ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1301/98

från Corrado Augias (PSE) till kommissionen

(29 april 1998)

Angående: Tillämpning av artikel 93 i fördraget

Anser kommissionen att den behörighet som fastställs i artikel 93 i EG-fördraget med avseende på fastställande om statligt stöd är förenligt med den gemensamma marknaden begränsas till prövning av de nationella bestämmelserna om stöd?

Eller anser den att denna behörighet även omfattar bedömning av effekterna av detta stöd?

Kan kommissionen i det senare fallet och utan förfång för respekten för nationella bestämmelser uppge om den anser sig kunna ingripa för att göra gemenskapsrätten tillämplig på eventuella negativa effekter som är ett resultat av detta stöd?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(16 juni 1998)

Enligt artikel 93 i EG-fördraget skall kommissionen övervaka medlemsstaternas politik och praxis när det gäller statligt stöd. Kommissionen skall godkänna alla stödåtgärder innan medlemsstaterna genomför dem. Denna förpliktelse är av en sådan karaktär att granskningen inte kan begränsas till nationell lagstiftning om statligt stöd. Kommissionen måste granska alla former av direkt eller indirekt stöd som företag beviljas från statliga medel, oavsett om stödet omfattas av nationell lagstiftning eller ej. Kommissionen måste också vara säker på att alla godkända statliga stödprogram genomförs korrekt.

Som frågeställaren påpekar måste kommissionen alltså enligt artiklarna 92 och 93 i EG-fördraget noga granska de faktiska eller möjliga följderna av den aktuella stödåtgärden. Om ett stöd är lagligt beror dels på om det påverkar konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna, dels på om det kan godkännas på grund av att det bidrar till att gemenskapens mål uppnås.

Kommissionens förpliktelse skulle vara meningslös om kommissionen inte hade befogenhet att ingripa. Enligt artikel 93 i EG-fördraget kan kommissionen därför besluta att en stödåtgärd är förenlig med EG-fördraget eller ställa upp vissa villkor för att godkänna den så att den blir förenlig med fördraget. I dessa fall förbehåller sig kommissionen rätten att granska stödprogrammen och att senare föreslå ändringar om programmet inte längre förefaller förenligt med EG-fördraget. Kommissionen kan också förklara att ett stödprogram är oförenligt med den gemensamma marknaden.

Kommissionen kan förbjuda utbetalning av anmält stöd som skulle strida mot EG-fördraget. För att undanröja snedvridning av konkurrensen kan kommissionen också kräva att medlemsstaten återkräver godkänt stöd som har missbrukats eller godkänts på grundval av felaktiga uppgifter. Kommissionen kan också kräva återbetalning av bidrag som betalats ut utan att först godkännas av kommissionen och som har eller riskerar att få följder som är oförenliga med den gemensamma marknaden.

För att öka insynen i dessa förfaranden och göra dem mer effektiva har kommissionen i år lagt fram ett förslag till förordning om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(1).

(1) EGT C 116, 16.4.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1900/98

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Angående: Arbetslöshet bland personer med funktionsnedsättning

Kan kommissionen ange vilka källor som finns för statistik över arbetslöshetsnivån bland personer med funktionsnedsättning i Europeiska unionen?

Svar avgivet av Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(30 juli 1998)

Statistik över arbetslöshetsnivån bland funktionshindrade i gemenskapen kommer i första hand från den registrering av funktionshinder som görs vid nationella myndigheter som handhar sysselsättningsfrågor och, för vissa medlemsstater, från nationella undersökningar om funktionshinder. En sammanställning av dessa uppgifter (fram till 1993) finns i en skrift från Eurostat och GD V med titeln Disabled persons: statistical data som publicerades 1995. Ett exemplar översänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Noteras bör att jämförelser av sysselsättningsstatistiken försvåras av att medlemsstaterna tillämpar olika definitioner. Större delen av denna statistik gäller kvoteringssystemet, vilket också minskar jämförbarheten.

Det kan påpekas att kommissionen får in allt fler förfrågningar om statistik på detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1740/98

från Olivier Dupuis (ARE) till kommissionen

(20 maj 1998)

Angående: Finansieringen av RAI:s utsändning om Altiero Spinelli

Den 7-8 maj 1998 sände den största statliga italienska tv-kanalen, RAI 1, ett program om Altiero Spinelli som producerats av Angelo Sferrazza och Edmondo Paolini och som delvis finansierats med medel från Europeiska kommissionen. Detta program sändes klockan 0.50 på natten, eller med andra ord vid en tidpunkt då antalet tittare är som minst, för att inte säga obefintligt.

Kände kommissionen till att programmet skulle sändas vid denna tidpunkt?

Kan kommissionen redogöra för exakt hur stort dess bidrag till detta program var, och mer generellt redogöra för vilka summor den betalat till det statliga italienska tv-bolaget samt vad dessa pengar gått till?

Anser inte kommissionen att det dessutom är nödvändigt att kontrollera att de sändningar som EU varit med om att finansiera, det vill säga som finansierats med bidrag från europeiska skattebetalare, sänds på tider som gör det möjligt för största möjliga antal medborgare att ta del av dem?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(1 juli 1998)

I serien "EU:s grundare" har kommissionen varit med och delfinansierat en dokumentärfilm om Altiero Spinelli som producerats av RAI.

Kommissionens bidrag uppgick till 40 000 ecu, det vill säga mindre än en tredjedel av produktionskostnaden.

Programmet presenterades för pressen den 6 maj den 6 maj 1998 och fick en bred mediatäckning.

Eftersom programmet producerades av RAI:s utbildningssektion sändes det i enlighet med RAI:s egna regler första gången på kanalen RAI Uno efter midnatt, vilken är den tid som avsatts för utbildningsprogram. Nya utsändningar vid en lämpligare tidpunkt planeras.

Programmet har också erbjudits till de TV-bolag som producerat de övriga porträtten i serien "EU:s grundare" och spridits till kommissionens olika informationsnätverk.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 031 , 05/02/1999 s. 0143



SKRIFTLIG FRÅGA E-2418/98 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (27 juli 1998) Ämne: Monsanto och "terminatorgenen" Vilka rättsliga möjligheter har EU att förmå eller tvinga Monsanto att inte använda sin "terminatorgen"? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler (28 september 1998) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1836/98

från Felipe Camisón Asensio (PPE) till kommissionen

(12 juni 1998)

Ämne: Bidrag till tobaksodlare

Under parlamentets plenarsammanträde den 12 maj 1998 i Strasbourg sade kommissionsledamot Padraig Flynn, kommissionens högste ansvarige för sociala frågor och sysselsättning, att han med avseende på bidrag till tobaksodlare alltid hade varit emot att ge sådana bidrag. Dessutom sade han att han såg fram emot den dag då han skulle kunna sätta stopp för dem. Han förklarade att han hittills inte hade lyckats uppnå full enighet i frågan, men att han hade gjort framsteg i denna riktning. Han såg också mycket fram emot att frågan inom en snar framtid skulle tas upp igen och att bidragen till tobaksodlingen, som en integrerad del av unionens politik, skulle upphöra. Mot bakgrund av dessa slående påståenden, kan kommissionen besvara följande frågor:

Är kommissionär Flynn klar över att den sociala skadan på sysselsättningen i unionens minst gynnade regioner, såsom Extremadura, skulle bli betydande om han fick igenom sitt så hett efterlängtade förslag?

Med tanke på att han är den vid kommissionen som har det främsta ansvaret för skapandet av arbetstillfällen, störs han inte av de olyckliga konsekvenserna av ett sådant agerande?

Är kommissionären också klar över att även om tobaksodlingen eventuellt lades ned i Spanien, Portugal, Italien och Grekland skulle detta inte alls leda till att rökningen minskade i Europeiska unionen?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(10 september 1998)

Kommissionen ber att få hänvisa parlamentsledamoten till rapporten från kommissionen till rådet om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak(1) och till kommissionens förslag till rådets förordning (EG) 2075/92 om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak(2).

Vad gäller sysselsättningssituationen i gemenskapens mindre gynnade regioner har under Europeiska socialfondens pågående programperiod nästan 50 % av medlen tilldelades regioner enligt mål 1. Enligt de nya förordningarna om strukturfonderna inom ramen för den europeiska sysselsättningsstrategin kommer medlemsstaterna att kunna rikta stöd från socialfonden till dessa regioner.

Vad gäller politik om bekämpning av tobaksrökning ber kommissionen att få hänvisa parlamentsledamoten till kommissionens meddelande från december 1996(3).

(1) KOM(96) 554 slutlig.

(2) EGT C 108, 7.4.1998.

(3) KOM(96) 609 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1545/98

från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen

(19 maj 1998)

Ämne: Ökad konsumtion av levande växter och blomsterprodukter

Den första fasen i genomförandet av åtgärder i enlighet med förordning (EG) 832/97(1) om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) 2275/96 om särskilda åtgärder inom sektorn för levande växter och blomsterprodukter är nu avslutad. Resultatet visar att de program som har lagts fram och genomförts präglas av det faktum att ett enda organ inom Europeiska unionen förfogar över tillgångar som kan täcka skillnaden mellan den totala kostnaden för åtgärderna och gemenskapens bidrag.

1. Är detta påstående exakt?

Om så är fallet, anser kommissionen följande:

2. att det är nödvändigt att allvarligt överväga huruvida detta instrument är effektivt och säkerställer likvärdighet och opartiskhet,

3. att om EU accepterar den nederländska lagen om skatteliknande avgifter för blomsterprodukter (med eller utan ursprung i gemenskapen) som är föremål för transitering på dess territorium, kommer skillnaden i ekonomiska och reella möjligheter för Nederländernas sektorsorgan och blomstersektorn inom de övriga medlemsstaterna att öka,

4. att beslutet om att inte låta "Agenda 2000" omfatta blomstersektorn är ett oberättigat beslut som kommer att få negativa följder under de närmaste åren?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 juni 1998)

Kommissionen instämmer inte i det påstående som gäller den första delen av frågan. Erfarenheten har visat att ett flertal bransch- eller branschöverskridande organisationer har haft finansiella medel för att samfinansiera de fastställda säljfrämjande åtgärderna. Det här systemet för samfinansiering är för övrigt jämförbart med det som finns inom andra sektorer.

Vad beträffar den fråga som gäller de nationella avgifterna kan man lägga märke till att användningen av fonder som härrör från obligatoriska avgifter för aktörerna inom den berörda sektorn är en åtgärd som kan underlätta genomförandet av programmen. Av denna anledning har användningen av dessa fonder godkänts genom kommissionens förordning (EG) 805/98 av den 16 april 1998 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) 2275/96 om särskilda åtgärder inom sektorn för levande växter och blomsterprodukter för år 1998(2).

Kommissionen erinrar slutligen om att enligt rådets förordning (EG) 2275/96 av den 22 november 1996 om särskilda åtgärder inom sektorn för levande växter och blomsterprodukter(3) finansieras säljfrämjande åtgärder inom sektorn för blomsterprodukter av gemenskapen för en treårsperiod. Det är endast på grundval av utvärderingen av de erhållna resultaten som gemenskapen, efter denna tidsperiod, kommer att kunna besluta om eventuella åtgärder för denna sektor.

(1) EGT L 119, 8.5.1997, s. 17.

(2) EGT L 115, 17.4.1998.

(3) EGT L 308, 29.11.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1112/98

från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen

(8 april 1998)

Ämne: EU:s importförbud mot nötkött

1. Hänför sig EU:s argumentation för förbudet mot import av kött från hormonbehandlade nötkreatur endast till bevisliga hälsorisker på grund av rester av de använda hormonerna? Om ytterligare argument framförs anmodas kommissionen ange dessa exakt.

2. Vilka kvalificerade och respekterade vetenskapsmän arbetar på vilka områden för denna argumentation från EU:s sida?

3. SPS-åtgärderna handlar nästan uteslutande om att undvika hälsorisker. Ställer kommissionen därutöver några ytterligare krav? Om detta är fallet, vilka krav?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

1. Förbudet mot att i uppfödningen inom gemenskapen använda vissa hormoner med östrogen, androgen och gestagen verkan, samt förbudet mot import av nötkreatur som behandlats med dessa tillväxthormon grundar sig på den potentiella risk som det innebär för konsumenten om det finns rester av dessa hormoner i köttet. När dessa åtgärder antogs ansåg parlamentet att de vetenskapliga rönen om dessa substanser är långt ifrån fullständiga och att det därför råder stor tveksamhet om hur önskvärt det är att de används samt om vilken effekt de har på människors hälsa. Trots att överprövningsorganet ansåg att de bevis som lades fram av gemenskapen var relevanta, angav det att de inte var tillräckligt specifika för fallet i fråga, det vill säga att de inte i tillräcklig utsträckning var fokuserade på de ifrågavarande hormonernas genotoxiska och carcinogena potential när de används specifikt för att främja tillväxt, särskilt de potentiella effekter som uppstår på grund av hormonrester i kött.

2. Mot bakgrund av överprövningsorganets slutsatser har kommissionen börjat arbeta med att få in de vetenskapliga uppgifter som krävs för en riskanalys som är mer specifikt knuten till rester från dessa sex hormoner och metaboliter av dessa i kött när de används för främja tillväxten hos djur. Kommissionen har frigjort ekonomiska resurser för att internationellt erkända forskare skall kunna få fram de uppgifter som saknas.

3. Som parlamentsledamoten mycket riktigt påpekar rör de sanitära och fytosanitära åtgärderna (SPS) uteslutande hälsorisker för människor, djur och växter, och förbudet mot import av kött från djur som behandlats med tillväxthormon faller helt och hållet inom ramen för dessa åtgärder.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 031 , 05/02/1999 s. 0153



SKRIFTLIG FRÅGA E-2755/98 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (10 september 1998) Ämne: Kommissionens personal Skulle kommissionen kunna tillhandahålla en lista som visar fördelningen efter nationalitet för alla anställda på direktörsnivå eller högre inom kommissionen? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen (28 september 1998) Kommissionen sänder direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat en tabell som innehåller de efterfrågade upplysningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1972/98

från Antonio Trizza (NI) till kommissionen

(15 juni 1998)

Ämne: Italienskt lagförslag om försäljning av jungfruolja och extra jungfruolja

Det italienska lagförslaget nr. 4698 (godkänt av deputeradekammarens och senatens ständiga jordbruksutskott den 26 maj 1998) med bestämmelser för försäljning av extra jungfruolja, jungfruolja och olivolja, innebär en direkt tillämpning av gemenskapsdirektiven om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel (direktiv 89/395/EEG(1) och 89/396/EEG(2)).

Syftet med denna lagstiftning är att skydda konsumenterna från att bli lurade vad gäller produktens framställningsort och ursprung.

Av okänd anledning har kommissionen begärt att medlemsstaterna skall informeras om lagförslaget, och därmed inkluderat denna fråga i den kategori bestämmelser som kan betraktas som tekniska standarder och föreskrifter i enlighet med direktiv 83/189/EEG(3).

"Tekniska standarder" innebär enligt direktiv 94/10/EEG(4) produktionsmetoder och produktionsprocesser.

Kommissionen har, kanske av misstag, begärt att lagförslaget skall dras tillbaka eftersom den förbisett att syftet helt enkelt är fastställa ett antal bestämmelser för en regelmässig marknadsföring av produkter med hänsyn till deras ursprung och framställningsort.

Hur förklarar kommissionen den så gott som slutgiltiga tonen i sina meddelanden till det italienska jordbruksministeriet, med tanke på att den gemensamma jordbrukspolitiken skall syfta till konsumentskydd och exploatering och skydd av typiska regionala produkter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 juli 1998)

Det lagförslag som frågeställaren hänvisar till inför särskilda krav angående märkning av jungfruolja och extra jungfruolja för försäljning i Italien som går utöver vad som föreskrivs i de tillhörande gemenskapsdirektiven. Eftersom sådana krav klassas som "tekniska specifikationer" enligt artikel 1 i rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter, anmälde de italienska myndigheterna formellt enligt direktivets krav lagförslaget till kommissionen den 4 maj 1998.

Enligt artikel 9.1 i direktivet är de italienska myndigheterna skyldiga att uppskjuta antagandet av det anmälda lagförslaget under en period av tre månader, i detta fall till den 5 augusti 1998, så att kommissionen och övriga medlemsstater i förväg kan formulera eventuella invändningar och på så sätt undvika att hinder för handeln inom gemenskapen uppkommer.

Om inte detta garantiförfarande iakttas skulle det betyda att de bestämmelser som antas inte kan åberopas gentemot tredje man, enligt domstolens dom av den 30 april 1996 i fallet Securitel (mål C-194/94, Rec. 1996, s. I-2201).

(1) EGT L 186, 30.6.1989, s. 17.

(2) EGT L 186, 30.6.1989, s. 21.

(3) EGT L 109, 26.4.1983, s. 8.

(4) EGT L 100, 19.4.1994, s. 30.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2237/98

från Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) till kommissionen

(10 juli 1998)

Ämne: Jakt på storskrake

Om delstatsparlamentet i Bayern inom kort följer beslutsunderlaget från sitt miljöutskott av den 25 juni 1998 kommer det i framtiden återigen att vara möjligt att jaga storskrake i Bayern. Enligt ornitologiska utlåtanden finns emellertid endast 300 häckande par av denna fågelart i Bayern. Arten Mergus merganser är i Tyskland upptagen i den "röda listan" över särskilt hotade arter.

1. I enlighet med bestämmelserna i bilaga 2 till direktivet om bevarande av vilda fåglar (79/409/EEG)(1) överlåter EU till medlemsstaterna att bedöma om jakten på storskrake skall tillåtas. Anser man verkligen att populationen av storskrake i Bayern är tillräckligt stor och att skälen för tillstånd till jakt på dessa sällsynta djur är tillräckligt acceptabla för att kunna försvara den bayerska delstatsregeringens åtgärd?

2. Är kommissionen insatt i utvecklingen av beståndet av storskrake i Tyskland och i synnerhet i Bayern? Om så är fallet, vilka rön finns och hur bedöms dessa inom kommissionen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(30 juli 1998)

1. Enligt artikel 7.3 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar får de arter som anges i bilaga II del 2, och som bland annat omfattar Mergus merganser, endast jagas i de medlemsstater beträffande vilka detta markerats. Eftersom denna art inte markerats för Tyskland kan jakt endast tillåtas i undantagsfall och på de villkor som anges i artikel 9 i detta direktiv.

2. Kommissionen är medveten om att Mergus merganser anses ha en gynnsam bevarandestatus i Europa. Detta gäller emellertid inte alla medlemsstater där arten häckar och enligt den publicerade vetenskapliga litteraturen har beståndet minskat i Tyskland. De tyska myndighterna bör ta hänsyn till dessa fakta när de vidtar åtgärder som kan påverka Mergus merganser.

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1251/98

från Odile Leperre-Verrier (ARE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Livsmedelshjälp i Europeiska unionen

Då vintern närmar sig sitt slut undrar jag om kommissionen kan redogöra för den livsmedelshjälp som den har utbetalat eller utbetalar till godkända icke-statliga organisationer.

Kan kommissionen dessutom säga vilka åtgärder den avser att vidta för att få fattigdomen och undernäringen, som ständigt tilltar i medlemsstaterna, att minska i Europeiska unionen?

Kompletterande svar

från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 juli 1998)

Kommissionen kan bekräfta att den under förra vintern, och för övrigt under hela året, fortsatte att genomföra sitt stödprogram för behövande personer i gemenskapen.

Det var under en osedvanligt sträng vinter som man fattade beslut om denna åtgärd 1987(1). Från och med följande år beslöt man att permanenta programment på grundval av den erfarenhet man vunnit samt de reaktioner som kommit in från medlemsstaterna och humanitära organisationer. Programmet innebär att organisationer som arbetar med behövande personer gratis får livsmedel från gemenskapens interventionslager, eventuellt efter bearbetning eller utbyte inom samma produktkategori.

Denna åtgärd organiseras i form av årliga planer. Den samordnas av kommissionen(2) och genomförs av de medlemsstater som önskar delta. Medlemsstaterna utser också vilka organisationer som skall delta. Den årliga plan som gällde förra vintern antogs av kommissionen den 2 oktober 1997 och anpassades under årets lopp enligt lagrens utveckling och de tillgängliga anslagen(3). Åtgärden pågår till och med den 30 september 1998 och har 196 miljoner ecu till sitt förfogande.

Förutom denna livsmedelshjälp genom vilken kommissionen ställer de europeiska jordbrukarnas och odlarnas produkter, och då särskilt överskottet, till behövande personers förfogande inom gemenskapen, tar man i ett antal europeiska program och åtgärder upp kampen mot social utslagning och fattigdom, i synnerhet genom Europeiska socialfonden (ESF) och tillhörande gemenskapsinitiativ. När ESF nu skall reformeras kommer en av de prioriterade områdena vara att främja social integration och lika möjligheter för alla att komma in på arbetsmarknaden.

(1) Rådets förordning (EEG) 3730/87 av den 10 december 1987 om allmänna bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till utsedda organisationer för utdelning till de sämst ställda i gemenskapen, EGT L 352, 15.12.1987.

(2) Kommissionens förordning (EEG) 3149/92 av den 29 oktober 1992 om fastställande av närmare bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till de sämst ställda personerna i gemenskapen, EGT L 313, 30.10.1992.

(3) Kommissionens beslut 98/203/EG av den 3 mars 1998 om ändring av beslut 97/660/EG om fastställande av planen för att tilldela medlemsstaterna resurser som hänförs till räkenskapsåret 1998 för leverans av livsmedel från interventionslager till de personer i gemenskapen som har det sämst ställt, EGT L 77, 14.3.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1623/98

från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen

(27 maj 1998)

Ämne: Femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (ekonomiska anslag)

Denna fråga ställs mot bakgrund av det ändrade förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om femte ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskning, teknisk utveckling och demonstration (1998-2002) och det ändrade förslaget till rådets beslut om femte ramprogrammet för Europeiska atomenergigemenskapens (Euratom) verksamhet inom forsknings- och utbildningsområdet (1998-2002) (KOM(97) 0439-97/0119 COD - 97/0120 CNS)(1).

Kan Europeiska kommissionen säkerställa att kraven på en integrerad infallsvinkel för femte ramprogrammet är förenligt med kraven på koncentration och kompatibilitet i den allmänna forskningsverksamheten samt stöd till de stora infrastrukturer och de nyckelåtgärder som bidrar till den nya uppbyggnaden av gemenskapen, och kan den för detta ändamål fastställa kvantitativa och kvalitativa indikatorer för inriktning och kontroll av nyckel-åtgärderna, såsom förbättring av sysselsättningen, den potentiella absorptionsgraden, graden av strategisk öppenhet och europeisk dimension, nivån på samverkan mellan åtgärder på gemenskapsnivå respektive europeisk och internationell nivå, de små och medelstora företagens närvaro inom sektorn samt potentialen vad gäller nya företag, ny sysselsättning och nya yrken?

(1) EGT C 291, 25.9.1997, s. 15-16.