SKRIFTLIG FRÅGA E-0119/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 januari 2000)

Ämne: Omsättningsskatt på personbefordran EU-direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977

Direktiv 77/388/EEG(1) av den 17 maj 1977 behandlar omsättningsskatt på personbefordran. Hittills har endast tre av de femton medlemsstaterna (Österrike, Tyskland och Belgien) genomfört detta direktiv och bär upp omsättningsskatt på personbefordan på sina territorier. Denna bestämmelse orsakar ytterligare byråkratiska påfrestningar och en extra kostnadsbelastning för de persontransportföretag som tillhandahåller persontransporttjänster på dessa tre territorier. Detta förhållande står helt i strid med principen om fri rörlighet och främjandet av gränsöverskridande verksamhet. Mot denna bakgrund uppmanas kommissionen lägga fram följande information:

- Europeiska gemenskapens mål är att harmonisera lagstiftningen och införa lika villkor för samtliga medlemsstater. Kommer denna princip att uppfyllas om direktiv 77/388 av den 17 maj 1977 genomförs?

- Är det för den europeiska integrationen meningsfullt att endast tre av de femton medlemsstaterna genomför direktiv 77/388/EEG?

- Persontransportföretagen från länderna Österrike, Tyskland och Belgien har möjlighet till kostnadsinbesparingar, eftersom de inte behöver betala skatt på persontransporter genom andra länder. Leder genomförandet av direktivet sålunda till en snedvridning av den fria konkurrensen?

(1) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(14 mars 2000)

Den grundläggande regeln för beskattning av passagerartransport återfinns i artikel 9.2 b i direktiv 77/388/EEG(1) enligt vilken platsen för tillhandahållande av transporttjänster skall vara den där transporten äger rum, med beaktande av de avstånd som tillryggaläggs. Enligt denna bestämmelse kan medlemsstaterna belägga inhemska passagerartransporter och den gemenskapstransport och internationella transport av passagerare som äger rum i det egna landet med mervärdesskatt.

Det finns emellertid flera undantag från denna grundläggande bestämmelse bland annat de undantag som förhandlats fram av medlemsstaterna i samband med anslutningen till gemenskapen. Huvudorsakerna till olikheterna är att medlemsstaterna enligt det sjätte direktivet har rätt att tillämpa en eller två nedsatta mervärdesskattesatser (på minst 5 %) på leveranser av särskilda varor och tjänster (passagerartransporter ingår i denna kategori artikel 12. 3 a och bilaga H 5), att medlemsstater vilka tillämpar nedsatta satser som är lägre än den miniminivå som fastställs genom direktivet får fortsätta att göra det, förutsatt att dessa satser var i kraft den 1 januari 1991 (detta ger medlemsstaterna möjlighet att fortsätta med nollsatser eller kraftigt nedsatta satser för passagerartransport artikel 28. 2) och slutligen att en medlemsstat, enligt befintliga villkor i den medlemsstaten (artikel 28. 3 b) och bilaga F 17), får fortsätta att undanta passagerartransporter.

Samtliga medlemsstater har införlivat det sjätte mervärdesskattedirektivet med sin nationella lagstiftning, men reglerna för genomförandet av direktivet i gemenskapen kan fortfarande variera.

Kommissionen lade, på grund av denna skillnad när det gäller behandlingen av passagerartransporter, 1992 fram ett förslag till ett rådsdirektiv(2), vars syfte var att fastställa närmare bestämmelser för den gemensamma tillämpningen av mervärdesskatt på passagerartransport på landsvägar och inre vattenvägar i gemenskapen. Enligt förslaget skulle befintliga mervärdesskattesatser och undantag bibehållas, men platsen för beskattningen skulle vara den plats från vilken passagerartransporten inleddes. Dessvärre antogs inte förslaget av rådet och kommissionen tog tillbaka sitt förslag genom beslut 97/C 2/02.

På grund av svårigheterna i samband med försöken att skapa ett enhetligt skattesystem för alla typer av passagerartransporter beslutade kommissionen att inleda en undersökning i syfte att få större insikt i de ekonomiska uppgifterna och de praktiska följderna av beskattningen inom hela passagerartransportområdet. Undersökningen skulle vara till hjälp för kommissionen vid upprättandet av en rapport till Europaparlamentet och rådet angående den övergripande situationen på mervärdesskatte- och passagerartransportområdena, varvid utvecklingen inom transportsektorn och den inre marknadens funktion skall beaktas. Den av den ansvarige konsulten utarbetade rapporten lades fram 1998 och har offentliggjorts av kommissionen.

Kommissionen kommer i samband med den översyn av den allmänna strategin för mervärdesskatter som skall göras i syfte att förbättra systemets funktion att ta denna fråga i beaktande när den utarbetar det nya programmet och beslutar vilka prioriteringar den i framtiden skall göra i fråga om mervärdesskatten.

(1) Rådets sjätte direktiv av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande mervärdesskatter Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund EGT L 145, 13.6.1977.

(2) KOM(92) 416 slutlig.