ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0164/03

från Francesco Speroni (NI) till kommissionen

(24 januari 2003)

Ämne: Konkurrens mellan banker

De flesta italienska banker tar ut ett stort antal avgifter av sina kontoinnehavare, vilka ibland uppgår till över hundra euro, när de beslutar sig för att avsluta ett bankkonto. Avgifterna är ännu högre för aktieöverföringar, även om de är immateriella.

Avgifterna tas ut även om kunden bestämmer sig för att avsluta bankförbindelsen på grund av att de villkor som tillämpas är ogynnsamma för honom.

Denna praxis förhindrar naturligtvis beslut om att använda sig av en konkurrerande banks tjänster, eftersom man vid den ekonomiska bedömningen inför ett byte av bank inte endast måste beakta den nya bankens villkor, utan även de avgifter som den gamla banken tar ut.

Det faktum att avgiftsbeloppen för att avsluta ett bankkonto varierar betydligt från en bank till en annan gör att man dessutom kan förmoda att avgifterna inte är knutna till någon kostnad för en viss tjänst, utan att de snarare är ett sätt att sätta hinder i vägen för den som vill avsluta en bankförbindelse.

Är denna praxis förenlig med bestämmelserna om fri konkurrens?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(18 februari 2003)

Enligt EU:s konkurrensrätt får priser inte fastställas genom samverkan, det vill säga genom avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden (artikel 81 i EG-fördraget). För att ingripande skall kunna ske enligt artikel 81 krävs det att påståendet om prissamverkan underbyggs med bevis. Parlamentsledamoten skriver i sin fråga att avgifterna varierar betydligt från en bank till en annan, vilket tyder på att någon sådan prissamverkan inte förekommer.

Artikel 82 i EG-fördraget förbjuder missbruk av en dominerande ställning. Vid bedömningen av om en dominerande ställning föreligger tar man hänsyn till faktorer såsom marknadsandel, förekomsten av trovärdiga konkurrenter och andra aspekter som gör det möjligt för företagen att undvika konkurrens. Enligt kommissionens uppgifter har ingen enskild bank en dominerande ställning på marknaden för checkräkningskonton i Italien. Med hänsyn till att de flesta italienska banker påstås ta höga avgifter för att avsluta konton skulle artikel 82 kunna tillämpas om det vore möjligt att fastställa att det rör sig om ett fall av kollektiv dominerande ställning. Kommissionen saknar emellertid uppgifter som tyder på att flertalet italienska banker inte konkurrerar med varandra och inte är utsatta för faktisk eller potentiell konkurrens från andra aktörer på marknaden för checkräkningskonton.

Kommissionen vill vidare påpeka att EU:s konkurrensrätt bara gäller om handeln mellan medlemsstater kan påverkas märkbart. Det framgår av de uppgifter som parlamentsledamoten har lämnat att konkurrensfrågorna främst gäller och är begränsade till den italienska marknaden. Följaktligen torde de italienska konkurrensmyndigheterna (för bankväsendet Banca d'Italia) vara bättre lämpade att bedöma de frågeställningar som parlamentsledamoten tar upp. Kommissionen har underrättat Banca d'Italia om frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1298/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till rådet

(7 april 2003)

Ämne: Fallet med Olivença (Portugal/Spanien) och Ponte da Ajuda

Bakgrunden till Olivençafallet är kortfattat följande:

- I Alcanizesfördraget som undertecknades 1297 av Portugals kung Dionysius och Kastiliens kung Ferdinand IV blev Olivença slutgiltigt en del av det portugisiska territoriet, och fortsatte att vara det även efter den spansk-portugisiska unionen (15801640).

Den 20 maj 1801 ockuperade spanska trupper Olivença. Den 6 juni samma år såg sig Portugal tvunget att överlämna Olivença till Spanien till följd av Badajozavtalet, eftersom fransmännen hotade att invadera landet. År 1807 invaderade Spanien Portugal och bröt därigenom mot fördraget, vilket ledde till att det annulerades. Vid den första Parisfreden den 30 maj 1814 förklarades Badajozfördraget för ogiltigt. I artikel 105 i den slutgiltiga uppgörelsen från Wienkongressen den 9 juni 1815 erkänns de portugisiska rättigheterna. Den 7 maj 1817 undertecknade Spanien Wienavtalet och erkände att de krav som Hans Kungliga Höghet, Portugals och Brasiliens prinsregent, hade på staden Olivença och andra områden som Portugal avträdde till Spanien till följd av Badajozavtalet 1801 var berättigade. Spanien åtog sig att (så snart som möjligt) vidta effektiva åtgärder så att områdena kunde återbördas till Portugal.

- Ännu i dag har gränsen mellan Portugal och Spanien inte fastställts mellan mynningarna på floderna Caia och Cuncos till följd av Olivençaproblematiken.

- Ännu en detalj: år 1709, till följd av det spanska tronföljdskriget förstörde spanska trupper Olivençabron, eller Ponte da Nossa Senhora da Ajuda, som den också kallas.

- Nu ämnar spanjorerna rekonstruera bron. Den 11 mars 2003 började man jämna ut marken på floden Guadianas vänstra strand som ligger på portugisiskt territorium men administreras av Spanien. Utjämningsarbetet ledde till att den portugisiske utrikesministern bad sin spanska kollega om en förklaring. Nu har spanjorernas arbete redan nått den högra stranden av floden Guadiana (kommunen Elvas) som i själva verket ligger på portugisiskt territorium.

Jag skulle därför vilja ställa följande frågor till rådet:

- Vad anser rådet om fallet med Olivença?

- Om rådet inte har någon åsikt, hur bedömer rådet frågan ur juridisk synvinkel?

- Vilka paralleller drar rådet med Gibraltarfrågan som Spanien upprepade gånger tagit upp?

- Ämnar rådet vidta åtgärder för att lösa problemet?

- Hur ser rådet på en medlemsstat som vägrar uppfylla internationella rättsliga åtaganden som den upprepade gånger lovat en annan medlemsstat att uppfylla?

- Skulle rådet kunna tänka sig att ingripa för att göra slut på spanjorernas planer att rekonstruera Ponte da Ajuda?

Svar

(22 juli 2003)

Rådet ber att få informera den ärade parlamentsledamoten om att det aldrig har tagit upp denna fråga, eftersom den inte faller under dess behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2295/03 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. EU-finansierade projekt.



Europeiska unionens officiella tidning nr 280 E , 21/11/2003 s. 0188 - 0188



SKRIFTLIG FRÅGA E-2295/03 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (11 juli 2003) Ämne: EU-finansierade projekt Kan kommissionen ge en lista över sådana projekt för vilka EU-medel (inklusive EIB-lån) beviljats och utbetalats under senaste budgetår i Hampshire, Kent, Surrey, West Sussex, East Sussex, Isle of Wight, Oxfordshire, Berkshire, Buckinghamshire? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi (15 juli 2003) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0232/03

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(4 februari 2003)

Ämne: Direktivet om uttjänta fordon

Är kommissionen medveten om de svårigheter medlemsstaterna har att ta hand om de allt fler bilar som dumpas som en följd av direktivet om uttjänta fordon? Vad gör kommissionen för att lätta den ekonomiska och praktiska bördan att omhänderta dessa fordon som genom denna lagstiftning har kommit att falla på vanliga jordbrukare?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 mars 2003)

Det finns ingenting som tyder på att Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG av den 18 september 2000 om uttjänta fordon(1) skulle kunna vara ansvarigt för att det skett en ökning av antalet bilar som dumpas. Tvärtom eftersom direktivet innehåller bestämmelser som är särskilt inriktade på att bekämpa olaglig dumpning av uttjänta fordon. I direktivet anges att från och med den 21 april 2002 får fordon avregistreras endast under förutsättning att ett skrotningsintyg, som bara får utfärdas av godkänd behandlingsanläggning, kan uppvisas. Dessutom fanns problemet med dumpning av bilar redan innan direktivet trädde i kraft. Det engelska handels- och industridepartementet uppskattar exempelvis att upp till 350 000 fordon övergavs i Förenade kungariket under år 2000.

Direktivet om uttjänta fordon innehåller specifika krav på medlemsstaterna att de skall inrätta system som skall finansiera insamling och behandling av uttjänta fordon. I direktivet fastställs att den siste ägaren skall kunna göra sig av med ett uttjänt fordon utan kostnad, samtidigt som tillverkarna skall stå för samtliga, eller en betydande del, av dessa kostnader. Detta gäller från och med den 1 juli 2002 för fordon som släpps ut på marknaden efter det datumet. För de fordon som släpps ut på marknaden före det datumet krävs i direktivet att tillverkarna skall stå för kostnaderna från och med den 1 januari 2007. I direktivet anges inte hur situationen skall lösas fram till och med den 31 december 2006.

Det är följaktligen medlemsstaterna som bär ansvaret för att införa det system som är lämpligast för att finansiera insamlingen av uttjänta fordon i den mellanliggande perioden, och då även åtgärder för att jordbrukare inte skall drabbas.

I exempelvis Tyskland, Nederländerna, Österrike och Sverige finns det redan lagstiftning som innehåller krav på gratis skrotningssystem för gamla bilar.

(1) EGT L 269, 21.10.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0358/03 från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till rådet. Irak.



Europeiska unionens officiella tidning nr 280 E , 21/11/2003 s. 0051 - 0051



SKRIFTLIG FRÅGA E-0358/03 från Baroness Sarah Ludford (ELDR) till rådet (12 februari 2003) Ämne: Irak Blev ordförandeskapet, den höge representanten för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och statsministrarna för alla medlems- och kandidatländerna rådfrågade, eller åtminstone informerade, innan uppropet från åtta europeiska ledare om att EU bör sluta upp bakom Förenta staterna mot Irak publicerades? Om inte, varför inte? Svar (21 juli 2003) Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att läsa det uttalande om denna fråga från ordförandeskapet på rådets vägnar som gjordes vid plenarsammanträdet i mars 2003 i Strasbourg.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1096/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(31 mars 2003)

Ämne: Kommunen Massas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Massa, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att skydda personer och varor genom att förebygga eller på bästa sätt lindra eventuella naturkatastrofer eller s.k. tekniska och industriella katastrofer. Kommissionen uppmanas att besvara följande frågor:

1. Har kommunen Massa lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst?

2. Har kommunen Massa beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0829/03, E-0889/03, E-1091/03, E-1092/03,E-1093/03, E-1094/03, E-1095/03, E-1096/03, E-1097/03, E-1098/03,E-1099/03, E-1100/03, E-1101/03, E-1102/03 och E-1103/03ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(22 april 2003)

Kommissionen vill upplysa frågeställaren om att kommunerna Frosinone, Fiumincino, Ancona, Carrara, Livorno, Firenze, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena och Terni under de senaste två åren inte har lagt fram några projekt inom ramen för programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten, som inrättats genom rådets beslut 1999/847 av den 9 december 1999(1). Därför har de inte heller erhållit något ekonomiskt stöd i detta avseende.

Det ovan nämnda programmet syftar till att stödja och komplettera medlemsstaternas insatser för skydd av personer, egendom och miljö vid naturkatastrofer och tekniska olyckor på nationell, regional och lokal nivå. Programmets budget uppgår till 1,5 miljoner euro per år (budgetpost B4-308), vilket gör det möjligt att finansiera åtgärder för förebyggande, intervention, omedelbar hjälp samt analys av de socioekonomiska följderna av olyckor. Endast åtgärder som är av intresse för alla medlemsstater eller för en stor andel av dessa kan få stöd. Stödberättigande åtgärder måste vara förenliga med de prioriteringar som kommissionen varje år fastställer med hjälp av en förvaltningskommitté.

Kommissionen vill också upplysa frågeställaren om att det på Internetsidan http://www.europa.eu.int/comm/environment/civil/ finns en hel rad exempel på projekt som utvecklats inom ramen för programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten.

(1) EGT L 327, 21.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0863/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(20 mars 2003)

Ämne: Utnyttjande av medel från programmet Leader+ från Frosinones kommun

I september 2002 presenterade det italienska ekonomiministeriets granskningskommitté sin redovisning över hur de medel som ställts till förfogande av EU hade utnyttjats. Av den redovisningen framgår även den långsamhet och ineffektivitet med vilken vissa lokala myndigheter har behandlat ansökningar om olika projekt på ett oroväckande sätt.

Dessa larmsignaler när det gäller det otillräckliga utnyttjandet av europeiska medel från vissa lokala myndigheters sida har också vid flera tillfällen understrukits av Europeiska kommissionen

Med beaktande av att vissa lokala myndigheter, till exempel Frosinones kommun, har stort behov av att utnyttja europeiska fonder för innovativa insatser inom landsbygdsutveckling för att kunna utnyttja kulturella och naturliga tillgångar, skapa nya arbetstillfällen, förstärka den ekonomiska miljön och förbättra landsbygdskommunernas organisation, ombeds kommissionen besvara följande frågor:

1. Har Frosinones kommun lämnat in projekt till programmet Leader+?

2. Om Frosinones kommun har erhållit bidrag till sådana projekt?

3. Om så, har den i så fall utnyttjat dem?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 april 2003)

Den fråga som parlamentsledamoten ställer rör kommunen Frosinones användning av programmet Leader+.

I det sammanhanget begärs upplysningar om kommunen Frosinone har lagt fram projekt inom ramen för programmet Leader+, om sagda kommun har fått finansiering av dessa projekt och om dessa medel har använts.

På basis av den dokumentation som kommissionen har i sin ägo kan man konstatera att kommunen Frosinone inte finns upptagen bland de områden som deltar i program inom ramen för gemenskapsinitiativet Leader+ för Latium, som godkändes genom kommissionens beslut C(2001) 3626 av den 26 november 2001.

Följaktligen har den nämnda kommunen inte kunnat lägga fram projekt och inte heller erhålla finansiering genom programmet Leader+ för Latium.

Det kan vara nyttigt att precisera att kommissionen inte fattar beslut om specifika projekt och inte heller om urvalet av lokala arbetsgrupper. Kommissionen beslutar om att lämna stöd till program som uppfyller kriterierna för urval av grupper på basis av förfaranden som garanterar överensstämmelse med tillvägagångssätten i Leader+. Det slutliga urvalet av grupper och projekt som medfinansieras görs av medlemsstaten eller av den ansvariga regionala myndigheten på de villkor som fastställs i programmet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1095/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(31 mars 2003)

Ämne: Kommunen Maceratas utnyttjande av medlen från åtgärdsprogrammet för räddningstjänst

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Macerata, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att skydda personer och varor genom att förebygga eller på bästa sätt lindra eventuella naturkatastrofer eller s.k. tekniska och industriella katastrofer. Kommissionen uppmanas att besvara följande frågor:

1. Har kommunen Macerata lagt fram projekt inom ramen för åtgärdsprogrammet för räddningstjänst?

2. Har kommunen Macerata beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0829/03, E-0889/03, E-1091/03, E-1092/03,E-1093/03, E-1094/03, E-1095/03, E-1096/03, E-1097/03, E-1098/03,E-1099/03, E-1100/03, E-1101/03, E-1102/03 och E-1103/03ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(22 april 2003)

Kommissionen vill upplysa frågeställaren om att kommunerna Frosinone, Fiumincino, Ancona, Carrara, Livorno, Firenze, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena och Terni under de senaste två åren inte har lagt fram några projekt inom ramen för programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten, som inrättats genom rådets beslut 1999/847 av den 9 december 1999(1). Därför har de inte heller erhållit något ekonomiskt stöd i detta avseende.

Det ovan nämnda programmet syftar till att stödja och komplettera medlemsstaternas insatser för skydd av personer, egendom och miljö vid naturkatastrofer och tekniska olyckor på nationell, regional och lokal nivå. Programmets budget uppgår till 1,5 miljoner euro per år (budgetpost B4-308), vilket gör det möjligt att finansiera åtgärder för förebyggande, intervention, omedelbar hjälp samt analys av de socioekonomiska följderna av olyckor. Endast åtgärder som är av intresse för alla medlemsstater eller för en stor andel av dessa kan få stöd. Stödberättigande åtgärder måste vara förenliga med de prioriteringar som kommissionen varje år fastställer med hjälp av en förvaltningskommitté.

Kommissionen vill också upplysa frågeställaren om att det på Internetsidan http://www.europa.eu.int/comm/environment/civil/ finns en hel rad exempel på projekt som utvecklats inom ramen för programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten.

(1) EGT L 327, 21.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1066/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(31 mars 2003)

Ämne: Maceratas utnyttjande av medlen från Leonardo da Vinci-programmet

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Macerata, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att utveckla kvalitet, nyskapande verksamhet och den europeiska dimensionen inom yrkesutbildningssystemen och yrkesutbildningspraxis. Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Macerata lagt fram projekt inom ramen för Leonardo da Vinci-programmet?

2. Har kommunen Macerata beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0833/03, E-0890/03, E-1062/03, E-1063/03,E-1064/03, E-1065/03, E-1066/03, E-1067/03, E-1068/03, E-1069/03,E-1070/03, E-1071/03, E-1072/03, E-1073/03 och E-1074/03ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(8 maj 2003)

De medel som beviljas genom Leonardo da Vinci-programmet förvaltas till viss del på ett decentraliserat sätt genom nationella programkontor. Det gäller specifikt projekt som avser transnationell rörlighet, som har en total budget på närmare 40 % av hela programmets budget.

För dessa projekt kan de upplysningar som krävs lämnas av det nationella programkontoret i Italien på följande adress:

ISFOLVia G.B. Morgagni 30/eI-00161 RomaTfn (+39-06)44.59.01Fax (+39-06)44.59.04.75

När det gäller de medel som förvaltas central av kommissionen (pilotprojekt, temaåtgärder, språkkunskaper, transnationella nätverk, referensmaterial) har efterforskningarna avseende kommunerna Frosinone, Fiumincino, Ancona, Carrara, Firenze, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena och Terni gett följande resultat:

- Endast Pesaro har lagt fram ett förslag till pilotprojekt inom Leonardo da Vinci-programmet, med följande projekttitel: Laboratori Tematici Virtuali: Metodologia di Supporto alla Formazione Nel Sel (Sistema Economico Locale).

- Ett bidrag på 264 161 euro beviljades för detta projekt, som startade i slutet av 2002.

Parlamentsledamoten kan även vända sig direkt till de berörda kommunerna för att få mer information.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0274/03

från Carlos Coelho (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2003)

Ämne: Daphneprogrammet

Föreningen för kvinnor mot våld, AMCV (Associação de Mulheres contra a violência), är en av de mest erkända icke-statliga organisationerna och den organisation i Portugal som gjort mest på området för våld mot kvinnor och barn, i synnerhet våld i hemmet, våldtäkt och sexuella övergrepp. I tio års tid har AMCV inom hela landet gett sitt stöd till närmare 4 000 kvinnor med i genomsnitt 23 barn.

Denna icke-statliga organisation lade inom ramen för initiativet Daphne fram ett projekt för ett partnerskap som omfattade länder som Spanien, Italien, Irland och Danmark. Detta projekt fick slutligen avslag.

Jag önskar bli informerad om de orsaker och kriterier som ledde till att man fick avslag på detta projekt, särskilt med tanke på att Portugal, som under de senaste åren ingått i prioritet 1, har mycket arbete att utföra på detta område. Mot denna bakgrund är det desto mer överraskande att Portugal, enligt tabellen över fördelning av projekt som finansierats inom de 15 medlemsstaterna, under de senaste två åren endast lyckats få ett projekt godkänt per år.

Eftersom jag fått höra att kommissionens avdelningar hänvisat till påståenden om bristande kompetens hos organisationen önskar jag få klarhet i vad en sådan bedömning grundar sig på.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(27 februari 2003)

Det är uppenbart att programmet (tidigare initiativet) Daphne har blivit ett offer för sin egen framgång. Sedan 1997, året för programmets inrättande, har mer än 1 600 förslag mottagits, varav endast 13 procent har kunnat få bidrag på grund av det blygsamma anslaget på 5 miljoner euro per år.

Kommissionen är väl medveten om denna begränsning och har därför nyligen godkänt ett förslag till beslut om att förlänga programmet (under beteckningen Daphne II) för tiden 20042008 med ett högre anslag. Detta är också en följd av Europaparlamentets positiva resolution om Daphne-programmet (A5-0233/2002).

Kommissionen kan meddela parlamentsledamoten att åtta projekt med en portugisisk samordnare har finansierats sedan 1997. Det innebär att 22 procent av de portugisiska ansökningarna har haft framgång (att jämföra med genomsnittet på 13 procent). Under samma period har mer än 50 portugisiska organisationer och lokala myndigheter deltagit i ungefär 25 Daphne-projekt.

Kommissionen lämnade utförlig information till Associação de Mulheres contra a violencia (AMCV) den 18 oktober 2002 om skälen till varför projektet som parlamentsledamoten talar om inte kunde få bidrag. Det sägs ingenting i skälen om att AMCV skulle ha bristande kompetens. Föreningens kompetens har tvärtom erkänts i och med att den har valts ut för att delta i sex andra Daphne-projekt och att den 2002 valdes ut för att delta i ett större tvåårigt projekt.