SKRIFTLIG FRÅGA E-4147/97 från Gastone Parigi (NI) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Systemet med direktförhandlingar mellan oljebolag och bensinstationer. Distribution av drivmedel för exklusiva inköp i Italien

Oljebolagen har tagit fram ensidiga ekonomiska avtal (direktförhandlingar), som sinsemellan är i det närmaste identiska. De är avsedda för de årliga förhandlingarna med de enskilda bensinstationerna om exklusivt inköp av drivmedel och andra varor.

Detta system har redan tagits upp för prövning av den behöriga konkurrens- och marknadsmyndigheten, både för gemenskapen och Italien, i enlighet med förordning (EG) nr 1984/83 ((EGT L 173, 30.6.1983, p. 5.)) av den 22 juni 1983 och den italienska lagen nr 287/90 av den 10 oktober 1990.

Utan att gå in på några detaljer vill jag ställa följande fråga till kommissionen:

1. Kände kommissionen till oljebolagens uppgörelser avseende exklusivt inköp av drivmedel?

2. Om svaret är ja: Kan oljebolagens uppförande, och även de enskilda klausulerna, i de så kallade direktförhandlingarna mellan oljebolag och bensinstationer anses strida mot konkurrensrätten?

3. Kan klausulerna om övriga varor i avtalen också betraktas som brott mot gemenskapsrätten?

4. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att se till att gemenskapslagstiftningen tillämpas korrekt?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (5 mars 1998)

1. Kommissionen känner till att det förekommer avtal som sluts mellan oljebolagen och bensinstationsinnehavarna i Italien (parlamentsledamoten hänvisas till den skriftliga frågan nr E-2249/97 från Luigi Caligaris ((EGT C 102, 3.4.1998, s. 19. ))). Dessa avtal är resultatet av systemet med ¨direktförhandlingar¨ som syftar till att fastställa de objektiva ekonomiska faktorer som operatörerna skall beakta under förhandlingar mellan leverantörerna och de enskilda bensinstationerna.

2. och 3. En undersökning av överensstämmelsen med gemenskapens konkurrensrätt för ett avtal mellan företag sker genom en ingående granskning av paragraferna och en utvärdering av det ekonomiska sammanhang i vilket avtalet ingår. Därför kan kommissionen inte uttala sig i generella termer om de innehållsfrågor som parlamentsledamoten ställer.

För övrigt bör nämnda system med direktförhandlingar granskas inom en större ram, nämligen de gällande reglerna för bensindistribution i Italien. Denna rättsliga ram håller för närvarande på att omarbetas. Enligt de uppgifter som står till kommissionens förfogande har denna ändring som syfte att liberalisera den avsedda sektorn främst genom att upphäva det nuvarande systemet med koncessioner som beviljas av de italienska myndigheterna och ersätta det med ett system för godkännande som underställs objektiva kriterier för driften av bensinstationer.

4. Kommissionen har regelbundna kontakter med ¨Autorità garante della concorrenza e del mercato¨, som också följer denna fråga på nära håll, för att få texterna i sin slutliga lydelse efter den pågående lagändringen. Denna myndighet är behörig att tillämpa den italienska lagstiftningen såväl som gemenskapsbestämmelserna inom området konkurrens.

Den italienska myndigheten är bäst skickad att inleda undersökningen av de nämnda avtalens överensstämmelse med konkurrensrätten. Faktum är att avtalen främst har effekter på italienskt territorium och den italienska myndigheten har en fördjupad kännedom om verksamheterna och företagen i fråga.

I detta särfall skulle den nationella myndigheten kunna uppmanas att tolka och tillämpa kommissionens förordning (EEG) nr 1984/83 av den 22 juni 1983 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på grupper av exklusiva inköpsavtal.

Kommissionen påminner dessutom om att de nationella domstolarna också är behöriga att granska avtalen med avseende på artikel 85.1 i EG-fördraget och på sekundärlagstiftningen. I förekommande fall får den nationella domstolen förklara avtalen ogiltiga enligt artikel 85.2 i EG-fördraget.