SKRIFTLIG FRÅGA E-3019/98

från Karsten Hoppenstedt (PPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Förbud mot trådlösa larmanläggningar i Belgien

1. Kan kommissionen bekräfta att larmanläggningar som fungerar via radiosignaler, alltså inte via kabel, är förbjudna i Belgien och således inte heller erkänns av den tillståndsbeviljande myndigheten (UPEA)?

2. Känner kommissionen till att försäkringsbolag i Belgien endast erkänner de officiellt godkända systemen och förkastar trådlösa system då de som skyddsåtgärd (t.ex. mot inbrott) kräver att det skall finnas en larmanläggning?

3. Känner kommissionen till att trådlösa larmanläggningar erkänns av de statliga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna i gemenskapen och där också finns till salu och i bruk?

4. Delar kommissionen åsikten att de belgiska föreskrifterna strider mot gemenskapsrätten, i synnerhet bestämmelserna om frihandel?

5. Kan kommissionen bekräfta att rådet (telekommunikation) den 26 februari 1998 kommit överens om att trådlös utrustning (också som fjärrstyrning) får säljas och användas i hela unionen utan att respektive myndigheter behöver utfärda särskilt tillstånd till detta?

6. Leder rådets (telekommunikation) resultat av den 26 februari 1998 till att utländska företag fritt kan leverera sina trådlösa larmsystem till Belgien och att kunder i Belgien kan utrustna och skydda sina hus med sådana system?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 december 1998)

Saluföringen i Belgien av larmsystem regleras av lagen från den 10 april 1990 om bevakningsbolag, säkerhetsbolag och interna säkerhetstjänster. Enligt denna lag måste alla larm godkännas av "commission matériel" och vara i enlighet med det kungliga dekretet (Arreté Royal) av den 31 mars 1994, där man fastställer detta förfarande. Därför skall alla sådana produkter serietestas och provas ut enligt bilaga 3 och 5 i ovannämnda dekret. Dessa test gäller produkternas funktionssätt. Dekretet innehåller dessutom i artikel 8 en klausul om ömsesidigt erkännande av testcertifikat och utprovningsrapporter som gäller företag godkända i en annan medlemsstat. Detta gäller under förutsättning av att man kan påvisa att deras larmsystem och larmcentraler fungerar i enlighet med sådana normer eller tekniska bestämmelser och ger en skyddsnivå motsvarande den som föreskrivs i dekretet.

När det gäller trådlösa larmsystem är det bara att konstatera att man inte kunnat godkänna sådana, eftersom testen enligt bilaga 3 och 5 i dekretet av den 31 mars 1994 (utarbetade vid en tidpunkt då det ännu inte fanns trådlösa system i Belgien) inte kan tillämpas på dem.

Med anledning av att denna brist i lagstiftningen strider mot gemenskapsrätten och särskilt mot artikel 30 i EG-fördraget, har kommissionen vidtalat Belgien. Därför meddelade de belgiska myndigheterna den 25 juni 1998 att det föreligger ett nytt utkast till kungligt dekret, i enlighet med rådets direktiv 83/189/EEG av den 28 mars 1983 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter(1), där man fastställer hur larmsystem och larmcentraler skall godkännas. Testen i bilagorna till dekretet skall också kunna utföras på trådlösa alarmsystem. Eftersom man inte lämnat ett detaljerat utlåtande i samband med detta utkast till dekret, skulle det kunna antas efter ett vidmakthållande av status quo i tre månader, dvs. den 25 september 1998. Till följd av kontakter med de belgiska myndigheterna i denna fråga, tycks det som om utkastet skulle kunna antas inom en snäv tidsram och helt säkert före årets slut.

Denna lagändring leder i princip till att försäkringsbolagen också kommer att försäkra egendom skyddad med sådana trådlösa larmsystem som staten eller myndigheterna anser vara likvärdiga. Likväl måste man beakta att eftersom det är fråga om privata företag dessa inte behöver respektera principen om den fria rörligheten för varor i enlighet med artiklarna 30-36 i EG-fördraget som endast gäller statliga åtaganden.

Trådlösa larmsystem som är godkända i en annan medlemsstat kommer på grundval av klausulen om ömsesidigt erkännande i artikel 9 i ovannämnda utkast att kunna saluföras i Belgien.

När det gäller frågan om telekommunikationer framgår det av rådets (telekommunikationer) slutsatser av den 26 februari 1998 att en medlemsstat kan begränsa användningen av radioutrustning av frekvenstekniska skäl.

Samtidigt som man ser till att trådlösa larmsystem överensstämmer med gemenskapskraven på telekommunikationsområdet, bör man dessutom notera att andra aspekter i dessa apparaters funktionssätt inte täcks av dessa direktiv. Under dessa omständigheter kan ett förfarande för godkännande som föregår lanseringen på marknaden anses vara i samklang med artiklarna 30-36 i EG-fördraget. Anledningen till detta är dessa produkters känslighet och betydelsen av precision i deras funktionssätt när det gäller att på ett lämpligt sätt garantera personsäkerhet.

(1) EGT L 109, 26.4.1993.