ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1904/00 från Nirj Deva (PPE-DE) till kommissionen. Anbudsinfordran 1i 9701.01.04.02 i samband med EG:s program Phare.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 046 E , 13/02/2001 s. 0216 - 0216



SKRIFTLIG FRÅGA E-1904/00 från Nirj Deva (PPE-DE) till kommissionen (16 juni 2000) Ämne: Anbudsinfordran 1i 9701.01.04.02 i samband med EG:s program Phare I medvetande om att anbud på kontrakt enligt detta program kan godkännas endast för hela avsnitt av programmet och att all utrustning måste komma från länder inom EG eller länder som medverkar i programmet, kan kommissionen vänligen meddela vilka som tilldelats kontrakt enligt denna anbudsinfordran, avsnitt för avsnitt, och vad slags utrustning (märke och modell) som ingick i de anbud som antagits? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Christopher Patten (3 juli 2000) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0476/00

från Joseph Daul (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Skador på skogen efter orkanen Lothar

Orkanen Lothar förorsakade den 26 december 1999 enorma skador på skogarna i Frankrike, Sydtyskland och Österrike, särskilt för privata skogsbruk och i kommunala skogar, vilket hotar många familjejordbruks existens.

Under diskussion den 18 januari 2000 påpekade kommissionen att det eventuellt skulle vara möjligt att göra vissa omfördelningar i strukturfonderna, utan att utlova något särskilt stöd i den här dramatiska situationen. Enbart omfördelningar räcker emellertid inte eftersom strukturstöd ofta ges till just mindre företag, där jordbruk ofta utgör en del av verksamheten, och detta stöd är nödvändigt för deras överlevnad.

Kommissionsledamot Barnier lovade emellertid under diskussionen att överväga att återinföra den budgetpost för katastrofhjälp som avskaffades för två år sedan.

Är kommissionen beredd att utanför strukturfondernas nuvarande ramar undersöka om det i budgeten för 2000 finns reserver som kan användas till katastrofhjälp som behövs omedelbart, till exempel från Life- och Echo-programmen, och att eventuellt återinrätta en budgetpost för katastrofhjälp inom Europeiska unionen i budgeten för 2001?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(11 april 2000)

Vad gäller strukturfonderna ombeds ledamoten att ta del av de svar kommissionen lämnade på de skriftliga frågorna 0024/00 från Patrie, 0159/00 från Lang och 0307/00 från Thomas-Mauro samt på den muntliga frågan H-0008/00 från Patrie.

Vad beträffar Life-förordningen, som är föremål för översyn, ger denna inte möjlighet att använda delar av de anvisade medlen till katastrofhjälp, annat än genom det normala förfarandet för projektinfordran. Något generellt bidrag kan därför inte utgå från Life för arbeten som är nödvändiga för att återställa miljön efter de naturkatastrofer som drabbade Frankrike, Tyskland och Österrike i december 1999. Det är dock inte uteslutet att förslag till nya projekt inom LifeNatur eller LifeMiljö kan uppfylla Life-kriterierna och samtidigt bidra till en restaurering av miljön. Alla ansökningar av detta slag kommer att granskas fall för fall, enligt de förfaranden för uppföljning av projekt eller inlämnande av förslag som används inom Life.

Vad gäller förordningen om kontoret för humanitärt bistånd (ECHO), anges i artikel 1 att: gemenskapens humanitära bistånd skall omfatta icke-diskriminerande biståndsinsatser, hjälp- och skyddsinsatser till förmån för befolkningsgrupper i tredje länder, särskilt de mest utsatta befolkningsgrupperna och i första hand befolkningen i utvecklingsländer [mldr](1). Denna förordning kan följaktligen inte tillämpas vid den typ av naturkatastrofer som drabbade medlemsstaterna så hårt i december 1999.

Med hänsyn till att flera typer av stödinstrument kan användas i enlighet med strukturfondsbestämmelserna, planeras för närvarande inte något återinförande av en särskild budgetpost för katastrofhjälp inom gemenskapen.

(1) Rådets förordning (EG) nr 1257/96, av den 20 juni 1996, om humanitärt bistånd. EGT L 163, 2.7.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0924/00

från Joan Colom i Naval (PSE) till rådet

(24 mars 2000)

Ämne: Stockholmsdeklarationen om undervisning om förintelsen

Vilka åtgärder har rådet vidtagit för att i praktiken genomföra Stockholmsdeklarationen om undervisning om förintelsen i EU och i medlemsstaterna?

Svar

(8 juni 2000)

Rådet fäster stor vikt vid undervisningens roll för att främja tolerans och respekt för människor, vilket också innebär att dra lärdom av historien. Ett exempel på detta var uttalandet av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar av den 16 december 1997 om respekt för olikheter och kamp mot rasism och främlingsfientlighet(1). Det är verkligen också viktigt att väcka medvetenheten om dessa frågor bland ungdomar i allmänhet i andra sammanhang än regelrätt undervisning, så som det sades i rådets och företrädarnas för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, förklaring av

den 24 november 1997 om kampen mot rasism, främlingsfientlighet och antisemitism inom ungdomsområdet(2). När det gäller undervisning om förintelsen bör det likväl framhållas att enligt artikel 149 i EG-fördraget (utbildning) Europeiska gemenskapen fullt ut skall respektera medlemsstaternas ansvar för undervisningens innehåll och utbildningssystemens organisation.

(1) EGT C 1, 3.1.1998, s. 1.

(2) EGT C 368, 5.12.1997, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1467/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(10 maj 2000)

Ämne: Vänortsprojekt

Hur ställer sig kommissionen till vänortsprojekt?

Anser kommissionen i synnerhet att vänortsprojekten utgör ett väsentligt instrument för att uppnå ett öppet Europa där medborgarna verkligen deltar och samarbetar?

Vilket politiskt och ekonomiskt stöd avser kommissionen att bevilja vänortsprojekten?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1366/00, P-1446/00, E-1467/00 och E-1519/00 ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(28 juni 2000)

I den intervju i La Repubblica som parlamentsledamoten nämner tillfrågades vice ordförande Neil Kinnock om den översyn av arbetsuppgifter och resurser som då var på förslag inom kommissionen. Som tillkännagivits offentligt har denna översyn nu inletts. Kommissionens vice ordförande påpekade bland annat att en del av den verksamhet som kommissionen idag bedriver formellt sett inte kan betraktas som kommissionens kärnverksamhet enligt fördraget, men anses ändå vara av värde för EU:s utveckling. Han nämnde vänortsprojekten när han ombads ge exempel på den typen av verksamhet.

Hänvisningen var rent saklig och avsåg inte något beslut eller planerat beslut att slopa stödet till vänortsprojekten.

Vänortsverksamheten i EU har i flera år tilldelats anslag från EU:s budget. I år har 10 miljoner euro anslagits för denna verksamhet. Dessa anslag administreras av två tjänstemän (lönegrad A) inom generaldirektoratet för utbildning och kultur.

Den genomgripande översyn av kommissionens arbetsuppgifter och resurser som nu genomförs är en förutsättning för att kommissionen skall kunna sköta sin förvaltning på ett ansvarsfullt sätt. Syftet är att förbättra och tydliggöra förhållandet mellan kommissionens verksamhet och den personal som finns tillgänglig för att tillhandahålla dessa tjänster på ett effektivt sätt. En rapport grundad på denna översyn kommer att utarbetas och läggas fram för kommissionen och senare under året även för parlamentet och rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0471/00

från Mathieu Grosch (PPE-DE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: JOP-programmet

1. Är det korrekt att kommissionen har beslutat att lägga ned JOP-programmet?

2. Om programmet skall läggas ned, har detta beslut då fattats på grund av svårigheter man haft med programmet? Om så är fallet, vilka?

3. Har beslutet å andra sidan kanske fattats på grund av bedrägeriproblem? Om så är fallet, hur stor andel motsvarar de kontroversiella frågorna (i anslag) i förhållande till de icke-kontroversiella?

4. Planerar kommissionen att föreslå ett liknande program eller anser den att den befintliga programfilosofin inte i tillräcklig utsträckning motsvarar de konkreta kraven på plats?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(30 mars 2000)

Phare har under årens lopp utvecklats till ett instrument för att bistå partnerländerna i deras förberedelse inför anslutning till unionen. De prioriterade arbetsområdena anges i de partnerskap för anslutning som antogs av rådet den 6 december 1999. Denna ändrade inriktning av Phare till ett antal särskilda prioriterade arbetsområden inför anslutning har också lett till beslutet att minska antalet sektoriella program som omfattar flera länder. Beslutet att avsluta JOP-programmet bör ses mot denna bakgrund. Inga andra orsaker låg till grund för detta beslut.

Stöd till små och medelstora företag (SMF) i kandidatländena fortsätter emellertid genom Phares nya ram för investeringsstöd för att främja ekonomisk och social sammanhållning i kandidatländerna. Dessa åtgärder ses över årligen inom de nationella Phare-programmen för varje kandidatland. Det nya instrumentet för föranslutningsåtgärder för jordbruket och landsbygdens utveckling (Sapard) kommer på vissa villkor att kunna ge investeringsstöd till SMF i syfte att uppfylla gemenskapsreglernas krav inom jordbruks- och landsbygdsutvecklingssektorn. Därutöver ställs Pharemedel till förfogande i samarbete med internationella finansiella institutioner för att ge lån till SME i partnerländerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1017/00

från Struan Stevenson (PPE-DE) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: Överföring av övertaliga fiskefartyg från EU till tredje världen

Hur ser kommissionen på den nuvarande tendensen att övertaliga fiskefartyg överförs från EU:s medlemsstater till länder i tredje världen, med tanke på att detta utgör ett allvarligt hot mot det nuvarande fiskebeståndet och de småskaliga fiskeföretagen i dessa länder? Fram till idag har kommissionen betalat ut 30 miljoner euro för att omplacera övertaliga fiskefartyg. Eftersom fiskbestånden inom EU är gravt överutnyttjade på grund av en alltför effektiv fiskeflotta kan det väl inte vara någon rimlig politik att överföra samma hot till länder som är ännu mer beroende av ett varaktigt fiskebestånd?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 maj 2000)

Kommissionen tillstår att en överföring av fiskekapacitet från medlemsstater till länder i tredje världen borde vara till ömsesidigt gagn och inte utgöra något hot mot fiskebestånden eller de småskaliga fiskeföretag som finns i dessa länder.

Av detta skäl kan finansiellt stöd för överföring av kapacitet till tredje land endast beviljas under de förutsättningar som anges i artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn(1). Finansiellt stöd kan bara beviljas efter medgivande från de behöriga myndigheterna i det berörda landet och bara om det föreligger lämpliga garantier för att man inte bryter mot internationella bestämmelser, särskilt beträffande bevarandet och förvaltningen av marina resurser samt beträffande fiskarnas arbetsförhållanden.

Kommissionen anser att om dessa villkor är uppfyllda, så kan överföringen av fiskefartyg och skapandet av gemensamma företag vara till gagn för utvecklingen av en fiskeriindustri i länder i tredje världen.

(1) EGT L 337, 30.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0061/00

från Josu Ortuondo Larrea (Verts/ALE) till kommissionen

(20 januari 2000)

Ämne: Förlängning av de privata motorvägskoncessionerna i Spanien

Genom ett ändringsförslag till lagförslaget som åtföljde budgeten för år 2000 gav den spanska kongressen nyligen sitt medgivande till att förlänga motorvägskoncessionerna före utgången av den ursprungliga koncessionstiden. Detta gäller bland annat för de motorvägskoncessioner som innehas av Aumar (13 år), Acesa (5 år) och Iberpista. Regeringen håller dessutom på att utarbeta en förordning som kommer att göra det möjligt att förlänga koncessionen för León-Campomanes-motorvägen med ytterligare 29 år. Förlängningarna beviljas i utbyte mot sänkta avgifter och nya investeringar.

Enligt Francisco Sosa Wagner, som är professor i administrativ rätt vid universitetet i Léon, bör koncessionerna endast förlängas om det finns garantier för att den ökade verksamhet det innebär för de privata koncessionsinnehavarna även främjar den stora allmänheten(1). Avgiftssänkningarna måste dessutom vara verkliga (inte enbart fiktiva eller skenbara) och konsumenternas intressen skall klart och tydligt prioriteras.

Känner kommissionen till om de förlängningar som beviljats av de spanska myndigheterna följer direktiven om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster 92/50/EG(2), 93/37/EG(3) och 89/440/EG(4)?

Om så inte är fallet, vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att säkerställa att de spanska myndigheterna följer ovannämnda direktiv och att konsumenternas intressen prioriteras vid utvärderingen av fördelarna med förvaltningen av de avgiftsbelagda motorvägarna i Spanien?

Anser kommissionen att de sänkta avgifterna, som motiverat förlängningarna, är verkliga och att konsumenterna därmed gynnats?

Anser inte kommissionen att en politik som beviljar förlängningar av motorvägskoncessionerna i utbyte mot nya investeringar kan strida mot gemenskapens riktlinjer, som söker styra transportsystemet mot andra alternativ än vägtransporter, och att detta kan inverka negativt på utarbetandet av långsiktiga nationella transportstrategier?

(1) Se uttalandet från oktober 1998 som utarbetats på begäran av kommunfullmäktige i Barcelona.

(2) EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

(3) EGT L 199, 9.8.1993, s. 54.

(4) EGT L 268, 15.9.1989, s. 1.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 februari 2000)

Kommissionen kände inte till vare sig den nya lagstiftningen eller det utkast till kunglig förordning som frågeställaren hänvisar till.

Kommissionen kommer inte att tveka att göra vad som krävs för att kontrollera att medlemsstaten verkligen fullgjort sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten, bl.a. i fråga om offentlig upphandling.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0439/00

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Anbudsförfarande för ett EU-kontrakt för leverans av armeringsnät för skanskorgar till Bolivia

Den 22 november 1999 offentliggjordes genom TED Alert System ett gemenskapligt anbudsförfarande (SCR-E/11095/D/S/BO) beträffande leverans av armeringsnät för skanskorgar till Bolivia för ett projekt som syftar till att skydda staden Montero mot översvämning genom floden Rio Pirai. Detta anbudsförfarande avslutades den 20 januari 2000.

1. Skulle kommissionen kunna informera mig angående anbudsförfarandets resultat? Hur många företag deltog? Hur många företag uppfyllde anbudsvillkoren? Vilket företag erhöll uppdraget, till vilket pris och från vilket land är detta företag?

2. Skulle kommissionen kunna informera mig varför ett av anbudsvillkoren är att den materiel som levereras skall ha ett ursprungscertifikat från ett EU-land eller ett Mercosurland eller ett Pacto Andino-land eller från Bolivia eller Chile? Överensstämmer detta villkor med de gemenskapliga anbudsbestämmelserna?

3. Skulle kommissionen kunna förse mig med en sammanfattning beträffande resultatet av samtliga anbudsförfaranden som gäller leveranser av armeringsnät för skanskorgar inom ramen för EU:s utvecklingsprojekt i Bolivia och resten av Sydamerika sedan 1992?

4. Skulle kommissionen kunna informera mig om ur vilken budgetpost det ovannämnda projektet finansieras?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(9 mars 2000)

1. Det är att märka att det är den upphandlande myndigheten Searpi och inte kommissionen som tar emot anbuden och ansvarar för utvärderingen av dessa. Resultatet av anbudsförfarandet finns ännu inte tillgängligt. Anbudsöppnandet ägde rum den 20 januari 2000 och ännu har inte den anbudsgivare som tilldelats kontrakt lämnat någon utvärderingsrapport till kommissionen med resultatet av genomgången av anbuden och förslag till kontraktstilldelning för godkännande.

2. Enligt gemenskapens bestämmelser om offentlig upphandling när det gäller bistånd till länder utanför gemenskapen måste alla leveranser ha ursprung i de länder som anges i de särskilda villkoren i artikel 1 anbudsinfordran (medlemsstaterna, Bolivia, Andiska pakten, Mercosur och Chile). Enligt artikel 14.4 måste anbudsgivaren ange leveransernas ursprung. Anbudsgivaren måste uppvisa ett ursprungsintyg för den upphandlande myndigheten när leveranser ankommer till mottagarlandet (artikel 1.10 i del C i Teknisk bilaga).

3. För närvarande finns ingen detaljerad statistik.

4. Budgetpost B7-310.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0181/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Inplantering av varg, lodjur och björn

Med hänvisning till den skriftliga frågan E-2432/99(1) ber jag kommissionen om närmare informationer om de i samband med härmed nämnda projekten beträffande återinplantering av varg, lodjur och björn. Av särskilt intresse är frågan om projektens huvudsyfte, kostnaderna för de olika projekten och vilka organisationer som medfinansierade dem? Kommissionen ombeds att svara så detaljerat som möjligt på dessa frågor.

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 161.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 april 2000)

I sitt svar på frågeställarens skriftliga fråga E-2432/99(1) meddelade kommissionen att det finansiella instrumentet Life-natur och dess föregångare använts för finansiering av flera projekt som direkt eller indirekt gäller bevarande av varg (21 projekt), lodjur (14 projekt) och brunbjörn (17 projekt).

Med anledning av frågeställarens nya fråga vill kommissionen betona att bara två av dessa Life-natur-projekt omfattar specifika åtgärder för återinplantering av brunbjörn, och att kommissionen aldrig finansierat något projekt som gäller återinplantering av varg eller lodjur.

De fullständiga uppgifterna om dessa båda projekt skickas direkt till frågeställaren och till parlamentets generalsekretariat.

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 161.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1097/00

från Malcolm Harbour (PPE-DE) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: BMW:s överlåtande av Rover cars

Kommissionen känner säkert till att BMW torsdagen den 16 mars 2000 fattade ett plötsligt beslut om att avstå från Rover Cars-verksamheten, som kommer att omformas i ett nytt MG-bilföretag och ha mycket färre anställda.

Skulle kommissionen kunna upplysa mig om följande:

1. Kommer det stöd som den brittiska regeringen beviljar omstruktureringen att utgöra en del av kommissionens statsstöd och sålunda bli föremål för en omfattande granskning?

2. Är det plötsliga stödbortfallet till auktoriserade Roveråterförsäljare ett avtalsbrott i enlighet med kommissionens bestämmelser om gruppundantag?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(10 maj 2000)

1. Förenade kungariket har till kommissionen anmält ett detaljerat stödpaket i samband med BMW:s planerade investering i Longbridge-anläggningen. Kommissionens undersökning

kring stödpaketet pågår fortfarande. De brittiska myndigheterna har ansvar för att informera kommissionen om den förändrade situationen vad gäller de framtida ägarförhållandena för Rover har någon betydelse för det anmälda stödpakete. När kommissionen har fått denna information från Förenade kungariket kommer den att handla därefter.

2. Bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon(1) (gruppundantagsförordningen) rörande försäljarens rättigheter och skyldigheter gäller huvudsakligen säljarens försäljningsmål, lagerkrav, försäljning mellan försäljare inom nätverket samt giltighetstid och uppsägning av försäljningsavtalet. Biltillverkarens skyldighet att leverera bilar till sina försäljare är ett fall av avtalsförpliktelser som inte omfattas av gruppundantaget.

(1) EGT L 145, 29.6.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0712/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(17 mars 2000)

Ämne: Ändringsdirektiv 98/95/EG och 98/96/EG

Kan kommissionen ange om något av direktiven 98/95/EG(1) och 98/96/EG(2) förhindrar den brittiska regeringen från att bibehålla bestämmelsen om offentlig rådfrågning som ingår i Förenade kungarikets föreskrift 1982/844 (del 3 punkterna 2130)?

(1) EGT L 25, 1.2.1999, s. 1.

(2) EGT L 25, 1.2.1999, s. 27.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 april 2000)

I artiklarna 21 till 30 i del III i den brittiska lagstiftningen om införandet av frösorter på den nationella förteckningen över jordbruksplantor [The Seeds (National List of Varieties) Regulations 1987] föreskrivs en offentlig rådfrågning innan beslut fattas av de brittiska myndigheterna om registrering, vägran att registrering, förnyande eller tillbakatagande av en registrering av en frösort eller av ägaren till den på den nationella förteckningen. Dessa bestämmelser är inte resultatet av en skyldighet på gemenskapsnivå utan av ett beslut som den brittiske lagstiftaren har fattat.

Genom direktiven 98/95/EG(1) och 98/96/EG(2) påverkas inte möjligheten att bibehålla de bestämmelser som avses ovan. De beslut som antagits av de nationella myndigheterna efter rådfrågningen skall i alla händelser överensstämma med de allmänna och särskilda bestämmelserna i EG-fördraget eller i de akter som antagits av institutionerna i enlighet med dessa.

(1) Rådets direktiv 98/95/EG av den 14 december 1998 om ändring angående konsolideringen av den inre marknaden genetiskt modifierade växtsorter samt växtgenetiska resurser, av direktiven 66/400/EEG, 66/401/EEG, 66/402/EEG, 66/403/EEG, 69/208/EEGm 70/457/EEG och 70/458/EEG om saluföring av betutsäde, utsäde av foderväxter, utsäde av stråsäd, utsädespotatis, utsäde av olje- och spånadsväxter och utsäde av köksväxter samt om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter.

(2) Rådets direktiv 98/96/EG av den 14 december 1998 om ändring av bland annat icke-officiella fältsinspketioner enligt direktiven 66/400/EEG, 66/401/EEG, 66/402/EEG, 66/403/EG, 69/208/EEG, 70/457/EEG och 70/458/EEG om saluföring av betutsäde, utsäde av foderväxter, utsäde av stråsäd, utsädespotatis, utsäde av olje- och spånadsväxter och utsäde av köksväxter samt om den gemensamma sortlistan för arter av lantbruksväxter.