SKRIFTLIG FRÅGA E-3319/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Illegal handel med klorfluorkolväten

Enligt uppskattningar som gjorts av styrelsen för CEFC (Europeisk kemisk industri) cirkulerar i EU 10 000 ton illegalt CFC ( klorfluorkolväten). I USA och den övriga världen har den illegala handeln med detta ämne antagit ännu större proportioner. I Europa har redan ett fall börjat utredas där 1000 ton illegalt CFC hade smugglats in från Kina. Enligt vissa bedömare har proportionerna av denna illegala handel redan antagit proportionerna av en epidemi.

Eftersom både tullens infrastrukutur och dess kontrollverksamhet anses otillräckliga vill jag fråga kommissionen om följande:

1. Ingår det i kommissionens planer för bekämpningen av den illegala handeln med CFC möjlighet att ge tulltjänstemännen på europeisk nivå en grundlig utbildning för att underlätta identifieringen av ämnet, som är mycket svårt att identifiera?

2. Vilka övriga åtgärder tänker kommissionen föreslå för att tackla detta fenomen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (10 december 1997)

Kommissionen är medveten om hur allvarligt det problem som parlamentsledamoten tar upp är.

Flera initiativ för att komma till rätta med den olagliga smugglingen av klorfluorkarboner (CFC) och haloner pågår. Vid mötet i samband med Montrealprotokollets tioårsjubileum den 17 september 1997 antog parterna en ändring av protokollet som innebar att parterna åtog sig att införa ett system med tillståndsgivning för all import och export av ämnen som bryter ned ozonlagret. Gemenskapen har redan ett system med tillståndsgivning vid import, men tillståndsgivningen vid export kommer att medge anmälning och dubbelkontroll. Vid mötet i Montreal beslutades också att de industrialiserade länderna skall överväga att införa ett försäljningsförbud för klorfluorkarboner. Parterna beslutade också att se över och förbättra det förfarande enligt Montrealprotokollet som används då någon bryter mot reglerna, för att på så sätt kunna vidta mera verksamma åtgärder då någon part inte följer bestämmelserna.

Kommissionen är tillsammans med medlemsstaternas tullmyndigheter i färd med att undersöka om olaglig import till gemenskapen förekommer. Även en del nya initiativ har kommit till stånd för att stärka samarbetet mellan tull- och miljömyndigheter.

Kommissionen håller på att utarbeta ett utkast till ett förslag om revidering av rådets förordning (EEG) nr 3093/94 om ämnen som bryter ned ozonskiktet ((EGT L 333, 22.12.1994. )). Under det arbetet har ett försäljningsförbud för klorfluorkarboner redan diskuterats. Ett sådant förbud borde i stor utsträckning minska marknaden för olagligt importerade klorfluorkarboner. Dessutom kommer en arbetsgrupp mot olaglig handel bestående av företrädare för kommissionen och myndigheterna i medlemsstaterna att sammankallas för utbyte av information och praktiska råd om hur man skall fortsätta arbetet. Vad beträffar tullpolitiken när det gäller denna fråga har kommissionen inom ramen för programmet ¨Tull 2000¨ ((Europaparlamentets och rådets beslut 97/210/EG av den 19 december 1996 om antagandet av ett åtgärdsprogram för tullfrågor i gemenskapen (¨Tull 2000¨), EGT L 33, 4.2.1997. )) givit ut en guide om riskanalys och tullkontroll (ett exemplar av detta dokument sänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat) i vilket effektiva arbetsmetoder för import, export och transitering av kemiska produkter, inbegripet sådana som bryter ned ozonlagret, föreslås för de nationella myndigheterna. Detta skall ses mot bakgrund av att det skulle vara omöjligt att systematiskt utföra ett större antal kontroller av de varor som förs in i gemenskapen, eftersom detta på att oförsvarligt sett skulle påverka den lagliga handelns intressen. Därutöver inleddes inom ramen för Tull 2000 nyligen ett projekt för moderniseringen av tullaboratorierna i Europa. Initiativet skall förbättra medlemsstaternas tullaboratorier så att de på ett effektivt sätt kan bidra till myndigheternas arbete med att identifiera och analysera kemiska produkter och ämnen som bryter ned ozonlagret.

Matthaeusprogrammet ((Rådets beslut 91/341/EEG av den 20 juni 1991, EGT L 187, 13.7.1991. )) har sedan 1991 varit en ram för olika utbildningsinitiativ för tulltjänstemän från i första hand gemenskapen men även från de associerade länderna. Kommissionens beslut 94/844/EG av den 19 december 1994 om inrättandet av särskilda gemensamma program för yrkesutbildning av tulltjänstemän i fråga om bl.a. containerkontroll, förädling under tullkontroll och tullager ((EGT L 352, 31.12.1994. )) bör särskilt nämnas.