SKRIFTLIG FRÅGA E-0242/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(7 februari 2001)

Ämne: Biologiska bekämpningsmedel som missgynnas av höga kontrollkostnader

1. Känner kommissionen till att införandet av biologiska bekämpningsmedel som för närvarande enbart använts i småskalig drift hindras inom åker- och trädgårdsbruk om den behöriga myndigheten kräver samma kontrollförfarande som för kemiska bekämpningsmedel med en mycket stor marknadsandel, eftersom uppfinnarna till och producenterna av biologiska bekämpningsmedel inte kan betala de höga kostnader som är förknippade med denna kontroll?

2. Finns det fler medlemsstater än Nederländerna där införandet av biologiska bekämpningsmedel allvarligt hindras på grund av det problem som omnämns i fråga 1?

3. Delar kommissionen min uppfattning att det är önskvärt både för att förhindra att rester av kemiska svårnedbrytbara bekämpningsmedel blir kvar i marken och med tanke på kraven på livsmedelssäkerhet att marknadsandelen för biologiska bekämpningsmedel ökar, och att man i varje fall förebygger att bestämmelser från myndigheternas sida i onödan hindrar att dessa medel införs?

4. Ser kommissionen möjligheter att främja införandet av biologiska bekämpningsmedel i medlemsstaterna genom att erbjuda producenter av och handlare med bekämpningsmedel en kontroll på EU-nivå som är tillförlitlig, allmänt erkänd och överkomlig i pris?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 april 2001)

Kommissionen är medveten om att alla växtskyddsmedel som produceras och används i liten skala (antingen det rör sig om kemiska, biologiska eller fysiska) har svårt att komma ut på marknaden på grund av det kostsamma kravet att lämna utförlig dokumentation för utvärdering av säkerheten vid användningen i enlighet med rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(1). Enligt direktivet är kravet på att visa att ämnen är säkra viktigare än jordbrukssektorns behov och kommissionen undersöker möjligheterna att förenkla förfarandet för lågriskämnen utan att bortse från säkerhetsaspekten. I direktivet görs ingen uppdelning mellan biologiska bekämpningsmedel, produkter som används i ekologiskt jordbruk och de som används i integrerad bekämpning. För mikroorganismer som används i växtskyddsmedel och som omfattas av direktivet, kommer kommissionen under de kommande månaderna att anta en rad särskilda uppgiftskrav som kan underlätta deras inträde på marknaden. Biokontrollagenter (i strikt mening evertebrater som t.ex. nyckelpigor) omfattas avsiktligt inte av direktivet. Detta för att inte hämma utvecklingen på området och mot bakgrund av de sidoeffekter som parlamentsledamoten nämner. Därför regleras detta område av medlemsstaterna.

Kommissionen känner inte till att godkännandet av biologiska bekämpningsmedel allvarligt hindras i någon medlemsstat.

Kommissionen håller med om att det är önskvärt att produkter utan de sidoeffekter som parlamentsledamoten nämner har en större marknadsandel och att försäljningen av dem inte bör hindras i onödan på grund av myndigheternas bestämmelser.

Det är redan möjligt göra undantag från flera uppgiftskrav om det ges en vetenskaplig motivering. Detta har skett vid utvecklingen av mikroorganismer och feromoner, och de nya uppgiftskraven för mikroorganismer kommer att innebära en normering av sådana undantag. Det har medfört ett relativt billigt registreringsförfarande för dessa produkter. Nationella myndigheter kan också om det är vetenskapligt motiverat bevilja sådana undantag för växtextrakt. I de flesta medlemsstater krävs ingen registrering för biokontrollagenter (invertebrater), vilket utgör det i särklass billigaste förfarandet. Om det behövs och är lämpligt kan kommissionen undersöka möjligheterna att utveckla pålitliga, allmänt vedertagna och kostnadsmässigt rimliga uppgiftskrav för lågriskämnen.

(1) EGT L 230, 19.8.1991.