ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2829/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Årtusendebuggen och dess konsekvenser inom EU

Som alla vet kommer hela världen (och naturligtvis också EU) att stå inför en kaotisk situation den 1 januari 2000. En stor del av den offentliga sektorns arkiv i EU:s medlemsstater, liksom arkiv i anslutning till EU:s budgetsystem liksom till företag och förvaltning, kommer att försvinna på grund av den så kallade årtusendebuggen, ett problem som är allom bekant och ju har att göra med att de informationssystem som används idag inte anpassats till det faktum att vi står på tröskeln till ett nytt århundrade.

Jag vill fråga Europeiska kommissionen om följande:

1. Vilka åtgärder har EU:s olika tjänster vidtagit för att undanröja faran för att den europeiska administrationen bryter samman totalt till följd av ovannämnda problem?

2. Har kommissionens tjänster gjort någon bedömning av konsekvenserna för den finansiella sektorn inom unionen samt för företagen? Hur höga kommer kostnaderna att bli?

3. På vilket stadium befinner sig förberedelserna i de olika medlemsstaterna och deras förvaltningar inför övergången till 2000-talet vad ovannämnda problem beträffar?

4. Har EU åtagit sig rollen som samordnare när det gäller att förebygga de negativa konsekvenser som oredan i medlemsstaternas förvaltningssystem kan förorosaka?

5. Vilka exakta belopp har anslagits eller kommer att anslås i EU:s och dess medlemsstaters budgetar för att tackla detta problem?

6. Har man för avsikt att ta initiativ av något slag för att informera företag om detta väldiga problem, och ämnar man skapa incitament för hur problemet med alla arkiv skulle kunna förebyggas och lösas?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(12 november 1998)

Kommissionen ber att få hänvisa parlamentsledamoten till dess meddelande till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén om datorproblem som kan uppstå i samband med år 2000(1).

Kommissionen hänvisar även till sina svar på de skriftliga frågorna E-421/98(2), E-422/98 och E-425/98(3) samt E-424/98(4) från Graham Watson.

Komissionen är i färd med att sammanställa en rapport till Europeiska rådet i Wien i december om hur långt medlemsstaterna har kommit i förberedelserna, vilket borde klargöra situationen.

Slutligen hänvisas parlamentsledamoten till den World Wide Web-sida som kommissionen utarbetat i frågan (http://www.ispo.cec.be/y2keuro).

(1) KOM(98) 102 slutlig.

(2) EGT C 310, 9.10.1998, s. 61.

(3) EGT C 304, 2.10.1998, s. 98.

(4) EGT C 310, 9.10.1998, s. 62.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2234/98

från MaLou Lindholm (V) till kommissionen

(16 juli 1998)

Angående: Tillverkning av surströmming

Från den 1 juli 1998 skall surströmming lyda under samma regler som andra fiskprodukter i EU. Det betyder att den inte får läggas in i gamla trätunnor som man gjort sedan 1500-talet, om den skall säljas av livsmedelsbutiker. Surströmmingen får inte heller hanteras i lokaler med trägolv, såsom gamla sjöbodar. Detta drabbar en tusenårig näring och tradition i Sverige. Särskilt svårt blir det för de små lokala producenterna. EU talar om subsidiaritet och att inte lägga sig i detaljfrågor, men gör tvärtom

Tycker kommissionen att denna detaljreglering är förenlig med subsidiariteten? Om inte, tänker kommissionen stoppa surströmmingsdirektivet?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2236/98

från Hans Lindqvist (ELDR) till kommissionen

(16 juli 1998)

Angående: Regler för tillverkning av surströmming

Från den 1 juli 1998 skall surströmming lyda under samma regler som andra fiskprodukter i EU. Det betyder att den inte får läggas in i gamla trätunnor som man gjort sedan 1500-talet, om den skall säljas av livsmedelsbutiker. Surströmmingen får inte heller hanteras i lokaler med trägolv, såsom gamla sjöbodar. Detta drabbar en tusenårig näring och tradition i Sverige. Särskilt svårt blir det för de små lokala producenterna. EU talar om subsidiaritet och att inte lägga sig i detaljfrågor, men gör tvärtom.

Tycker kommissionen att denna detaljreglering är förenlig med subsidiariteten? Om inte, tänker kommissionen stoppa surströmmingsdirektivet?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2234/98 och E-2236/98 ingivna av Franz Fischler för kommissionen

(21 september 1998)

I direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter(1) finns ingen särskild bestämmelse om cementgolv. Det är den nationella myndigheten som avgör om ett golv uppfyller hygienkraven i direktivet. I direktivet krävs inte heller uttryckligen att plasttunnor används.

I kapitel III i bilagan om allmänna bestämmelser för anläggningar i land fastställs under punkt 2 a att sådana anläggningar skall ha "I utrymmen där varor hanteras, bearbetas och bereds a) vattentätt golv som är lätt att rengöra och desinfektera och som är lagt på sådant sätt att vattnet lätt avleds eller som är försett med en anordning för att avleda vattnet."

I kapitel IV, punkt 6 c och kapitel VI, punkt 2 i bilagan fastställs följande:

"6. Saltning c) Alla behållare som används vid saltning skall vara utformade så att förorening undviks vid dessa moment.

2. Emballage och produkter som kan komma i kontakt med fiskvaror skall följa alla hygienregler och bl.a:

- skall de vara sådana att de inte försämrar fiskvarornas organoleptiska egenskaper,

- skall de inte kunna överföra ämnen som är skadliga för människors hälsa till fiskvarorna,

- skall de vara tillräckligt starka för att skydda fiskvarorna på ett bra sätt."

Gemenskapslagstiftningen på detta område har inte till syfte att undergräva tillverkningen av en traditionell svensk delikatess, under förutsättning att den uppfyller bestämmelserna om livsmedelshygien. De ovan nämnda bestämmelserna ger dessutom de svenska myndigheterna ett tillräckligt stort tolkningsutrymme vid tillämpningen och kommissionen anser därför att man har tagit hänsyn till subsidiaritetsprincipen.

(1) EGT L 268, 24.9.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2546/98

från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Transporter av kärnavfall

1. Flera år har förflutit sedan Europaparlamentets undersökningskommitté för hantering och transport av kärnmaterial lade fram sin rapport och ett motsvarande direktiv antogs. Anser kommissionen det motiverat att Europaparlamentet tillsätter ytterligare en undersökningskommitté med hänsyn till att omfattande överskridningar av gränsvärdena i samband med transport av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle nyligen blev kända?

2. Anser kommissionen, i likhet med frågeställaren, att man har brutit mot rådets direktiv 92/3/Euratom(1), som baseras på artikel 31 i Euratomfördraget, genom de överskridningar av gränsvärden som blivit kända i samband med transport av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle från Tyskland och Schweiz till Frankrike?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta med anledning av att detta direktiv inte har följts?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(5 oktober 1998)

1. Europaparlamentet måste naturligtvis själv besluta om det vill inleda en undersökning. Kommissionen skulle dock rekommendera att följande punkter beaktades vid ett sådant beslut: a) Trots det stora antal fall som nu blivit kända förefaller det uppenbart att gemenskapens dosgränser inte överskridits. b) De slutliga resultaten av de franska och tyska myndigheternas undersökningar är ännu inte tillgängliga, men kommer naturligtvis att vara av betydelse för alla eventuella beslut. c) Kommissionen har själv åtagit sig att granska dessa resultat så snart de blir tillgängliga, och att konsultera alla medlemsstater för att se till att de erfarenheter som gjorts får tillräcklig spridning och att lämpliga åtgärder vidtas i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå.

2. I enlighet med artikel 3 i rådets direktiv 92/3/Euratom av den 3 februari 1992 om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen(2) skall "de förfaranden som behövs för transport (...) följa gemenskapsbestämmelser, nationella bestämmelser och internationella avtal om transport av radioaktiva ämnen."

I detta fall har operatörerna brutit mot nationella bestämmelser som överensstämmer med bilaga VII i reglementet om internationell järnvägsbefordran av farligt gods (RID). RID ingår som bihang B i Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF). I rådets direktiv 96/49/EG av den 23 juli 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på järnväg(3) införs RID som bindande text för nationell transport och transport inom gemenskapen.

Det är de nationella myndigheternas uppgift att se till att situationen åtgärdas. Kommissionen kommer att kontrollera att nödvändiga åtgärder vidtagits på nationell nivå.

(1) EGT L 35, 12.2.1992, s. 24.

(2) EGT L 35, 12.2.1992.

(3) EGT L 235, 17.9.1996.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 118 , 29/04/1999 s. 0067



SKRIFTLIG FRÅGA E-2387/98 från Lyndon Harrison (PSE) till kommissionen (27 juli 1998) Angående: Medeleuropeisk tid Ger kommissionen sitt stöd till att Förenade Kungariket går över till medeleuropeisk tid som ger stora vinster för företagandet, handeln och turismen samt minskar risken för trafikolyckor där barn är inblandade? Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (30 september 1998) Gemenskapens roll i frågor som rör tidszoner har varit begränsad till harmonisering av reglerna för sommartid, särskilt datum för sommartidens start och upphörande, i syfte att underlätta fri rörlighet för varor, tjänster och medborgare inom gemenskapen. Kommissionen är medveten om de punkter som frågeställaren för fram i sin fråga, men anser dock, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, att beslut om val av tidszon bör fattas nationellt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3106/98

från Marianne Thyssen (PPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Annullering av uttagningsprovet för upprättande av en anställningsreserv av handläggare vid Europeiska kommissionen

Den 14 september 1998 organiserade kommissionen på 38 olika platser i Europeiska unionen ett uttagningsprov för upprättande av en anställningsreserv av handläggare. Den 23 september 1998 beslutade kommissionen att annullera detta uttagningsprov. Grunden för detta beslut är enligt uppgift att provfrågorna skulle ha varit kända på förhand samt bristande kontroller under provet.

Skulle kommissionen vilja redogöra för de exakta grunderna till att provet annullerats?

Är detta första gången som ett prov annullerats, eller har detta även skett vid tidigare tillfällen? Vilka var i så fall de grunder på vilka proven annullerades förra gången?

Kan kommissionen redogöra för vem som ansvarar för den dåliga ordning som konstaterats på de olika orter där proven genomförts och vilka åtgärder som kommer att vidtas med anledning härav?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att undvika att detta upprepar sig?

Kommer kommissionen att på något sätt ersätta de drabbade provdeltagare som handlat i god tro? Kan kommissionen redogöra för hur många som deltog i proven? Kommer det att hållas ett nytt uttagningsprov och i så fall när?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3042/98

från W.G. van Velzen (PPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Utvecklingen av den europeiska energistadgan

Den europeiska energistadgan har framför allt som syfte att skydda investeringar inom energins område och främja investeringar inom energisektorn i Central- och Östeuropa. Med beaktande av den rådande krisen i Ryssland är säkerheten för investeringarna i Ryssland en fråga av stor vikt för investerarna.

Enligt senaste upplysningar har Frankrike ännu inte ratificerat avtalet.

1. Vilka EU-länder och vilka länder utanför EU har ännu inte ratificerat avtalet?

2. Vet kommissionen varför Ryssland ännu inte ratificerat avtalet?

3. Känner kommissionen till vilka slags betänkligheter Frankrike hyst?

4. Kan kommissionen fortfarande göra något för att påskynda ratificeringen, med beaktande av att den europeiska energistadgan är ett viktigt instrument för att skydda investeringarna inom energisektorn i Ryssland samt med tanke på det ekonomiska läget av i dag?

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(20 november 1998)

1. De medlemsstater som ännu inte ratificerat energistadgeavtalet är Frankrike och Irland. Andra avtalsslutande parter till energistadgeavtalet som ännu inte slutfört sina nationella ratificeringsförfaranden är Australien, Vitryssland, Bosnien och Hercegovina, Island, Japan, Malta, Norge, Polen, Ryska federationen och Turkiet. Ukraina har slutfört sitt ratificeringsförfarande men ännu inte deponerat sitt ratificeringsinstrument hos depositarien.

2. Den ryska regeringen inledde ratificeringsförfarandet för energistadgeavtalet i augusti 1996. Hittills har duman dock inte tagit upp denna viktiga fråga, som fortfarande ligger hos dumans utskott för ekonomisk politik. Kommissionen har vid upprepade tillfällen försökt bidra till att övertyga duman. I februari 1997 deltog den kommissionsledamot som har ansvar för energifrågor i ett seminarium som organiserats för dumans ledamöter i syfte att förklara ärendet och påskynda ratificeringen av energistadgeavtalet i Ryssland. Vid mötet för G8:s energiministrar i Moskva, den 1 april 1998, underströk kommissionen på nytt vikten av att energistadgeavtalet ratificeras av alla avtalsslutande parter så snart som möjligt, i synnerhet av Ryska federationen.

3. Kommissionen känner inte till några politiska eller rättsliga orsaker som skulle kunna utgöra hinder för Frankrikes ratificering av avtalet. Ratificeringsförfarandet ligger på is i parlamentet, efter att ha avbrutits under 1997, när nationalförsamlingen upplöstes. Senaten har redan godkänt ratificeringen.

4. Kommissionen förfogar inte över några instrument för att påskynda ratificeringsförfarandena i de nationella parlamenten. Den kan bara betona hur viktig ratificeringen är för hela energistadgeproceduren, och inte minst för skapandet av ett investeringsfrämjande klimat i de länder som befinner sig i övergångsstadiet till marknadsekonomi.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2310/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: Planer för avfallshantering i Grekland

Jag ber Europeiska kommissionen upplysa mig om huruvida Grekland har följt gemenskapens anvisningar vad "planerna för avfallshantering" beträffar, och om så inte är fallet undrar jag vad Europeiska kommissionen tänker göra, och vilka ekonomiska sanktioner man eventuellt kan införa gentemot Grekland på grund av att anvisningarna inte följts, eftersom det rör sig om ett problem som direkt har att göra med invånarnas hälsa och ett effektivt skydd av den naturliga miljön.

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(22 oktober 1998)

I direktiv 75/442/EEG om avfall(1), ändrat genom direktiv 91/156/EG(2) föreskrivs att de nationella myndigheterna skall upprätta planer för avfallshantering (artikel 7). Dessa planer skall omfatta uppgifter om typ, kvantitet och ursprung beträffande det avfall som skall återvinnas eller bortskaffas, de allmänna tekniska krav och speciella åtgärder som gäller i fråga om vissa typer av avfall, samt lämpliga områden eller anläggningar för avfallets bortskaffande.

I rådets direktiv 91/689/EEG om farligt avfall(3) hänvisas till artikel 7 i direktiv 75/442/EEG. Det föreskrivs att myndigheterna "antingen separat eller inom ramen för sina allmänna planer för avfallshantering, [skall] utarbeta och offentliggöra planer för hanteringen av farligt avfall".

I direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall(4) föreskrivs att medlemsstaterna "i de avfallsplaner som krävs enligt artikel 17 i direktiv 75/442/EEG [skall] lägga till ett särskilt kapitel om hanteringen av förpackningar och förpackningsavfall".

Eftersom kommissionen inte mottagit några hanteringsplaner för avfall i enlighet med ovan nämnda direktiv har man vänt sig till de grekiska myndigheterna med en formell anmälan. Till svar på denna skrivelse inkom de grekiska myndigheterna med ett utkast till en rättsakt som skall införliva direktiv 94/62/EG.

I avsaknad av upprättade planer enligt direktiven 75/442/EEG, 91/689/EEG och 94/62/EG fortsätter kommissionen sitt överträdelseförfarande mot Grekland.

Det är domstolen som skall avgöra om medlemsstaten i fråga underlåtit att uppfylla sina skyldigheter. I EG-fördragets artikel 171 föreskrivs att medlemsstaten i sådana fall skall vidta de åtgärder som krävs för att följa domstolens dom. Om medlemsstaten inte vidtar sådana åtgärder får kommissionen väcka talan vid domstolen, och föreslå de sanktioner som skall vidtas mot den berörda medlemsstaten. Det åvilar Europeiska gemenskapernas domstol att fatta det slutgiltiga beslutet om åläggandet av dessa sanktioner(5). I sitt meddelande av den 28 februari 1997 fastställer kommissionen metoderna för beräkning av de sanktioner som avses i artikel 171 i fördraget(6).

(1) EGT L 194, 25.7.1975.

(2) EGT L 78, 26.3.1991.

(3) EGT L 377, 31.12.1991.

(4) EGT L 665, 31.12.1994.

(5) EGT C 242, 21.8.1996.

(6) EGT C 63, 28.2.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2728/98

från Graham Mather (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Beskattning av ränteinkomster från sparande (KOM(98) 295)

I den konsekvensbedömning som bifogats ovannämnda förslag konstateras följande: "Verkningarna av förslaget är... koncentrerade till kostnaderna för den extra administrativa uppgift som begärs av de ränteutbetalande ombuden", men där görs inget försök att kvantitativt uppskatta dessa kostnader.

Håller kommissionen med mig om att det skulle vara till synnerligen stor nytta vid behandlingen av vilka verkningarna detta direktiv kunde få om det gjordes en sådan kvantitativ uppskattning och ämnar kommissionen åta sig att ta fram en sådan?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2270/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: Märkliga förfaranden på börsen i Athen

De grekiska investerare som på börsen i Athen tecknade aktier i oljebolaget Elliniká petrélea ställdes under aktieemissionens första dag (den 30 juni 1998) inför ett märkligt förfarande: en stor del av de investerare som gjorde mindre investeringar erhöll inte sina aktiebrev, trots att de hade betalat för aktierna.

Det faktum att alla investerare inte erhöll aktiebrev ledde under den första dagen till en snedvridning av marknaden där flera andra investerare gjorde väldiga vinster. I samband med meddelandet om aktieemissionen gavs ett löfte om att aktierna skulle noteras på börsen i Athen efter det att tidsfristen för tecknandet av aktier löpt ut och alla aktiebrev överlämnats till ägarna. Mot bakgrund av detta faller ett tungt ansvar på de ansvariga för det inträffade, eftersom alla grundläggande principer för sund konkurrens negligerades, samtidigt som tusentals småinvesterare blev bedragna.

Jag vill fråga kommissionen vad den tänker göra för att säkerställa skadeersättning för de tusentals investerare som drabbades av detta förfarande och på vilket sätt kommissionen tänker ingripa för att ta reda på vilka som är ansvariga för denna helt makalösa situation.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 oktober 1998)

Kommissionen önskar informera parlamentsledamoten om att de frågor som han tar upp i sin fråga helt och hållet faller inom de grekiska tillsynsmyndigheternas behörighetsområde och att det av den anledningen inte finns någon åtgärd som kommissionen lämpligen kan vidta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2562/98

från Maren Günther (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Användning av landminor i Kosovo

Vilken nyare information har kommissionen om utläggning av landminor, särskilt personminor, i konfliktområdet i Kosovo?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att stoppa utläggning av landminor?

Avser kommissionen att - så snart den politiska situationen tillåter det - delta i minröjning?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(14 september 1998)

Kommissionen har inga närmare uppgifter om att truppminor skulle användas i Kosovo, men anser att det skulle vara mycket olyckligt om sådana vapen används under rådande omständigheter.

Europeiska unionen fördömde vid Europeiska rådets möte i Cardiff och de följande mötena i rådet (allmänna frågor) våldet i Kosovo och bekräftade att en rad ekonomiska åtgärder kommer att vidtas för att förbättra situationen. Kommissionen har när det gäller de humanitära aspekterna verkat på plats i Kosovo och i angränsande stater tillsammans med andra internationella organisationer.

Varken Förbundsrepubliken Jugoslavien eller Albanien är signatärstater till Ottawa-konventionen om förbud mot truppminor vilket i regel (det finns undantag) är en förutsättning för att gemenskapen skall ge stöd till minröjningsarbete. Kommissionen skulle i alla händelser inte stödja minaktioner under en pågående konflikt.

Om det skulle bevisas att truppminor används i situationer där framför allt civilbefolkningen är i riskzonen skulle detta naturligtvis strängt fördömas av kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2916/98

från Jean Baggioni (UPE) till kommissionen

(2 oktober 1998)

Angående: Tjänstemäns uppdrag - rollen som företrädare för kommissionen

Vid olika officiella arrangemang är det vanligt att man stöter på tjänstemän från olika generaldirektorat som säger sig vara "företrädare" för Europeiska kommissionen. Kan kommissionen redogöra för i vilken utsträckning dessa tjänstemän är behöriga att företräda kommissionen och uttala sig i dess namn? Kan kommissionen också ange om dessa tjänstemän är ombedda att informera de politiska eller administrativa myndigheterna i de regioner eller medlemsstater som de åker till om sin närvaro och sitt deltagande i dessa arrangemang?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(16 november 1998)

Alla tjänstemän måste i alla sammanhang respektera de skyldigheter som finns angivna i tjänsteföreskrifterna. Dessa bestämmelser tillämpas givetvis även vid tjänsteresor. Kommissionen vill påpeka att tjänstemän eller andra anställda som deltar i officiella arrangemang måste få instruktioner av sin generaldirektör eller direktör som i förväg fastställer den kommissionsanställdes roll: endast observatör, talare eller organisatör.

För både resor inom och utanför gemenskapen måste den berörde anställde ha ett fullständigt ifyllt och undertecknat formulär för tjänsteresa. Om det rör sig om en resa till ett land utanför gemenskapen och i synnerhet om tjänstemannen skall delta i internationella förhandlingar krävs en samordning mellan de berörda direktoraten för yttre förbindelser. I förfarandet ingår bland annat kontroll och godkännande av tjänsteresan samt samråd med kommissionens delegation i det land som skall besökas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2879/98

från Panayotis Lambrias (PPE) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Överträdelse av direktiv 91/674/EEG om försäkringsbolag

Det grekiska utvecklingsministeriet kontrollerar inte den grekiska lagstiftningen och gemenskapslagstiftningen tillräckligt strikt enligt klagomål från berörda parter, vilka offentliggjorts och inlämnats till kommissionen. På detta sätt tillåter ministeriet många försäkringsbolag att ha förluster på miljardtals drakmer och att regelvidrigt täcka in dem under följande redovisningsperiod. Resultatet av detta blir att förlusterna ständigt ökar, vilket leder till en riskabel ställning för försäkringstagarna och till att vissa företag olagligen introduceras på börsen.

Anser kommissionen mot bakgrund av de uppgifter som den förfogar över att direktiv 91/674/EEG(1) tillämpas på ett riktigt sätt i Grekland och om så inte är fallet, har den för avsikt att vidta nödvändiga åtgärder?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Mario Monti

(4 december 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.

(1) EGT L 374, 31.12.1991, s. 7.