SKRIFTLIG FRÅGA E-3782/00

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(4 december 2000)

Ämne: Prishöjning på grön el till följd av EU:s konkurrensregler

1. Har kommissionen noterat en artikel i den nederländska dagstidningen de Volkskrant av den 18 november 2000 där det uppgavs att det rådde en allvarlig skillnad i fråga om tolkningen av kommissionens politik, varvid kraftföretag i Nederländerna befarar att konsumentpriset på el från förnybara energikällor (grön el) kommer att få lov att höjas på anmodan av kommissionen, under det att Greenpeace avfärdar dessa farhågor som struntprat?

2. Stämmer det att kommissionen i december avser besluta att man från och med 2001 skall vara tvungen att höja priset på miljöskattebefriad grön el i Nederländerna, eftersom miljöskatten på smutsig el då kommer att stiga från 8,5 cent till 12,5 cent per kilowattimme varigenom den gröna elen kommer att få en mera förmånlig ställning inom konkurrensen och undantränga andra slag av el från marknaden?

3. Kan ni bekräfta att kostnaderna för vindkraft kan vara lägre än kostnaderna för el som producerats med miljöskattebelagda fossila bränslen? Har ni tidigare ingripit mot möjligheten att sådan el skall finnas tillgänglig för konsumenterna till samma eller lägre pris?

4. Håller kommissionen med mig om att det inte går för sig att det bara är miljömedvetna höginkomsttagare som skall kunna välja att frivilligt bidra till renare former för energi, medan det stora flertalet konsumenter inte har råd med grön el och måste fortsätta köpa el som producerats på samma sätt som förut?

5. Är kommissionen beredd att verka för att antalet konsumenter av grön el skall fortsätta att växa, genom att i görligaste mån få bort onödiga hinder till exempel det relativt höga priset på grön el?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(1 mars 2001)

1. Kommissionen kan inte bekräfta att konsumentpriserna för el från förnybara energikällor skall höjas på kommissionens instruktioner. Kommissionen antog tvärtom i maj 2000 ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om främjande av el från förnybara energikällor på den inre marknaden för el(1). Den främsta målsättningen med förslaget är att skapa förutsättningar för en ökning av gemenskapsproduktionen av el från förnybara källor på medellång sikt. Kommissionen anger i skäl 18 i förslagets ingress att offentligt stöd till el från förnybara energikällor kommer att vara nödvändigt för att uppnå gemenskapens mål när det gäller utbredningen av sådan el, särskilt så länge elpriserna på den inre marknaden inte fullt ut avspeglar de sociala och miljömässiga kostnaderna respektive fördelarna med de energikällor som används.

2. El från förnybara energikällor är i Nederländerna befriad från energiskatt; kommissionen har godkänt denna åtgärd fram till den 1 januari 2003(2). Nederländerna höjde de allmänna energiskattesatserna från den 1 januari 2000, vilket innebar att kommissionen måste göra en ny bedömning av om åtgärden är förenlig med bestämmelserna om statligt stöd. Utredningen pågår fortfarande, och kommissionen har ännu inte fattat något beslut.

3. Vindkraftspriset beror på flera olika faktorer, bland annat utbud och efterfrågan på elmarknaden, hur effektiv den använda vindkraftstekniken är och om det vidtagits några åtgärder för att främja vindkraften. Fördragets regler om statligt stöd förbjuder i princip inte att skatteincitament används för att främja el från förnybara källor. Kommissionen antog den 29 november 2000 en grönbok om en långsiktig europeisk strategi för energiförsörjningstrygghet(3), där man kommer fram till att gemenskapen måste vidta tydliga åtgärder för att gå över från en försörjningspolitik till en efterfrågestyrd politik. När det gäller efterfrågan måste konsumenternas beteende förändras, och skatteincitament anges som ett sätt att påverka efterfrågan i riktning mot mer sparsam förbrukning som i större utsträckning tar hänsyn till miljön.

4. och 5. Det har redan ovan nämnts att kommissionens politik syftar till att öka marknadsandelen för el från förnybara energikällor. Kommissionen anser att detta kommer att leda till att sådan el blir billigare, och därmed tillgänglig för en större konsumentkrets. Kommissionen antog den 21 december 2000 nya riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön(4), som medger att medlemsstater ger investerings- och driftsstöd till förnybar energi under mycket flexibla villkor.

(1) EGT C 311 E, 31.10.2000.

(2) EGT C 244, 4.8.1998.

(3) KOM(2000) 769 slutlig.

(4) EGT C 37, 3.2.2001.