SKRIFTLIG FRÅGA E-3528/97 från Jaak Vandemeulebroucke (ARE) till kommissionen (12 november 1997)

Ämne: Hur sådana internationella nätverk skall bekämpas och nystas upp, som sysslar med bedrägerier med kött; dessutom om icke tillåten utförsel av brittiskt nötkött och om exportbidrag

Hela sommaren igenom har unionen fått rapporter om vilken verksamhet som bedrivs av internationella nätverk som specialiserat sig på bedrägerier med kött och på export av brittiskt nötkött (eller produkter därav) samt på illegal import av brittiskt kött, efter det att embargot utlysts. Samtidigt försöker dessa brottsliga organisationer också utverka exportbidrag för utförseln av detta illegala kött till tredje land. Detta leder till att trovärdigheten för hela den europeiska köttindustrin kommer att sättas på spel och utgör ett hot mot de goda handelsförbindelserna med tredje land. Ett antal tredje land har förresten redan förklarat att de tänker avbryta handeln med kött med EU. Kan kommissionen:

1. Bekräfta att det är internationella nätverk som ligger bakom dessa bedrägerier? Kan kommissionen samtidigt ge mig besked om i vilka medlemsstater dessa brottsliga organisationer är verksamma?

2. Informera mig om den känner till att de förbrytare som gömmer sig bakom firman Tragex-Gel från Wingene redan i åratal hållit på med samma verksamhet bakom andra firmanamn (Bero och Van Poucke) och bland annat är misstänkta i samband med rättsliga undersökningar kring skumraskaffärerna med rumänskt kött år 1994 och den illegala importen av kött från USA under åren 1995-96?

3. Noggrant klarlägga och förklara i den mån kommissionen haft kännedom om ovanstående fakta, hur det kan komma sig att samma personer nu är inblandade i den illegala importen av brittiskt kött? Kan kommissionen upplysa om vilket ansvaret är hos de berörda nationella myndigheterna och, i mån av möjlighet, upplysa om var det brustit i funktionen i samband med de internationella diskussionerna mellan medlemsstaterna inbördes och mellan medlemsstaterna och kommissionen?

4. Bekräfta att ett antal brottsliga organisationer utnyttjar sig av artikel 1 i kommissionens beslut 96/362/EG ((EGT L 139, 12.6.1996, s. 17.)) av den 11 juni 1996 som innehåller en ändring av artikel 1 i kommissionens beslut 96/239/EG ((EGT L 78, 28.3.1996, s. 47.)) (alltså embargobeslutet av den 27 mars 1996), varvid Förenade kungariket bereddes möjlighet att exportera köttprodukter och bearbetade köttprodukter för mänsklig konsumtion, under förutsättning att dessa stammade från nötkreatur som inte slaktats i Förenade kungariket och att de producerats vid anläggningar som står under officiell veterinärmedicinsk övervakning? Kan kommissionen bekräfta att denna artikel för ett antal brottsliga organisationer blivit en inkörsport för organiserandet av bedrägerihärvor?

5. Upplysa om varför det ursprungliga embargobeslutet ändrades på ovannämnda sätt?

6. Bekräfta att brottsliga organisationer utnyttjar sig av bestämmelserna för exportbidrag för att olagligen göra sig rika? Kan kommissionen i förekommande fall meddela vilka åtgärder kommissionen ämnar vidta mot detta?

7. Ge besked om huruvida kommissionen är beredd att inleda en brett upplagd debatt om vad som måste göras åt reglerna om exportbidrag och andra stödåtgärder som brottsliga organisationer använder för att finansiera sin verksamhet?

8. Ge besked om sin syn på kampen mot detta slags internationella brottslighet samt om vilka åtgärder kommissionen rekommenderar mot den?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (6 januari 1998)

1. Kommissionen känner till att företag i olika medlemsstater (Belgien, Tyskland, Irland, Nederländerna och Förenade kungariket) har varit inblandade i bedrägerier med brittiskt nötkött.

2. Kommissionen vet att somliga av de inblandade tidigare har begått liknande bedrägerier med användande av olika bolagsnamn. Flera brott har upptäckts av tullen i medlemsstaterna, som har bedrivit utredningar under kommissionens samordning. Vissa ärenden är fortfarande under utredning och handläggs av de belgiska rättsvårdande myndigheterna. De tidigare fallen rör dock inte otillåten export av brittiskt kött i strid mot embargot.

3. Trots att myndigheterna hade fastställt att brott begåtts (se punkt 2 ovan), kunde vissa personer fortsätta den brottsliga verksamheten. Kommissionen har kunnat konstatera att de berörda medlemsstaterna inte hade förstärkt sina kontroller.

4. och 5. Artikel 1 i beslut 96/239/EG av den 27 mars 1996 om vissa nödåtgärder vad beträffar skydd mot bovin spongiform encefalopati förbjuder export från Förenade kungariket av nötkött och nötkreatursprodukter från djur som slaktats i Förenade kungariket. Export av kött och produkter från nötkreatur som slaktats utanför Förenade kungariket förbjuds inte. Genom beslut 96/362/EG av den 11 juni 1996 om ändring av beslut 96/239/EG om vissa nödåtgärder vad beträffar skydd mot bovin spongiform encefalopati infördes en ny artikel 1a med föreskrifter om godkännande och upprättande av en förteckning över anläggningar som bereder sådana produkter, om överlämnande av förteckningen till kommissionen och medlemsstaterna samt om utfärdande av intyg. Där fanns också bestämmelser om kontroller av beslutets tillämpning från gemenskapens sida.

Hittills har kommissionen inte sett några tecken som tyder på att artikel 1a i kommissionens beslut 96/239/EG, i dess ändrade lydelse enligt kommissionens beslut 96/362/EG, har överträtts.

6. Kommissionen är medveten om att vissa aktörer försöker missbruka systemet med exportbidrag när de exporterar sina produkter till tredje land. Kommissionen har bett medlemsstaterna att tillhandahålla information om detta inom ramen för rådets förordning (EG) nr 1469/95 av den 22 juni 1995 om åtgärder som skall vidtas gentemot vissa förmånstagare till transaktioner som finansieras av garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket ((EGT L 145, 29.6.1995. )) och kommissionens förordning (EG) nr 745/96 av den 24 april 1996 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1469/95 om åtgärder som skall vidtas gentemot vissa förmånstagare till transaktioner som finansieras av garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket ((EGT L 102, 25.4.1996. )).

7. Vad beträffar exportbidrag antogs rådets förordning (EEG) nr 386/90 om kontroll i samband med export av jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag eller andra belopp ((EGT L 42, 16.2.1990 (svensk text i specialutgåva område 3, volym 32, s. 36), ändrad genom förordning (EG) nr 163/94, EGT L 24, 29.1.1994 (svensk text i specialutgåva område 3, volym 55, s. 378). )). Med utgångspunkt från denna förordning har kriterier för riskanalys vad avser jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag fastställts genom kommissionens förordning (EEG) nr 3122/94 ((EGT L 330, 21.12.1994 (svensk text i specialutgåva område 3, volym 64, s. 94). )) och en översyn har skett av tillämpningsföreskrifterna för kontroll i samband med export (kommissionens förordning (EEG) nr 2030/90 ((EGT L 186, 18.7.1990 (svensk text i specialutgåva område 3, volym 33, s. 60). ))) mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts, vilket ledde till att regelverket förbättrades 1995 (kommissionens förordning (EG) nr 2221/95 ((EGT L 224, 21.9.1995, ändrad genom förordning (EG) nr 1167/97, EGT L 169, 27.6.1997. ))).

Vidare har det införts ett sanktionssystem och närmare föreskrifter vad gäller indrivning av felaktigt utbetalda belopp inom systemet med exportbidrag genom kommissionens förordning 2945/94 ((EGT L 310, 3.12.1994 (svensk text i specialutgåva område 3, volym 63, s. 83). )) samt åtgärder vidtagits för att förhindra handelsstörningar genom kommissionens förordning (EG) nr 313/97 av den 20 februari 1997 om ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter ((EGT L 51, 21.2.1997. )).

Det rättsliga regelverket för att bekämpa olaglig handel finns således och bestämmelserna har förbättrats och fortsätter att förbättras. Regelverkets effektivitet är beroende av att det tillämpas av medlemsstaterna och i synnerhet de kontroller som medlemsstaterna utför. Kommissionen tänker följaktligen inte inleda en brett upplagd debatt om behovet av att ändra reglerna. Samtidigt fortsätter naturligtvis kommissionen sitt arbete med att noga kontrollera att medlemsstaterna tillämpar reglerna korrekt.

8. Det är av största betydelse för kommissionen att medlemsstaterna förbättrar sina kontroller, med stöd från kommissionen. Kommissionen spelar dessutom en viktig roll för informationsutbyte och uppföljning av rättsliga förfaranden.

Genom antagandet av rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen ((EGT L 312, 23.12.1995. )) och rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter ((EGT L 292, 15.11.1996. )) stärks på ett övergripande sätt den rättsliga grunden för kontroll samt administrativa åtgärder och påföljder. Rådet har fattat beslut om konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen ((EGT C 316, 27.11.1995. )) och två protokoll till denna konvention ((EGT C 313, 23.10. 1996, EGT C 221, 19.7.1997. )) och det finns en politisk vilja att ratificera dessa instrument under första halvåret 1998. De kommer att kunna vara till hjälp för kommissionen i dess kamp mot och straffbeläggande av denna typ av internationell brottslighet. Slutligen innehåller den handlingsplan för att bekämpa organiserad brottslighet som antogs av rådet den 28 april 1997 ((EGT C 251, 15.8.1997. )) olika åtgärder såsom praktiskt samarbete mellan polis, rättsvårdande myndigheter och tull. Sådana åtgärder har kommissionens fulla stöd.