tunisiska förbundet för mänskliga rättigheter och Monicef Marzouki.

Respekt för demokratiska principer och mänskliga rättigheter är också enligt artikel 2 ett väsentligt inslag i EU:s politiska dialog med Tunisien, men som rådet ser det bör åtgärder enligt artikel 90 i avtalet endast i ytterlighetsfall tillgripas mot överträdelser.

Emellertid är frågor om de mänskliga rättigheterna, inbegripet yttrandefrihet, en oskiljaktig del av EU:s politiska dialog med Tunisien på olika nivåer, bland annat i associeringsrådet senast i januari 2000. EU har alltid gjort det klart att unionen tänker ta upp de mänskliga rättigheterna, och även enskilda fall, så snart behovet aktualiseras och på rätt nivå.

Den politiska dialogen med Tunisien har bidragit till flera positiva åtgärder från de tunisiska myndigheterna, som frisläppande av politiska fångar, återställande av pass och ansatser till reformering av val- och presslagstiftningen. Rådet har med tillfredsställelse konstaterat att en ministerpost med specifikt ansvar för mänskliga rättigheter inrättats.

Mänskliga rättigheter och demokratiska principer är likaså inslag i Barcelonaprocessen som inbegriper Tunisien. Slutsatserna i november 2000 från den senaste ministerkonferensen i marseille innehåller föreskrifter om en utvidgning av den politiska dialogen mellan EU och dess partnerländer till att omfatta dessa frågor.

EU tänker inte försumma något tillfälle att säga ifrån om specifika kränkningar av de mänskliga rättigheterna och i de tunisiska myndigheterna inpränta nödvändigheten av mer noggrant och strikt hänsynstagande till mänskliga rättigheter och demokratiska principer.