SKRIFTLIG FRÅGA E-3500/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Längre restider och högre kostnader för tågpassagerare som följd av att icke-flexibla biljetter införts i höghastighetståg

1. Känner kommissionen till att fjärrtågstrafiken i Europa sedan gammalt erbjudit resande en möjlighet att i sista minuten bestämma tiden för avresan för att de sedan skall kunna ta nästa tåg, något som blivit möjligt genom att färdbiljetter under sin giltighetstid kan användas i tåg som går vid olika tidpunkter och med olika hastighet och ibland rentav via olika sträckor?

2. Känner kommissionen också till att det sedan gammalt också varit möjligt att först till konduktören ombord på tåget betala sådana snälltågstillägg och platsreservationer som eventuellt behövs och att endast reservationer av sitt-, sov-, eller liggplatser förfallit utan rätt till återbetalning om de inte använts vid utsatt tidpunkt?

3. Kan kommissionen bekräfta att järnvägarna nu håller på att ta efter flygtrafiken framför allt när det gäller höghastighetstågen och införa ett helt annat tariffsystem, där de resande inte längre fritt kan välja första bästa tåg utan i stället alltid måste förhandsreservera olika biljetter för att kunna åka med tåget och där förköpta biljetter gäller endast för resa i det tåg som de utställts för?

4. Det finns resande för vilka tidpunkten för avresan beror till exempel av när de blir färdiga med den verksamhet de hållit på med innan de kan resa. Hur skall sådana resande kunna skyddas mot onödiga förseningar till följd av obligatorisk förhandsanmälan eller mot att de vägras resa med något visst tåg eller får betala extra avgifter på grund av att de inte har platsbiljett till just det tåg som de råkar befinna sig ombord på?

5. Vad tänker kommissionen göra för att man också i fortsättningen, åtminstone på sträckor med stor turtäthet (ett tåg varannan timme eller oftare) och på avstånd upp till 750 km, skall kunna bestämma sig för att stiga på ett tåg strax innan det skall avgå, så att tåget kommer att framstå som ett nästan lika flexibelt val som bilen och onödiga förlängningar av restiderna skall kunna undvikas efter det att höghastighetstågen införts?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(20 februari 2002)

1. och 2. Ja. kommissionen känner till de gällande bestämmelserna och villkoren för internationell tågtrafik.

3. Nyligen inledde kommissionen en undersökning om de internationella passagerartågtjänsternas konkurrenssituation i förhållande till andra transportmedel i Europeiska unionen. Ett av de första resultaten av den undersökningen visade mycket riktigt att nya biljettsystem införts för bl.a. Eurostar- och Thalys-förbindelserna, som tillämpar kapacitetsstyrning. Ett sådant biljettsystem betyder inte att järnvägspassagerare har mindre valmöjligheter, eftersom de kan köpa biljett eller byta sin reservation strax innan tåget skall avgå, beroende på platstillgång och vilken typ av biljett de ursprungligen köpt. Enligt rådets direktiv 91/440/EEG av den 29 juli 1991 om utvecklingen av gemenskapens järnvägar(1) skall järnvägsföretag i möjligaste mån drivas som normala, kommersiella företag. Införandet av kapacitetsstyrning, liknande den som tillämpas av flygbolagen, har därför givit järnvägsföretagen bättre möjligheter att öka sina intäkter och förbättra passagerartågtrafikens ekonomiska värde och attraktivitet.

4. och 5. I sin vitbok Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden(2) anger kommissionen att den under 2002 kommer att lägga fram förslag som syftar till att skydda järnvägstjänsternas kvalitet och användarnas rättigheter. Bland annat kommer det att läggas fram förslag om passagerarnas rättigheter, t.ex. ersättning vid försening av internationella tåg. De kommer också att omfatta en uppmaning till järnvägsföretagen att göra frivilliga kvalitetsåtaganden avseende kvaliteten på internationella passagerartjänster.

Särskilda åtgärder av den typ som frågeställaren avser är inte möjliga, eftersom kommissionen inte har den behörighet som behövs för detta. Inom ramen för rådets förordning (EEG) nr 1191/69 av den 26 juni 1969 om medlemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt på järnväg, väg och inre vattenvägar(3) kan medlemsstaterna däremot sluta avtal med järnvägsföretag, och i dessa avtal ta med bestämmelser om exempelvis tillgänglighet, frekvens och priser för (internationella) järnvägstjänster.

(1) EGT L 237, 24.8.1991.

(2) KOM(2001) 370 slutlig.

(3) EGT L 156, 28.6.1969.