ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0730/01

från Claude Moraes (PSE) till kommissionen

(7 mars 2001)

Ämne: Slavarbete i Indien

Ämnar kommissionen ta reda på hur det förhåller sig med de tusentals slavarbetare i delstaten Tamil Nadu i Indien som man upptäckte officiellt i april 1997 men som fortfarande inte släppts fria i augusti 2000?

Kan kommissionen ge närmare uppgifter om antalet människor som blivit dragna inför domstol och som man väckt åtal mot i enlighet med Bonded Labour System (Abolition) Act, samt om de domar som fällts?

Kan kommissionen ta reda på om den indiska regeringen, tillsammans med ett oberoende organ, kan göra en omfattande nationell undersökning för att fastställa det totala antalet slavarbetare i Indien, såsom Internationella arbetsorganisationens expertkommitté rekommenderar?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(15 maj 2001)

I april 1997 konstaterades officiellt 25 008 fall av tvångsarbete i Tamil Nadu. Enligt de indiska myndigheterna har samtliga släppts och håller på att återanpassas. I slutet av mars 2000 gjordes medel för återanpassning tillgängliga för 18 198 personer och resten av dessa medel har gjorts tillgänglig mer nyligen.

Uppgifterna från Arbetsmarknadsministeriet är inte tillräckliga för att man skall kunna göra sig en tillförlitlig uppfattning om genomförandet av 1976 års lag om upphävandet av systemet med tvångsarbete i Punjab. Kommissionens delegation i New Delhi kommer att göra vidare efterforskningar i detta särskilda fall och resultatet härav kommer därefter att överlämnas till frågeställaren.

Åtal har väckts i 4 661 fall med stöd av 1976 års lag om upphävande av systemet med tvångsarbete. Statistiken för delstaten Uttar Pradesh visar att de åtalade frikänts i 1 031 fall och dömts i 84 fall.

Förra året infördes dessutom ett nationellt system för att identifiera antalet personer i tvångsarbete. Medel ställs till delstatsregeringarnas förfogande på begäran. Varje delstat måste lämna en ansökan för att erhålla medel. I mitten av april 2001 hade sammanlagt 5 000 000 indiska rupier (116 099 euro) ställts till fyra olika delstaters förfogande (varav 1 000 000 rupier (23 219,8 euro) till Punjab).

Frågeställaren hänvisas även till kommissionens svar på den skriftliga frågan E-4104/00 från Graham Watson och E-4114/00 från Glenys Kinnock(1).

(1) EGT C 187 E, 3.7.2001, s. 134.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0572/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2001)

Ämne: Problem i samband med e-post

Utskick av elektronisk post (e-post), som är helt oanvändbart eller oönskat (skräpreklam) för mottagarna, och som ofta innehåller virus, utgör ett allvarligt internationellt problem.

1. Vet kommissionen hur mycket skräpreklam som dagligen förmedlas via det elektroniska nätverket?

2. Har kommissionen beräknat hur mycket det kostar att bekämpa användarnas utskick av skräpreklam?

3. Har kommissionen några idéer om hur man skall kunna komma tillrätta med problemet med skräpreklam?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(23 april 2001)

Kommissionen håller med frågeställaren om att oönskade e-meddelanden orsakar stora problem, både för användare och internetleverantörer.

Kommissionen har låtit genomföra en undersökning om oönskade reklammeddelanden och dataskydd. Denna undersökning avslutades i januari 2001 och innehåller användbar information om de aspekter som tas upp i frågan(1). Undersökningen nämner till exempel att specialiserade företag kan ha kapacitet att sända sammanlagt 20 miljarder reklammeddelanden via e-post varje dag. Undersökningen visar också att kostnaden för användarna skulle uppgå till cirka

10 miljarder om året i hela världen. Den nämner också en klar övergång från massutskick (oönskade e-meddelanden) till marknadsmetoder baserade på föregående samtycke från e-postmottagare (tillståndsbaserad marknadsföring).

Kommissionen föreslår att frågan behandlas genom kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om behandling av personuppgifter och skydd för privatlivet inom sektorn för elektronisk kommunikation(2), som är avsett att ändra och ersätta det befintliga Europaparlamentets och rådets direktiv 97/66/EG av den 15 december 1997(3) till följd av den tekniska utvecklingen.

Enligt artikel 13 i förslaget får e-meddelanden sändas endast efter användarens föregående samtycke. Detta system med tillståndsbaserad marknadsföring (opt-in) kommer att innebära att e-post ingår i samma ordning som den som gäller för faxmaskiner och automatiska uppringsningsmaskiner. Det kommer också att innebära en harmonisering inom gemenskapen, där vissa medlemsstater redan har genomfört ett sådant tillståndsbaserat system medan andra har ett system med aktivt utträde.

(1) Rapporten finns tillgänglig på följande adress: http://www.europa.eu.int/comm/internal_market/en/media/dataprot/studies/spam.htm.

(2) EGT C 365 E, 19.12.2000.

(3) EGT L 24, 30.1.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0717/01

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(8 mars 2001)

Ämne: Läget avseende arbetet med att anta AIEM

Inom industrisektorn på Kanarieöarna har man uttryckt sin oro över Europeiska kommissionens dröjsmål med att godkänna att en skatt får tas ut vid import och leverans av varor till Kanarieöarna (AIEM). Så sent som i förra veckan uttryckte företrädare för företagen sin oro inför gemenskapens skattetekniska experter över förseningen med införandet av AIEM och med dröjsmålet med att anta förordningen om tullfrihet vid import av vissa industri- och fiskeprodukter och menade att om inga framsteg görs i år skulle detta kunna leda till att större delen av den industriella verksamheten på Kanarieöarna skulle upphöra.

Kan Europeiska kommissionen upplysa om hur långt arbetet med att anta AIEM fortskridit samt ange ett datum för systemets ikraftträdande?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 april 2001)

Spanien har med en skrivelse av den 25 juli 2000 sänt kommissionen uppgifter om den socioekonomiska situationen på Kanarieöarna och om en ny skatt kallad Arbitrio sobre los Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias (AIEM). Denna skatt innebär att artikel 299.2 (tidigare artikel 227) i EG-fördraget genomförs i fråga om skatt.

Eftersom denna anmälan var ofullständig, kompletterade Spanien den 25 oktober 2000 de till kommissionen översända upplysningarna genom att ange de planerade skattesatserna för denna nya skatt. Kommissionen kunde därefter börja undersöka och granska (värdera?) uppgifterna. Eftersom avgiften på produktion och import (APIM) upphörde den 31 december 2000 och övergången till det nya skattesystemet måste garanteras, begärde de spanska myndigheterna med en skrivelse av den 31 oktober 2000 att den övergångsperiod som föreskrivs i artikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 1911/91 av den 26 juni 1991 om tillämpningen av gemenskapsrättens bestämmelser på Kanarieöarna(1) skulle förlängas. Kommissionen har antagit ett förslag(2) i den riktningen, som nu har lagts fram för rådet och parlamentet.

Samtidigt har kommissionen i samråd med de spanska myndigheterna fortsatt arbetet med AIEM och har givit dessa myndigheter sina synpunkter och invändningar i fråga om förslaget. Kommissionen avvaktar nu svar på dessa synpunkter för att kunna slutföra sin värdering och utarbeta ett förslag i enlighet med artikel 299.2 i EG-fördraget.

(1) EGT L 171, 29.6.1991.

(2) KOM(2001) 76 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1845/01

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(26 juni 2001)

Ämne: Brott mot gemenskapsbestämmelser i Nederländerna

Som en uppföljning av fråga P-0843/01(1) och av kommissionens svar på denna skulle jag vilja ställa följande kompletterande fråga om motsvarande siffror för Nederländerna:

Skulle kommissionen beträffande eventuella brott mot gemenskapsbestämmelser kunna upplysa mig om tillfällen då man i Nederländerna har stiftat lagar och fattat beslut som vid en senare tidpunkt har måst göras om efter det att kommissionen krävt detta?

Skulle kommissionen vidare kunna upplysa mig om det i fall då det förelegat bristande överensstämmelse mellan den nederländska lagstiftningen och gemenskapsbestämmelserna har varit möjligt att åtgärda detta bilateralt, eller om det vid något tillfälle har varit nödvändigt att hänvända sig till EG-domstolen?

(1) EGT C 350 E, 11.12.2001, s. 49.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(31 juli 2001)

Kommissionen hänvisar till svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-0843/01 och erinrar om att det inte finns något sätt att sammanställa den typ av uppgifter som frågan gäller. Kommissionen kan emellertid tala om att ungefär 1750 överträdelseförfaranden inleddes mot Nederländerna under tiden 19792000 och att EG-domstolen meddelat dom i 32 mål om fördragsbrott, varav 27 till kommissionens förmån. Närmare 200 överträdelseförfaranden pågår mot Nederländerna.

Av överträdelseförfarandena gällde närmare 60 procent underlåtenhet att anmäla nationella genomförandebestämmelser för gemenskapsdirektiv. 10 procent gällde att genomförandebestämmelserna inte överensstämde med direktiven och närmare 30 procent fall av felaktig tillämpning, antingen allmänt eller i enskilda fall, av gemenskapsrätten. Det är främst i de sistnämnda fallen (felaktig tillämpning) som kommissionen ser sig tvungen att uppmana en medlemsstat att ändra sin lagstiftning. I de andra fallen rör det sig om skyldigheten att korrekt införliva gemenskapsdirektiven. Nämnas bör också att omkring 60 procent av ärendena har avslutats redan innan en formell underrättelse behövt skickas, eftersom klagomålet visat sig sakna grund.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1362/01

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till rådet

(27 april 2001)

Ämne: Situationen för de mänskliga rättigheterna i Nigeria

I vissa delstater i norra Nigeria har islams religiösa lag sharia införts. Detta har lett till allvarliga oroligheter och våldshandlingar, varvid bland annat i fjol tusentals civila miste livet. Risken är

stor att det kommer att utbryta ett inbördeskrig och att oron kommer att sprida sig över hela världsdelen. Nigerias politiska ledning verkar inte erkänna hur allvarlig den politiska situationen är i samband med försöken att attrahera utländska investeringar. Det ser ut som om EU i dagens läge är den enda aktören på det internationella planet som är tillräckligt stark för att kunna uppmana den politiska ledningen i Nigeria att beslutsamt ta itu med att få en lösning på problematiken.

Vad tänker EU göra för att hjälpa upp den allvarliga situationen? Har EU planer på att beakta situationen i Nigeria i samband med sin politik för handel, investeringar och utbyte med landet?

Svar

(20 juli 2001)

Europeiska unionen upprätthåller en nära och regelbunden politisk dialog med Nigeria i avsikt att stärka den nuvarande processen i landet mot en konsolidering av demokratin och respekt för de mänskliga rättigheterna. EU bemödar sig därvid om att anlägga ett konstruktivt tillvägagångssätt och välkomnar de nigerianska myndigheternas resultat hittills, samtidigt som unionen uppmuntrar dem att göra framsteg på områden där de fortfarande står inför avsevärda utmaningar. Trots denna positiva och konstruktiva hållning till Nigeria har rådet offentligt tagit ställning i fall av brott mot de mänskliga rättigheterna när det varit påkallat. Så gjorde t.ex. ordförandeskapet ett uttalande den 30 januari 2001 på Europeiska unionens vägnar om kroppsbestraffning i delstaten Zamfara i Nigeria.

När det gäller investering och handel fäster vi den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på EU:s gemensamma ståndpunkt om Nigeria som antogs av rådet den 14 maj 2001. I denna gemensamma ståndpunkt lägger EU fram sin övergripande politik när det gäller Nigeria, inbegripet sambandet mellan konsolideringen av demokratin och landets socioekonomiska utveckling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1168/01

från Pere Esteve (ELDR) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Bristen på flygledare

Att styra och kontrollera den europeiska luftfarten är en av de stora utmaningar som EU står inför, där den mänskliga faktorn och flygledaruppgiften är mycket viktig.

Eftersom kontrollen av luftfarten håller på att harmoniseras, saknas en adekvat utbildning för den nya situationen, vilket gör att det blir nödvändigt att skapa ett europeiskt flygledarbevis.

Medan man räknar med att det för närvarande saknas mellan 800 till 1 600 flygledare för en total arbetskraft på 15 000 personer, förutser man ändå att situationen kommer att förvärras inom en snar framtid på grund av att den specialiserade personalen går i pension.

Med hänsyn till den nya situation som kommer allt närmare, vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att avhjälpa flygledarbristen och tillgodose behovet av en lämplig ny utbildning?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(25 juni 2001)

Den situation frågeställaren beskriver diskuterades i högnivågruppen för ett gemensamt luftrum som en av de strategiska frågor som det brådskar att behandla på europeisk nivå. Gruppens rapport finns tillgänglig på följande adress: http://europa.eu.int/comm/transport/themes/air/english/single_eur_sky_en.html.

Kommissionen utarbetar för närvarande förslag på grundval av rapporten. Dessa förslag kommer att innehålla åtgärder för att lindra bristen på flygledare genom att stimulera utbildning och rörlighet och inleda en harmonisering av flygledarlicenser.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1397/01

från Véronique Mathieu (EDD) till kommissionen

(2 maj 2001)

Ämne: Bedömning av viltskador i Europa

Har kommissionen någon statistik över viltskador inom skogsbruket och jordbruket i de enskilda medlemsstaterna i EU?

Om så är fallet, ämnar kommissionen offentliggöra denna statistik?

Om kommissionen inte har sådana uppgifter, kommer den att genomföra en sådan undersökning?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 maj 2001)

Kommissionen har ingen statistik över de skador inom jord- och skogsbruket som orsakas av arter som klassas som vilt.

För närvarande finns det inga planer på att undersöka detta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1751/01

från Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) till kommissionen

(15 juni 2001)

Ämne: Stöd till torkad frukt

Mallorca är en ö där jordbruket utgör en mycket liten del av den lokala ekonomin. Jordbruket är trots detta viktigt såväl för den sociala strukturen som för den fysiska planeringen och miljöskyddet på Mallorca.

Torkad frukt utgör den huvudsakliga produktionen inom jordbruket på Mallorca. Det skulle därför innebära ett hårt slag för den sociala sammanhållningen på ön om EU-stödet minskades eller om det helt drogs in eftersom som gott som all jordbruksverksamhet skulle upphöra och gårdarna skulle överges.

1. Vilken politik för kommissionen med avseende på torkad frukt?

2. Kommer stödet till torkad frukt att fortsätta?

3. Kommer kommissionen att särskilja det eventuella stödet utifrån vilka sociala effekter det har i respektive område?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 juli 2001)

1. Kommissionens politik om nötter (mandlar, hasselnötter, valnötter, pistascher och johannesbröd) har sedan 1989 varit att stödja nötsektorn genom specifika och tillfälliga åtgärder. I detta sammanhang har nötsektorn beviljats specifikt stöd under tio år enligt bestämmelserna i avdelning II a i rådets förordning (EEG) nr 1035/72 av den 18 maj 1972 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker(1) (förbättringsplaner). Syftet med åtgärden har huvudsakligen varit att förbättra produktivitet och konkurrenskraft.

Ett tillfälligt schablonmässigt stöd beviljades för hasselnötter mellan 1997 och 2000.

2. Gemenskapsutgifterna mellan 1990 och 2000 uppgick till över 800 miljoner euro. Ytterligare utgifter på nära 200 miljoner euro planeras fram till 2006 för förbättringsplaner som fortfarande löper. Utöver detta kunde de producentorganisationer vars förbättringsplaner godkändes 1990 begära fortsatt finansiering av sina planer upp till ett år.

Avsikten med ett sådant specifikt stöd var emellertid alltid att det skulle vara tillfälligt och avtagande för att tillåta en övergång av det finansiella ansvaret till odlarna. På denna basis anser kommissionen att en förlängning av förbättringsplanerna och ekonomiskt stöd till sektorn inte är det mest lämpliga sättet att ta itu med den här frågan. Nötfrågan måste följaktligen ses i ett större sammanhang.

Som för alla andra produkter i frukt- och grönsakssektorn kan stöd fås genom det operativa fondsystemet i rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker(2), som tillhandahåller finansiellt stöd för all frukt och alla grönsaker som marknadsförs genom producentorganisationer.

3. Slutligen kan medlemsstaterna, med hänsyn till nötproduktionens miljömässiga och sociala aspekter, naturligtvis inbegripa nötter i sina landsbygdsutvecklingsplaner enligt villkoren i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar(3).

(1) EGT L 118, 20.5.1972.

(2) EGT L 297, 21.11.1996.

(3) EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1733/01

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) till kommissionen

(14 juni 2001)

Ämne: Vitbok om Europeiska unionens ungdomspolitik

I september 1999 informerade kommissionsledamot Viviane Reding Europaparlamentet om att hon tänkte främja utarbetandet av en vitbok om Europeiska unionens ungdomspolitik, ett initiativ som officiellt lades fram inför ministerrådet för ungdomsfrågor i november 1999.

Utarbetandet av denna vitbok har väckt entusiasm och förväntningar bland Europas ungdomar, som litar på kommissionen.

Kan kommissionen ange hur långt man kommit i utarbetandet av vitboken?

Kan kommissionen bekräfta att vitboken kommer att läggas fram i november 2001, i enlighet med den ursprungliga målsättningen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1694/01, E-1733/01, E-1903/01, E-1904/01 och E-2050/01 ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(2 augusti 2001)

Kommissionen anser att politiken för samarbete i ungdomsfrågor på den europeiska nivån bör förstärkas. Därför inledde kommissionen i slutet av 1999, på initiativ av kommissionsledamoten med ansvar för utbildning och kultur, förberedelserna för en vitbok om detta ämne.

Kommissionen ville att vitboken skulle föregås av ett omfattande samråd, utan tidigare motstycke: samråd med ungdomar i alla medlemsstater under 2000, avslutat med ett europeiskt möte i Paris i oktober 2000, samråd med det civila samhället och forskare samt diskussioner med medlemsstaterna. Detta samråd avslutades i mars 2001 i Umeå i Sverige.

Sedan dess håller kommissionen, med stöd av ungdomarna och av medlemsstaterna, på att utarbeta vitboken, som bör publiceras före slutet av året.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0492/01

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(22 februari 2001)

Ämne: Särskilda åtgärder för transporter för de yttersta randområdena

Gemenskapens riktlinjer för utvecklingen av den transeuropeiska näten måste ses över så att dessa nät på ett lämpligt sätt integrerar hamnar och flygplatser i den yttersta randområdena.

Detta innebär en kompromiss från Europeiska kommissionen sida i dess meddelande om utvecklingen av punkt 2 i artikel 299 som berör de yttersta randområdena och andra frågor som rör transport.

När avser kommissionen att mot bakgrund av detta utarbeta ett förslag med antagande av särskilda åtgärder till förmån för dessa regioner i förhållande till tillämpningen av den gemensamma politiken för transporter?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(20 april 2001)

Kommissionen beaktar de problem som råder i de yttersta randområdena när den vidtar åtgärder beträffande transport och transeuropeiska nät, om denna aspekt inte redan beaktats på annat sätt. Detta anges också i kommissionens rapport av den 14 mars 2000 om tillämpningen av artikel 299.2 (f.d. artikel 227) i EG-fördraget.

Kommissionen har därför arbetat för att större hänsyn skulle tas till randområdena vid ändringen av Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet(1) beträffande kust- och inlandshamnar och projekt nr 8 i bilaga III. Detta beslut kommer snart att antas av Europaparlamentet och rådet, vilket kommissionen meddelade parlamentsledamoten i svaret på dennes skriftliga fråga nr 297/01.

Enligt det gemensamma projekt som förlikningskommittén antog den 28 februari 2001 kan hamnar i öregioner och randområden ingå i det transeuropeiska nätet om de säkrar sjöförbindelserna mellan sådana regioner eller med övriga gemenskapen. Denna ändring ger öregionerna och randområdena ännu en möjlighet att skynda på sin ekonomiska utveckling.

Översynen av riktlinjerna för utvecklingen av det transeuropeiska nätet ger kommissionen en möjlighet att höja den politiska prioriteringen av lämpliga projekt som rör dessa regioner (detta påpekas också i rapporten). Kommissionen kommer alltså att beakta randområdena när den utreder den ekonomiska och tekniska utvecklingen i syfte att ändra riktlinjerna.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1044/01 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet. Förtrycket av kvinnorna i Afghanistan och behovet av humanitär hjälp från Europeiska unionen.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 364 E , 20/12/2001 s. 0036 - 0036



SKRIFTLIG FRÅGA E-1044/01 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet (3 april 2001) Ämne: Förtrycket av kvinnorna i Afghanistan och behovet av humanitär hjälp från Europeiska unionen Anser inte rådet att det är allt mer nödvändigt att ge humanitär hjälp från Europeiska unionens sida till Afghanistan för att få slut på det förskräckliga förtryck som kvinnorna utsätts för från den regim som styr detta samhälle, och på så sätt reagera som del av världssamfundet inför ett sådant folkmord? Vilka nya och effektiva åtgärder ämnar man vidta? Svar (27 september 2001) Som svar på en rad muntliga och skriftliga frågor under de senaste veckorna och månaderna har rådet vid flera tillfällen underrättat Europaparlamentet om sin ståndpunkt när det gäller olika aspekter på problemen i Afghanistan, särskilt de åtgärder som vidtagits med hänsyn till den humanitära krisen samt för att lindra de afghanska kvinnornas lidande. Eftersom ingen särskild ny utveckling har skett, uppmanar rådet den ärade parlamentsledamoten att gå tillbaka till svaren på frågorna E-0088/2001, H-0032/2001, H-0052/2001 och H-0170/2001, vilka kommer att översändas som bilaga.