ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0078/99

från Graham Mather (PPE) till kommissionen

(27 januari 1999)

Angående: Direktiv 95/29/EG om skydd av djur vid transport

1. Är kommissionen helt tillfredsställd med hur direktiv 95/29/EG(1) om skydd av djur vid transport har införlivats, genomförts och upprätthålls?

2. Har kommissionen mottagit några formella klagomål om att någon medlemsstat inte har fullgjort sina skyldigheter enligt detta direktiv?

3. Kan kommissionen, med anledning av frågorna 1 och 2 ovan, specificera vilka bestämmelser i direktivet och vilka medlemsstater det är fråga om?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(19 mars 1999)

1. De flesta medlemsstaterna har på ett korrekt sätt genomfört rådets direktiv 95/29/EG. Överträdelseförfaranden pågår fortfarande gentemot två medlemsstater, eftersom vissa av direktivets krav har utelämnats i den nationella lagstiftningen. Genomförande och kontroll av efterlevnaden av gemenskapens bestämmelser för djurs välbefinnande under transport har varit föremål för ett flertal av kommissionens veterinära kontroller på plats i medlemsstaterna. Dessa kontroller har visat på otillräckligt genomförande eller otillräcklig efterlevnad i flera medlemsstater.

2. Kommissionen mottar många brev om djurs välbefinnande inklusive ett antal klagomål om att medlemsstaterna inte har kontrollerat efterlevnaden av rådets direktiv 95/29/EG, och även klagomål mot en medlemsstat som påstås bryta mot reglerna genom att ställa strängare krav när det gäller transporttider än vad som föreskrivs i direktivet, och mot en annan medlemsstat som påstås ha alltför stränga regler för fartyg som används för djurtransporter.

3. Klagomålen gäller för långa restider, underlåtenhet att ge djuren mat och vatten samt att lasta av dem och låta dem vila, överlastade och icke ändamålsenliga transportmedel, onödigt lidande för transporterade besättningar och underlåtenhet att skicka med nödvändiga dokument. Klagomålen har avsett alla medlemsstater vid olika tillfällen utom Finland, Sverige och Danmark, och har varit inriktade på områden med täta djurtransporter som svintransporterna mellan Nord- och Sydeuropa, vägtransport av nötkreatur, får och hästar från Östeuropa till gemenskapen och transporten av nötkreatur från gemenskapen till bestämmelseorter i Mellanöstern och Nordafrika.

Bevis på att medlemsstaterna har underlåtit att genomföra och kontrollera efterlevnaden av direktivet har också erhållits som ett resultat av kommissionens veterinärkontroller. På flera områden har det kunnat konstateras att kraven inte uppfylls, som när det gäller dåliga transportmedel på vägar och till sjöss, transport av djur som inte varit friska nog att transporteras, djur som behandlas illa, otillräcklig övervakning från myndigheternas sida och underlåtenhet att uppfylla kraven på att lasta av djuren och låta dem vila under långväga transporter.

Kommissionen har börjat offentliggöra rapporter om kontroller på plats på webbplatsen http://europa.eu.int/comm/dg24/.

(1) EGT L 148, 30.6.1995, s. 52.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 341 , 29/11/1999 s. 0084



SKRIFTLIG FRÅGA E-0296/99 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (17 februari 1999) Angående: Spannmålsbaserade livsmedel och barnmat för spädbarn och småbarn Har Grekland vidtagit alla de lagstiftande, reglerande och administrativa åtgärder som behövs för att uppfylla kommissionens direktiv 96/4/EG och 96/5/EG av den 16 februari 1996, och i så fall när? Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta om den kan konstatera att man inte tillämpat bestämmelserna i dessa direktiv på ett korrekt sätt?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0345/99

från Paul Rübig (PPE) till kommissionen

(23 februari 1999)

Angående: Diskriminerande färjebiljettpriser tillämpade av offentligrättsliga bolag

Frågeställaren tackar för kommissionens svar på den muntliga frågan H-1068/98(1) vid sammanträdet i kammaren den 15 december 1998 och genom skrivelse (nr 0207) av den 1 februari 1999. Han delar kommissionens uppfattning om att privaträttsliga företag utan marknadsdominerande ställning bryter mot EU:s lagstiftning.

Kommissionen ombeds klargöra ytterligare två aspekter:

1. Finns det i detta konkreta fall inte också betänkligheter vad gäller överenskommelser som bryter mot artikel 85?

2. Hur skulle sakförhållandet förändras om ett offentligrättsligt bolag bedrev färjetrafik? Måste detta företag i så fall registreras som offentligrättsligt bolag?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(31 mars 1999)

För att undvika missförstånd bör det påpekas att kommissionen i det skriftliga svar som parlamentsledamoten refererar till, meddelar att den inte anser att ett privat företag utan dominerande ställning på marknaden har brutit mot gemenskapens konkurrensregler.

1. Vad beträffar artikel 85 i EG-fördraget, har kommissionen inte några belägg för att det förekommer några horisontella avtal mellan företagen.

2. Offentliga företag är precis som andra företag skyldiga att hålla sig till gemenskapens konkurrenslagstiftning. I artikel 90 i EG-fördraget anges att medlemsstaterna beträffande offentliga företag inte ska vidta och inte heller bibehålla någon åtgärd som strider mot konkurrensreglerna, förutom av skäl som anges i artikel 90.2. I detta fall förefaller det inte som om det föreligger något brott mot konkurrensreglerna av ett privat företag och situationen skulle inte vara annorlunda om färjetrafiken drevs av ett offentligt företag.

Det färjebolag som parlamentsledamoten refererar till i detta fall är ett privat företag som varken ägs eller kontrolleras av offentliga myndigheter. Det är därför inte något offentligt företag.

(1) Europaparlamentets förhandlingar (december 1998).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0856/99

från Marilena Marín (UPE) till kommissionen

(7 april 1999)

Angående: Venetianska medborgare interneras på grund av att de fritt uttrycker sina åsikter

Tre venetianska medborgare har internerats efter att ha förvägrats den möjlighet till samhällstjänst som fastställs i lagen av den 8 mars 1999. Dessa tre medborgare, som deltog i en demonstration för större självständighet i Venetien och av uttalat fredlig och diplomatisk karaktär på Markusplatsen i Venedig 1997, är inte farliga. De deltar även i kulturell, social och politisk verksamhet som syftar till dialog och debatt om regional självständighet, folkrätt och mänskliga rättigheter inom ramen för en lagligt etablerad sammanslutning.

Dessa personer har fortsatt sin yrkesverksamhet efter överläggningarna om deras straff. Eftersom Venedigs allmänna åklagare har överklagat appellationsdomstolens beslut, betraktas de enligt en konstitutionell princip som oskyldiga tills motsatsen har bevisats och kan enligt denna princip interneras först när hela rättsprocessen är avslutad eller i händelse av allvarligt hot.

De krav medborgarna förde fram genom fredliga handlingar som inspirerats av Venetiens självständiga ställning, vilken sedan 1971 stadgas i italiensk lag, är med andra ord lagliga och aktuella (i detta sammanhang kan man erinra om det lagförslag som denna vecka antogs av den italienska konseljen). Att föra fram dessa krav är att utöva rätten att fritt och på ett fredligt sätt yttra sina åsikter, en rättighet som säkerställs i konstitutionen.

Kan kommissionen tala om vilka åtgärder den avser att vidta för att säkerställa respekten för de grundläggande rättigheter som ingår i medlemsstaternas grundläggande gemensamma principer, vilket den är skyldig att göra enligt Maastrichtfördraget och Amsterdamfördraget?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(7 maj 1999)

Kommissionen erinrar om att medlemsstaternas förhållande till medborgarna i fråga om mänskliga rättigheter i första hand regleras genom den europeiska konvention om skydd för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter som undertecknades i Rom den 4 november 1950. Italienska medborgare kan därför driva ärendet vidare vid Europadomstolen när alla inhemska instanser uttömts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1065/99

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(20 april 1999)

Angående: Anpassning till gemenskapsrätten av de kompletterande bestämmelserna till den franska lagen 97/1051 av den 18 november om havsfiske och vattenbruk

I samband med kommissionens svar på min fråga E-0301/99(1) insisterar jag på att kommissionen, så snart den har erhållit och granskat de bestämmelser som min föregående fråga avser, anger om den anser att dessa kompletterande bestämmelser, i synnerhet det som föreskrivs i nämnda kungörelse om fast bosättning, står i överensstämmelse med gemenskapsrätten såsom den tolkats av domstolen?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(5 maj 1999)

Kommissionen anser att det meddelande om nya bestämmelser för utnyttjande av franska fiskekvoter som de franska myndigheterna skickade ut till fiskeföretagen i slutet av 1998 är förenligt med gemenskapens lagstiftning.

Kommissionen har dock vid upprepade tillfällen förklarat för de franska myndigheterna att de nya bestämmelserna till en början bör tillämpas på ett flexibelt sätt, så att fiskeföretagen lättare kan anpassa sig till den nya situationen.

De franska myndigheterna har förklarat sig införstådda med detta.

(1) EGT C 341, 29.11.1999, s. 87.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0344/99

från Ursula Schleicher (PPE) till kommissionen

(23 februari 1999)

Angående: Produktrelaterat miljöskydd

Enligt uppgift har kommissionens generaldirektorat XI låtit studera de möjligheter som finns på området för produktrelaterat miljöskydd. I slutsatserna till denna studie fastställdes bland annat att en omfattande produktpolitik behövs som tar hänsyn till hela produktens livscykel.

1. Stödjer kommissionen dessa slutsatser?

2. Vilka andra slutsatser har kommissionen för avsikt att dra av denna studie för det fortsatta arbetet med miljöskyddslagstiftningen?

3. Finns det för närvarande konkreta planer på lagstiftning som grundar sig på denna studie?

4. Finns det någon sammanfattning av studien som Europaparlamentet skulle kunna får tillgång till?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(1 april 1999)

1. Kommissionen stöder slutsatsen att den integrerade produktpolitiken bör ta hänsyn till hela livscykeln för produkter.

2. Den integrerade produktpolitiken diskuteras fortfarande och man har ännu inte kommit fram till några definitva slutsatser. Kommissionen organiserade ett seminarium om denna fråga i december 1998 och den integrerade produktpolitiken kommer att diskuteras vid ett informellt möte med miljöministrarna i Weimar den 7-9 maj 1999. Kommissionen avser att lägga fram en grönbok om den integrerade produktpolitiken efter sommaren.

3. Inga lagstiftningsintitiativ har tagits ännu.

4. Sammanfattningen av studien har skickats direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0343/99

från Wilmya Zimmermann (PSE) till kommissionen

(23 februari 1999)

Angående: Data från arbetskraftsundersökningen som Eurostat förfogar över

Kommer man framledes att kunna få tillgång till databasen "EU-Labor Force Survey" (AKU), som presenteras i anonym form, med tanke på att dessa data skulle kunna vara relevanta för universitetsstudier inom samhällsvetenskap och nationalekonomi?

Vidare vore det av värde att veta om man kostnadsfritt kommer att kunna utnyttja dessa data i obegränsad utsträckning.

Bakgrunden till denna fråga är att överenskommelserna mellan projektledaren för Effnatis-projektet och Eurostat inte i tillräcklig utsträckning var tillfredsställande. Mer långtgående studier och framsteg inom forskningen skulle kunna göras om Eurostat i princip kostnadsfritt och i anonym form gav den europeiska forskningen tillgång till de AKU-data som den förfogar över.

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(9 april 1999)

Kommissionens hantering av konfidentiella uppgifter omfattas av gemenskapslagstiftningen, inklusive rådets förordning (EG) 322/97 av den 17 februari 1997 om gemenskapsstatistik(1)och rådets förordning (EEG) 1588/90 av den 11 juni 1990 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor(2). Detta regelverk medger inte att kommissionen under vanliga omständigheter lämnar ut konfidentiella uppgifter till utomstående organ. Diskussioner inom ramen för arbetsgruppen om sysselsättningsstatistik har gett vid handen att detaljerade uppgifter från arbetsgruppens undersökning endast kan lämnas ut om de klassas som icke-konfidentiella, vilket inte bara innebär att de skall vara anonyma utan att en metod skall tillämpas som gör det praktiskt taget omöjligt att identifiera enskilda personer. Möjligheten till att införa en sådan metod kommer att undersökas av kommittén för insynsskydd i statistik.

Prissättningen av uppgifter från arbetskraftsundersökningen omfattas av den allmänna prissättningspolitiken som antagits inom EU:s statistiksystem. I detta ingår även kostnader för insamling och behandling av uppgifterna av de nationella statistikkontoren och av kommissionen. De flesta medlemsstaterna tar betalt för att tillhandahålla uppgifter till användare antingen som utskrift eller i elektronisk form. Det skulle därför inte vara möjligt för kommissionen att ta en lägre avgift än vad medlemsstaterna för närvarande gör, eftersom detta på ett allvarligt sätt skulle kunna skada försäljningen i dessa länder och därmed äventyra samarbetet mellan kommissionen och de nationella statistikkontoren från vilka uppgifterna ursprungligen härstammar. Den särskilda frågan om prissättning av detaljerade uppgifter från arbetskraftsundersökningen kommer att undersökas av arbetsgruppen för uppgiftsspridning som svarar för prissättningspolitiken.

(1) EGT L 52, 22.2.1997.

(2) EGT L 151, 15.6.1990.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0060/99

från Paul Rübig (PPE) till kommissionen

(27 januari 1999)

Angående: Traditionella måttenheter för drycker

SLIM-initiativet går in i den fjärde fasen. I samband med detta kommer områdena företagsrätt, farliga ämnen och förordningar om färdiga förpackningar att granskas. Kategorin färdiga förpackningar omfattar också måttenheter för livsmedel och drycker. Både i Österrike och i andra medlemsstater räknas måttenheterna 0,3 och 0,5 liter till de vanliga måttenheterna för drycker. Detta beror på en lång tradition som har präglat befolkningens kultur och identitet. Mot bakgrund av subsidiaritetsprincipen måste det också i fortsättningen vara möjligt att fastställa sådana måttenheter i medlemsstaterna.

På vilket sätt avser kommissionen att ta tillräcklig hänsyn till dessa aspekter av traditionellt värde vid den löpande granskningen?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(25 februari 1999)

Kommissionen kommer att se till att SLIM-gruppen underrättas om de olika frågor som tagits upp av parlamentsledamoten.

Slutsatserna från gruppens arbete kommer i likhet med kommissionens synpunkter att ställas till förfogande för parlamentet och rådet i samband med rådets möte (inre marknaden) den 21 juni 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0536/99

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(12 mars 1999)

Angående: Konservindustrin för fiske- och vattenbruksprodukter i Europeiska unionen

Under sammanträdesperioden i juni 1998 diskuterade och godkände Europaparlamentet betänkandet om konservindustrin för fiske- och vattenbruksprodukter i Europeiska unionen (A4-0137/98)(1). I slutsatserna till betänkandet ansåg Europaparlamentet att det var nödvändigt att inom EU:s bedrägeribekämpningsenhet upprätta en särskild avdelning för fiskefrågor, som kan gripa in och kontrollera om varornas ursprungsangivelser och gemenskapsbestämmelserna om saluföring och transport av fiskeprodukter tillämpas på ett korrekt sätt.

Kan kommissionen ange vilka åtgärder man vidtagit för att följa upp Europaparlamentets uppmaning?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar

(26 april 1999)

Inom kommissionens särskilda arbetsgrupp för samordning av bedrägeribekämpningen finns en enhet som sysslar med egna medel. Enheten är ansvarig för att inleda undersökningar, bland annat om bedrägerier inom fiskerisektorn, med stöd av gemenskapslagstiftningen, till exempel rådets förordning (EG) 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av tull- och jordbrukslagstiftningen(2). En av huvuduppgifterna för enhetens specialiserade utredare är att se till att ursprungsreglerna följs.

Den 17 mars 1999(3) antog kommissionen ett förslagspaket för att förbättra bedrägeribekämpningen (ett förslag till kommissionsbeslut om inrättande av en byrå för bedrägeribekämpning, ett förslag till rådsförordning om undersökningar som utförs av Byrån för bedrägeribekämpning samt ett utkast till interinstitutionellt avtal).

Den föreslagna lagstiftningen kommer att göra det möjligt för kommissionen att förbättra sin bedrägeribekämpning, däribland kontrollen av att ursprungsreglerna tillämpas korrekt.

(1) EGT C 210, 6.7.1993, s. 295.

(2) EGT L 82, 22.3.1997.

(3) KOM(99) 140 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0982/99

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(15 april 1999)

Angående: Minskningen av USA:s tullar för textilsektorn

Trots att avsevärda minskningar och avskaffande av handelshinder fastställts vid Uruguayrundan behåller USA ett betydande antal skatter och tullar inom textil- och konfektionssektorn, vilka uppgår till mellan 25 och 33,6 procent.

Kan kommissionen, med tanke på de transatlantiska handelsförhandlingar som nyligen genomförts, uppge vilka initiativ som tagits för att få USA att minska tullarna inom denna sektor?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(6 maj 1999)

Det är riktigt att Förenta staterna i fråga om textil- och beklädnadsprodukter upprätthåller betydligt högre tullar än gemenskapen. Som frågeställaren angivit omfattar dessa dessutom maximitullar för vissa produkter.

Förenta staterna har inte i någon av kontakterna mellan kommissionen och de amerikanska myndigheterna lämnat några förslag vad gäller eventuella minskningar av tullarna inom textil- och beklädnadssektorn.

Kommissionen anser dock att sänkningen i samband med harmoniseringen av tullar, inbegripet dem som gäller textil- och beklädnadsprodukter, fortfarande är ett mål för framtida multilaterala förhandlingar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0389/99

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(1 mars 1999)

Angående: Kontroll på anslagen från EU

Vad gör kommissionen för att se till att det inte skall kunna förekomma några fall av korruption i samband med beviljandet av anslag från EU till Bayern?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar

(13 april 1999)

Kommissionen anser att det är ytterst viktigt att gemenskapens medel används på ett korrekt sätt och att korruption bekämpas i hela gemenskapen.

Kommissionen vill i detta avseende påpeka att det i september 1996, på grundval av Fördraget om Europeiska unionen, utarbetades ett protokoll(1) till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen. Avsikten med protokollet är att fastslå innebörden av passiv och aktiv korruption och kriminalisera korruption som skadar eller kan skada gemenskapernas finansiella intressen och där tjänstemän, såväl medlemsstaternas som gemenskapernas, är inblandade. Tyskland har ratificerat protokollet(2).

I den mån som ledamoten känner till specifika fall av korruption gällande Bayern är kommissionen beredd att i arbetsgruppen för samordning av bedrägeribekämpningen granska informationen. Kommissionen har rätt att vid behov inleda egna undersökningar för att skydda gemenskapernas finansiella intressen, även när det gäller korruption.

(1) EGT C 313, 23.10.1996.

(2) BGBl. (Bundesgesetzblatt) II 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0658/99

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Strukturfonder

De regioner vars inkomst per capita understiger 75 procent av den genomsnittliga inkomsten per capita i gemenskapen benämns "mål 1-områden" och åtnjuter betydande gemenskapsstöd.

I förslaget till rådets förordning om allmänna bestämmelser för strukturfonderna KOM(98) 131(1) fastställs att man för att få reda på om denna tröskel överskridits eller inte skall beakta siffrorna från de senaste tre åren för vilka Eurostat förfogar över uppgifter.

För närvarande har man endast tillgång till uppgifter för åren 1994, 1995 och 1996.

Vilka siffror uppvisade regionen Andalusien för ovannämnda år?

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 1.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 341 , 29/11/1999 s. 0138



SKRIFTLIG FRÅGA P-0653/99 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (9 mars 1999) Angående: Sälkutar i Vita havet, Ryssland Djurskyddsorganisationen International Fund for Animal Welfare (IFAW) har funnit belägg för att EU:s förbud mot import av skinn från sälungar inte respekteras (The Guardian, den 2 mars 1999). Vad ämnar kommissionen göra för att säkerställa att detta missförhållande undanröjs? Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (8 april 1999) Det bevis som åberopas av parlamentsledamoten har inget samband med efterlevnaden av gemenskapens förbud mot import av skinn från grönlandssäl ("whitecoats") eftersom exporten uppenbarligen går till Norge som naturligtvis inte är bunden av den berörda lagstiftningen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0558/99

från Maria Berger (PSE) till kommissionen

(3 mars 1999)

Angående: Kommissionen beslut om stödåtgärder till SNIACE S.A. med säte i Torrelavega, Kantabrien, Spanien

I sitt beslut om stödåtgärder till SNIACE S.A. (DOK.IV/1466/98/DE - artikel 1 sista satsen) fastställde kommissionen att den vid en lämplig tidpunkt kommer att fatta beslut om den bordlagda frågan om miljöavgifter som inte betalts 1987-1995.

När ämnar kommissionen fatta beslutet? Enligt vilka kriterier fastställer kommissionen den lämpliga tidpunkten?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(22 mars 1999)

Kommission kommer att fatta beslut i frågan om Sniace S.A.:s obetalda miljöavgifter skall betraktas som stöd snarast möjligt, d.v.s. då kommissionen förfogar över all nödvändig information för att bedöma huruvida ett sådant stöd är förenligt med den gemensamma marknaden. Kommissionen kan ännu inte uppge när granskningen blir klar eller vilka slutsatserna den kommer att resultera i.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0706/99

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Strukturfonderna

De regioner vars inkomstnivå per invånare är lägre än 75 procent av den genomsnittliga inkomstnivån för gemenskapens invånare klassificeras som mål 1-områden och är berättigade till omfattande gemenskapsstöd.

För att ta reda på om detta tröskelvärde har överskridits eller inte fastställer man i förslaget till rådets förordning (KOM(98) 131)(1) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna att man vid beräkningarna skall ta hänsyn till siffrorna för de tre senaste åren som Eurostat har information om.

Generaldirektören för Europeiska gemenskapernas statistikkontor (Eurostat) meddelade vid sammanträdet i parlamentets underutskott för monetära frågor den 17 februari 1999 att de statistiska uppgifterna för budgetåren 1994, 1995 och 1996 redan omfattade uppgifter om den grå marknaden i de regioner som analyserats. Han angav dock inte exakt vilka kriterier man hade följt vid bedömningen av den här typen av verksamhet.

Hur stor andel av de regionala inkomsterna kommer från den "grå marknaden" respektive från den "officiella marknaden" i Kastilien-La-Mancha under vart och ett av de berörda åren?

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 1.