SKRIFTLIG FRÅGA E-0310/99

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(19 februari 1999)

Angående: Radioaktivt avfall

När man för närvarande upptäcker en herrelös radioaktiv källa är det ofta skrotupplaget där den hittats som är ansvarigt för att den flyttas till en säker plats. Med tanke på kostnaderna för sådan verksamhet, anser kommissionen att ansvaret för att sådana källor flyttas bör ligga hos de behöriga myndigheterna och inte hos skrotupplaget där det nedsmittade avfallet hittades?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0306/99, E-0307/99, E-0308/99, E-0309/99 och E-0310/99 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen

(19 mars 1999)

Kommissionen har tagit en rad initiativ för att ta itu med problemet med illegalt överförda radioaktiva källor och radioaktivt metallskrot. Den har bland annat startat särskilda kurser för tulltjänstemän från medlemsstaterna och kommer i framtiden att starta sådan utbildning för tulltjänstemän från kandidatländerna. Kommissionen har upprättat en förteckning över mätningsutrustning för att man skall utföra detektering av strålning på en lång rad sändningar. Kommissionen har även givit finansiellt stöd till de central- och östeuropeiska länderna för inköp av sådan utrustning och har erbjudit dem den sakkunskap som finns vid det gemensamma forskningscentret i Karlsruhe för att på så vis stödja de nationella myndigheter som bekämpar illegal verksamhet. Dessa åtgärder kommer att fortsätta även framöver, men har redan betydligt bidragit till att förbättra effektiviteten när det gäller nationella gränskontroller och till att man i större utsträckning kan upptäcka den illegala handeln med kärnämnen.

Vid sidan av det direkta stödet har kommissionen inlett en konstruktiv dialog med nationella myndigheter på strålskyddsområdet, delar av industrin (bland annat transportsektorn) och myndigheter som ansvarar för gränskontroller, för att man skall kunna avgöra på vilka områden det krävs samordning. Det har skapats en grund för effektiva kontroller och övervakning av radioaktiva källor och radioaktivt avfall på nationell nivå genom europeiska rättsakter som rådets direktiv 80/836/Euratom av den 15 juli 1980 om ändring av direktiv om fastställande av de grundläggande normerna för befolkningens och arbetstagarnas hälsoskydd mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning(1), rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning(2), rådets direktiv 92/3/Euratom av den 3 februari 1992 om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen(3), genom vilket det har införts system för förhandsanmälningar, godkännanden och kontroll av verksamheter där radioaktiva ämnen förekommer, samt genom rådets förordning (Euratom) nr 1493/93 av den 8 juni 1993 om transport av radioaktiva ämnen mellan medlemsstater(4).

Kommissionen kommer att fortsätta sin dialog med alla berörda parter i syfte att samordna och stödja initiativ för att ytterligare förbättra systemen för att förebygga, upptäcka och bekämpa illegal verksamhet där kärnmaterial och radioaktiva ämnen förekommer. Kommissionen håller också på att arbeta för hitta ekonomiskt och ekologiskt godtagbara lösningar för slutgiltigt bortskaffande av radioaktivt avfall och överflödiga källor både i medlemsstaterna och de central- och östeuropeiska länderna. Detta kommer att bidra till en minskning av de fall där innehavare av radioaktivt avfall eller radioaktiva källor frestas att skaffa bort dem på ett illegalt sätt. Ett gemenskapssystem för kontroll och övervakning av enskilda radioaktiva källor skulle, på grund av att det gäller ett så stort antal källor (fler än 100 000 i gemenskapen), bli komplicerat och således svårt att driva. Kommissionen håller ändå på att undersöka sådana möjligheter. Det förs internationella diskussioner när det gäller egendom, ägandeskap och innehav av förlorade och funna källor, då dessa frågor regleras på olika sätt i den nationella civilrätten.

I denna och andra aktuella frågor bedriver kommissionen ett intensivt samarbete med Internationella atomenergiorganet (IAEA), som resulterat i ett antal gemensamma åtgärder för bedömning av möjligheterna till förbättring när det gäller säkerhet i samband med radioaktiva källor och andra radioaktiva ämnen. Kommissionen stödjer således aktivt den databank för registrering av fall av handel med kärnämnen som drivs av IAEA och som kontinuerligt anpassas till nya former av illegal handel med kärnämnen. Kommissionen arbetar dessutom med IAEA för att utvidga systemet för klassificering och snabb spridning av information angående INES-skalan (som drivs av IAEA) för att låta det omfatta även illegal handel.

(1) EGT L 246, 17.9.1980.

(2) EGT L 159, 29.6.1996.

(3) EGT L 35, 12.2.1992.

(4) EGT L 148, 19.6.1993.