SKRIFTLIG FRÅGA E-1365/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(7 maj 2001)

Ämne: Samarbetsavtal mellan Europeiska gemenskapen och Pakistan

Tillförlitliga källor har sedan längre tid avslöjat att Pakistan bistår talibanernas blodtörstiga och bakåtsträvande regim med omfattande ekonomiskt och militärt stöd. Sagda regim kritiseras med rätta av alla unionens medlemsstater och av Europaparlamentet för sin politik, om vilken det endast kan sägas att det är en förskönande omskrivning att hävda att den inte respekterar de mänskliga rättigheterna. Under sitt nyligen genomförda besök vid Europaparlamentet gav befälhavare Massoud, oppositionens tappre ledare, omfattande bevis för Pakistans inblandning i Afghanistans inre angelägenheter.

Kan kommissionen, med hänsyn till de förhandlingar som den för med Pakistan i syfte att ingå ett omfattande och viktigt samarbetsavtal som kan leda till att betydande medel frigörs till stöd för sagda stat, besvara följande frågor:

1. Kan kommissionen upplysa om vilket skede förhandlingarna för närvarande befinner sig i?

2. Anser kommissionen det vara rimligt och politiskt lämpligt att fortsätta förhandlingarna, åtminstone i de delar som innebär betydande stöd till Pakistan, om detta avtal som ram för samarbetet?

3. Anser kommissionen att ett sådant avtal är lämpligt, så länge som Pakistan genom sitt direkta stöd vidmakthåller en impopulär, grym och bakåtsträvande regim?

4. Anser inte kommissionen att förhandlingarna om avtalet, som anses vara så viktigt för Pakistan, kan användas som ett medel för att utöva påtryckningar i syfte att få sagda stat att dra tillbaka, eller åtminstone minska, sitt stöd till talibanernas regim?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(25 juni 2001)

Undertecknandet av EU:s samarbetsavtal med Pakistan uppsköts på obestämd tid efter militärens maktövertagande den 12 oktober 1999. Förhandlingarna hade redan avslutats i och med undertecknandet av avtalet den 22 april 1998. Undertecknandet av det nya avtalet är föremål för förhandlingar, medan det föregående avtalet av den 22 april 1986 fortfarande är i kraft.

Kommissionen är fullt medveten om att, enligt artikel 1 i det nya avtalet, utgör respekten för de mänskliga rättigheterna och de demokratiska principerna själva grunden för nämnda avtal. Av denna anledning undertecknade inte rådet och kommissionen avtalet efter militärens maktövertagande.

Under de politiska överläggningarna rörande detta problem med Pakistan i november 2000, klargjorde unionens trojka att den vidare utvecklingen i syfte att förbättra relationerna är nära förbunden med konkreta åtgärder i syfte att återinföra ett demokratiskt styrelsesätt i landet.

Kommissionen står fast vid unionens neutralitetsprincip beträffande de stridande parterna i Afghanistan. Unionens gemensamma ståndpunkt beträffande Afghanistan av den 22 januari 2001(1) är en uppmaning till de berörda länderna att avbryta all ytterligare inblandning i fråga om militära och paramilitära styrkor och personal från underrättelsetjänsten i Afghanistan samt upphöra med allt övrigt militärt stöd till de stridande parterna. Kommissionens humanitära bistånd i Afghanistan riktar sig till samtliga riskgrupper, oavsett vilken sida de tillhör.

(1) EGT C 21, 23.1.2000.