ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-4042/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 januari 1999)

Angående: Exportstimulerande åtgärder från Turkiet

Den turkiska regeringen har nyligen meddelat att den erbjuder exportstöd till företag och exportörer i form av

- stöd till exportföretag som skapats genom sammanslagning av företag, om de öppnar kontor i utlandet,

- stöd till exportföretag som skapats genom sammanslagning med belopp om 400 000 till 900 000 dollar,

- andra typer av exportfrämjande stöd.

Eftersom denna form av stöd är ett brott mot konkurrensreglerna, skadar medlemsstaternas företag och produkter och står i strid med de åtaganden som Turkiet påtagit sig gentemot Europeiska unionen enligt avtalet om tullunionen, tillfrågas kommissionen:

- Kan kommissionen bekräfta ovanstående?

- Är exportstöd förenligt med andan och innebörden i tullunionen?

- I varje enskilt fall behövs det en föregående överenskommelse med EU om att bevilja ovanstående former av exportstöd. Har några sådana överenskommelser träffats?

- Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att få tillstånd ett tillbakadragande av den turkiska regeringens åtgärder, som strider mot avtalet om tullunionen?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(2 mars 1999)

Kommissionen har nyligen informerats om att den turkiska regeringen i juli 1997 antog kommuniké 97/9 om stöd till öppnande och drift av kontor och affärer samt marknadsföring av varumärken utomlands. Kommunikén innehåller bland annat en bestämmelse om stöd från undersekretariatet för utrikeshandel för att täcka vissa etablerings-, drifts- och marknadsföringskostnader hos företag, affärer, lager och filialer som redan har inrättats i utlandet och är i gång med sin verksamhet eller som skall inrättas utomlands.

Kommissionen undersöker för närvarande om dessa regler är förenliga med bestämmelserna i associeringsrådets beslut 1/95 om genomförande av den slutgiltiga fasen av tullunionen (tullunionsbeslutet), särskilt artikel 34 i detta om statligt stöd. Om reglerna anses oförenliga med beslutet kommer kommissionen att omedelbart begära samråd i den gemensamma kommittén för tullunionen i enlighet med artikel 38 i tullunionsbeslutet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3546/98

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(1 december 1998)

Angående: Extra stöd från Förenta staternas regering till jordbrukare

Kommissionen känner utan tvekan till det extra stöd som Förenta staternas regering, trots lagstiftningsakten "Farm Bill" utbetalar till jordbrukarna i landet, till följd av den ytterst svåra situation som dessa befinner sig i på grund av att priserna på jordbruksprodukter på världsmarknaden är låga.

1. Anser kommissionen att detta extra stöd är förenligt med de regler som ställts upp av Världshandelsorganisationen?

2. Vilka slutsatser drar kommissionen av att det beviljas extra stöd till jordbrukare i Förenta staterna, mot bakgrund av kommissionens egna förslag om en översyn av den gemensamma jordbrukspolitiken, eller mot bakgrund av det extra stöd som utbetalas till svinsektorn till följd av den ytterst besvärlig situation som denna sektor numera befinner sig i?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 januari 1999)

1. Medlemmarna i Världshandelsorganisationen (WTO) har förpliktat sig att minska det inhemska stödet i enlighet med kvantifierade åtaganden. Subventioner som är förenliga med de särskilda villkor som fastställs i jordbruksavtalet (s.k. gröna och blå paketåtgärder) omfattas emellertid inte av detta minskningsåtagande. Förenta staternas åtgärder kommer att rapporteras till Världshandelsorganisationen, där de kommer att undersökas mot bakgrund av sin karaktär och Förenta staternas åtagande att minska de sammanlagda stöden, men i detta skede förefaller det inte troligt att det skulle vara tal om ett brott mot åtagandet.

2. Denna åtgärd från Förenta staterna är huvudsakligen en kortsiktig reaktion på en konkret situation och berör inte förslagen inom Agenda 2000 som är långsiktiga. Kommissionen har vidtagit åtgärder för att minska problemen på marknaden för griskött.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3406/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(9 november 1998)

Angående: Humanitär hjälp till offren för explosionen i Atiworo

Den 17 oktober dödades över sjuhundra nigerianer i en explosionskatastrof i Atiworo.

Man räknar med att ytterligare ungefär tusen personer plågas på sjukhus som är bedrövligt illa utrustade för att ta hand om deras skador. Många av de allvarligt skadade som fördes till sjukhus har sedan förts bort av vänner och släktingar som befarar att offren kan komma att gripas.

Har kommissionen erbjudit myndigheterna i Nigeria medicinsk hjälp och bistånd för att hjälpa offren från Atiworo?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(7 december 1998)

Kommissionens delegation har sedan explosionen inträffade följt händelserna mycket noga och hållit kommissionen väl informerad.

De grundläggande behoven täcktes genom bilaterala donationer för akutsjukvård, livsmedel och hushållsföremål. Kommissionen har ännu inte fått någon formell begäran om ekonomiskt stöd, varken från något organ eller någon icke-statlig organisation eller från de nigerianska myndigheterna. Enligt Internationella Röda korsets representant i regionen fungerar det nigerianska Röda korset, som finns på plats på katastrofplatsen, tillfredsställande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4051/98

från Eolo Parodi (PPE) och Guido Viceconte (PPE) till kommissionen

(13 januari 1999)

Angående: Italiensk lagstiftning om beskattning av italienska medborgare som är bosatta utomlands

I lagförslaget om finanspolitiska åtgärder för stabilisering och utveckling, som den italienska deputeradekammaren godkände den 20 november 1998, fastställs det i artikel 10 att italienska medborgare, som strukits ur mantalslängder i Italien och emigrerat till andra stater eller territorier med ett gynnsamt skattesystem, från och med den 1 januari 1999 skall betala inkomstskatt i Italien.

Kan kommissionen reda ut om denna dubbla skatt juridiskt och skattemässigt sett är förenlig med de befintliga bilaterala avtalen och den europeiska rättspraxisen på detta område?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 mars 1999)

Enligt bestämmelserna i skattelagstiftningen i fråga skall den italienska medborgare som flyttat sin hemvist till ett utländskt territorium med fördelaktigt skattesystem, enligt den information som kommissionen har tillgång till, inkomma med bevis till skattemyndigheten att denne inte längre har sin skattemässiga hemvist i Italien.

Jämfört med tidigare lagstiftning har bevisbördan blivit den omvända, eftersom myndigheten tidigare var tvungen att bevisa att den skattskyldige fortfarande hade sin hemvist i Italien.

Kommissionen anser att den nya italienska lagstiftningen skall ses som ett led i kampen mot skatteflykt och den kan vid en första anblick inte se att denna lagstiftning skulle kunna utgöra ett brott mot gemenskapsrätten. Enligt vad kommissionen känner till har de italienska myndigheterna ännu inte tillkännagivit vad som skall anses som ett territorium med fördelaktigt skattesystem. Att döma av de italienska skattemyndigheternas inställning vid tidigare tillfällen kan det emellertid antas att de andra medlemsstaterna inte avses. Kommissionen kommer att följa hur de italienska myndigheterna tillämpar denna lag.

När det gäller det andra problemet som parlamentsledamöterna tar upp, det vill säga denna bestämmelses förenlighet med dubbelbeskattningsavtalen bör det påpekas att det mycket ofta inte finns några avtal med de stater som har ett fördelaktigt skattesystem. Om sådana avtal finns föreskrivs dock vanligtvis i dessa en enda skattemässig hemvist, om den skattskyldige enligt lagstiftningen i de två avtalsslutande staterna skall anses som skattemässigt hemmahörande i respektive stat (se artikel 4 i OECD:s standardavtal).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3265/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(30 oktober 1998)

Angående: Oegentligheter i samband med Europeiska socialfonden

Kommissionsledamot Flynn sade i sitt svar på min fråga E-1007/96(1), som handlade om oegentligheter i samband med utnyttjandet av Europeiska socialfondens anslag, bland annat att man i Grekland under perioden 1991-1994 funnit 44 fall av oegentligheter i samband med Europeiska socialfonden. Flynn betonade särskilt att a) sjutton av fallen kan hänföras till en bestämd företagsrepresentant och att de grekiska myndigheterna för kommissionen uppgett att de fört saken till domstol, och b) Grekland ännu inte lämnat några upplysningar om de belopp som skall återbetalas med anledning av oegentligheterna.

Jag vill fråga kommissionen om ovannämnda fall nu har avslutats, vilket beslut man har fattat med anledning av detta, och vem företagsrepresentanten är? Har Grekland nu lämnat de upplysningar som kommissionen begärt och vilka belopp och vilka fall handlade det om? Har dessa pengar dragits av från de grekiska anslagen?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar

(6 januari 1999)

Rättegångsförfarandena rörande de 17 fall av oegentligheter i samband med Europeiska socialfonden (ESF) som anmälts av de grekiska myndigheterna har ännu inte avslutats. Till följd av förfarandena har de återvinningsförfaranden som inletts av de grekiska myndigheterna suspenderats.

I svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga nr E-1007/96 påpekades att upplysningar som meddelas eller tas emot i enlighet med kommissionens förordning (EG) 1681/94 av den 11 juli 1994 om oriktigheter och återvinning av belopp som felaktigt har utbetalats i samband med finansieringen av strukturpolitiken och om organisationen av ett informationssystem på detta område(2) omfattas av tystnadsplikt enligt artikel 10 i den förordningen. Namnen på juridiska personer får röjas endast när det är nödvändigt för att förhindra en oriktighet, för att föra talan mot den eller för att konstatera huruvida en påstådd oriktighet har ägt rum. Kommissionen kan därför inte avslöja namnet på den stödmottagare som berörs.

Kommissionen vill understryka att de grekiska myndigheterna har uteslutit fyra av fallen från sin ansökan om slutbetalning. Detta betyder att begäran om finansiellt stöd för dessa fall har dragits tillbaka. De grekiska myndigheterna har vidare begärt att kommissionen i enlighet med artikel 24 i förordning (EEG) 4253/88(3) skall suspendera det finansiella stödet till dess att rättegångsförfarandena för de 13 övriga fallen har avslutats. Kommissionen har redan fattat beslut om att suspendera stödet i två fall, medan beslut i de övriga elva fallen förbereds. De stöd som suspenderats uppgår till 1,18 miljoner ecu.

(1) EGT C 305, 15.10.1996, s. 36.

(2) EGT L 178, 12.7.1994; svensk specialutgåva område 14, volym 1, s. 205.

(3) EGT L 374, 31.12.1988 (ej publicerad på svenska). Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) 2082/93, EGT L 193, 31.7.1993; svensk specialutgåva område 14, volym 1, s. 30.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4100/98

från John McCartin (PPE) till kommissionen

(14 januari 1999)

Angående: Sysselsättning inom den tullfria verksamheten

Kan kommissionen ange hur många arbeten som är knutna till den faktiska försäljningen av tullfria varor i affärer i EU:s medlemsstater?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(10 mars 1999)

Frågan om hur många arbeten som är knutna till försäljningen av tullfria varor i gemenskapen utgör en del av en analys som för närvarande genomförs av kommissionen, i enlighet med rådets slutsatser vid mötet i Wien.

Dessa studier om sysselsättningen i denna verksamhetssektor var föremål för ett meddelande från kommissionen till rådet och parlamentet, som antogs den 17 februari 1999. Frågan kommer att behandlas vid rådsmötet (Ecofin) den 15 mars 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3488/98

från Anne McIntosh (PPE) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Europeiska unionens reklammaterial

Kan kommissionen redogöra för kostnaden för det reklammaterial om Europeiska unionen som för närvarande distribueras till brittiska skolor och ange vem som bär denna kostnad?

Anser kommissionen att distribuerat material av detta slag som berör förmånerna med EU-medlemskap och införandet av euron borde innehålla argument om både för- och nackdelar?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(5 februari 1999)

Representationen i Förenade kungariket skickar inte ut allmänt informationsmaterial om gemenskapen till de brittiska skolorna.

Däremot skickas publikationer som Euroquest - a trail of questions and answers about the EU till skolorna på lärares begäran. Dessa publikationer som är skrivna av brittiska lärare är avsedda som undervisningsmaterial. 1998 trycktes en miljon exemplar av denna särskilda publikation till en kostnad av 204 547 ecu.

Representationen i Förenade kungariket distribuerar inte något material för att förespråka euron eller landets deltagande i euroområdet. Representationen respekterar den brittiska regeringens hållning och betraktar Förenade kungarikets deltagande i EMU som det brittiska parlamentets och folkets angelägenhet. Representationen tillhandahåller informationsmaterial om arbetet med euron i andra medlemsländer, inom unionen och internationellt, men återigen endast på begäran.

Slutligen bör det påpekas att representationen i Förenade kungariket inte har tilldelats några medel för att marknadsföra euron och den brittiska regeringen har inte ingått något avtal med kommissionen om något sådant.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3262/98

från Antonios Trakatellis (PPE) till kommissionen

(22 oktober 1998)

Angående: Förändringar av genomförandet av projekt i Grekland inom ramen för den andra gemenskapsstödramen och Sammanhållningsfonden samt en förteckning över de projekt där man upptäckt brister och undermåligt utförda arbeten

En noggrann läsning av kommissionsledamot Wulf-Mathies svar av den 12 oktober på min fråga (P-2120/98)(1) lämnar inga tvivel om att det inte bara är entreprenörerna som bär ansvaret för de betydande bristerna i de genomförda projekten, utan även de organ som är ansvariga för att genomföra dem. Vidare har även andra viktiga frågeställningar uppstått vad gäller kontrollen av projekten och de förändringar som gjorts på förslag från den gemensamma styrkommittén som utgörs av experter från Grekland och EU. Man har nyligen inte bara konstaterat betydande brister, utan även stora avvikelser på upp till 90 %. Om man till detta lägger en rad trafikolyckor som inträffat på sista tiden beroende på vägbeläggningens dåliga kvalitet, så är ansvaret enormt och ligger inte bara på grekisk sida, utan även på gemenskapen som medfinansiär.

1. Vilka förändringar har den gemensamma kommittén föreslagit, förutom att inrätta den särskilda mekanismen för kontroll (ESPEL), och vilka av dem har antagits och införlivats i grekisk lag?

2. Varför dröjde det så länge innan instruktionerna om grundliga kontroller gavs, dvs. till den 1 juli 1998 när de omfattande bristerna i utförda eller kommande projekt redan hade uppstått?

3. Hur sker kontrollen av projekten, dvs. görs det någon stickprovskontroll efter det att arbetena slutförts och inte under genomförandeperioden, både från den som övervakar projektet och från det nationella organ som är ansvarigt för genomförandet av projekten?

4. Inom vilka projekt har brister konstaterats, vilka är de nationella organ som bär ansvaret för genomförandet av dessa projekt och var ligger deras ansvar (jag ber om en detaljerad sammanställning av dessa uppgifter)?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(20 november 1998)

1. Förutom inrättandet av ESPEL, som verkar som "third party inspection body", pågår en modernisering av den berörda enheten på ministeriet för offentliga arbeten.

2. ESPEL påbörjade sitt arbete den 1 januari 1998. Under de sex första månaderna föredrog man att utföra stickprovskontroller av ett större antal projekt framför grundliga kontroller av några få projekt.

3. ESPEL utför kontrollerna av projekt som samfinansieras av gemenskapens fonder oberoende av i vilket stadium projekten befinner sig och även sedan de slutförts.

4. Kommissionen har inte tillgång till några förteckningar över de projekt som ESPEL kontrollerar. Kommissionen påminner dessutom om att antalet stickprov för varje projekt som undersökts under de första sex månaderna ännu inte medger att några särskilda projekt utpekas.

Kommissionen kommer att noga följa detta ärende såsom meddelades i svaret på den skriftliga fråga som parlamentsledamoten nämner.

(1) EGT C 135, 14.5.1999, s. 16.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3182/98

från Armelle Guinebertière (UPE) till kommissionen

(27 oktober 1998)

Angående: Bidrag till franska sågverk i jordbruksområden ur strukturfonderna EUGFJ

Den nuvarande reformen av strukturfonderna EUGFL fastställer att bidrag inte skall beviljas till sågverk i jordbruksområden. Dessa sågverk utgör det sista steget inom det aktiva skogsbruket i Frankrike. Sågverken bidrar i stor utsträckning till arbetstillfällen i jordbruksområden.

Samtidigt vidtas åtgärder för att gynna verksamheter av samma slag i länderna i Central- och Östeuropa. I detta avseende gynnas särskilt de länder som ansökt om medlemskap i Europeiska unionen.

Utan att ifrågasätta Europeiska unionens bidrag till de forna öststaterna måste det betonas att målet att försvara sysselsättningen i Europa förblir av överordnad betydelse, och detta gäller i synnerhet missgynnade jordbruksområden.

Borde därför inte bidrag ur de europeiska strukturfonderna, som ett led i skogsbrukspolitiken, beviljas sågverk i jordbruksområden för att skapa arbetstillfällen, så att man undviker varje form av negativ diskriminering?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 november 1998)

Kommissionen är medveten om det faktum att skogsnäringen är själva basen för många bearbetande företag inom träsektorn samt att dessa främst ligger i landsbygdsområden.

I kapitlet "Skogsbruk" (artiklarna 27-30) i förslaget till förordning om stöd till landsbygdens utveckling(1) föreskrivs i artikel 28 att investeringsstöd i samtliga av gemenskapens landsbygdsområden skall beviljas bland annat "för att förbättra och rationalisera bearbetning och saluföring av skogsbruksprodukter som råvara". För att tillse att detta stöd verkligen bidrar till att bevara och skapa arbetstillfällen på landsbygden och inte snedvrider konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, föreskrivs dock i artikel 28 att stödet "skall begränsas till de led som föregår en industriell verksamhet".

I förslaget till förordning om gemenskapsstöd för åtgärder inför anslutningen för jordbruk och landsbygdsutveckling i kandidatländerna i Central- och Östeuropa under perioden före anslutningen(2) sägs det i artikel 2 inte att stödet till investeringar i bearbetning och marknadsföring av skogsbruksprodukter skall begränsas till de led som föregår industriell användning. I enlighet med artikel 12 i förslaget till förordning avser kommissionen emellertid att utfärda tillämpningsföreskrifter som säkerställer att investeringsstödet inte får diskriminerande effekter på trämarknaden.

(1) EGT C 170, 4.6.1998, s. 67.

(2) EGT C 150, 16.5.1998, s. 14.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3782/98

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(11 december 1998)

Angående: Stavningsreform för det tyska språket

Inom kort träder stavningsreformen i kraft i Tyskland.

Kommer kommissionen i framtiden att författa alla officiella dokument på tyska i enlighet med de nya rättstavningsreglerna?

Om så inte är fallet, varför?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(15 januari 1999)

Ja, förutsatt att det sker en samordning i detta avseende med de övriga gemenskapsinstitutionerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3468/98

från Panayotis Lambrias (PPE) till kommissionen

(24 november 1998)

Angående: Reglering av systemet med affärer för skattefri försäljning

Med anledning av att kommissionens behandling av frågan om reglering av systemet med affärer för skattefri försäljning (duty free shops) är försenad, så har det skapats förvirring bland berörda parter. Samtidigt vidtar medlemsstaterna själva åtgärder som står i konflikt med varandra för att reglera systemet. Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att i samarbete med Europaparlamentet minska förvirringen hos den köpande allmänheten och skapa ett öppet system som skall styra dessa affärers verksamhet?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(3 februari 1999)

Bestämmelser om skatt på varor som säljs av taxfreebutiker till resenärer inom gemenskapen finns intagna i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund(1) och i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor(2). Enligt undantagen i artikel 28k i direktiv 77/388/EEG och artikel 28 i direktiv 92/12/EEG får medlemsstaterna till och med den 30 juni 1999 undanta sådan försäljning från moms och punktskatter med vissa begränsningar när det gäller värde och kvantitet.

Kommissionen vill fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på att medlemsstaterna enligt EG-fördraget skall vidta alla lämpliga åtgärder för att genomföra gemenskapens lagstiftning.

För att underlätta tillämpningen av lagstiftningen om att avskaffa taxfreeförsäljning inom gemenskapen sammanträffade kommissionen med företrädare för medlemsstaterna och diskuterade hur bestämmelser om moms och punktskatter skall tillämpas vid försäljning till flyg- och färjeresenärer inom gemenskapen. Därefter utfärdade kommissionen ett pressmeddelande(3) som klargjorde läget.

(1) EGT L 145, 13.6.1977.

(2) EGT L 76, 23.3.1992.

(3) IP98/858.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2725/98

från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Följdfråga om förordning (EG) 258/97 om nya livsmedel

Kommissionens svar på den skriftliga frågan P-1999/98(1) ger ledamoten anledning att anta att artikel 8 i förordning (EG) 258/97(2) inte genomförs fullständigt från kommissionens sida. Skall man förstå svaret på så sätt att kommissionen endast avser att förfarandet, och inte de förändrade egenskaperna, såsom herbicid- eller insektsresistens, skall anges vid märkningen?

Varför underlåter kommissionen att fullständigt genomföra artikel 8 i förordning (EG) 258/97?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(13 oktober 1998)

Enligt artikel 8, och i synnerhet punkt 1 a i denna, i rådets förordning (EG) 258/97 om nya livsmedel, som frågeställaren hänvisar till, skall det i märkningen av ett nytt livsmedel eller en ny livsmedelsingrediens, som inte längre anses som ett jämförbart livsmedel eller en jämförbar livsmedelsingrediens, anges vilka egenskaper som har förändrats (sammansättning, näringsvärde eller näringsmässiga effekter eller avsedd användning av livsmedlet) samt vilken metod som använts för att uppnå denna egenskap. Av dessa bestämmelser framgår att egenskaper som har ändrats på växtnivå, som motståndskraft mot växtskyddsmedel eller insekter, är agronomiska egenskaper, inte livsmedelsegenskaper, och att de därför inte behöver anges i märkningen enligt denna artikel. Däremot skall en uppgift om att ett livsmedel eller en livsmedelsingrediens är framställd på grundlag av till exempel "genetiskt modifierad soja eller majs" - varvid det rör sig om ändrade livsmedelsegenskaper (livsmedlets sammansättning) och den metod som använts för att uppnå dessa egenskaper (genetisk) - anges i märkningen.

Kommissionen tillämpar fullt ut artikel 8 i förordning 258/97. Som nämnts ovan omfattas inte de uppgifter frågeställaren önskar av denna förordning och dess bestämmelser.

(1) EGT C 50, 22.2.1999, s. 123.

(2) EGT L 43, 14.2.1997, s. 1.