ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3607/97 från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen (13 november 1997)

Ämne: Kommissionens meddelande om effekterna av införandet av euron på kapitalmarknaderna (KOM (97)0337)

I kapitlet om obligationsmarknaderna uppges att en av möjligheterna för att redenominera utestående skulder skulle vara en redenominering på grundval av fastställda minimidenomineringar med kontanta kompensationsbetalningar - ¨uppifrån ned¨.

Förfogar kommissionen över ett mer specifikt arbetsdokument om denna metod?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3607/97 och E-3608/97 ingivna av Yves-Thiblault de Silguy för kommissionen (13 februari 1998)

I kommissionens meddelande om effekterna av införandet av euron på kapitalmarknaderna ((KOM(97) 337 slutlig. )) undersöks ett antal metoder för skuldredenominering. De två huvudsakliga metoder som undersöks kallas ¨uppifrån och ned¨ samt ¨nedifrån och upp¨. Enligt meddelandet är metoden ¨nedifrån och upp¨ att föredra. Om den metoden användes skulle redenomineringen inte påverka den totala volymen emitterade värdepapper och de potentiella avrundningsskillnaderna skulle begränsas till obetydliga belopp.

Enligt metoden ¨uppifrån och ned¨ delas den ursprungliga emissionen upp i ett antal ¨bitar¨ med identiska minimidenomineringar. Var och en av dessa minimidenomineringar redenomineras sedan till euro med hjälp av omräkningskursen och avrundas därefter till närmaste cent. Det nya totalbeloppet för emissionen beräknas genom att multiplicera minimidenomineringen i euro med antalet ¨bitar¨. Det är troligt att beloppet, på grund av avrundningseffekter, skulle skilja sig från en direkt omräkning av emissionens ursprungliga totalbelopp. Skillnaden skulle behöva utjämnas genom kompensationsbetalningar.

Kompensationsbetalningarna skulle vara nödvändiga för att undvika att artificiellt skapa eller förstöra kapital. Denna kontantutbetalning skulle utsätta antingen emittenten eller investeraren för en återinvesteringsrisk. Till följd av kompensationsbetalningarna skulle betalningsströmmarna från kupongbetalningar och från obligationernas inlösningsvärde förändras något. Det skulle kunna påverka de derivatinstrument som grundar sig på obligationerna eftersom de kurssäkringar som gjorts före redenomineringen grundar sig på de exakta förväntade betalningsströmmarna från kupongbetalningarna och inlösningsvärdet. Om sådana förväntade betalningsströmmar ändras skulle de, även om förändringarna är mycket små, inte längre motsvara de därmed sammanhängande derivatinstrumenttransaktionerna. Om en metod ¨uppifrån och ned¨ väljs, bör den genomföras på ett sådant sätt att potentiella problem undviks. De potentiella störningarna skulle dock, i enlighet med vad som nämns ovan, endast uppstå då det finns utestående avtal om derivatinstrument som grundar sig på den obligation som redenomineras.

Kommissionens meddelande innehåller detaljerade exempel för att illustrera metoden ¨uppifrån och ned¨ (s. 12 i den svenska språkversionen).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3930/97 från W.G. van Velzen (PPE) till kommissionen (12 december 1997)

Ämne: Följderna av det planerade samgåendet mellan Worldcom och MCI för Internetmarknaden

Det har nyligen framkommit uppgifter i pressen om att de båda företagen Worldcom och MCI planerar att gå samman. När detta samgående är ett faktum, kommer det nya företag som blir resultatet av detta samgående att få en mycket dominerande ställning på Internetmarknaden.

1. Avser kommissionen att pröva de följder som detta samgående kan få på Internetmarknaden mot den europeiska konkurrensrätten, i synnerhet artiklarna 90, 85 och 86 i EG-fördraget?

2. Anser kommissionen att det med hänsyn till marknadsutvecklingen i Europeiska unionen finns grundad anledning att ställa villkor på detta planerade samgående?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (3 februari 1998)

Den 20 november 1997 mottog kommissionen från WorldCom, Inc. och MCI Corporation en gemensam anmälan av en transaktion genom vilken de två företagen skulle gå samman i den mening som avses i rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer ((EGT L 257, 21.9.1990. )) (¨koncentrationsförordningen¨). Anmälan håller på att undersökas i enlighet med bestämmelserna i förordningen. Inga förfaranden beträffande den anmälda transaktionen har inletts enligt artiklarna 90, 85 eller 86 i EG-fördraget.

Den 18 december 1997 förklarades anmälan vara ofullständig. Kommissionen inväntar fullständiga uppgifter. Från den tidpunkt då fullständiga uppgifter har mottagits har kommissionen enligt artikel 10 i koncentrationsförordningen en period på en månad från dagen efter det att de fullständiga uppgifterna har mottagits att fatta ett beslut enligt artikel 6 i denna förordning.

Om förfaranden har inletts enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen har parterna enligt artikel 8 möjlighet att under dessa förfaranden ändra sin ursprungliga koncentrationsplan i syfte att säkerställa att koncentrationen inte skapar eller förstärker en dominerande ställning som medför att effektiv konkurrens påtagligt skulle hämmas inom den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av den. Om sådana förfaranden inleds måste parterna själva besluta om de skall föreslå sådana ändringar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3212/97 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (16 oktober 1997)

Ämne: Flygtidtabeller

Med tanke på att flygbolag publicerar flygtidtabeller som de bara i mycket sällsynta fall följer, anser kommissionen att den borde vidta några åtgärder för att reglera dessa tidtabeller?

Skulle den - med förbättrad information till kunderna som mål - kunna överväga att rekommendera att tabellerna skall avspegla hur flygbolaget i genomsnitt har levt upp till dem under de senaste tolv månaderna?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (26 november 1997)

Kommissionen förstår och delar parlamentsledamotens oro för att flygbolagens egentliga avgångstider och även ankomsttider ofta inte överensstämmer med tidtabellerna. Även om antalet förseningar var något lägre 1996 än 1995, då resultaten var mycket dåliga i Europa, verkar situationen ha försämrats under 1997. Under 1995 försenades i genomsnitt 18,4% av alla avgångar mer än 15 minuter. Under 1997, inbegripet september, försenades i genomsnitt 19,6% av alla avgångar mer än 15 minuter.

Kommissionen inser också vikten av att passagerarna informeras tillräckligt. Kommissionen vill emellertid inte rekommendera att tidtabellerna anpassas till den genomsnittliga prestationen, eftersom detta kan leda till missförstånd. I stället undersöker kommissionen olika metoder för att förbättra den information som når passagerarna.

En genomförbarhetsstudie om inrättandet av ett ¨Gemenskapsrapporteringssystem för punktlighet¨ påbörjades för ett år sedan till följd av ett meddelande om överbelastning och krissituationen i lufttrafiken ((KOM(95) 318. )). Efter en anbudsinfordran fick IATA (International Air Transport Association) denna studie i uppdrag, och de har nyligen lämnat in sin rapport. Studien gällde genomförbarheten av ett rapporteringssystem som syftar till att möjliggöra ett regelbundet offentliggörande av punklighetsindikatorer. Denna information skulle först och främst riktas till passagerarna för att underrätta dem om kvaliteten på de tjänster som erbjuds och tillåta dem att jämföra och planera sitt resande därefter.

Kommissionen har för avsikt att undersöka denna idé ytterligare för att fastställa vilka åtgärder som borde vidtas och på vilken nivå så att en tillförlitlig basis skapas för inrättandet av ett rapporteringssystem för punktlighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3372/97 från Lis Jensen (I-EDN) till kommissionen (22 oktober 1997)

Ämne: Prioriteringar på energiområdet

Vad anser kommissionen om att medlemsstaterna genom sin energipolitik ålägger sina energiproducenter och energidistributörer att ta hänsyn till miljöaspekter när de planlägger sin energiproduktion, och att detta indirekt påverkar hur den inre marknaden för energi fungerar?

Ta till exempel den danska energiproduktionen, där staten via en ändring i elförsörjningslagen har ålagt producenterna att även ta med energi från perifert liggande kraftvärmeverk och hållbar energiproduktion samtidigt som staten ger stöd till dessa produktionsformer.

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (5 december 1997)

Den inre marknaden för el regleras genom direktiv 96/92/EC av den 19 december 1996 ((EGT L 27, 30.1.1997. )), i vilket gemensamma regler för produktion, överföring, och distribution av el fastställs. Direktivet trädde i kraft den 19 februari 1997, och medlemsstaterna har i allmänhet två år på sig att genomföra det.

I direktivet tillåts medlemsstaterna att ta full hänsyn till miljöaspekter vid genomförandet. Enligt artikel 8.3 i direktivet kan en medlemsstat ålägga den systemansvarige att, då denne avgör inmatningsordningen mellan produktionsanläggningar, prioritera anläggningar som använder förnybara energikällor eller avfall eller producerar el i anläggningar för kombinerad el- och värmeproduktion.

Enligt artikel 3.2 får medlemsstater också ålägga företag som bedriver verksamhet inom elsektorn att tillhandahålla allmännyttiga tjänster. Dessa skyldigheter kan bland annat röra miljöskydd.

När en medlemsstat fastställer kriterier för att bevilja tillstånd att anlägga produktionskapacitet eller specificerar de krav som en eventuell generator måste uppfylla, kan de tillämpa kriterier (artikel 5.1 i direktivet) som rör miljöskydd.

Det bör däremot understrykas att när en medlemsstat genomför bestämmelserna i direktivet måste detta göras på ett objektivt, tydligt och icke-diskriminerande sätt. Bestämmelserna kan inte användas för att gynna producenter i den egna medlemsstaten.

Det särskilda danska fallet kommer att undersökas i enlighet med bestämmelserna i direktivet, inbegripet de ovan nämnda bestämmelserna, som tillåter medlemsstaterna att ta hänsyn till miljöaspekter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3959/97 från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen (12 december 1997)

Ämne: Den kinesiska befolkningspolitiken

Känner kommissionen till uppgifterna om att storskaliga tvångssteriliseringar skall ha ägt rum i Tibet i september och oktober 1996 (enligt TSG Nieuwsbrief NL)?

Känner kommissionen till att de kinesiska myndigheterna använder sig av ett obligatoriskt lotterisystem för att avgöra om ett äkta par skall få lov att skaffa barn?

Håller inte kommissionen med om att den kinesiska befolkningspolitiken syftar till att minska den tibetanska befolkningen?

Är kommissionen beredd att framföra sina protester till de kinesiska myndigheterna över detta förhållande?

Är kommissionen villig att ta upp denna fråga i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna?

Kan kommissionen meddela vilka åtgärder som hittills har vidtagits gentemot Kina på grund av befolkningspolitiken?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägar (2 februari 1998)

Respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna i Kina är en konstant källa till bekymmer för kommissionen. Kommissionen tar alla tillfällen i akt att när den så finner befogat uttrycka sin oro, i synnerhet när det gäller läget beträffande de mänskliga rättigheterna i Tibet.

Kommissionen har inte tillgång till några närmare uppgifter om de händelser som parlamentsledamoten redogör för. Om de bekräftas kommer kommissionen, på samma sätt som den tidigare gjort, att inom ramen för den bilaterala dialogen med Kina om de mänskliga rättigheterna rikta uppmärksamheten på varje brott mot de mänskliga rättigheterna och människovärdigheten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4015/97 från Thomas Megahy (PSE) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Vilseledande marknadsföring från flygbolag

United Kingdom Advertising Standards Authority (Förenade kungarikets myndighet för regler i reklamsammanhang) har nyligen beslutat att flygbolag och researrangörer måste åskådliggöra den verkliga kostnaden för resenärer vad gäller alla flyg, inklusive flygfältsskatt och andra skatter, säsongbetonade extrakostnader och samtliga övriga kostnader. Känner kommissionen till vilken situation som råder i andra medlemsstater och kan den överväga att föreslå ett direktiv för att det beslut som från och med den 1 januari 1998 kommer att gälla i Storbritannien skall bli allmängiltigt?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (26 februari 1998)

Det brittiska initiativet att förbättra informationen till flygpassagerarna om den verkliga kostnaden för alla flygningar är glädjande. Kommissionen känner inte till några liknande initiativ i andra medlemsstater.

Kommissionen har emellertid inlett en omfattande undersökning för att utvärdera villkoren i lufttransportkontrakten ur konsumentsynpunkt. I denna undersökning behandlas bland annat frågan om hur passagerarna på bästa sätt skall få tillgång till den information (t.ex. om priser) som är nödvändig för att de skall kunna avgöra om de vill ingå kontraktet eller inte. Frågan behandlas nu vid överläggningar med samtliga aktörer inom den berörda sektorn. Beroende på resultatet av undersökningen och dessa överläggningar kommer kommissionen att ta ställning till om det finns något behov av ytterligare åtgärder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3540/97 från Allan Macartney (ARE) till kommissionen (12 november 1997)

Ämne: ECHO/biståndsmedel till flyktingar från Västra Sahara

Kan Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd meddela exakt hur mycket och vilken procentandel av biståndsmedlen för flyktingar från Västra Sahara som användes till publikationer, annonser och klistermärken?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (17 december 1997)

I rådets förordning (EG) nr 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd ((EGT L 163, 2.7.1996. )) föreskrivs att medel får användas för att finansiera åtgärder för att framhäva biståndets gemenskapskaraktär, samt för åtgärder för att medvetandegöra och informera i syfte att öka kunskapen om den humanitära problematiken, både i Europa och i tredje länder där gemenskapen finansierar viktiga humanitära insatser.

Med beaktande av dessa principer och i enlighet med de relevanta bestämmelserna i ramavtalet för partnerskap på området för humanitärt bistånd uppmanas de parter som ansvarar för genomförandet av biståndet att bidra till att öka kännedomen om de biståndsaktioner som finansieras av gemenskapen, under förutsättning att detta inte är till förfång för dess mandat eller grundläggande principer eller innebär risker för personalens säkerhet.

Beträffande biståndet till flyktingar från Västra Sahara visas i tabellen nedan vilka belopp, uttryckta i ecu och som procentandel, som under 1996 och 1997 använts för åtgärder för att öka kännedomen om gemenskapens biståndsaktioner.

Humanitärt bistånd till flyktingar från Västra Sahara i Tindouf (Algeriet).

>TABLE>
SKRIFTLIG FRÅGA E-3660/97 från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen (19 november 1997)

Ämne: Utredning om den ¨adriatiska korridoren¨

Samtidigt som Europaparlamentet godkände 14 projekt för främjande av transeuropeiska transportnät ville kommissionen inte förkasta idén om en ¨adriatisk korridor¨, även om man inte fäste någon större vikt vid den, och beslöt därför att utredningen av projektet skulle påbörjas under 1995.

Kan kommissionen nu, två år efter att utredningen påbörjats, svara på följande frågor:

1. När gick anbudstiden ut för kontraktet gällande utredningen av möjligheten att genomföra projektet?

2. När kommer utredningen att bli färdig?

3. När kommer man, sedan utredningen blivit färdig, senast att tala om huruvida projektet är möjligt att genomföra eller inte?

4. Hur stort ekonomiskt stöd har anslagits för utredningen?

5. När ämnar man, som ett led i transportpolitiken, presentera listan över kusthamnar av värde för gemenskapen?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (16 december 1997)

Rådets förordning (EG) nr 2236/95 ((EGT L 228, 23.9.1995. )) utgör den rättsliga grunden för tilldelning av ekonomiskt stöd från gemenskapen inom ramen för de transeuropeiska näten (TEN), inbegripet de transeuropeiska transportnäten, för den innevarande perioden 1995-1999. I enlighet med denna förordning skall de berörda medlemsstaterna eller de organ som direkt berörs (och som har medlemsstatens godkännande) sända in ansökningar om ekonomiskt stöd till kommissionen.

Under 1995 samfinansierade gemenskapen en genomförbarhetsstudie för den adriatiska förbindelsen. Gemenskapsstödet uppgick till 1 miljon ecu och ingick i budgetrubriken för TEN-transport (B5-700).

Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över avslutades anbudsinfordran för genomförbarhetsstudien i juni 1997. Studien kommer att slutföras under 1998.

Normalt sett är det de nationella myndigheterna och kommissionen som genomför en teknisk och ekonomisk bedömning av genomförbarhetsstudierna, när dessa är slutförda och en begäran om utbetalning av den sista delen av gemenskapsstödet inkommer.

Kommissionen planerar att under innevarande år anta en rapport om integration av marinhamnar, inlandshamnar och intermodala terminaler i det transeuropeiska transportnätet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3578/97 från Klaus Lukas (NI) till kommissionen (13 november 1997)

Ämne: Euron och tydlighet med avseende på priserna

När euron införs kommer tydligheten med avseende på priserna att öka i hela Europa. En sådan ökad tydlighet får vanligtvis följder för konkurrenskraften samt för handels- och produktionsflödena.

Hur bedömer kommissionen i detta sammanhang eurons introduktion och de följder som denna får för sysselsättningen?

På vilket sätt kommer kommissionen att bedöma det kriterium som avser tvåårigt medlemskap i Europeiska monetära systemet EMS, och vilka fluktuationsmarginaler betraktas i detta sammanhang som ¨normala¨? (Kommissionen ombeds ange respektive procentvärden.)

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar (23 januari 1998)

I och med att den ekonomiska och monetära unionen (EMU) bildas och euron införs kommer priserna att blir mer överskådliga på den inre marknaden. Det kommer att bli lättare för konsumenter och företag att jämföra priser på varor och tjänster i olika medlemsstater. Detta bör leda till ökad konkurrens mellan företagen och kraftigt underlätta handeln inom euroområdet.

Den ökade konkurrensen, minskningen av transaktionskostnaderna vid gränsöverskridande transaktioner och bildandet av en en integrerad kapitalmarknad för euroområdet med möjlighet till låga räntor kommer att förbättra investeringsklimatet i Europa. Den gemensamma valutan är därför ett av de viktigaste inslagen i gemenskapens strategi för att förbättra Europas konkurrenskraft och för att skapa de nödvändiga förutsättningarna för varaktig och icke-inflationsdrivande tillväxt samt för skapande av arbetstillfällen.

Eftersom bildandet av EMU innebär att en enda penning- och valutapolitik kommer att föras inom euroområdet, kommer kopplingen mellan lönebildning och sysselsättning att bli starkare. Det kommer inte längre att vara möjligt att med nationell penning- eller valutapolitik kompensera en löne- och prisutveckling som inte ligger i linje med det makroekonomiska läget i Europa.

Vad gäller konvergenskriteriet ¨växelkursstabilitet¨ bör det erinras om att det i artikel 109j.1 i EG-fördraget hänvisas till ¨ett iakttagande av det normala fluktuationsutrymmet enligt Europeiska monetära systemets växelkursmekanism under minst två år utan devalvering i förhållande till någon annan medlemsstats valuta¨.

I augusti 1993 beslutade medlemsstaternas ministrar och centralbanksordförande att tillfälligt vidga fluktuationsutrymmet för deltagarna i Europeiska monetära systemets växelkursmekanism till +/- 15 % runt de bilaterala centralkurserna. Samtidigt bekräftade de att de stödjer de förfaranden och kriterier som anges i EG-fördraget avseende uppnåendet av en tillräcklig grad av konvergens för att EMU skall kunna genomföras.

Kommissionen kommer att grunda sin bedömning av detta kriterium på basis av detta när den i mars 1998 presenterar den förteckning över medlemsstater som uppnått en hög grad av varaktig konvergens.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3857/97 från Carlos Robles Piquer (PPE) till kommissionen (5 december 1997)

Ämne: Snart ett år utan direktör för institutet för tekniska framtidsstudier i Sevilla (IPTS)

I slutet av 1996 lämnade Herbert J. Allgeier den tjänst i ledningen för IPTS som han tillträdde i augusti 1994. Nästan ett år senare har fortfarande ingen direktör utnämnts för detta centrum, vilket är särskilt oroande med tanke på att man befinner sig i inledningsskedet för detta specialiserade institut inom Gemensamma forskningscentret (GFC) som inrättades i Sevilla i september 1994 och ett år senare fick riktlinjer från kommissionär Edith Cresson, så snart den nya kommissionen hade utsetts. När tänker kommissionen tillsätta denna tjänst?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (22 januari 1998)

Vid sitt 1367e möte den 16 december 1997 beslöt kommissionen att utse herr Cadiou som direktör för Gemensamma forskningscentrets institut för teknisk bevakning i Sevilla.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3621/97 från Giuseppe Rauti (NI) till kommissionen (13 november 1997)

Ämne: Arbetsförhållandena för personal på passagerarflyg

Kan kommissionen ange om den följer den livliga diskussion som pågår i nästan alla EU-länder - och särskilt i Italien - om arbetsförhållandena för personalen på passagerarflyg; piloter, tekniker och kabinpersonal?

Intressegrupper hävdar att dessa förhållanden har försämrats avsevärt eftersom konkurrensen mellan flygbolagen på senare tid har blivit hårdare och därmed försvårat arbetsvillkoren för de anställda. Dessa förhållanden medför att personalens immunförsvar försvagas och att de följaktligen i större utsträckning utsätts för infektionsrisker, speciellt infektioner av tropiskt ursprung, vilket studier utförda av Professor Scano visar.

Kan kommissionen mot denna bakgrund ange om den har för avsikt att vidta åtgärder till förmån för flygpersonalen?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (21 januari 1998)

Som parlamentsledamoten sannolikt känner till omfattas inte den civila luftfartssektorn av rådets direktiv 93/104/EEG av den 23 november 1993 som gäller vissa aspekter av organisation av arbetstider ((EGT L 307, 13.12.1993. )).

För närvarande förbereder kommissionen förslag om reglering av arbetstider och viloperioder inom denna sektor. De nuvarande initiativen grundar sig på svar på kommissionens vitbok från juli 1997 om sektorer och verksamhetsformer som inte omfattas av direktivet om arbetstider. Förslag kommer sannolikt att antas av kommissionen före sommaren 1998.

I rådets direktiv 89/391/EEG om åtgärder för att främja förbättringar av arbetstagarnas säkerhet och hälsa i arbetet ((EGT L 183, 29.6.1989. )) föreskrivs emellertid att arbetsgivaren inom ramen för sina skyldigheter skall vidta tillräckliga åtgärder till skydd för arbetstagarnas säkerhet och hälsa. Arbetsgivaren skall verkställa dessa åtgärder med utgångspunkt från följande allmänna principer för förebyggande arbete: ¨Att utveckla en enhetlig övergripande policy för det förebyggande arbetet, vilken omfattar teknik, arbetsorganisation, arbetsbetingelser, sociala relationer och påverkan från faktorer i arbetsmiljön¨ (artikel 6.2g).

Direktivet har införlivats av Italien och det är de italienska myndigheternas sak att avgöra hur det skall genomföras.

Kommissionen har fastställt att förebyggande av stress i arbetet är en viktig fråga vad gäller hälsa och säkerhet och ämnar utforma riktlinjer om stress i arbetet som beaktar de rekommendationer som ingår i den rapport om stress i arbetet som har utarbetats av Rådgivande trepartskommittén för arbetarskyddsfrågor. Denna rapport skickas direkt till frågeställaren och till parlamentets sekretariat. Kommissionen anser att dessa åtgärder även kan tillämpas i särskilda branscher och yrken.