SKRIFTLIG FRÅGA E-3362/00

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(27 oktober 2000)

Ämne: Slavarbete i Indien, Nepal och Pakistan

Skuldslaveri, där folk blir tvångsarbetare då de tar upp ett lån och sedan tvingas göra långa arbetsdagar för en ringa lön eller ingen lön alls, är vanligt i Indien, Nepal och Pakistan.

Tänker Europeiska kommissionen utöva effektiva påtryckningar på regeringarna i dessa länder för att sätta stopp för sådant? Har frågan tagits upp vid de multilaterala överläggningarna med Indien, Nepal och Pakistan?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 december 2000)

Kommissionen är väl medveten om att socialt missgynnade och marginaliserade grupper, i synnerhet flickor och kvinnor, är mest utsatta för den typ av slavarbete som frågeställaren tar upp.

Denna form av utnyttjande har i allmänhet sin grund i den utbredda fattigdom som förstärker de befintliga sociala barriärerna och diskrimineringen på grundval av tillhörighet till etniska grupper eller sekter inte bara i de länder som frågeställaren nämner utan även i många andra länder, även i Europa, med låga sociala indikatorer.

Kommissionens strategi för samarbete, särskilt på utvecklingsområdet, syftar därför först och främst till att minska fattigdomen och därigenom bana vägen för större självständighet för de grupper som oftast faller offer för den form av utnyttjande som frågeställaren beskriver. Kommissionen för en aktiv dialog om utveckling och ekonomiskt samarbete med alla de tre länder som frågeställaren nämner. Denna dialog syftar till att minska fattigdomen, modernisera de ekonomiska institutionerna och hjälpa till att åstadkomma sådana betingelser att lämpliga arbetstillfällen kan uppstå.

I Indien har kommissionen avsatt större delen av sitt utvecklingsstöd till att främja ett viktigt regeringsprogram som syftar till att garantera att alla barn i skolåldern, även i de mest avlägsna byarna, får tillgång till grundskoleutbildning av god kvalitet inom de första tio åren av det nya millenniet. Allmän grundskoleutbildning är en avgörande faktor när det gäller att åtgärda de förhållanden som ligger bakom barn-, slav- och tvångsarbete. Kommissionen medfinansierar även dussintals icke-statliga organisationer som genomför sociala handlingsprogram för att förbättra de ekonomiska och sociala villkoren för de allra fattigaste.

När det gäller Pakistan kommer kommissionen att fortsätta att ta upp frågan om barn- och tvångsarbete med myndigheterna. Kommissionen är den viktigaste partnern i Internationella arbetsorganisationens program för avskaffande av barnarbete (IPEC) som syftar till att bekämpa utnyttjandet av barn- och tvångsarbete med hjälp av förebyggande åtgärder och genom att ta den berörda arbetskraften ur detta arbete och återanpassa den. Vid ett möte om mänskliga rättigheter i april 2000 lade Pakistans regering fram en handlingsplan för att lösa problemet med tvångsarbete. Den inrättade nyligen en fond för utbildning av arbetande barn och återanpassning av frigivna tvångsarbetare, en åtgärd som kommissionen länge förordat i sin dialog och sina samarbetsprogram.

Kommissionen för i detta nu en nära dialog med myndigheterna i Nepal i avsikt att utarbeta effektiva program som underbygger regeringens dekret av den 17 juli 2000 om förbud mot tvångsarbete.