ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0810/98

från Jens-Peter Bonde (I-EDN) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Publicering av tullregler i Europeiska gemenskapernas officiella tidning

Kan kommissionen bekräfta att samtliga tullregler kommer att publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning innan de träder i kraft?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(7 maj 1998)

Enligt artikel 191 i EG-fördraget skall förordningar offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och de skall träda i kraft den dag som anges i rättsakterna eller, i annat fall, den tjugonde dagen efter offentliggörandet. Kommissionen vinnlägger sig alltid om att offentliggöra en förordning i så god tid att de som berörs av den hinner anpassa sig till det nya rättsläget. Denna princip gäller även tullar. De fastställs i bilaga I till rådets förordning (EEG) 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan(1). Bilagan ersätts varje år av en helt ny version genom en förordning från kommissionen. Det skedde senast genom kommissionens förordning (EG) 2086/97 av den 4 november 1997(2), som trädde i kraft den 1 januari 1998. I mellantiden antog kommissionen två ändringar till bilaga I till förordning 2658/87, nämligen kommissionens förordning 2472/97 av den 11 december 1997(3), som trädde i kraft den sextionde dagen efter offentliggörandet, och kommissionens förordning 2509/97 av den 15 december 1997(4), som trädde i kraft den tjugoförsta dagen efter offentliggörandet.

När det gäller den särskilda kategori förordningar som ändrar rättsläget p.g.a. återkommande förändringar på marknaden är det uppenbart att de måste antas vid en tidpunkt som ligger så nära ikraftträdandet som möjligt, så att de kan grunda sig på de allra senaste marknadspriserna. I sådana förordningar föreskrivs ofta att de träder i kraft med kort varsel, t.ex. dagen för offentliggörandet eller första arbetsdagen därefter. Detta är särskilt fallet med förordningar som rör den löpande förvaltningen av den gemensamma jordbrukspolitiken och som ofta har begränsad giltighetstid. Enligt kommissionens bedömning är de ekonomiska aktörerna inom sektorn medvetna om att regelverket ändras och de är beredda på att förordningarna träder i kraft mycket snabbt, t.o.m. samma dag som de offentliggörs.

Det strider i allmänhet mot principen om förutsebarhet, dvs. att medborgarna skall kunna förutse de rättsliga konsekvenserna av sitt handlande, att låta en rättsakt träda i kraft innan den har publicerats. Emellertid har EG-domstolen godkänt att så undantagsvis kan ske när det krävs för att uppfylla rättsaktens syfte och så länge de berörda medborgarnas legitima intressen respekteras(5).

(1) EGT L 256, 7.9.1987, svensk specialutgåva område 11, volym 13, s. 22.

(2) EGT L 312, 14.11.1997.

(3) EGT L 341, 12.12.1997.

(4) EGT L 345, 16.12.1997.

(5) Dom av den 25 januari 1979 i mål 98/78, Racke, REG 1979, s. 69, punkt 20.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0585/98

från Sören Wibe (PSE) till kommissionen

(4 mars 1998)

Ämne: Tulpanreklam

Enligt uppgifter i svenska media satsar kommissionen pengar på en reklamkampanj för tulpaner för att möta den hårdare konkurrensen gentemot EU:s blomsterproducenter efter GATT-uppgörelsen 1992 om import av snittblommor.

Hur stor summa har kommissionen satsat på denna kampanj för ökad tulpanförsäljning och hur mycket pengar har satsats på kampanjen i Sverige?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 april 1998)

Reklamkampanjen för tulpaner är en del av gemenskapens reklamkampanj för snittblommor och växter och finansieras till 60 % av gemenskapen. Återstoden betalas av branschen.

Kampanjen för tulpaner har lanserats i flera länder, bland annat Sverige, av branschfolk från Nederländerna. Kampanjens totala budget uppgår till 417 157 ecu, där 250 294 ecu betalas av kommissionen. För den del av kampanjen som riktar sig till Sverige betalar kommissionen 88 200 ecu.

För övrigt har två program som har lagts fram av svenska branschorganisationer godkänts under 1997. Den totala budgeten för dessa två program uppgår till 193 808 ecu.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1547/98

från Doeke Eisma (ELDR) till kommissionen

(19 maj 1998)

Ämne: Laserpennor

1. Anser kommissionen att användningen av laserpennor utgör en fara?

2. Om ja, vilka åtgärder föreslår kommissionen för att minska användningen av laserpennor?

3. Känner kommissionen till vilka medlemsstater som har eller planerar ett förbud mot laserpennor?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(24 juni 1998)

På grundval av de upplysningar som för närvarande finns tillgängliga, anser kommissionen att en felaktig användning av vissa laserpekpinnar i vissa situationer kan medföra fara.

När det gäller laserpennor och laserpekpinnar, skall rådets direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992 om allmän produktsäkerhet(1) tillämpas. Enligt detta direktiv är medlemsstaterna skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att garantera att endast säkra produkter släpps ut på gemenskapsmarknaden (artikel 2.b).

Det är således i första hand medlemsstaternas ansvar att ingripa mot produkter som medför fara för konsumenternas hälsa och säkerhet genom att vidta nödvändiga åtgärder, inklusive eventuell indragning av produkten från marknaden.

Inom ramen för det varningssystem som föreskrivs i artikel 8 i direktiv 92/59/EEG, mottog kommissionen nyligen fem brådskande anmälningar om åtgärder som vidtagits i tre medlemsstater (Tyskland, Frankrike, Förenade kungariket) mot laserpennor och laserpekpinnar. I enlighet med det föreskrivna förfarandet spred kommissionen snabbt dessa uppgifter till de myndigheter som ansvarar för konsumentskydd i medlemsstaterna, för att de i sin tur skulle kunna vidta nödvändiga åtgärder. Enligt direktivet kan kommissionen ingripa mot produkter som medför allvarlig och akut fara endast om medlemsstaterna begär det, och då enligt de villkor som föreskrivs i artiklarna 9-11 i direktivet.

De medlemsstater som lämnat anmälningar till kommissionen har beslutat om nationella bestämmelser vars räckvidd varierar. Frankrike, t. ex., har genom dekret stoppat tillverkning, import och saluföring av laserpekpinnar i klass 3 och högre (NFEN-standard 60825.1), och har begärt att dessa produkter skall dras in från marknaden. Tyskland har vidtagit liknande åtgärder.

Andra medlemsstater överväger för närvarande vilka åtgärder de skall vidta och har ännu inte meddelat kommissionen vad de avser göra.

Detta problem har uppstått nyligen. Kommissionen kommer att noga följa utvecklingen, bland annat de åtgärder som vidtas av medlemsstaterna inom ramen för tillämpningen av direktivet om produktsäkerhet, för att se till att en hög skyddsnivå garanteras för dessa produkter i hela gemenskapen.

(1) EGT L 228, 11.8.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1436/98

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(11 maj 1998)

Ämne: EU:s utvecklingssamarbete inom fiskenäringen i tredje land

Kan kommissionen ange vilka samarbetsprojekt GD VIII har genomfört i Västafrika, samt i vilka länder och till vilket belopp när det gäller:

1. utveckling av småskaligt fiske?

2. bedömning av resurser?

3. finansiering av forskningskampanjer?

4. bekämpning av illegalt fiske?

5. utbildning av fiskare?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1430/98, E-1431/98, E-1432/98, E-1433/98,E-1434/98, E-1435/98 och E-1436/98 ingivna av João de Deus Pinheiro för kommissionen

(24 juni 1998)

Kommissionen skulle vilja göra parlamentsledamoten uppmärksam på det faktum att synen på samarbete har utvecklats betydligt, särskilt vad gäller stödet till fiskesektorn. Synen på "staten som motor i utvecklingen" har fått ge plats för en mer dynamisk uppfattning, enligt vilken statens roll är att dels tillse att det finns ett ramverk av regler, dels garantera grundläggande villkor för privata aktörer och aktörer från det civila samhället, så att dessa kan utföra sina roller utan hinder.

Handelns utveckling och insikten att de olika ekonomiska sektorerna är beroende av varandra har nyligen lett till att länderna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS-länderna) och gemenskapens instanser börjat vara mer uppmärksamma på hur den analytiska förmågan utvecklas och på hur man kan främja partnerskap mellan europeiska institutioner och aktörer och AVS-länderna. Detta syns t.ex. i resolutionerna från den gemensamma församlingen för AVS och gemenskapen angående gemenskapens och AVS-ländernas framtida samarbete i fiskefrågor och det initiativ till forskning i fiskefrågor som är ett resultat av dessa resolutioner.

För att uppnå en större följdriktighet försöker man arbeta med prioriterade områden, för vilket man disponerar över flera instrument utöver själva förvaltningsstrukturen. Ett större samarbete mellan den offentliga och den privata sektorn skulle säkerställa en komplementaritet.

Dessa principer tar sig inte bara uttryck i samarbetets "omsättning" utan kan också utläsas av hur valet av prioriterade områden har utvecklats genom åren. För att ändå ge en uppfattning om vilka summor som anslås till projekt inom fiskesektorn från de olika europeiska utvecklingsfonderna (EUF), kan följande belopp nämnas:

- 185 miljoner ecu för avslutade EUF-projekt,

- 127 miljoner ecu för pågående projekt, och

- 39 miljoner ecu för projekt som håller på att förberedas och för vilka man redan gjort uppskattningar över hur stora beloppen kommer att bli.

Kommissionen överlämnar direkt till parlamentsledamoten och generalsekretariatet en lista som land för land tar upp samtliga de fiskesamarbetsprojekt i Västafrika som erhåller stöd, samt en lista över fiskesektorn och ekonomiska indikatorer för samtliga AVS-länder.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1347/98

från Yves Verwaerde (PPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Åtgärder för att bekämpa galna kosjukan

En boskapshandlare i Alveringem, Belgien, har åtalats av åklagarmyndigheten i Furnes för att tillsammans med en tryckeriarbetare har ändrat uppgifter om födelsedatum för 300 nötkreatur för att kunna sälja dem till ett nederländskt företag. Avsikten med detta bedrägeri vara att kringgå förbudet inom unionen av handel med nötkreatur födda före 1991, inom ramen för bekämpandet av galna kosjukan.

Har kommissionen tillräckliga resurser för att förhindra detta slag av bedrägerier, något som kommissionen har förbundit sig att göra inför parlamentet? Vilka är dessa resurser?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(8 juni 1998)

Medlemsstaterna ansvarar för att se till att EU-lagstiftningen tillämpas på ett riktigt sätt inom det egna landet. Genom Byrån för livsmedel och veterinära frågor (FVO) övervakar kommissionen hur medlemsstaterna fullgör denna uppgift. FVO gör därför kontroller och inspektioner i alla medlemsstater och i ett stort antal länder utanför gemenskapen.

FVO har hittills varit underbemannat. Som anges i meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om kontroll och besiktning på livsmedels-, veterinär- och växtskyddsområdet(1) vidtar kommissionen åtgärder för att tillsätta de angivna tjänsterna(2), som är nödvändiga för att kontrolltjänsten skall kunna fullgöra sina åtaganden.

Medlemsstaternas system för identifiering av nötkreatur inspekteras av FVO. FVO:s tillvägagångssätt vid dessa inspektioner är att granska de kontroller som medlemsstaterna utför. FVO bidrar därigenom till målet att förhindra bedrägeri i samband med identifiering av nötkreatur.

Gemenskapslagstiftningen om identifiering av nötkreatur har nyligen stärkts genom rådets förordning (EG) 820/97 av den 21 april 1997 om upprättande av ett system för identifiering och registrering av nötkreatur och om märkning av nötkött och nötköttsprodukter(3). Kommissionen har utarbetat detaljerade bestämmelser, särskilt när det gäller öronmärken, register på anläggningarna samt pass (förordning (EG) 2629/97(4)) miniminivån för kontroller (förordning (EG) 2630/974) samt administrativa påföljder (förordning (EG) 494/98(5)). Dessa rättsakter kommer att leda till bättre system för identifiering av nötkreatur i medlemsstaterna. Det kommer att bli svårare att fuska med identifieringen av nötkreatur.

(1) KOM(98) 32 slutlig.

(2) SEK(97) 482.

(3) EGT L 117, 7. 5.1997.

(4) EGT L 354, 30.12.1997.

(5) EGT L 60, 28. 2.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1374/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(7 maj 1998)

Ämne: Det integrerade systemet för kontroll av anslag från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket

Genomförandet av det integrerade systemet för kontroll av anslag från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket i Grekland (rådets förordning (EEG) 3508/92)(1) har enligt upplysning problem som leder till förseningar vid utbetalningarna av anslag till berättigade producenter.

1. Vilka konkreta problem finns det vid administrationen av det integrerade systemet för kontroll av anslag i Grekland?

2. Hur mycket finansiering har Grekland hittills fått för att utveckla och genomföra det integrerade systemet för kontroll av anslag?

3. Känner kommissionen till om detta system kommer att lyda under det nya organ för utbetalningar och kontroll av gemenskapsrådgivning och garantistöd som den grekiska regeringen håller på att skapa för att ersätta existerande utbetalningsorganisation (GEDIDAGEP)?

4. Finns det någon risk för att producenter går miste om gemenskapsstöd på grund av problemen inom hanteringen av det integrerade systemet för kontroll av anslag?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(10 juni 1998)

Inledningsvis vill kommissionen klargöra, att den inte anser att de problem som man i Grekland haft med att införa det integrerade systemet för administration och kontroll bör ge upphov till försenade stödutbetalningar till jordbrukarna.

Vad gäller de konkreta frågor som ledamoten ställt, kan följande noteras:

1. Man kan framför allt konstatera betydande förseningar i införandet av jordregistret. Målet är att införa ett alfanumeriskt registersystem för jordlotter, vilket skulle varit driftssatt senast den 1 januari 1997. Man kan sedan även konstatera brister vad gäller viss kontroll och administration, vilket kan förorsaka utgifter som strider mot gemenskapslagstiftningen.

2. För 1993-96 fick Grekland ett finansiellt stöd på 2,5 miljoner ecu.

3. Hittills har kommissionen inte fått något officiellt meddelande om att nämnda organ skulle ha upphört och att dess uppgifter skulle överförts på andra myndigheter.

4. Konstaterade problem bör inte leda till att producenter går miste om stöd.

(1) EGT L 355, 5.12.1992, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0555/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(4 mars 1998)

Ämne: Det regionala operativa programmet för Attika - delprogram 1, åtgärd 3

I det regionala operativa programmet för Attika gäller åtgärd 3 i delprogram 1 skydd mot översvämningar. Det här omfattar bland annat konsolidering av kuststräckan, ledningsanordningar för regnvatten och kanalisering av vattenflöden och vattenströmmar. Enligt tidsschemat borde 35 222 miljoner ecu har utnyttjats som offentliga medel fram till 1997.

1. Vilka framsteg har gjorts i anslutning till dessa projekt?

2. Vilka projekt har uppvisat de största svårigheterna när det gäller utnyttjandet av medlen, var kan dessa lokaliseras och vilka är de främsta orsakerna till förseningarna?

3. I delprogrammets åtgärder ingår också trottoarbyggen för fotgängare samt parkeringsprojekt. Hur har dessa arbeten framskridit?

4. En hur stor del av medlen hade utnyttjats fram till den 31 december 1997?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(27 april 1998)

Enligt de finansiella tabellerna, justerade den 21 oktober 1997, uppgår de offentliga utgifterna till och med 1997 till 42,1 miljoner ecu för åtgärd 1.3 i det operativa programmet "Attika" (skydd mot översvämningar, återställande av kuster etc.).

Inga ändringar gjordes av de regionala programmen den 31 oktober 1997 på mötet för gemenskapsstödramens övervakningskommitté.

Beträffande tekniska detaljer i planerade arbeten, dessas framskridande och orsakerna till eventuella förseningar, ber kommissionen ledamoten att hänvända sig till de regionala myndigheter i Attika, som ansvarar för genomförandet av gemenskapsstödramen ifråga.

De krediter som fram till och med slutet av 1997 tagits i anspråk uppgår till 37,9 miljoner ecu.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 386 , 11/12/1998 s. 0076



SKRIFTLIG FRÅGA E-1063/98 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (6 april 1998) Ämne: Viltfångare på fordon Kommer kommissionen att överväga att införa ny europeisk lagstiftning för att så snart som möjligt förbjuda att nya fordon utrustas med viltfångare? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Martin Bangemann (14 maj 1998) Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-2965/97 från Niels Sindal(1). (1) EGT C 134, 30.4.1998, s. 45.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2393/98

från John McCartin (PPE) till kommissionen

(27 juli 1998)

Ämne: Utvecklingsbistånd

Kan kommissionen tillhandahålla siffror på omfattningen av utvecklingsbistånd och livsmedelshjälp (både offentlig och privat) som de enskilda staterna i EU de tre senaste åren gett till utvecklingsländer?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av João de Deus Pinheiro

(8 september 1998)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1915/98

från Jean-Antoine Giansily (UPE) till kommissionen

(9 juni 1998)

Ämne: Genomförandet av 1998 års budget

Vid andra behandlingen av förslaget till budget för år 1998 antog Europaparlamentet den 18 december 1997 ändringsförslag nr. 1 om institutionernas administrativa anslag - kapitel A 11 - Personal i aktiv tjänst, vilket föreskrev att i kolumnen "varav fasta tjänster i Försörjningsbyrån" lägga följande text till fotnot 4 i slutet av sidan: "Tjänsten som biträdande generaldirektör för Försörjningsbyrån skall innehas av en tjänsteman i lönegrad A3 som utnämnts till biträdande generaldirektör i enlighet med artikel 53 i Euratomfördraget".

Med uppgift att verkställa den budgetansvariga myndighetens beslut, kan kommissionen ange vilket datum den officiellt gjorde denna utnämning?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(8 juli 1998)

Tjänsten som biträdande generaldirektör föreskrivs som sagt av kapitel VI artikel 53 i Euratomfördraget, där det fastställs att "byrån skall stå under tillsyn av kommissionen; denna skall /.../ utse dess generaldirektör och biträdande generaldirektör."

Kommissionen noterar att sedan undertecknandet av Euratomfördraget har byråns roll minskats till en punkt där personalstyrkan inte omfattar fler än tjugofyra anställda, varav åtta i kategori A.

Den biträdande generaldirektörens tjänst förutsågs aldrig i organisationsplanen och måste först skapas innan kommissionen kan tillsätta den.

Hitintills har kommissionen inte utfört någon sådan ändring i byråns organisationsplan.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 354 , 19/11/1998 s. 0068



SKRIFTLIG FRÅGA E-1131/98 från José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE) till kommissionen (24 april 1998) Ämne: Mänskliga rättigheter i Kina Kan kommissionen förklara orsakerna till att EU inte stödde en resolution om mänskliga rättigheter i Kina i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna och redogöra för de åsikter om detta som Wei Jingsheng uttryckte i sitt samtal med kommissionen? Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar (8 maj 1998) Unionen har inlett en dialog med Kina om de mänskliga rättigheterna och hoppas att den blir konstruktiv. På grund av positiva signaler från kinesisk sida beslutade unionen att under 1998 inte lägga fram eller stödja någon resolution om Kina i Förenta nationernas kommission för de mänskliga rättigheterna. I det inledningsanförande som det brittiska ordförandeskapet höll på Europeiska unionens vägnar nämndes dock Kina och det erinrades om vikten av att dialogen leder till konkreta resultat. Europeiska unionen kommer regelbundet att utvärdera sin politik mot bakgrund av dessa resultat. Vid sina samtal med kommissionen uttryckte Wei Jingsheng reservationer mot unionens politik.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1317/98 från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen (29 april 1998)

Ämne: Euro 1999

Tack vare stabilitets- och tillväxtpakten, som antogs av Europeiska rådet i Amsterdam i juni 1997, skall medlemsstaterna som medelfristiga mål uppnå ¨offentliga finanser som är nära balans eller i överskott¨. Om budgetanpassningen fortsätter under de närmaste åren, kommer medlemsstaterna att ha offentliga finanser som lättare kan stå emot budgetkonsekvenser orsakade av lågkonjunkturer.

Men, hur tror kommissionen att den aktuella situationen i Italien skulle ha sett ut om stabilitets- och tillväxtpakten hade tillämpats under perioden 1992-97?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar (2 juni 1998)

Stabilitets- och tillväxtpakten består av en resolution från Europeiska rådet av den 7 juni 1997 ((EGT C 236, 2.8.1997. )), av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken ((EGT L 209, 2.8.1997. )), samt av rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott (2). Pakten syftar till disciplin beträffande de offentliga finanserna i den ekonomiska och monetära unionen (EMU) för att på så vis skapa de lämpliga stabilitetsvillkoren för en varaktig tillväxt. Pakten innehåller en kraftfull uppsättning incitament för att en medlemsstat inte skall ådra sig ett alltför stort underskott och snabbt korrigera det om en sådan situation skulle uppstå.

Det offentliga underskottet i Italien var 9,7 % av bruttonationalprodukten (BNP) 1992 och 9,5 % av BNP 1993. Denna situation ledde till ett rådsbeslut av den 26 september 1994 om att det förelåg ett alltför stort underskott i Italien (artikel 104c.6 i EG-fördraget). Under den period som omfattas av parlamentsledamotens fråga, dvs. 1992*1997, var Italiens budgetpolitik huvudsakligen inriktad på konvergens, med andra ord på att korrigera situationen med ett alltför stort underskott och därmed uppfylla konvergenskriteriet om den offentliga sektorns finanser. Dessutom var inte artikel 104c.9 och 104c.11, som innehåller bestämmelser om sanktioner, tillämplig under etapp två av EMU.