ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1172/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(24 april 2001)

Ämne: Mord av två män i Tetovo, Makedonien

Alla kunde se hur makedoniska soldater dödade två totalt försvarslösa män inför TV-kamerorna.

Kan rådet förbli passivt när sådana grymheter upprepas till följd av EU:s underlåtenhet att agera? Grymheterna har redan förorsakat tusentals döda i Balkanländerna.

Svar

(21 november 2001)

Rådet är djupt oroat över spänningen och våldet i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, vilket EU vid upprepade tillfällen har fördömt i mycket starka ordalag. Sådana händelser som den som den ärade parlamentsledamoten nämner är en olycklig följd av provokationer från albanska extremister för att dra in regeringen i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien i en regelrätt konflikt.

För att bryta våldsspiralen har EU:s höge representant, Javier Solana, genom sitt starka personliga engagemang och sina många besök i landet alltsedan krisens början, medverkat till att få igång en politisk process

genom en dialog mellan de etniska grupperna. Den 13 maj bildades slutligen en nationell enhetsregering, där de viktigaste albanska politiska partierna ingår. Rådet välkomnade detta varmt som ett viktigt steg på vägen mot närmare samarbete mellan olika etniska grupper i landet.

Efter undertecknandet den 9 april av stabiliserings- och associeringsavtalet med f.d. jugoslaviska republiken Makedonien har EU ett kraftfullt redskap i sina händer för att sätta press på regeringen i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien.

EU har tydligt framhållit att den nya regeringen snabbt måste visa konkreta och påtagliga resultat, särskilt i frågor som sammanhänger med minoriteternas situation (ny albanskspråkig TV-kanal, framsteg när det gäller det albanskspråkiga Sydösteuropa-universitet i Tetovo, snabb återuppbyggnad av hus som skadats vid väpnade sammandrabbningar, osv.). Europeiska unionen kommer att stödja f.d. jugoslaviska republiken Makedoniens ansträngningar i detta syfte. EU anser det ytterst viktigt att konkreta resultat uppvisas snarast, för att den politiska processen skall hållas i gång, extremisterna isoleras och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien föras närmare Europa. Rådet framhåller som sin åsikt att endast politiska medel kan leda till att denna kris klaras upp och en genomförbar lösning hittas.

EU:s budskap framfördes klart och tydligt till alla dess samtalspartner av EU:s ministertrojka, som besökte Skopje den 16 maj 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1307/01

från Alexander de Roo (Verts/ALE), Nuala Ahern (Verts/ALE),Willy De Clercq (ELDR), Robert Goebbels (PSE), Den Dover (PPE-DE),Roger Helmer (PPE-DE) och Theresa Villiers (PPE-DE) till rådet

(4 maj 2001)

Ämne: Sektorspecifika kostnader för varuautomatoperatörer då euron införs

Enligt undersökningar som utförts inom det nederländska forskningsinstitutet NEI och European Vending Association (EVA, europeiska varuautomatförbundet) kommer införandet av euron att ge upphov till oproportionerliga sektorspecifika kostnader för varuautomatoperatörer, främst små och medelstora företag. Medan detaljhandeln hävdar att den måste stå för kostnader på 1-2 % av sin årliga omsättning, kommer varuautomatindustrin enligt EVA att få räkna med kostnader som uppgår till minst 10 % av omsättningen. Dessutom kommer logistik och teknik i samband med att 2 200 000 mat- och dryckautomater ställs om för euron även att ge upphov till oundvikliga intäktsförluster under etappen med parallella valutor, eftersom alla automater inte kan ställas om samtidigt. Enligt ett rådgivande yttrande från Van Wijmen Nouwen finns det en rättslig grund för att kräva kompensation för sektorspecifika kostnader i minst sju länder som hör till euroområdet, nämligen Tyskland, Frankrike, Nederländerna, Belgien, Italien, Spanien och Irland.

Anser rådet att uppgifterna från EVA om sektorspecifika kostnader för varuautomatoperatörer är korrekta?

Instämmer rådet i att det i åtminstone sju av länderna i euroområdet finns en rättslig grund för att kräva kompensation för sektorspecifika kostnader?

Vilka åtgärder anser rådet vara lämpliga för att stödja och/eller kompensera varuautomatindustrin, särskilt små och medelstora företag?

Har några åtgärder planerats till dags dato?

Svar

(20 november 2001)

Kommissionen har inte förelagt rådet något förslag när det gäller den första och den tredje frågan.

Beträffande den andra frågan skall den ärade parlamentsledamoten vara medveten om att det inte är rådets sak att generellt eller specifikt kommentera eller utvärdera medlemsstaternas rättssystem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2378/01

från Elspeth Attwooll (ELDR) till kommissionen

(8 augusti 2001)

Ämne: Rening av fiskprodukter

Kan kommissionen, mot bakgrund av kommissionsledamot Byrnes anförande inför Europaparlamentets fiskeriutskott den 10 juli, i detalj förklara vilka möjligheter det finns för att rena fiskmjöl och fiskolja i syfte att minska dioxinhalterna? Kan kommissionen dessutom ange vad användningen av sådana metoder troligtvis skulle kosta?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 oktober 2001)

Raffinering och hydrogenering av fisk resulterar i en avsevärd minskning av halten dioxiner och polyklorerade bifenyler (PCB). Dessa processer avlägsnar emellertid också de värdefulla 3-omega fleromättade fettsyrorna, som näringsexperter anser vara oundgängliga i foder. Raffinerade fiskoljor kan därför användas vid tillverkning av stekmargarin och annat margarin, men är inte lämpliga för foder.

En annan mycket lovande teknik är reningen av fiskoljor med aktivt kol. De första reningsanläggningarna i större skala baserade på denna teknik har nu tagits i drift. Till skillnad från hydrogenering, försvinner inte de 3-omega fleromättade fettsyrorna med denna teknik och den sanerade fiskoljan är fortsatt lämplig för tillverkning av foder. Kostnaden för denna teknik uppskattas för närvarande till 35-40 euro per ton fiskolja. Det nuvarande världsmarknadspriset fiskolja är på ungefär 250 euro per ton.

För närvarande finns ingen lämplig industriell teknik för avlägsnandet av dioxiner i fiskmjöl. För att avlägsna dioxiner från fiskmjöl, måste man också avlägsna den 6-12 %-iga fetthalten genom oljeextraktion. Denna process försämrar avsevärt oljans kvalitet. Kommissionen känner till att industrin håller på att försöka utveckla en lämplig metod för att minska dioxinhalten i fiskmjöl.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2066/01

från Sir Robert Atkins (PPE-DE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Ett gemensamt europeiskt luftrum

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att hindra Gibraltars ställning från att försena genomförandet av det gemensamma europeiska luftrummet?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2064/01, E-2065/01 och E-2066/01ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(17 september 2001)

Kommissionen har förklarat bakgrunden till sitt initiativ för ett gemensamt luftrum i sina svar på de skriftliga frågorna P-312/011(1) och P-2062/012(2) från samma frågeställare.

Kommissionen är medveten om behovet av att snabbt föreslå åtgärder för att minska förseningarna och för att ta itu med de problem som finns i nuvarande flygledningsorganisation. Kommissionen har därför påbörjat detta arbete redan före slutförandet av den rapport som sammanställts av högnivågruppen och som nämns i kommissionens tidigare svar. Syftet med detta arbete har varit att förbereda den tekniska motiveringen för eventuella lagstiftningsförslag.

I samband därmed beställdes flera undersökningar. Resultaten av dessa undersökningar har offentliggjorts på följande adress: http://europa.eu.int/comm/transport/themes/air/english/single_eur_sky_en.html

De har också diskuterats vid en offentlig workshop i slutet av maj 2001.

Kommissionen räknar nu med att kunna lägga fram lagstiftningsförslag strax efter sommaren.

Kommissionen anser därför inte att det hittills har förekommit någon försening i samband med utarbetandet av förslagen om ett gemensamt luftrum. I betraktande av kommissionens erfarenheter på luftfartsområdet flera av kommissionens förslag har stoppats i rådet på grund av svårigheter beträffande förslagens tillämpning med avseende på Gibraltars flygplats hoppas kommissionen att Förenade kungariket och Spanien kan ge försäkringar om att sådana svårigheter inte kommer att uppstå i samband med förslagen om ett gemensamt luftrum.

Kommissionen konstaterar att kontakter har tagits mellan berörda medlemsstater i denna fråga, och hoppas att dessa kontakter kommer att leda till enighet så snart som möjligt. Eftersom kommissionen inte deltar i dessa diskussioner, kan den emellertid inte informera frågeställaren om läget och innehållet i dessa diskussioner.

(1) EGT C 235 E, 21.8.2001.

(2) EGT C 350 E, 11.12.2001, s. 237.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2034/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Otillbörlig användning av botulintoxin

Metoden med att injicera botulintoxin för att motverka rynkor i huden förefaller att bli allt mer utbredd. Denna produkt är som känt mycket giftig och kan ge upphov till obotliga skador i ansiktsmuskulaturen. I vissa medlemsstater är den förbjuden just på grund av detta.

1. Känner den till denna fråga?

2. Vilka eventuella initiativ ämnar den ta för att skydda konsumenterna mot metoder som inte bara är farliga för utseendet, utan även hälsovådliga?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(24 september 2001)

Kommissionen känner till att botulintoxin kan vara farligt

Botulintoxin faller under kategorin läkemedel och inget läkemedel kan släppas på marknaden utan tillstånd. För att få ett sådant tillstånd måste det ansökande företaget utföra tester som bevisar läkemedlets kvalitet, säkerhet och effektivitet. Om de behöriga myndigheterna efter det att de undersökt produkten anser att fördelarna uppväger nackdelarna kan produkten få tillstånd för utsläppande på marknaden. Medlemsstaterna har godkänt försäljning av botulintoxin för behandling av allvarliga sjukdomar som t.ex. blefarospasm, hemifacial spasm eller cervikal dystoni. Läkemedlet är då receptbelagt och bör endast användas inom specialistvården.

Eftersom botulintoxin är ett läkemedel omfattas det av gemenskapens bestämmelser, t.ex. direktiv 65/65/EG(1), när det gäller försäljning, användning, tester eller reklam.

Kommissionen känner till att detta ämne inte bara används av medicinska skäl utan också för att motverka rynkor.

Kommissionen har inga detaljerade uppgifter om hur varje medlemsstat ställer sig till denna användning av botulintoxin.

Kommissionen vill dock betona att en läkare som skriver ut eller använder ett läkemedel för behandling i andra fall än de som godkänts då läkemedlet fick tillstånd för utsläppande på marknaden är ensam ansvarig och skall då använda läkemedlet med försiktighet och se till att patienterna får tillräcklig information.

(1) Rådets direktiv 65/65/EEG av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställs genom lagar eller andra författningar som gäller farmaceutiska specialiteter, EGT B 22, 9.2.1965.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2070/01

från Joachim Wuermeling (PPE-DE) till kommissionen

(3 juli 2001)

Ämne: Stöd till hållbar utveckling i städerna - Ansökningsomgång i EGT C 122 av den 25 april 2001

Dokumentationen för ansökningsomgången för ovannämnda program finns uteslutande att tillgå i engelsk och fransk språkversion. Detta står i uppenbar strid med principen om lika behandling av språken. Intresserade kommuner och städer belägna i andra språkområden kommer i praktiken inte att kunna delta i ansökningsomgången. Man kan inte förutsätta fördjupade språkkunskaper, särskilt inte i små kommuner.

När har kommissionen för avsikt att översätta dokumentationen för ansökningsomgången till tyska?

Kommer kommissionen att fastställa en ny tidsfrist för ansökningarna, när de översättningar som krävs föreligger?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 september 2001)

Ansökningsomgången gällande en gemenskapsram för samarbete för att främja en hållbar utveckling i städerna, offentliggjord i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1), riktar sig till nätverk med lokala myndigheter från minst fyra medlemsstater och möjligen även från städer i central- och östeuropeiska länder, Cypern och Malta samt andra länder som har associeringsavtal med gemenskapen. Små städer är inte uteslutna från deltagande eftersom de kan tillhöra ett sådant nätverk.

Att ansökningsdokumenten bara finns på två officiella språk - franska och engelska - hänger samman med detta, och med den korta tid som kvarstår för behandling av ansökningar om stöd under 2001.

(1) EGT C 122, 25.4.2001, s. 11.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2387/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(20 augusti 2001)

Ämne: Avgifter till förvaltare av pensionsfonder

Kan kommissionen uppskatta hur stora avgifter som i genomsnitt eller vanligtvis betalas till dem som förvaltar pensionsfonder i varje medlemsstat i proportion till de medel som förvaltas? Kan kommissionen ange om det finns några begränsningar för denna typ av avgifter i några medlemsstater - antingen för alla medel eller en del av dessa? Hur ser de i sådana fall ut och vilka medlemsstater berörs?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 september 2001)

Kommissionen är medveten om att förvaltningen av pensionsfonder och kostnaderna för detta skulle kunna ha en betydande inverkan på hur effektiv och överkomlig en viss pensionsfond är när det gäller avkastningen på tillgångarna i fråga.

Kommissionen har dock av nedanstående skäl ingen information om den genomsnittliga eller typiska kostnaden för pensionsfondsförvaltning.

För det första anser kommissionen att konkurrens, och inte regleringar, bör leda till att pensionsfonderna får bäst valuta för de resurser de satsar på fondförvaltning. Kommissionens förslag(1) kommer att leda till ökad valfrihet på detta område. Dessutom kan eventuella kostnadsbegränsningar ha en negativ inverkan på tjänsternas kvalitet och minska fondens övergripande effektivitet.

För det andra leder den stora mångfalden av pensionssystem inom gemenskapen till olika nivåer på de administrativa kostnaderna (ett system med fasta förmåner som täcker biometrisk risk skulle till exempel i normala fall ha högre avgifter än ett system med fasta inbetalningar). Eftersom det är så många faktorer som påverkar de administrativa kostnaderna anser kommissionen således att en undersökning av de genomsnittliga eller typiska kostnaderna för fondförvaltning är av begränsat värde.

(1) Se förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om tjänstepensionsinstituts verksamhet - KOM(2000) 507.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2102/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Stöd till europeiska producenter av olja, gas och stenkol

Kommissionen har mellan 1975 och 1998 givit 747,72 miljoner euro i stöd till europeiska producenter av olja, gas och stenkol.

Kan kommissionen ge besked om hur mycket stöd som givits under:

a) 1999,

b) 2000 och

c) 2001?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(25 september 2001)

Summan av det stöd som har delats ut genom Energy-programmet för att främja innovativ olje- och gasteknik är följande:

- 1999: 11 miljoner euro

- 2000: 36 miljoner euro

Beträffande kol har stöd utdelats genom Energy-programmet men också genom Europeiska kol- och stålgemenskapens program (EKSG), enligt följande:

>Plats fÄHor tabell>

Det bör påpekas att dessa summor inte utgör bidrag utan finansiellt stöd för främjande av innovativ energiteknik. För EKSG i synnerhet härrör finansieringen från en fond som har skapats genom avgifter för kol- och stålindustrin.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2176/01

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(19 juli 2001)

Ämne: Konventionen om mänskliga rättigheter och biomedicin

Kan kommissionen uppge vilka länder som ännu inte ratificerat konventionen om mänskliga rättigheter och biomedicin, som undertecknades den 4 april 1997 i Oviedo i Spanien? Kan kommissionen vidare uppge datumen för när de länder som undertecknat denna konvention ratificerat den?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 september 2001)

Oviedokonventionen är ett initiativ från Europarådet. Följande medlemsstater har undertecknat och ratificerat den:

>Plats fÄHor tabell>

Det framgår av ovanstående att Österrike, Belgien, Tyskland, Irland och Förenade kungariket varken har undertecknat eller ratificerat konventionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1739/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(15 juni 2001)

Ämne: Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och initiativet NMD

EU:s femton medlemsstater har än så länge inte intagit någon gemensam ståndpunkt till det amerikanska förslaget att bygga upp en antirobotsköld (National Missile Defense). Detta framgår av svaret på fråga E-0049/01. Antirobotskölden har vid olika tillfällen förts på tal vid överläggningar mellan Javier Solana, den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, och hans motparter inom Förenta staterna. Solana har därvid återgivit en ståndpunkt som företräds av ett antal medlemsstater och handlar om att det råder ett intresse av världsomfattande stabilitet med hjälp av en överenskommen ram för säkerhet. Vid konferensen i New York i fjol om översyn av icke-spridningsavtalet bekräftade Europeiska unionen att ABM-avtalet som undertecknades mellan Förenta staterna och Sovjetunionen 1972 är av intresse som en av pelarna för den strategiska stabiliteten.

1. Har rådet därefter intagit någon ståndpunkt till antirobotskölden (National Missile Defense)? Om inte: när tänker rådet inta en ståndpunkt, med beaktande av denna frågas betydelse för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken?

2. Står antirobotskölden i överensstämmelse med ABM-avtalet från 1972, vilket av rådet vid konferensen i New York i fjol om översyn av icke-spridningsavtalet bekräftats vara en av pelarna för den strategiska stabiliteten? Om så är fallet: vilka argument vill rådet då förebära för att hävda att antirobotskölden (National Missile Defense) står i överensstämmelse med ABM-avtalet från 1972 och bidrar till den strategiska stabiliteten?

3. Från vilka av EU:s medlemsstater har generalsekreteraren/den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken till sina motparter från Förenta staterna vidarebefordrat ståndpunkten om att det är av intresse att den världsomfattande stabiliteten bevaras med hjälp av en överenskommen ram för säkerhet? Vilka ståndpunkter intog dessa medlemsstater till antirobotskölden?

Svar

(8 oktober 2001)

1. Rådet har inte antagit någon ståndpunkt beträffande USA:s planer på ett missilförsvar (MD) och ingen medlemsstat har heller tagit upp frågan i rådet.

2. Eftersom det inte har förekommit någon diskussion i rådet finns det ingen tolkning av vilka konsekvenser ett missilförsvar kan få för ABM-avtalet från 1972, som är en bilateral överenskommelse mellan USA och dåvarande Sovjetunionen.

3. Den höge representanten för i sina kontakter med tredje land EU:s talan och inte en eller flera individuella medlemsstaters. Eftersom man inte enats om någon ståndpunkt för EU i missilförsvarsfrågan, har diskussionerna mellan den höge representanten och hans amerikanska motparter varit av allmän natur, med betoning på behovet av samråd och samförstånd mellan USA och dess allierade samt övriga tredje länder om hur man skall gå vidare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1537/01

från John McCartin (PPE-DE) till rådet

(7 juni 2001)

Ämne: Kosovoalbanska fångar i Serbien

Frigivningen av ett antal kosovoalbanska fångar nyligen i Serbien kan betraktas som något mycket positivt. Håller inte rådet med om att frigivningen avleder uppmärksamhet från att det är nödvändigt att frige samtliga återstående fångar, varav vissa är mycket sjuka? Har rådet framför allt fått uppgifter om Skender Ferizi, Besim Zymberi och Bedri Kukalai som suttit i fängelse sedan massakern i Dubrava i Kosovo i maj 1999?

Svar

(8 oktober 2001)

Rådet har alltid noga följt de kosovoalbanska fångarna i Serbien. Amnestilagen som godkändes tidigare i år var en direkt följd av påtryckningar från EU och, mer allmänt, det internationella samfundet. Rådet välkomnade offentligt den påföljande frigivningen av ett betydande antal politiska fångar och, i april, av alla de 145 kosovoalbanska fångarna i den så kallade Djakovica-gruppen. Det var inte fråga om att [avleda] uppmärksamhet från att det är nödvändigt att frige samtliga återstående fångar utan om ett verkligt framsteg i konsolideringen av demokrati och mänskliga rättigheter i Serbien. Enligt Internationella röda korset (som efter överenskommelse med myndigheterna i Belgrad ansvarar för att bistå fångar i serbiska fängelser) kvarhålls fortfarande ungefär 273 personer av kosovoalbansk härkomst (ett antal som minskar varje dag tack vare genomförandet av amnestin). Omkring 60 av dessa kan anses vara politiska fångar. De övriga har åtalats för brott.

ICRC (och dess läkare) besöker enligt egen uppgift regelbundet de tre fångar som den ärade parlamentsledamoten nämner och de verkar få lämplig läkarvård i fängelset. Endast en av dem (Bedri Kulakai) behöver - och får - specialistvård. De får liksom andra fångar regelbundet skriva till sina familjer via Röda korset.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2392/01 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. EU:s behörighetsområden.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 040 E , 14/02/2002 s. 0243 - 0243



SKRIFTLIG FRÅGA E-2392/01 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (20 augusti 2001) Ämne: EU:s behörighetsområden Inom vilka av EU:s behörighetsområden tror kommissionen att det skulle vara önskvärt att minska aktiviteten i framtiden? Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (7 september 2001) Kommissionens verksamhet slås fast i det årliga arbetsprogram som upprättas i enlighet med de politiska mål som ställdes upp i början av mandatperioden(1) och mer målinriktade politiska prioriteringar som slås fast varje år beroende på utvecklingen och de befintliga behoven eller ny verksamhet inom EU. De områden där det vid en viss tidpunkt bedrivs mindre verksamhet är därför de områden där det för närvarande finns färre prioriterade mål. (1) Strategiska mål 20002005 Forma ett nytt Europa (KOM(2000) 154 slutlig).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1852/01

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(26 juni 2001)

Ämne: Förhandlingar om fisket inför Litauens anslutning

Kommissionen och Litauens regering har avslutat förhandlingarna om fisket inför denna stats anslutning till Europeiska unionen. Litauens ansvarige minister har uttryckt tillfredsställelse över landets möjlighet att exportera fiskeprodukter utan tullrestriktioner.

Kommer den nuvarande gemenskapsflottan att kunna fiska i litauiska vatten inom ramen för de efter anslutningen närmare fiskerelationerna mellan Litauen och EU:s nuvarande medlemsstater?

Överväger kommissionen möjligheten att gemenskapsflottan skall kunna fiska i kandidatländernas vatten och tvärtom?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(31 juli 2001)

I samband med konferensen om Litauens anslutning till Europeiska unionen den 1112 juni 2001 beslutades att förhandlingarna beträffande kapitlet om fiske preliminärt skulle avslutas.

Förhandlingarna beträffande detta kapitel rörde emellertid inte handelsfrågor. Kommissionen och Litauen har redan inom ramen för processen inför anslutningen avslutat tekniska diskussioner med en tidsplan för fullständig liberalisering.

Litauen godtar fullt ut regelverket om den gemensamma fiskeripolitiken, inbegripet principerna om gemenskapens exklusiva behörighet, lika tillgång till fiskevatten och relativ stabilitet.

Detta betyder att fiskare från Litauen och andra medlemsstater för vilka kvoter fastställts i Östersjön efter anslutningen kan bedriva fiske i de utvidgade gemenskapsvattnen, med vissa begränsningar inom 12 sjömil från baslinjerna.

När anslutningsförhandlingarna med Litauen går mot sitt slut kommer den relativa stabilitet som skall tillämpas på Litauen som medlemsstat att fastställas på grundval av en färsk referensperiod som är representativ för den litauiska verksamheten i gemenskapsvattnen, i tredjelands fiskevatten och i regionala fiskeriorganisationers vatten.