SKRIFTLIG FRÅGA E-2218/99

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(29 november 1999)

Ämne: Missbruk av indikatorn köpkraftsparitet i gemenskapens rättsakter

Den 29 oktober erhöll jag kommissionens svar på min fråga E-1567/99(1) från juli i år i Bryssel och den 30 oktober i min bostad i Ponta Delgada. I kommissionens svar bekräftas det att indikatorerna för köpkraftsparitet används i mycket viktiga rättsakter, såsom förordningarna (EG) nr 1260/1999(2) och 1267/1999(3), utan att detta användande har stöd i någon rättslig grund.

Jag måste påpeka att, tvärt emot vad som framgår av kommissionens svar, tycker jag inte att det bör finnas en särskild rättslig grund för köpkraftspariteten, utan denna indikator bör snarare integreras i och underordnas det gällande europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (rådets förordning (EG) nr 2223/96(4)).

Påståendet att användandet av denna indikator inte leder till några större problem är något förvånande, då det är känt att den portugisiska statistikmyndigheten avvisar den köpkraftsparitetsindikatorer som används av Eurostat på grund av att det saknas en erkänd och accepterad rättslig, vetenskaplig och metodologisk grund för denna indikator.

Förvånande är också påståendena om att köpkraftspariteten grundar sig på bilaterala avtal med de olika nationella statistiska myndigheterna, då det är uppenbart att den empiriska aspekt som är viktigast för att dessa indikatorer skall kunna anses vara trovärdiga, är just att de utarbetas utifrån unika kriterier.

Jag måste tillägga att det i den senaste offentliggjorda publikationen om användandet av denna indikator presenteras resultat som framstår som absurda för vem som helst som är det minsta uppmärksam.

Är kommissionen under dessa omständigheter beredd att regelbundet och noggrant informera Europaparlamentet om den diskussion om dessa indikatorer som kommissionen i enlighet med sitt svar skall ha påbörjat under sammanträdet den 25 maj i år i kommittén för statistiska program?

(1) EGT C 27 E, 29.1.2000, s. 134.

(2) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

(3) EGT L 161, 26.6.1999, s. 73.

(4) EGT L 310, 30.11.1996, s. 1.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(21 december 1999)

Begreppet köpkraftsparitet missbrukas inte i gemenskapens rättsakter. I två nya rättsakter om regionalstöd(1) används köpkraftspariteter i stället för växelkurs som omräkningsfaktor, vilket är helt korrekt och stämmer med gällande praxis.

Användningen av köpkraftspariteter grundas på dessa rättsakter, men det som saknas är en rättslig grund för beräkning av själva köpkraftspariteterna. Kommissionen anser att det är tillrådligt att inrätta den, vilket är en helt annan sak.

Kommissionen känner inte till att den portugisiska statistikmyndigheten skulle avvisa köpkraftspariteter. Instituto nacional de Estatátistica (INE) står själv för hela det portugisiska underlaget för beräkningarna, och alla deltagande medlemsstater, även Portugal, har hela tiden godkänt de årliga resultaten. Det har heller inte på sistone framförts allvarlig kritik av den vetenskapliga eller metodologiska grund som kommissionen använder. De metoder som används för närvarande är något som kommissionen och OECD enats om, och de är desamma som används i det internationella jämförelseprogram som samordnas av FN och som får stöd av Världsbanken.

Kommissionen samordnar de olika nationella statistikmyndigheternas arbete kring köpkraftspariteter genom en arbetsgrupp av nationella experter och genom att fastställa erforderliga riktlinjer. Kommissionen är övertygad om att detta tillvägagångssätt har skapat tillräcklig samordning, även om avtalen ingås enskilt.

Kommissionen kan inte instämma i uppfattningen att de senaste resultaten var absurda. Det är värt att betona att alla resultat godkänns av experterna från de nationella statistikmyndigheterna i arbetsgruppen innan de färdigställs och offentliggörs.

Kommissionen tar tillfället i akt att upprepa att avsaknaden av en särskild rättsakt om köpkraftspariteter inte medfört några större problem, men att övervakning av gemensamma principer skulle underlättas ytterligare om en sådan rättsakt antogs. Kommissionen är beredd att hålla parlamentet underrättat om framstegen på köpkraftspariteternas område.

(1) Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna och rådets förordning (EG) nr 1267/1999 av den 21 juni 1999 om upprättande av ett strukturpolitiskt föranslutningsinstrument.