SKRIFTLIG FRÅGA E-0887/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(22 mars 2000)

Ämne: Utvärdering av dioxinkrisen i Belgien

Dioxinkrisen i Belgien visade på nytt hur sårbara livsmedelskedjan och övervakningen av livsmedelskedjan är. En utvärdering av det slag som genomförts av deputeradekammarens så kallade dioxinutskott kan bidra till att problematiska punkter åtgärdas. Såväl Europeiska unionen som EU:s femton medlemsstater måste i detta sammanhang ta på sig en viktig roll.

Dioxinutskottets slutsatser, som omfattar fjorton sidor, innehåller hänvisningar till Europeiska unionens uppträdande under dioxinkrisen i Belgien. Bland annat skriver man att Europeiska unionen inte erbjuder något tillräckligt effektivt normgivande ramverk när det gäller sammansättningen av djurfoder och av förorenande ämnen, att bestämmelserna om anmälningsplikt till EU:s myndigheter är otillräcklig och att EU till och med förvärrade krisens kaotiska utveckling.

Medger kommissionen att Europeiska unionen inte erbjuder något tillräckligt effektivt normgivande ramverk när det gäller sammansättningen av djurfoder och av förorenande ämnen, vilket hävdas i rapporten från dioxinutskottet?

a) Om så inte är fallet, vilka argument för kommissionen fram för att styrka effektiviteten hos kommissionens normgivande ramverk för sammansättningen av djurfoder och av förorenande ämnen och därmed bemöta dioxinutskottets påståenden?

b) Om så är fallet, är kommissionen beredd att genomföra förändringar i det normgivande ramverket för sammansättningen av djurfoder och av förorenande ämnen för att öka dess effektivitet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägna

(23 maj 2000)

Gemenskapens gällande regelverk som rör djurfoder innehåller i allmänhet tillräckliga bestämmelser för att garantera foderråvarors säkerhet. Kommissionen vill underrätta parlamentsledamoten om att stränga regler har fastställts för marknadsföring och märkning av foderråvaror och foder, förekomsten av främmande ämnen och produkter i djurfoder, villkor som fodertillverkarna måste uppfylla och kontroller som skall utföras för att se till att foder är säkra.

Det är självklart att dessa krav måste tillämpas på rätt sätt för att vara effektiva och även att lagstiftning som inte tillämpas på rätt sätt aldrig kommer att kunna förhindra incidenter eller bedrägligt handlande som påverkar fodersäkerheten och foderkedjan. Brist på interna kontroller (god tillverkningssed, egenkontroller, planer för oförutsedda händelser) och bristfälliga mekanismer för spårbarhet leder till att en smitta kan utvecklas och spridas i hela livsmedelskedjan. Därför är det nödvändigt att införa lämpliga krav och kontroller för att möjliggöra tidig upptäckt av problem och snabba insatser för att åtgärda dem. Det har blivit uppenbart att fodertillverkare och foderleverantörer bör bli föremål för strängare krav och kontroller, bl.a. bör officiellt godkännande av alla anläggningar för fodertillverkning införas. Även kraven på foderråvaror som får användas i djurfoder, gränsvärden och kontroll av främmande ämnen måste bli strängare.

Den icke-uttömmande förteckning över möjliga förbättringar i den nuvarande lagstiftningen är under behandling i samband med uppföljningen av vitboken om livsmedelssäkerhet(1).

(1) KOM(1999) 719 slutlig.