SKRIFTLIG FRÅGA E-2880/02

från Giles Chichester (PPE-DE) till kommissionen

(14 oktober 2002)

Ämne: Avregleringen av EU:s energimarknader

Frågan om hur långt man kommit med avregleringen av energimarknaderna i EU:s 15 medlemsstater är omstridd, och det finns vitt skilda uppgifter på detta område.

Det vore därför intressant att veta följande:

- Hur långt har man kommit med avregleringen av el- och gasmarknaderna i de olika medlemsstaterna, särskilt Frankrike?

- Vilka kriterier använder kommissionen för att definiera a) el- och gasmarknaderna och b) avregleringarna?

- Vilka källor och uppgifter har kommissionen använt för att sammanställa denna information?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(22 november 2002)

Avregleringen av gemenskapens el- och gasmarknader innebär

- att man skapar konkurrens på marknaden för el- och gasproduktion respektive gasimport och tar fram öppna grossistmarknader med flera aktörer,

- att man skapar konkurrens på marknaden för el- och gasleveranser till konsumenterna, bland annat genom att införa och stegvist utöka konsumentens rätt att välja leverantör,

- att man särskilt reglerar de branschdelar som av naturliga skäl är monopol, dvs. överförings- och distributionsnäten, genom särskilda regler för priser och avgifter för nätanvändning,

- att man integrerar de nationella el- och gasmarknaderna genom harmoniserade regler för överföringstariffer och kapacitetstilldelning.

Kommissionen offentliggjorde nyligen sin andra benchmarkingrapport om den interna el- och gasmarknaden(1). Den finns tillgänglig på GD TREN:s webbplats: http://europa.eu.int/comm/energy/en/elec_single_market/index_en.html

Dokumentet är en aktuell redogörelse för medlemsstaternas åtgärder och några av de resultat som uppnåtts.

För att visa nivån på den uppgivna marknadsöppningen sänds en av tabellerna i rapporten, med de senaste uppgifterna från oktober 2002, direkt till ledamoten och parlamentets sekretariat.

För Frankrikes del framgår av tabellen att den uppgivna marknadsöppningen för både el och gas är på lägsta tillåtna nivå enligt gällande direktiv. Öppningen av gasmarknaden är dessutom endast ett resultat av en informell överenskommelse mellan lagstiftaren och de viktigaste gasbolagen. Gasdirektivet(2) har inte införlivats med fransk lag, och ärendet ligger för närvarande hos domstolen.

En förklaring om marknadsöppning leder emellertid inte automatiskt till en fungerande marknad. Ineffektiva regler, eventuella korssubventioner, olämplig uppdelning och marknadskoncentration gör att vertikalt integrerade bolag eventuellt kan fortsätta att motverka potentiella nya leverantörers ansträngningar.

En alternativ indikator för en marknads öppning inom ramen för en avreglering är andelen kunder som har utnyttjat möjligheten att byta leverantör eller att omförhandla villkoren med den befintliga leverantören. En tabell med uppskattningar för denna parameter för stora användare respektive småföretag och hushåll, i den mån detta är relevant, sänds direkt till ledamoten och parlamentets sekretariat.

Av tabellen framgår att runt 10-20 % av de berättigade kunderna i Frankrike har bytt elleverantör eller omförhandlat villkoren, vilket bara motsvarar 5 % av den totala marknaden. Samma sak gäller för gas, där 20-30 % av de berättigade kunderna har valt en annan leverantör än Gaz de France, vilket återigen bara motsvarar omkring 5 % av den totala marknaden.

Dessa uppgifter bygger på uppskattningar gjorda av medlemsstaternas regeringar eller nationella tillsynsmyndigheter och gäller den samlade perioden sedan marknadens öppnande, dvs. 19992002 för el och 20012002 för gas. Framöver avser Eurostat att uppmuntra medlemsstaterna att göra regelbundna årsvisa utvärderingar.

(1) SEK(2002) 1038.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el, EGT L 27, 30.1.1997.