ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0920/01

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(28 mars 2001)

Ämne: Svaret på fråga till kommissionen E-3400/00 om huruvida franska språket har officiell status i Valle d'Aosta

Med avseende på svaret på frågan om huruvida franska språket har officiell status i Valle d'Aosta, skall erinras om följande två omständigheter:

- tvåspråkigheten i Valle d'Aosta grundas på en konstitutionell lag som tar sig uttryck i 1948 års stadga om särskild autonomi,

- den italienska konstitutionsdomstolen har i dom nr 156 av den 11 december 1969 fastslagit att likställdheten mellan det franska och det italienska språket, som fastslås i artikel 38 första stycket i stadgan, grundas på att det kan konstateras att det i regionen i praktiken råder fullständig tvåspråkighet. Detta har lett till att konstitutionella garantier givits för de båda språkens lika användning, varför det är uteslutet att endera språket anges vara officiellt i Valle d'Aosta (till skillnad från vad som är fallet i den blandspråkiga provinsen Bolzano, där italienskan anges vara officiellt språk i enlighet med artikel 84 i stadgan).

Detta innebär att franskan är officiellt språk i Valle d'Aosta. Anser inte kommissionen att den således bör ompröva den ståndpunkt som den givit uttryck för i föregående svar?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(7 maj 2001)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för de juridiska preciseringarna angående franska språkets ställning i Aostadalen, och denna italienska regions tvåspråkiga status.

Som det redan förklarats i svaret på parlamentsledamotens fråga E-3400/00(1) är syftet med cd-rom-skivan Hej Europa att ge en inledande beskrivning av unionens medlemsstater.

Presentationen av varje medlemsstat innehåller ett kort budskap på medlemsstatens officiella språk. Språken har valts ut beroende på om de är officiella språk på medlemsstatens nivå. I Finland till exempel är svenska och finska republikens två officiella språk, och i cd-rom-skivan ingår en muntlig presentation på dessa två språk. Även om de autonoma spanska regionernas språk är officiella språk, är kastilianska medlemsstatens officiella språk och den muntliga presentationens sker enbart på kastilianska, medan man nämner de autonoma regionernas officiella språk.

Vad gäller Italien så är Italienska republikens officiella språk italienska, enligt artikel 1 i lag nr 482 av den 15 december 1999 om de historiska språkminoriteterna. Presentationen på cd-rom-skivan sker alltså på italienska och endast det språket nämns på nationell nivå. Italiens språkliga mångfald beskrivs emellertid i avsnittet om befolkning i följande text: Det officiella språket är italienska men det talas tyska i Sydtyrolen, franska i Aostadalen, slovenska i Trieste och i Gorizia samt ladino i några dalar i Sydtyrolen. Sammanlagt talas det tolv språk i Italien.

(1) EGT C 151 E, 22.5.2001, s. 157.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1842/01

från Maria Martens (PPE-DE) till kommissionen

(26 juni 2001)

Ämne: Nederländsk abortbåt

Denna månad avseglar en båt från Nederländerna med läkare i riktning mot Irland för att erbjuda irländska kvinnor möjlighet till abort. Fartyget seglar under nederländsk flagg. Aborterna kommer att utföras på internationellt vatten.

1. Känner kommissionen till initiativet med en nederländsk abortbåt utanför den irländska kusten?

2. Hur förhåller sig detta initiativ till gemenskapslagstiftningen och hithörande rättspraxis samt till internationell offentlig rätt?

3. Anser kommissionen att detta initiativ möjligtvis kan undergräva irländsk rätt, eftersom läkarna på båten har för avsikt att kringgå gällande lag i Irland?

4. Har frågan varit uppe till diskussion inom kommissionen? Om så är fallet: med vilka resultat? Om så inte är fallet: är kommissionen beredd att med kort varsel ta upp initiativet med abortbåten till diskussion?

Svar avgivet av F. Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

Genom uppgifter i pressen har kommissionen inhämtat att de irländska myndigheterna ej vidtagit några åtgärder för att förhindra avsedd verksamhet ombord på det nederländska fartyget. Kommissionen har dessutom inhämtat att det nederländska fartyget på eget initiativ återvänt till Nederländerna och under dessa omständigheter ser kommissionen ingen anledning att ägna ärendet ytterligare uppmärksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1387/01

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(7 maj 2001)

Ämne: Användning av EU-institutionernas utrustning

Skulle kommissionen kunna ange om den anser eller inte anser det lämpligt att en förste handläggare vid generaldirektoratet för miljö använder EU-institutionernas utrustning för att uppmana till en e-postbombning mot den amerikanske presidenten George Bushs e-postadress, i protest mot dennes politik avseende Kyotoprotokollet?

Är det inte olämpligt att använda EU-institutionernas utrustning, och att en tjänsteman uppför sig på det här sättet? Utgör inte detta en förolämpning mot ett vänligt sinnat land?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 juli 2001)

E-post är ett relativt nytt verktyg och det finns ännu inte någon detaljerad uppförandekod för dess användning inom kommissionen, även om en deklaration avseende Internetanvändning håller på att utarbetas.

Däremot måste varje anställd på kommissionen, innan tillträde till Internet och det externa e-postsystemet ges, skriva under ett avtal som går ut på att den anställde kommer att använda den utrustning som står till dennes förfogande främst för sina arbetsuppgifter vid kommissionen samt att den anställde endast kommer att använda Internet för privat bruk i den mån detta inte strider mot avdelningens intressen eller hindrar en effektiv förvaltning av institutionen.

Allmänt taget anses inte e-postbombningar vara godtagbara, och den händelse som parlamentsledamoten avser har därför undersökts.

E-brevet kom ursprungligen från Jordens vänner (Friends of the Earth), som skickade det till ett flertal av kommissionens anställda. Såvitt kommissionen kunnat fastställa rörde det sig om endast en förste handläggare som skickat meddelandet till två externa kontakter till kännedom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0846/01

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(22 mars 2001)

Ämne: Servering av hajprodukter i kinarestauranger

Mot bakgrund av oron för minskningen av hajbestånden, tänker kommissionen åta sig att tillse att hajfenssoppa och andra hajprodukter inte serveras i någon av kommissionens restauranger eller i officiella sammanhang?

Europaparlamentets kvestorer har åtagit sig att förbjuda haj i parlamentets restauranger.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(2 maj 2001)

Kommissionen bekräftar att den inte kommer att servera hajfenssoppa eller andra hajprodukter i sina restauranger eller vid andra officiella tillställningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0447/01

från Arlindo Cunha (PPE-DE) till kommissionen

(16 februari 2001)

Ämne: Stöd till tomatodlingen under 1999/2000

I juni 1999 förband sig kommissionen att i beräkningsformeln för tomatpriset och -stödet inbegripa statistik över Folkrepubliken Kinas tomatexport. Detta skulle ske redan för regleringsåret 2000.

I förvaltningskommittén röstade senare samtliga tomatproducerande medlemsstater mot kommissionens pris- och stödförslag.

Som vi vet har kommissionären Franz Fischler inom kommissionärskollegiet tydligt visat sig vara beredd att se över den förordning som bidrog till en minskning av stödet med 20,54 procent under regleringsåret 2000 om det skulle visa sig att beslutsunderlaget i hög grad förändrats.

Stödberäkningen skulle, om uppgifterna för Kina inbegreps, resultera i en mycket annorlunda stödnivå än den som i själva verket tillämpades.

Man bör i detta sammanhang beakta det prejudikat i sultanrussinfrågan som på Greklands begäran bekräftades 1987.

Den stödnivå på 34,5 euro/ton som fastställs genom den gemensamma organisationen av marknaden för regleringsåret 2001 bekräftar hur orättvis den nivå som fastställdes för regleringsåret 2000 var, dvs en nivå som var onormalt låg och som bestraffade odlarna. Genom att acceptera denna nivå som är högre än den som ursprungligen föreslogs inom ramen för reformen av den gemensamma organisationen av marknaden har kommissionen indirekt erkänt denna orättvisa.

Mot denna bakgrund anser jag att stödnivån för regleringsåret 2000, med tanke på en grundläggande rättvisa, såväl ur moralisk som teknisk synvinkel, måste fastställas på den nivå som gäller under 2001.

Kan kommissionen därmed uppge hur den har för avsikt att ersätta industriföretagen för skillnaden mellan dessa två stödnivåer?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 april 2001)

För regleringsåret 2000/2001 har bearbetningsstödet för tomater till industrin beräknats helt enligt bestämmelserna i artiklarna 3 och 4 i rådets förordning (EG) nr 2201/96 av den 28 oktober 1996, om den gemensamma organisationen av marknaden för bearbetade produkter av frukt och grönsaker(1).

Officiella uppgifter saknas om de i Kina tillämpade inköpspriserna för tomater till bearbetningsindustrin. De kinesiska myndigheterna har inte heller lämnat några uppgifter om sin export av bearbetade produkter av tomater.

Kommissionen har inte för avsikt att ändra kommissionens förordning (EG) nr 1519/2000 av den 12 juli 2000 om fastställande för regleringsåret 2000/2001 av minimipris och stödbelopp för bearbetade produkter av tomater(2).

(1) EGT L 297, 21.11.1996.

(2) EGT L 174, 13.7.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1878/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Luxemburg)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Luxemburg som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Luxemburg som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(24 juli 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1058/01

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(5 april 2001)

Ämne: Stöd för vänskapsstäder

Är kommissionen beredd att inom ramen för 2002 års program för främjande av vänskapsstäder ändra bestämmelserna så att vänskapsstäder som är belägna inom en gräns på 250 km, men som skiljs åt av ett vattendrag, kan motta stöd för vänskapsstäder? Denna ändring skulle ta hänsyn till att en resa över ett vattendrag kostar betydligt mer än motsvarande resa landvägen.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(8 maj 2001)

Frågan som parlamentsledamoten ställer har vid flera tillfällen diskuterats med partnerorganisationerna för vänortsförbindelser (i princip Europeiska samarbetsorganisationen för kommunala och regionala myndigheter CEMR, samt Organisationen för stora städer UTO), senast vid samrådet i oktober 2000 om att införa det nya förfarandet med inbjudan att lämna förslag.

Kommissionen har infört gränsen på 250 km för utbytesprojekt mellan vänorter av två skäl. För det första vill kommissionen uppmuntra till förbindelser mellan mer avlägsna städer, eftersom den anser att avstånd utgör ett viktigt hinder för närmandet mellan Europas medborgare. För det andra är det så att de administrativa kostnaderna för behandlingen av en sådan bidragsansökan under en viss gräns överstiger själva bidragsbeloppet, vilket kommissionen anser oförenligt med principerna för sund förvaltning.

Kommissionen medger emellertid att parlamentsledamotens fråga är relevant och kan tänka sig att undersöka en eventuell ändring av de aktuella rutinerna under mötet som kommer att hållas under hösten 2001, där man ska granska hur de nya förfarandet med beviljande av bidrag till vänortsverksamhet fungerar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1755/01

från Dorette Corbey (PSE) och Margrietus van den Berg (PSE) till kommissionen

(15 juni 2001)

Ämne: Musselbankar i den tyska delen av Waddenzee

Tysklands fiskeministerium har nyligen givit ett tyskt företag tillstånd att fiska musslor på en ung musselbank i närheten av Delfzijl (NL). Detta område har enligt fågeldirektivet och livsmiljödirektivet utsetts till särskilt bevarandeområde. Under de senaste åren har ett antal musselbankar i Waddenzee försvunnit. Nederländernas regering har för närvarande en politik som syftar till att återställa musselbankarna. Populationerna av strandskator och ejdrar har på sistone starkt minskat i omfång. Såväl strandskator som ejdrar livnär sig på hjärtmusslor och andra musslor.

1. Anser kommissionen att musselfisket kan leda till sådana skador på musselbankarna som är svåra eller omöjliga att reparera (betydande skada)?

2. Anser kommissionen att musselfisket kan innebära ett hot mot strandskator och ejdrar?

3. Föreligger det några tvingande orsaker som har ett väsentligt allmänintresse och utgör en motivering till att tillståndet skulle beviljas, trots risken för betydande skador?

4. Strider tillståndet mot livsmiljödirektivet och fågeldirektivet?

5. Hur förhåller sig det tillstånd som beviljats i relation till utgångspunkterna för politiken för biologisk mångfald, sådana de fastställts i åtgärdsplanen för biologisk mångfald för fisket?

6. Vilka åtgärder skall kommissionen vidta på kort sikt för att skydda musselbankar?

7. Hur ser kommissionen på den tyska regeringens planer på att utvinna sand i närheten av vissa fågelöar och att anlägga en containerhamn i området kring Ems-Dollart?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

Kommissionen har redan inlett en undersökning för att kontrollera huruvida skaldjursfisket i Vadehavet och floden Ems breda mynning är förenligt med bestämmelserna i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1). Utfärdandet av tillstånd för musselfiske nära Delfzijl i Nederländerna är en av de punkter som tas upp i den undersökningen.

När det gäller Tysklands planer att ta sand och bygga en hamn i området Ems-Dollard har kommissionen hittills inga detaljerade uppgifter i frågan och känner inte till någonting som tyder på att det skulle röra sig om ett brott mot gemenskapslagstiftningen.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1805/01

från Francesco Turchi (UEN) till kommissionen

(13 juni 2001)

Ämne: Förseningar i genomförandet av pilotprojekt för att bekämpa pedofili

Jag ber kommissionen beakta följande: Att den fruktansvärda pedofila verksamheten fortfarande är ett utbrett och akut problem visar upptäckten nyligen av en omfattande pedofilring i Rom (Italien).

Inom ramen för 2001 års budget röstade parlamentet för ett anslag på 3 miljoner euro för att finansiera det första verksamhetsåret av ett pilotprojekt för att bekämpa utnyttjandet av barn (budgetpost B5-804), vilket i konkreta termer innebar finansiering av en informationskampanj för att bekämpa utnyttjandet av barn och i synnerhet pedofili i de 15 medlemsstaterna.

Inom ramen för det preliminära budgetförslaget för 2002 har kommissionen valt att stryka alla anslag till denna post och att istället föra in ett p.m.

Min tidigare fråga i detta ärende, framförd den 30 mars 2001, har ännu inte besvarats.

Jag vill därför igen be kommissionen ge besked om vad som uträttats hittills i detta ärende och vad som kommer att göras framöver för att förverkliga projektet, hur tidsramen ser ut och hur det kommer sig att vi nu nått budgetårets sjätte månad utan att man åstadkommit det allra minsta.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(16 juli 2001)

Kommissionen refererar till svaret som gavs till fråga E-1245/01. Dessutom understryker kommissionen att den den 14 mars 2001, publicerade Daphne-programmets ansökningsomgång, där profilen lyftes upp och anpassades genom att en prioritering av ämnena pedofili och sexuella övergrepp mot och utnyttjande av barn gjordes.

Mottagandet av ansökningarna är avslutat. Cirka 65 förslag angående de ovan nämda ämnena har inkommit. Resultatet av bedömningen kommer att bli klart i september och de godkända projekten kommer kunna starta i november-december 2001.

Vad gäller ledamotens påpekande angående frånvaron av en motsvarande budgetpost i den preliminära budgeten för 2002, var det samma överväganden gällande fördubbling av verksamhet med Daphne-programmet som kommissionen höll sig till när den upprättade den preliminära budgeten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0388/01

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(15 februari 2001)

Ämne: Hemarbetare

Har Europeiska kommissionen utfört någon analys och i så fall vilken av det sätt arbetstidsdirektivet har genomförts för att täcka hemarbetare?

Vilka är resultaten av analysen?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(2 april 2001)

Kommissionen antog den 1 december 2000 en rapport om hur medlemsstaterna genomfört(1) rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden(2).

Kommissionen har emellertid inte utfört någon särskild analys av det sätt på vilket detta direktiv har genomförts för att täcka hemarbetare, och denna fråga tas inte heller upp särskilt i rapporten.

(1) KOM(2000) 787 slutlig.

(2) EGT L 307, 13.12.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0579/01

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(1 mars 2001)

Ämne: Ohälsosamt vatten i Andalusien

Enligt uppgift från själva den regionala regeringen i Andalusien (Spanien), saknar mer än 200 000 personer tillgång till dricksvatten eller till konstant försörjning med dricksvatten. Sammanlagt 166 kommuner hade sådana brister år 1999, de flesta i provinserna Almería och Granada.

Detta förvånande och oroväckande medgivande av den andalusiska regeringen pekar med all tydlighet på den allvarliga omständigheten att det fortfarande, rentav inom gemenskapen, kan förekomma att en så stor grupp människor inte förfogar över dricksvatten.

Kan kommissionen uppge om det enligt gemenskapsbestämmelserna på området är möjligt att en så stor grupp människor inte förfogar över dricksvatten och vilka åtgärder kommissionen är beredd att skyndsamt vidta för att se till att denna kvardröjande underutveckling försvinner så snart som möjligt från gemenskapen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(25 april 2001)

Kommissionen känner inte till de uppgifter som frågeställaren lämnar.

Den gemenskapslagstiftning på miljöområdet som skulle kunna tillämpas i detta fall är rådets direktiv 80/778/EEG av den 15 juli 1980 om kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten(1).

Det bör påpekas att direktiv 80/778/EEG kommer att ersättas av rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998(2). Tidsgränsen för införlivande av detta direktiv i den nationella lagstiftningen gick ut den 25 december 2000. Bestämmelserna i det nya direktivet måste tillämpas i medlemsstaterna senast den 25 december 2003.

Enligt dessa två direktiv är medlemsstaterna skyldiga att vidta de åtgärder som är nödvändiga för att garantera att kvaliteten på vatten avsett att användas som dricksvatten uppfyller kraven i direktivet.

Utifrån de uppgifter frågeställaren lämnar kan kommissionen inte yttra sig om huruvida gemenskapslagstiftningen följs. Kommissionen är redo att ta emot ytterligare information i detta ärende, som vilka kommuner som berörs, för att avgöra om den gemenskapslagstiftning på miljöområdet som är tillämplig i detta fall följs helt och hållet.

(1) EGT L 229, 30.8.1980.

(2) EGT L 330, 5.12.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0627/01

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(1 mars 2001)

Ämne: Penningtvätt - kasinon

På vilket sätt bedrev kommissionen samråd med företrädare för kasinon i EU när kommissionen utarbetade sina direktiv om ändring av rådets direktiv 91/308/EEG(1)?

(1) EGT L 166, 28.6.1991, s. 77.

Svar från Fritz Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 maj 2001)

I kommissionens förslag till parlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 91/308/EEG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar(1) planeras en utvidgning av skyldigheterna i fråga om tvättning av pengar till att omfatta ett antal icke-finansiella yrken och verksamheter, nämligen externa revisorer, fastighetsmäklare, notarier och jurister, vissa handlare som köper och säljer varor av högt värde, penningtransportörer och kasinon.

Utvidgningen görs på medlemsstaternas och parlamentets begäran om en brådskande åtgärd för att förstärka gemenskapens skydd mot tvättning av pengar.

Med tanke på det nya initiativets höga prioritering utfärdade inte kommissionen någon grönbok eller några andra samrådsdokument innan den lämnade sitt förslag. Efter offentliggörandet av förslaget mottog dock kommissionen och höll diskussioner med de företrädare från ovannämnda yrkeskategorier och branscher som önskade hålla ett möte.

När det gäller kasinobranschen har kommissionen under de senaste månaderna varit i kontakt med European Casino Forum, företrädare från kasinon i en medlemsstat och företrädare från fackförbund som företräder anställda i kasinon.

(1) EGT C 177 E, 27.6.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1870/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Belgien)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Belgien som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Belgien som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(24 juli 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1153/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(10 april 2001)

Ämne: Tillämpning av gemensam fiskepolitik

Vilka är de viktigaste skillnaderna, om sådana finns, mellan tillämpningen av den gemensamma fiskepolitiken i EU:s västliga vatten och andra områden (som Medelhavet)?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(7 juni 2001)

Den viktigaste skillnaden mellan den gemensamma fiskeripolitikens bestämmelser för gemenskapens vatten i Atlanten, Nordsjön och Östersjön respektive i Medelhavet, är att systemet med högsta tillåtna fångstmängder (TAC) och tillhörande kvoter inte tillämpas i Medelhavet, utom när det gäller tonfisk.

Skälet till detta är att man i Medelhavet för det mesta bedriver ett fiske som ger fångster av en mängd olika arter och där ingen särskild art eller grupp av arter dominerar. Under dessa förhållanden är det mycket svårt att få ett effektivt TAC-system.