SKRIFTLIG FRÅGA P-3796/02

från Dirk Sterckx (ELDR) till kommissionen

(17 december 2002)

Ämne: Skyddade platser för fartyg i sjönöd

Vid diskussioner om direktiv 2002/59/EG(1) om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen har jag pläderat för strängare regler för nödhamnar och skyddade platser för fartyg i sjönöd och efterfrågat bestämmelser om kompensation för hamnar som tar emot fartyg i sjönöd. Katastrofen med Prestige hade kanske kunnat undvikas om det skadade fartyget hade kunnat föras till en hamn, skyddad plats eller ankarplats, i stället för ut på öppet hav.

I direktiv 2002/59/EG föreskrivs att hamnar måste kunna räkna med snabb ersättning av de kostnader och eventuella skador som en sådan operation kan innebära. Kommissionen skulle undersöka om ett kompensationssystem kan införas samt om det är möjligt att kräva att fartyg som anlöper en hamn inom gemenskapen är tillräckligt försäkrade.

Har kommissionen vid det här laget undersökt dessa möjligheter? Anser inte kommissionen, i ljuset av Prestige-katastrofen, att det är synnerligen angeläget att reglerna för nödhamnar skärps ytterligare?

(1) EGT L 208, 5.8.2002, s. 10.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(24 januari 2003)

Enligt internationell rätt är nationella myndigheter skyldiga att informera och samarbeta med varandra när det gäller att följa fartyg i svårigheter, men det finns ingen, i internationell rätt fastslagen, skyldighet att ta emot fartyg i nöd.

Efter Erikas förlisning lade kommissionen fram ett förslag (som frågeställaren mycket riktigt påpekar) om ny lagstiftning om nödhamn. I Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG av den 27 juni 2002 om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik (som ingick i Erika 2-paketet)(1) fastställs att medlemsstaterna skall utarbeta planer för hur nödsituationer skall hanteras, och underrätta kommissionen om dessa planer. Enligt direktivet skall planerna innehålla nödvändiga arrangemang och förfaranden () för att säkerställa att fartyg i nöd omedelbart kan gå till en skyddad plats, under förutsättning att den behöriga myndigheten gett sitt tillstånd. Direktivet antogs under sommaren 2002, och skall vara genomfört i medlemsstaternas lagstiftning senast den 5 februari 2004.

Prestige-förlisningen innebär en påminnelse om hur viktigt det är att medlemsstaterna står fast vid sitt åtagande att genomföra Erika-paketet snabbt och strikt utan att vänta på att tidsfristen skall löpa ut. Medlemsstaterna gjorde samma åtagande vid europeiska rådets möte i Nice i december 2000. Kommissionen uppmanade därför (i sitt meddelande av den 3 december 2002(2)) de behöriga myndigheterna att i förväg utarbeta nationella planer för hur fartyg i nöd skall kunna tas emot i nödhamn.

Som ett led i arbetet och för att samordna medlemsstaternas insatser kommer det att hållas ett arbetsmöte den 31 januari 2003, då de praktiska aspekterna på genomförandet av bestämmelserna kommer att diskuteras. Därefter kommer kommissionen att vidta lämpliga åtgärder i samarbete med den europeiska sjösäkerhetsbyrån.

Kommissionen anser att frågan om samfinansiering bör behandlas inom ramen för omarbetningen av bestämmelserna om de transnationella näten, t.ex. i Van Mierts arbetsgrupp (inrättad av kommissionen, bestående av företrädare för medlemsstaterna och kandidatländerna).

(1) EGT L 208, 5.8.2002.

(2) KOM(2002) 681 slutlig.