ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1201/00

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(12 april 2000)

Ämne: Byggandet av bostadshöghus i Ijmeer

I Almere håller man på att bygga luxuösa bostadshöghus i området utanför vallen längs med Ijmeer. Ijmeer omfattas av fågelskyddsdirektivet och habitat-direktivet samt av Ecologische Hoofdstructuur.

Anser kommissionen att dylika byggnadsplaner inte borde få genomföras om det saknas tungt vägande skäl (eller om sådana inte anförts)?

Anser kommissionen att tungt vägande skäl i detta fall inte lagts fram, och att det heller inte finns några planer på att erlägga kompensation?

Anser kommissionen att dessa byggnadsplaner åtminstone borde frysas genom åtgärder från de nederländska myndigheternas sida, fram till dess att tungt vägande skäl framlagts och man erbjuder en fullständig kompensation för de naturvärden som går förlorade?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 maj 2000)

Kommissionen har inte informerats om det aktuella projekt som innefattar uppförandet av höghus i kommunen Almere på området bakom vallen längs IJmeer.

IJmeer har av de nederländska myndigheterna utsetts till särskilt skyddsområde så som det definieras i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1).

Som särskilt skyddsområde skyddas IJmeer genom rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(2), särskilt artiklarna 6.2, 6.3 och 6.4 i detta. Enligt artikel 7 i direktiv 92/43/EEG gäller dessa bestämmelser även för särskilda skyddsområden så som de definieras i direktiv 79/409/EEG. Att bygga höghus nära eller inom ett särskilt skyddsområde skulle kunna vara ett sådant projekt som beskrivs i artikel 6.3 i direktiv 92/43/EEG, och skulle sannolikt påverka det särskilda skyddsområdet på ett betydande sätt. I så fall måste projektet granskas för att bedöma vilka effekter det skulle få för IJmeer, särskilt vad gäller de miljöer och arter som skyddas genom direktiv 79/409/EEG. Om granskningen kommer fram till att det skulle bli negativa följder är artikel 6.4 tillämpningsbar. Ansvaret för att tillämpa artikel 6.4 ligger i första hand hos medlemsstaten.

Utifrån tillgänglig information kan kommissionen inte bedöma om det föreligger en överträdelse av direktiv 79/409/EEG eller direktiv 92/43/EEG. Kommissionen har därför skickat ett brev till Nederländerna och begärt information om projektet och dess följdverkningar enligt direktiv 79/409/EEG och direktiv 92/43/EEG. Kommissionen kommer inte att vidta andra åtgärder för närvarande, eftersom inblandade parter kan inleda rättsliga åtgärder mot kommunen Almere, och därtill har de nationella myndigheterna i sin egen lagstiftning de rättsliga instrument som behövs för att förhindra att höghusen byggs, om detta skulle visa sig nödvändigt.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.

(2) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2033/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: Sjukdom och smärta

Av de hundratusentals personer som dagligen har kraftig fysisk smärta förefaller det som om endast en mindre del får smärtstillande medel i form av opioider i enlighet med Världshälsoorganisationens direktiv, som stadgar att smärtlindring är en av de främsta indikatorerna på hälsovårdstjänsters kvalitet.

1. Kan kommissionen ange vilken plats Italien, Frankrike, Tyskland, Storbritannien och Spanien har bland industriländerna när det gäller smärtlindring?

2. Kan kommissionen ange om det bland de forskningsprogram som finansieras av EU inom den offentliga hälsovårdssektorn finns några som är specifikt inriktade på behandling av smärta?

3. Kan kommissionen om så är fallet ange om det förutom de traditionella opioiderna finns nya läkemedel som motverkar smärta?

4. Finns det en gemenskapsbyrå som kan samordna denna forskning och sprida resultaten till alla medlemsstater?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(27 juli 2000)

1. Kommissionen har inga uppgifter om smärtlindring.

2. Två forskningsprojekt inom ramen för Biomed 2-programmet (fjärde ramprogrammet) och programmet för livskvalitet och förvaltning av de levande resurserna (femte ramprogrammet) berör smärtlindring: Opioid treatment of chronic pain and inflammation in the locomotor system och Mechanisms of trigeminal pain. Utöver dessa två projektförslag finansiera kommissionen för närvarande åtta andra projekt som berör smärtforskning på ett mer grundläggande plan. Ytterligare ett projekt är för närvarande i kontraktförhandlingsskedet.

Inom ramen för tredje handlingsplanen för kampen mot cancer (Europaparlamentets och rådets beslut nr 646/96/EG av den 29 mars 1996(1)) finns även några initiativ som främst är inriktade på palliativ vård, men som även behandlar smärtlindring i sina handlingsprogram.

3. Opioider är fortfarande det lämpligaste medlet för patienter med kroniska smärtor.

4. Kommissionen känner inte till något sådant organ. Spridning och eventuellt utnyttjande av resultat är dock ett viktigt, obligatoriskt element i alla projekt som finansieras inom ramen för fjärde och femte ramprogrammet. Ramprogrammet omfattar ett flertal verktyg för samordning av forskningsverksamhet inom specifika ämnesområden i gemenskapen (samordnade åtgärder, tematiska nät, virtuella institut osv.), i enlighet med den filosofi som ligger till grund för det europeiska området för forskning.

(1) EGT L 95, 16.4.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2532/00

från Wolfgang Kreissl-Dörfler (Verts/ALE) till kommissionen

(25 juli 2000)

Ämne: EU-finansiering av vattenprojekt (Rio Sao Francisco/Brasilien)

Brasiliens regering förespråkar ett projekt som går ut på att en del av vattnet i floden Rio Sao Francisco skall avledas och ledas in i delstaterna Pernambuco, Paraíba, Ceará och Rio Grande do Norte för att man skall få bukt med den rådande vattenbristen där. Detta projekt är högst kontroversiellt, både vad gäller dess tekniska genomförbarhet och vad gäller det bidrag det kan ge till en hållbar och solidarisk utveckling av regionen. Enligt uppgifter från regeringshåll kommer kostnaderna enbart för bygg- och anläggningsarbetena att stiga till 3,5 miljarder real.

Kan kommissionen ge besked om huruvida det ansökts om några medel från EU för detta projekt och/eller sådana medel redan beviljats? Om så är fallet: kan kommissionen motivera varför kommissionen ansett projektet som hållbart? Om ansökan om finansiellt stöd avslagits, kan kommissionen ange orsakerna till detta?

Har kommissionen närmare upplysningar att tillgå om följande frågor: Om denna vattenavledning skulle låta sig genomföra:

- Hur högt skulle priset bli för slutanvändaren?

- Hur skulle kostnaderna komma att fördela sig mellan regering, jordbrukare och privathushåll?

- Hur skulle de miljöbetingade aspekterna lösas med hänsyn till det ekologiskt sett betänkliga tillstånd i vilket floden befinner sig?

- Finns det någon ingående plan för en hållbar och solidarisk utveckling av Sao Franciscodalen och de områden som drar nytta av denna?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(13 september 2000)

Den brasilianska regeringens plan har aldrig varit föremål för några diskussioner mellan kommissionen och Brasiliens regering. Inget projekt med detta innehåll har hittills presenterats för kommissionen.

Kommissionen kan följaktligen inte ge några svar på de specifika frågorna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2038/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: Fiskeavtalet med Marocko

Hur går det med förhandlingarna om Europeiska unionens nya fiskeavtal med Marocko? Förhandlar kommissionen i enlighet med innehållet i Europaparlamentets resolution om ämnet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 juli 2000)

Efter det förhandlingsmandat som antogs av rådet har kommissionen på alla nivåer verkat för att så snart som möjligt inleda diskussioner om nya förbindelser med Marocko.

Den för fiskerifrågor ansvarige kommissionären besökte Rabat i maj 2000. Han togs emot av den marockanske kungen och förde diskussioner med premiärministern och dennes kabinett.

Kommissionen är väl medveten om parlamentets oro, som speglar hur viktiga gemenskapens och Marockos fiskeförbindelser är, såväl ekonomiskt som socialt.

Kommissionen är säker på att de omfattande bilaterala fiskeförbindelserna med Marocko kommer att fortsätta, med nya former av samarbete och nya mekanismer, som inbegriper såväl offentliga som privata investeringar och upprätthåller de ömsesidiga ekonomiska fördelarna och sysselsättningen inom de fiskeberoende områdena. Detta kommer att gynna båda parter.

I detta sammanhang bekräftade de marockanska myndigheterna sin vilja att upprätta ett nytt partnerskap med gemenskapen inom fiskesektorn och förklarade sig beredda att genomföra ett nytt möte mellan parterna i juli 2000.

Kommissionen kommer att ge parlamentet fullständig information om hur kommissionens kontakter med de marockanska myndigheterna utvecklas i denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2056/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(27 juni 2000)

Ämne: Illegal invandring från Balkan till Apulien

Sedan många år anländer illegala invandrare till de apuliska kusterna. De kommer huvudsakligen från Balkanområdet, med allt vad detta innebär i form av kriminalitet (smuggling av vapen och droger, en omfattande spridning av prostitutionen) och följder för säkerheten och ekonomin (turismen drabbas svårt).

Transporten sker med alla slags medel, såsom gummibåtar och osäkra fartyg, vilket innebär svåra risker för såväl dem som för fartygen och för passagerarna (i synnerhet kvinnor och barn).

Kan kommissionen meddela om den avser att förstärka båt- och flygtrafiken mellan Apulien och länderna i Europa, närmare bestämt länderna på Balkan, även i syfte att bidra till att minska den illegala invandringen?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(19 september 2000)

Kommissionen betonar att en eventuell utökning av båt- och flygtrafiken mellan Apulien och Balkanländerna skall beslutas av de italienska myndigheterna och inte av kommissionen (utan att det påverkar tillämpningen av artikel 80.2 (f.d. artikel 84.2) i EG-fördraget).

När det gäller den olagliga invandringen från Balkanländerna till Apulien anser kommissionen att det inte är de bristande transportmöjligheterna som gör att så många invandrare vänder sig till brottsliga nätverk för att under farliga förhållanden smugglas till den apuliska kusten.

Kommissionen har följaktligen inte för avsikt att föreslå någon utökad båt- och flygtrafik mellan Apulien och Balkanländerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0445/00

från Bernd Lange (PSE) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Institut för luftkvalitet

I USA har man inrättat ett hälsoeffektsinstitut (Health Effetcts Institute, HEI) som i synnerhet värderar problem om luftkvalitet och möjliga konsekvenser för folkhälsan. Det är till hälften finansierat av den amerikanska miljöskyddsorganisationen (Environmental Protection Agency, EPA) och industrin. HEI:s analyser erbjuder ett mycket bra och oberoende underlag för beslut.

Hur värderar kommissionen HEI:s arbete i USA?

Överväger kommissionen att inrätta ett liknande institut i Europa? Har åtgärder i denna riktning redan vidtagits?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(7 april 2000)

Kommissionen känner till hälsoeffektinstitutets (Health effects institute) verksamhet. Den forskning och övriga verksamhet som bedrivits på institutets initiativ har varit av stor betydelse för de analyser av vilka risker som föroreningar medför för människors hälsa som USA:s miljöskyddsbyrås (Environment protection agency EPA) nyligen genomfört. Dessa resultat av institutets verksamhet har också beaktats av Världshälsoorganisationen och av medlemsstaterna i samband med liknande undersökningar i Europa.

För närvarande håller kommissionen på att utveckla planer för ett nytt, integrerat program för ren luft. Avsikten är att lägga fram en första rapport om programmet under år 2004, som skall behandla hälso- och miljörisker, samt vilka framtida åtgärder som bör vidtas för att minska dessa risker. Kommissionen har anlitat konsulter för att få råd om olika aspekter av programmets uppläggning. I ljuset av de resultat som väntas i slutet av året kommer en rad olika möjligheter för hur man bäst samlar in uppgifter om hälsoeffekter att granskas.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2214/00

från Gary Titley (PSE) till kommissionen

(28 juni 2000)

Ämne: Utestängning av EU-baserade japanska bilföretag

Varför får inte EU-baserade japanska bilföretag vara med i kommissionens arbetsgrupper för klimatförändringen och bilolja II (Auto Oil II)?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Det andra fordons- och olje-programmet är nu avslutat. Rapporterna håller på att färdigställas, och kommissionen har för avsikt att i september 2000 anta ett meddelande om programmets resultat.

I det andra fordons- och olje-programmet var många olika parter inblandade. Fordonstillverkarna var framför allt representerade av det europeiska förbundet ACEA. De japanska fordonstillverkarna var inte direkt inblandade, och uttryckte inte heller några tydliga önskemål om att få delta. De bör ändå tas med i framtida program av denna typ, inte minst med tanke på deras ökande betydelse som fordonstillverkare i Europa.

Nyligen inleddes ett viktigt initiativ avseende klimatförändringen, nämligen det europeiska klimatförändringsprogrammet (ECCP). Detta är en uppföljning av kommissionens meddelande om EU:s strategier och åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser på väg mot ett Europeiskt klimatförändringsprogram(1). Det skall leda till utveckling av en rad optioner inom energi-, transport- och industrisektorerna. Det har också upprättats en särskild arbetsgrupp för transportsektorn inom ramen för det europeiska klimatförändringsprogrammet. Inte heller denna gång visade de japanska fordonstillverkarna något intresse för att delta i initiativet. De japanska fordonstillverkarna har dock, tillsammans med sina europeiska och koreanska motparter, åtagit sig att försöka uppnå kvantitativa mål för minskade koldioxidutsläpp från fordon, och deltar aktivt i övervakningen av dessa åtaganden och alla berörda frågor. Dessutom är de japanska fordonstillverkarna fullvärdiga deltagare i de rådgivande grupper för motorfordon och utsläpp från motorfordon som bistår kommissionen i fordonsrelaterade lagstiftningsfrågor.

(1) KOM(2000) 88 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0731/00

från Paul Coûteaux (UEN) till kommissionen

(6 mars 2000)

Ämne: Foreign Sales Corporations ärende som förelagts Världshandelsorganisationen för avgörande

Världshandelsorganisationens appellationsinstans har fördömt det amerikanska systemet med Foreign Sales Corporations (FSC) som gör det möjligt för exportörer att slippa undan all beskattning genom en fiktiv registrering i ett skatteparadis. Detta system för skattebefrielse för export, som för närvarande är lagligt i USA, bör alltså avskaffas (rapport AB-1999-9 av den 24 februari 2000). Det är emellertid inte särskilt troligt att kongressen kommer att rätta sig efter Världshandelsorganisationens beslut, med tanke på det förestående valet.

Kan kommissionen ange om den kommer att införa sanktioner om inte USA avskaffar systemet med FSC inom den fastställda tidsfristen (före den 30 september 2000), motsvarande de sanktioner som USA införde i samband med handelstvisten mellan Europa och USA om hormonrester i nötkött, det vill säga sanktioner i form av handelsrepressalier?

Kommer kommissionen att koppla samman dessa två ärenden i samband med en mer allmän förhandling om handelstvisten mellan Europa och USA?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(29 mars 2000)

Kommissionen är övertygad om att USA kommer att uppfylla sina internationella skyldigheter i fallet Foreign Sales Corporations (FSC) och se till att landets lagstiftning senast den 1 oktober 2000 överensstämmer med Världshandelsorganisationens avtal. Om USA inte inom den angivna tidsfristen skulle ändra FSC-lagstiftningen i enlighet med den särskilda gruppens och överprövningsorganets slutsatser, står olika möjligheter till buds för gemenskapen som förhandling om gottgörelse eller upphävande av koncessioner gentemot USA. Det rör sig om rättigheter som varje klagande part i WTO förfogar över om skyldigheterna att genomföra WTO:s bestämmelser inte beaktas och dessa rättigheter är inte specifika för FSC-frågan. Kommissionen förväntar sig dock att USA genomför de rekommendationer som WTO:s skiljenämnd lämnat.

När det gäller den andra delen av frågan har kommissionen redan under en viss tid arbetat med att lösa frågan om hormonrester i nötkött och på grund av den stora vikt som dessa båda frågor har, kommer kommissionen att försöka att finna en lämplig lösning på var och en av dem i enlighet med våra internationella skyldigheter inom ramen för WTO.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1782/00

från Eryl McNally (PSE) till kommissionen

(8 juni 2000)

Ämne: Europeiskt råd för energireglering

Nyligen inrättades ett europeiskt råd för energireglering. Dess uppgift är att sammanträda för att dela med sig av information och synpunkter och det bidrar till att den europeiska elektricitets- och gassektorn utvecklas på ett tillfredsställande sätt.

Det är dock viktigt att rådet också deltar i diskussioner om följande:

- Prisdiskriminering

- Elektronisk red-lining

- Energieffektivitet, energibesparing

- Utveckling av förnybara energikällor

- Kvalitet på tjänster

- Transnationella företag och koncentration av marknadsinflytande

- Skyldigheter på området allmänna tjänster.

Alla dessa frågor inverkar på privatpersoners konsumtion i hemmet och på sysselsättningen.

Anser kommissionen att det europeiska rådet för energireglering bör inleda diskussioner med fackföreningar, miljö- och konsumentorganisationer samt andra organisationer för det civila samhället i syfte att utveckla öppna och demokratiska mekanismer, varmed rådet kan dra nytta av dessa organisationers synpunkter och erfarenheter?

Anser den att en liknande diskussion bör föras inom de nationella regleringsorganen?

Anser kommissionen att man inom rådet bör inrätta en rådgivande kommitté med företrädare från dessa organisationer?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(11 juli 2000)

1. Det europeiska rådet för energireglering (CEER) inrättades för att skapa en lämplig ram för de nationella tillsynsmyndigheternas arbete rörande den inre marknaden. Ett särskilt syfte med CEER är att främja utvecklingen av en effektiv elektricitets- och gasmarknad i EU. Informationsutbyte och ömsesidigt bistånd mellan medlemmarna tillhör CEER:s viktigaste uppgifter. Alla parter är välkomna att lämna synpunkter till CEER, vilket i huvudsak gäller europeiska sammanslutningar av de organisationer som nämns av ledamoten, men även näringslivet och andra som berörs av den inre marknaden för elektricitet och gas.

Visserligen handlar tillsynsmyndigheternas arbete främst om tariffer och tillståndsgivning, men även frågan om servicens kvalitet har tagits upp av tillsynsmyndigheterna och kommissionen. På grundval av de uppgifter som tillsynsmyndigheterna och andra berörda parter har lämnat kommer kommissionen att offentliggöra ett meddelande om de offentliga tjänsternas kvalitetsnivå inom elektricitets- och gassektorn och även inom transportsektorn.

De övriga punkter som ledamoten tar upp i inledningen till sina frågor ingår i tillsynsmyndigheternas arbete i den mån de är behöriga.

2. Tillsynsmyndigheterna anordnar regelbundet samrådsmöten på nationell nivå om de frågor som de reglerar. Alla berörda organisationer kan inom ramen för detta samråd komma in med synpunkter, eftersom det är viktigt att låta alla berörda parter komma till tals.

3. Det är kommissionens övertygelse, att man för ett effektivt utförande av kommissionens uppgifter måste sörja för att brett samråd med berörda parter om de frågor som omfattas av kommissionens behörighet. Det är dock upp till CEER att besluta om hur man effektivast och lämpligast genomför ett sådant samråd.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0627/00

från Erik Meijer (GUE/NGL) till rådet

(2 mars 2000)

Ämne: Kosovo: privatisering av statsägda företag i Kosovo innan detta stadfästs av behörig statlig myndighet

1. Kan rådet bekräfta att fabriker, gruvor, byggföretag och andra företag i Kosovo som från och med nationaliseringen och upphävandet av arbetarsjälvstyret 1994 till och med våren 1999 varit den jugoslaviska statens eller den däri belägna delstaten Serbiens egendom därefter privatiserats genom försorg av de nya myndigheterna?

2. Vem tillfaller, sedan Unmiks förvaltning installerats i Kosovo, inkomsterna från de statsägda företag som nämnts i punkt 1, däribland gruv- och industriföretaget Trepca som ännu 1996 exporterade varor till ett värde av 100 miljoner dollar och den del av banken Jugobanka som har anknytning till Kosovo och på vilken det franska företaget Société Commerciale de Métaux et de Minéraux gör anspråk?

3. Finns det i samband med privatiseringen utsikter till att beslutanderätten i företagen återgår till Kosovos befolkning eller är det bara kapitalstarka utländska företag som har möjlighet att ta över företag i Kosovo? Har utländska företag under tiden investerat i Kosovo och, om de gjort det, hur stora investeringar har det därvid rört sig om?

4. På vilken rättslig grund kan en privatisering äga rum i Kosovo utan den jugoslaviska eller serbiska regeringens medverkan eller samtycke, då man erinrar sig att Kosovo i praktiken visserligen inte sorterar under någondera av dessa regeringar men Kosovos statsrättsliga ställning fortfarande inte ändrats?

5. Är rådet berett att verka till förmån för att eventuella privatiseringar skall uppskjutas till dess att val förrättats och Kosovos statsrättsliga ställning definitivt reglerats så att den statsmakt som därvid erkänts i Kosovo i demokratisk ordning kan fatta beslut om de statsägda företagens egendom?

Svar

(25 maj 2000)

FN:s säkerhetsråd har genom resolution 1244 givit Förenta Nationernas uppdrag i Kosovo (UNMIK) myndighet över Kosovo:s befolkning och territorium, inbegripet all lagstiftande och verkställande makt, samt uppdrag att sörja för en övergångsadministration.

I förordning nr 1999/1 om övergångsadministrationens befogenheter, vilken undertecknades den 25 juli 1999, fastställs det att UNMIK skall förvalta lös och fast egendom, inbegripet medel, bankkonton och annan egendom på Kosovos territorium, tillhörande Förbundsrepubliken Jugoslavien, Republiken Serbien eller något av dess organ eller registrerade i deras namn.

Rådet känner till att UNMIK håller på att upprätta en databas med de 156 offentligt ägda företagen i Kosovo som ett första försök att på ett systematiskt sätt sammanställa information om offentligt ägda företag i Kosovo.

Enligt den information som rådet har erhållit slutför UNMIK för närvarande en privatiseringsstrategi, där hänsyn skulle tas till den försening som hänger ihop med behovet att klargöra äganderätten. Enligt denna skulle UNMIK förbereda ett system med förvaltnings-/hyreskontrakt, som kan ingås parallellt med detta klargörande. Privatisering i traditionell mening skulle övervägas så snart som frågan om äganderätten till icke privatägda företag avgjorts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0843/00

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(21 mars 2000)

Ämne: Mänskliga resurser i kommissionens generaldirektorat för transport

Kommissionen kommer att spela en allt större roll för att förbättra järnvägstjänsterna för passagerarna och vända nedgången inom järnvägstransporten. Anser kommissionen därför att den har tillräckligt med personal på transportdirektoratet för att det arbete som krävs skall kunna utföras på ett effektivt sätt?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(15 maj 2000)

Sedan generaldirektoraten för transport och energi slogs ihop i enlighet med kommissionens beslut av den 22 december 1999, stämmer den upprättade strukturen och organisationen överens med huvudlinjerna i EU:s politik. I samband med detta omplacerades en del personal, bland annat till förmån för järnvägar. Om denna åtgärd skulle visa sig vara otillräcklig, kan det eventuellt bli tal om nya interna omflyttningar i generaldirektoratet för energi och transport, oberoende av eventuella krav på ytterligare personal.