ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3261/00

från Raffaele Costa (PPE-DE) till rådet

(23 oktober 2000)

Ämne: Presidentvalet i före detta Jugoslavien

Den jugoslaviska författningsdomstolen skall ha ogiltigförklarat resultatet av presidentvalet söndagen den 1 oktober 2000.

Har rådet med anledning av denna allvarliga händelse redan undersökt vilka kraftiga politiska åtgärder det skulle kunna vidta och förberett sig på att vidta dem?

Svar

(12 februari 2001)

Unionens ordförandeskap gjorde omedelbart ett uttalande med anledning av författningsdomstolens beslut av den 5 oktober att ogiltigförklara resultatet av presidentvalet.

Ordförandeskapet framhöll med skärpa i sitt uttalande redan samma dag att Europeiska unionen tog avstånd från det beslut som författningsdomstolen i Belgrad fattat med det enda syftet att bestrida V. Kostunicas seger i valet den 24 september. Ordförandeskapet betonade även att unionen ger valutgången i Serbien sitt fulla stöd.

Händelseutvecklingen har lett till att författningsdomstolens beslut blivit inaktuellt. Den har gjort det möjligt för Jugoslavien att lägga ett tragiskt skede av sin historia bakom sig och gå vidare i den riktning som världssamfundet önskar och som särskilt Europeiska unionen aktivt verkat för.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3588/00

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(22 november 2000)

Ämne: Medlemsstaternas bidrag till budgeten

Jag beklagar att kommissionen, när den blev tillfrågad i skriftlig fråga E-2025/00(1) om att ge upplysningar om de nettobelopp som de enskilda medlemsstaterna bidrog med under det senaste räkenskapsåret, inte gjorde en lista på bidragen som de anmodats att göra, utan istället hänvisade till en webbsida som bara fanns på franska och som på inget sätt gav den önskade informationen; dessutom påstod kommissionen att trots att det finns sådana överslag över budgetbalansen från de enskilda medlemsstaterna, skall det understrykas att det inte finns någon optimal metod för att mäta en medlemsstats nettobidrag.

Kan kommissionen redogöra för ovanstående uttalande och särskilt redogöra för vilka andra sätt som det finns att beräkna ett nettobidrag bortsett från att subtrahera de belopp som mottags från de europeiska institutionerna från de belopp som betalts in till samma institutioner och kan kommissionen under alla omständigheter i sitt svar på denna fråga utan hänvisning till någon webbsida (även om webbsidor kan vara nyttiga som komplementär informationskälla) ange vilka ekonomiska bidrag från och intäkter för var och en av unionens medlemsstater under de två senaste räkenskapsåren för vilka det i nuläget finns siffror?

(1) EGT C 72 E, 6.3.2001, s. 170.

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(10 januari 2001)

Kommissionen sänder rapporten om 1999 års fördelning av driftsutgifterna per medlemsstat till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat. Parlamentsledamoten kommer att få den på engelska.

Kommissionen har undersökt frågorna avseende definitionen av budget- eller netto- balansen i sin rapport om hur systemet med egna medel fungerar, särskilt i bilaga 3 som tar upp principerna i budgetbalansen och hur den mäts. I den statistiska bilagan till denna rapport finns också uppgifter om budgetbalanser enligt olika definitioner. Rapporten och bilagorna sänds också direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3579/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(17 november 2000)

Ämne: Lecce, nav för informationsnätet om migrationsströmmar

Kommissionen håller på att undersöka de tekniska krav som måste uppfyllas för att med användning av Internet-teknik upprätta ett informationsnät om migrationsströmmar. Lecce kan anses vara porten till Europa i invandringshänseende. Kan kommissionen meddela om den avser att göra Lecce till nav för nätet och inrätta ett centrum för uppsamling och bearbetning av uppgifter i den staden?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(18 december 2000)

Arbetet med ett datanätverk om migrationsströmmar har absolut inte kommit så långt att det går att uttala sig om var kontaktpunkterna i medlemsstaterna skall ligga eller var nätverkets centrum skall placeras.

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till svaret på hennes skriftliga fråga E-3170/00(1) om samma ämne.

(1) EGT C 136 E, 8.5.2001, s. 197.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3276/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: Stöd till transportföretag inom ramen för mål 1

EU öser ut stora belopp till mål 1-områdena för att minska deras socioekonomiska marginalisering, vilket sker i enlighet med artikel 154.2 i EG-fördraget.

Transporttjänster, och i synnerhet flygtransporter, utgör en oumbärlig förutsättning för att kunna minska all sådan marginalisering.

Alitalia har emellertid beslutat att från och med den 1 november minska antalet flygförbindelser i södra Italien avsevärt eftersom de inte anses vara tillräckligt lönsamma.

Tänker kommissionen, med tanke på dess befogenheter i enlighet med artikel 76 i EG-fördraget, tillhandahålla stöd till förmån för företag som trafikerar mål 1-områden, med beaktande av att alla investeringar som avser mål 1 är förgäves om det inte finns några transporttjänster?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(13 december 2000)

Kommissionen är medveten om svårigheterna för flygtransporter i södra Italien.

Projekt för förbättring av infrastrukturerna på vissa flygplatser har emellertid redan medfinansierats genom strukturfonderna under programperioden 19941999.

Under den nu aktuella perioden, 20002006, kommer åtgärder som syftar till att förbättra transportinfrastrukturer, inklusive flygtransport, att medfinansieras inom strukturfondernas mål 1, antingen inom ramen för de regionala operativa programmen, eller inom det nationella operativa programmet Transport som omfattar samtliga regioner i södra Italien. Dessa dokument granskas för närvarande av kommissionen.

Det är däremot inte möjligt att via strukturfonderna ge driftsstöd till transportföretag, som flygföretag, för att öka avkastningen på vissa sträckor.
SKRIFTLIG FRÅGA P-4042/00

från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen

(20 december 2000)

Ämne: Förenade kungarikets immigrations- och asyllag från 1999

Kan kommissionen, mot bakgrund av avdelning 36 i Förenade kungarikets immigrations- och asyllag från 1999 och de bötfällda och häktade lastbilschaufförer som upptäckts med asylsökande i sina fordon(1), förtydliga om denna lag strider mot någon aspekt i EU-lagstiftningen och ange vilka fall rörande detta ämne som håller på att behandlas i EU-domstolarna?

(1) Immigrations- och asyllagen från 1999 fraktförares ansvar.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(5 februari 2001)

Kapitel II (paragraf 3243), med rubriken Carriers' Liability (transportörers ansvar) i Förenade kungarikets invandrings- och asyllag från 1999 (Immigration and Asylum Act) innehåller bestämmelser för att hindra att utlänningar utan identitetshandlingar reser in olagligt i landet.

Att förhindra att utlänningar utan identitetshandlingar olagligt reser in i medlemsstaterna är en viktig del av EU-samarbetet i rättsliga och inrikes frågor. Detta bekräftades uttryckligen av Europeiska rådet i Tammerfors (oktober 1999), som angav att det är fast beslutet att hantera den olagliga invandringen vid källan, särskilt genom att bekämpa dem som sysslar med människohandel och ekonomiskt utnyttjande av migranter.

Genom artikel 26 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985(1) regleras redan frågan om transportörens ansvar på gemenskapsnivå, men bestämmelsen omfattar bara passagerartransport. Gemenskapslagstiftningen saknar bestämmelser om ansvar för transport av illegala invandrare i lastbilar.

Kommissionen kan inte se att det råder någon motsättning mellan gemenskapslagstiftningen och bestämmelserna om lastbilsförare i Förenade kungarikets invandrings- och asyllag från 1999, så länge tillämpningen av lagen inte innebär en överträdelse av gemenskapsrätten. Inga mål pågår om denna fråga vid EG-domstolen eller förstainstansrätten.

(1) EGT L 239, 22.9.2000. Förenade kungariket har valt att vara bunden av artikel 26 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet (se rådets beslut av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket, EGT L 131, 1.6.2000). Artikel 26 har emellertid ännu inte trätt i kraft för Förenade kungariket enligt artikel 6.1 i det beslutet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2666/00

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Kärnkraftverks säkerhet i kandidatländerna till EU

I Tjeckien förbereds för närvarande det mycket omstridda kärnkraftverket Temelin för att tas i bruk. Detta kärnkraftverk byggdes under 80-talet efter sovjetisk design. Efter flera års diskussion om kärnkraftverkets säkerhet beviljades i förra verkan ett tillstånd på tvivelaktiga grunder. Därigenom kommer en av reaktorerna att kunna provköras om några månader, trots kraftiga protester från medborgarna, och trots president Havels och den österrikiska regeringens uttalade oro.

1. Är kommissionen överens med mig om att det, med tanke på kandidatländernas anslutning, finns ett trängande behov av gemenskapsbestämmelser när det gäller kärnkraftverks säkerhet i Europeiska unionen, inklusive minimisäkerhetskrav när det gäller design, konstruktion och drift?

2. Vilka åtgärder planerar kommissionen att vidta, i ljuset av anslutningsförhandlingarna, för att kunna förhindra att farliga kärnkraftverk som det i Temelin tas i bruk?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(29 november 2000)

Uppbyggnaden av kärnkraftverket Temelin inleddes under 1980-talet men avstannade senare. Delar av kärnkraftverket är fortfarande under uppbyggnad. Elproduktionen beräknas komma igång under 2001 (enhet 1) och 2002 (enhet 2). Reaktorn är av konstruktionstypen VVER 1000 som uppgraderats och kommer att innehålla nyutvecklade säkerhetssystem.

Gemenskapen har vid upprepade tillfällen påpekat vikten av att kärnkraftverk iakttar höga kärnsäkerhetsnormer. Kommissionen tog i Agenda 2000 tydligt ställning i denna fråga. Europeiska rådet erinrade vid sitt möte i Helsingfors i december 1999 om vikten av en hög standard när det gäller kärnsäkerhet och uppmanade rådet att överväga hur frågan om kärnsäkerhet skall tas upp inom ramen för utvidgningsprocessen. Frågan utreds för närvarande av rådet, som härvid stödjer sig på den expertis som finns i medlemsstaterna. Kommissionen stöder till fullo denna process. Kärnsäkerhet ligger inom medlemsstaternas behörighetsområde. Denna princip gäller även kandidatländerna.

Kärnkraftverket Temelin är ett av de ytterst få kärnkraftverk som kan komma att tas i bruk under perioden före kandidatländernas anslutning. Kommissionen har ingen möjlighet att förhindra att enskilda kärnkraftverk tas i drift under den nationella regleringsmyndigheten i ett kandidatland. Kommissionen kommer dock att fortsätta att samarbeta med de tjeckiska myndigheterna för att

bidra till att ett starkt och oberoende tillsynsorgan för kärnenergi upprätthålls som har möjlighet att säkerställa en hög kärnsäkerhetsnivå. Detta är en viktig del av kommissionens ansvar när det gäller att nå ett framgångsrikt slut på de pågående anslutningsförhandlingarna. Enligt Agenda 2000 räknas Temelins reaktortyp till den kategori av reaktorer som kan uppgraderas till en rimlig kostnad.

Kommissionen vill även göra frågeställaren uppmärksam på svaret på den skriftliga frågan E-2682/00(1) från Matti Wuori om säkerheten vid kärnkraftverket Temelin.

(1) Se s. 6.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3321/00

från António Campos (PSE) till kommissionen

(25 oktober 2000)

Ämne: Den gemensamma jordbrukspolitiken

Kan kommissionen besvara följande:

1. Hur ser den årliga utvecklingen ut, räknat i euro samt procentuellt, för ökningen av utgifterna från EUGFJ:s garantisektion i spannmålssektorn under perioden 1992-1999?

2. Hur stor har den totala ökningen av utgifterna från EUGFJ:s garantisektion i spannmålssektorn varit mellan 1992 och 1999, räknat i euro samt procentuellt?

3. Hur ser den årliga utvecklingen ut, räknat i euro samt procentuellt, för den finansiella ökningen av EUGFJ:s garantisektion under perioden 1992-1999?

4. Hur stor har den totala ökningen av EUGFJ:s garantisektion varit mellan 1992 och 1999, räknat i euro och procentuellt?

5. Hur har marknadspriserna för spannmål utvecklats under perioden 1992-1999 och hur stor är den procentuella ökningen eller sänkningen i förhållande till referensåret 1992?

6. Vilken är den genomsnittliga skillnaden, räknat i euro samt procentuellt, för spannmålspriserna mellan 1992 och 1999?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(20 november 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3551/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(15 november 2000)

Ämne: Förbud mot kamphundar

Beträffande min tidigare fråga (nr E-2659/00)(1) kan man först och främst konstatera att det vore önskvärt att kommissionens arbetsprogram skulle anpassas efter de aktuella villkoren och omständigheterna, och för det andra att det i det fall att rättsliga grunder saknas just borde vara kommissionens uppgift att genom initiativrätten lägga fram förslag till dessa. Vad gäller problemet med kamphundar bör betonas att detta är ett problem som överskrider nationsgränserna och att skyddet av värnlösa barn och personer som är rädda för hundar endast kan garanteras genom en enhetlig reglering på EU-nivå. I en Europeisk union som vill upprätthålla principen om fri rörlighet för personer måste ett sådant skydd ovillkorligen säkerställas. Kommissionen uppmanas därför på nytt inleda lämpliga åtgärder för att definitivt få slut på de ständigt återkommande tragiska händelser som ibland leder till människors död. Kamphundar är och förblir nämligen, oavsett hur väldresserade de är, olämpliga/otillåtliga vapen.

(1) EGT C 113 E, 18.4.2001, s. 146.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 januari 2001)

Kommissionen är medveten om att kamphundar utgör en potentiell risk för unionsmedborgarna. På grundval av subsidiaritetsprincipen och med iakttagande av bestämmelserna i EG-fördraget, bl.a. artiklarna 28 och 30 (f.d. artiklarna 30 och 36), anser kommissionen att det åligger medlemsstaterna att vidta nödvändiga åtgärder för att skydda människors liv.

I enlighet med artikel 28 i EG-fördraget kan medlemsstaterna inte vidta nationella åtgärder som hindrar rörligheten för dessa hundar. Artikel 30 i EG-fördraget tillåter dock att man vidtar sådana åtgärder, när det är berättigat på grund av allmän sedlighet, allmän ordning, allmän säkerhet eller skydd av människors och djurs liv.

Dessa åtgärder skall vara strikt nödvändiga och stå i proportion till det mål man vill uppnå, dvs. undvika den fara som dessa hundar utgör.

För att tillämpa dessa principer kan varje medlemsstat således på nationell nivå fastställa bestämmelser som rör skydd av människor.

För närvarande intar medlemsstaterna mycket skiftande ståndpunkter när det gäller kamphundar. Kommissionen förfogar för närvarande inte över tillräckligt solida vetenskapliga grunder för att kunna utarbeta en europeisk lagstiftning på detta område. Under dessa förhållanden anser kommissionen för närvarande att den inte kan komma med några förslag i denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2923/00

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(19 september 2000)

Ämne: Märkning av livsmedel med särskild hänvisning till uppgifter på förpackningen om att livsmedlet minskar risken för sjukdom

Håller kommissionen med om att brådskande åtgärder behövs när det gäller planerna, i fråga om funktionella livsmedel, om att tillåta uppgifter på förpackningen om att livsmedlet i fråga minskar risken för sjukdom, förutsatt att de positiva effekter som beskrivs är baserade på tillräckliga och erkända vetenskapliga undersökningsresultat och har granskats och bekräftats av ett oberoende organ inom Europeiska unionen, samtidigt som man erkänner att det finns en skillnad mellan att uppgifter om att ett livsmedel minskar risken för sjukdom och påståenden om att vissa livsmedel förhindrar uppkomsten av, behandlar eller botar en sjukdom?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(27 oktober 2000)

I gemenskapslagstiftningen ges ingen definition på funktionella livsmedel. Eftersom varje livsmedel har en funktion finns det ingen anledning att beteckna livsmedel som tillhör en särskild kategori som funktionella.

När det gäller angivelse om minskad risk för sjukdom är det som redan framhållits upprepade gånger enligt artikel 2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel(1) inte tillåtet att tillskriva ett livsmedel egenskaper när det gäller att förebygga, behandla eller bota sjukdomar hos människor eller ge intryck av att det har sådana egenskaper. Angivelse om minskad risk för sjukdom omfattas av denna bestämmelse.

Som påpekas i vitboken om livsmedelssäkerhet(2) anser kommissionen att det inte finns någon anledning att i princip ändra denna bestämmelse.

Som nämns i vitboken kommer kommissionen dock att undersöka om det finns anledning att införa särskilda bestämmelser i gemenskapslagstiftningen om angivelse av näringsvärden och funktionsinriktade angivelser om ett näringsämnes gynnsamma inverkan på vissa normala kroppsfunktioner. Fastställande av fasta ramar för angivelser av denna typ är det första steget i en samlad insats för att tillhandahålla trovärdiga upplysningar, som bygger på vetenskapliga rön och är anpassade till produktens karaktär, så att konsumenterna kan att göra ett val som gynnar deras hälsa och allmänna välbefinnande.

(1) EGT L 109, 6.5.2000.

(2) KOM(1999) 719 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2187/00

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(3 juli 2000)

Ämne: Attack mot slavarbetare och människorättsaktivister i Indien

Elva slavarbetare från byarna i Kili-Nahal-Singh-Wala och Buraj Mehma i delstaten Punjab i Indien registrerade sina fall vid distriktsdomstolen den 13 november 1999 för att bli frigivna. Kan kommissionen försöka få uppgifter om huruvida de nu har frigivits och huruvida jordägare har fått påföljder därför att de olagligen har anställt slavarbetare eller hotat enskilda personer för att få dem att dra tillbaka sina anmälningar?

Kan kommissionen undersöka vilka åtgärder de indiska myndigheterna har vidtagit för att de personer som försökte föra bort slavarbetare från människorättsorganisationen Volonteers for Social Justice den 7 februari 2000 skall ställas inför rätta och för att de personer som arbetar inom denna organisation skall få sin säkerhet garanterad?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Med anledning av de frågor som parlamentsledamoten ställt har kommissionen gjort noggranna efterforskningar genom sin delegation i New Delhi.

Enligt tillgängliga uppgifter frigavs den 11 februari 2000 11 tvångsarbetare från ett stenbrott i Charki Dadri nära Bhiwani i Haryanaområdet, efter det att National Human Rights Commission agerat på begäran av South Asian Coalition on Child Servitude.

Vad gäller rättsliga åtgärder mot jordägare som olagligt använder tvångsarbetare finns tyvärr inga uppgifter tillgängliga och upplysningar om människorättsorganisationen Volonteers for Social Justice kunde inte erhållas.

Om parlamentsledamoten lämnar ytterligare uppgifter kommer kommissionen gärna att fortsätta med sina efterforskningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2412/00

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) till kommissionen

(18 juli 2000)

Ämne: Vindkraftparken i Sierra la Hez (Rioja, Spanien)

Den regionala regeringen har godkänt att man bygger en vindkvarnpark med 75 vindkraftverk i Sierra la Hez, mellan de två fågelskyddsområdena Peñas de Ireguas, Leza y Jubera och Peñas de Arnedillo, Peña Isasa y Turruncún.

Anser inte kommissionen att detta projekt strider mot rådets direktiv 79/409/EEG(1) om bevarande av vilda fåglar och 92/43/EEG(2) om naturliga livsmiljöer?

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2411/00 och E-2412/00 ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(2 oktober 2000)

Hökörnen är en art som tas upp i förteckningen i bilaga 1 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1). Enligt artikel 4.1 i det direktivet måste medlemsstaterna vidta de åtgärder som krävs för att se till att arten skyddas.

Det finns två särskilda skyddsområden vid Sierra de Hez, där man föreslår byggandet av en vindkraftpark. Beträffande det första skyddsområdet, Peñas de Iregua, Leza y Jubera Code ES64, finns det för närvarande ett övergivet hökörnsterritorium där, vilket innebär att inga vuxna örnar häckar eller lever där nu. Dessutom ligger detta örnområde på avstånd (mer än 10 km) från den föreslagna vindkraftparken. Det andra skyddsområdet, Peñas de Arnedillo, Peña Isasa y Turruncún Code ES65, är ett område med ett örnpar. Eftersom den föreslagna vindkraftparken skulle ligga högt och långt från detta örnområde, är det föga troligt att området skulle påverkas.

Örnens territorium beaktades när man fattade beslut om var infrastrukturen borde installeras för vindkraftparken (t.ex. hur en kraftledning skulle dras).

I denna region (La Rioja), stöder kommissionen ett Life-projekt LIFE 1999NAT/E/6419 recovery of the Bonelli's eagle in La Rioja, Spain i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1404/96(2) av den 15 juli 1996 om ändring av förordning (EEG) nr 1973/92 om inrättande av ett finansiellt instrument för miljön (LIFE). Det huvudsakliga syftet med återhämtningsprojektet för hökörnsbeståndet i denna region i Spanien är att främja naturlig återhämtning för arten i det iberiska området och stärka beståndet i La Rioja. Som ett led i detta Life-projekt användes 25 000 euro till att reparera och byta tre kraftledningar för att hindra örnarna från att flyga in i dem och ta skada.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.

(2) EGT L 181, 20.7.1996.