ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2836/00

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(8 september 2000)

Ämne: Skadliga växtskyddsmedel som åter tas i bruk

1. I Nederländerna har det uppstått en debatt om att miljöfarliga växtskyddsmedel åter tillåts att tas i bruk. Befintlig lagstiftning på detta område inskränks med hänvisning till nödvändigheten att, i syfte att bevara vissa skördar i Nederländerna, behålla medlen som benämns oumbärliga till 2002, med möjlighet till förlängning. Å andra sidan menar miljörörelsen att det för många av dessa gifter finns bra alternativ och att endast en liten eftertrupp av odlare använder de medel som betecknas som farliga. Känner kommissionen till den ovannämnda diskussionen som ledde till en debatt i det ordinarie jordbruksutskottet i den andra kammaren i Nederländernas parlament den 22 augusti 2000?

2. Listan med de så kallade oumbärliga medlen innehåller medlen karbaryl, klorpyrifos, fenbutaninoxid, penconazol, pirimifos-metyl, simazin, karbofuran, kloridazon, diklorvos, parathionetyl och propaklor. Det handlar om ämnen som misstänks vara cancerframkallande, angripa arvsmassan eller på annat sätt allvarligt kunna skada hälsan. Har dessa medel och ämnen undersökts inom ramen för det Europeiska arbetsprogrammet, och om så är fallet, vilka var slutsatserna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 oktober 2000)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på den skriftliga frågan P-2829/00 från Dorette Corbey(1).

Kommissionen kan dessutom bekräfta att alla de verksamma ämnen som parlamentsledamoten nämnt omfattas av programmet för granskning av existerande verksamma ämnen. Den närmare granskningen av klorpyrifos, simazin och parationetyl fortsätter inom ramen för kommissionens förordning (EEG) nr 3600/92 av den 11 december 1992 om närmare bestämmelser för genomförandet av den första etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG om utsläppande av växtskyddsprodukter på marknaden(2). Man har ännu inte dragit några slutgiltiga slutsatser. De andra nämnda verksamma ämnena omfattas av kommissionens förordning (EG) nr 451/2000(3) av den 28 februari 2000 om genomförandebestämmelser för den andra och tredje etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG.

Kommissionen kommer att informera Europaparlamentet och rådet om hur långt man kommit i arbetet med granskningsprogrammet senast juli 2001 enligt bestämmelserna i rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(4).

(1) EGT C 103 E, 3.4.2001, s. 226.

(2) EGT L 366, 15.12.1992.

(3) EGT L 55, 29.2.2000.

(4) EGT L 230, 19.8.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3228/00

från Robert Goebbels (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2000)

Ämne: Oljekrisen

Ordförande Prodi och vice ordförande Loyola de Palacio träffade nyligen ledarna för Shell, BP-Amoco, TotalFinaElf, Repsol, ENI, Norsk Hydro och Statoil i Bryssel.

Europeiska socialdemokratiska partiet (PSE-gruppen) presenterade vid debatten om eventuella åtgärder till följd av oljekrisen och höjningen av oljepriset den 20 september 2000 ett förslag som riktade sig till de stora oljeimporterande europeiska bolagen. Förslaget gick ut på att företagen uppmanades att upprätta sina leveransavtal i euro. Nämnde Loyola de Palacio vid ovannämnda sammanträffande PSE-gruppens förslag?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(1 december 2000)

Det är riktigt att det skulle medföra en rad fördelar för de ekonomiska aktörerna och konsumenterna i gemenskapen om euron skulle användas som handelsvaluta inom oljesektorn. Allmänt sett torde tillämpningen av euron som referensvaluta inom världshandeln medföra att gemenskapens ekonomiska aktörer kommer att kunna betala sina inköp i euro och även fakturera i denna valuta.

Det är i första hand marknadsmekanismerna som avgör hur snabbt euron blir referensvaluta. Det är sannolikt att exempelvis vissa av de viktigaste oljeproducerande länderna kommer att föredra att ha dollarn som handelsvaluta, även om andra, som har en omfattande handel med gemenskapen, kan ha intresse av att använda euron. Det bör betonas att gemenskapen är den största oljeimportören.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2649/00

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(1 augusti 2000)

Ämne: Anläggande av en marina i Porto Rafti

Enligt klagomål från invånare och miljöorganisationer i Porto Raftis omnejd, skall man i Porto Rafti anlägga en marina som skall sträcka sig från viken Agios Nikolaos och österut längs halvön Pounta.

Eftersom en del av marinan kommer att ligga i ett område som klassificerats som en prioriterad livsmiljö i enlighet med direktiv 92/43/EEG(1) bilaga I, ombes kommissionen att besvara följande frågor:

1. Förfogar den över någon information om anläggandet av ifrågavarande marina?

2. Bidrar den till finansieringen av ovannämnda projekt och i så fall i vilken utsträckning?

3. Känner den till om den obligatoriska miljökonsekvensanalysen har genomförts för detta projekt och offentliggjorts i tid i enlighet med direktiv 85/337/EEG(2)?

4. Hur har den för avsikt att agera för att förhindra anläggandet av marinan om det fastställs att projektet står i strid med ovannämnda direktiv som utgör gemenskapens men också Greklands miljölagstiftning?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 oktober 2000)

Kommissionen mottar i enlighet med subsidiaritetsprincipen endast information om genomförandet av miljökonsekvensbedömningar och offentliggörandet av dessa under förutsättning att det rör sig om ett specifikt problem eller ett klagomål.

Dessutom omfattas, enligt de informationer som kommissionen har erhållit, inte det område som omtalas av parlamentsledamoten av tillämpningsområdet för rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter.

Om parlamentsledamoten har ytterligare upplysningar som kan berättiga ett klagomål, skulle kommissionen vilja ta del av dessa för att kunna agera i enlighet härmed.

Hittills har kommissionen inte mottagit någon ansökan om medfinansiering avseende anläggandet av en marina i Porto Rafti i Grekland. Till följd av den information som kommissionen har erhållit har åtgärder vidtagits för anläggandet av denna marina med privata finansieringsmedel. Förfarandet blockeras dock för närvarande av Conseil d'Etat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2635/00

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(1 augusti 2000)

Ämne: Olagligt statligt stöd till Combus A/S

Det danska statsägda bussbolaget Combus A/S har med hjälp av statligt stöd kunnat konkurrera med privata (både danska och utländska) bussbolag med priser långt under sina egentliga omkostnader.

Enligt uppgift hade De Danske Busvognmaend ett möte med kommissionen hösten 1999 där man tog upp frågan om olagligt statligt stöd till Combus A/S. De Danske Busvognmaend uppfattade det under mötets gång som om kommissionen skulle gå vidare med ärendet.

Med tanke på vad som sagts ovan undrar jag följande:

1. Har kommissionen undersökt saken efter De Danske Busvognmaends besök i Bryssel hösten 1999?

2. Kan kommissionen, om det pågår en undersökning, upplysa om hur långt man har kommit, och särskilt upplysa om när kommissionen förväntas ha färdigbehandlat ärendet om olagligt statligt stöd till Combus A/S?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(23 oktober 2000)

För statligt stöd som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag och som påverkar handeln mellan medlemsstater krävs i princip att kommissionen först ger sitt klartecken. Ingen anmälan om statligt stöd i enlighet med artikel 88 (f.d. artikel 93) i EG-fördraget har nått kommissionen angående frågan om finansiering av det danska statsägda bussbolaget Combus A/S.

Ekonomisk ersättning för tillhandahållandet av allmänna kommunikationer på väg och järnväg undantas från en på förhand gjord anmälan och utvärdering av kommissionen i enlighet med fördragets ordning om statligt stöd om en sådan är beviljad i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 1191/69 av den 26 juni 1969 om medlemsstaternas åtgärder i fråga om allmän trafikplikt på järnväg, väg och inre vattenvägar(1) ändrat genom rådets förordning (EEG) nr 1893/91 av den 20 juni 1991(2).

Inom ramen för förordningen är medlemsstaterna fria att välja vilken form av ersättning de skall bevilja företagen för att väga upp kostnaderna för att tillhandahålla offentliga tjänster. Kommissionen kommer emellertid att reagera i fall av dokumenterat missbruk av sådant stöd under förutsättning att både en skadlig inverkan på konkurrensen och en inverkan på handeln över gränserna kan fastställas.

Kommissionen har inte fattat något formellt beslut vad gäller sin utvärdering av finansieringen av Combus A/S. Med tanke på det nuvarande marknadsläget anser kommissionen inte att det behövs någon omedelbar reaktion.

(1) EGT L 156, 28.6.1969.

(2) EGT L 169, 29.6.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3361/00

från Barbara Weiler (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: Diskriminering av hemspråkslärare

I Hessen har hemspråkslärare som omfattas av kollektivavtal för offentligt anställda i allmänhet en lägre lönegrad än sina tyska kolleger.

1. Anser kommissionen att de tyska delstaterna har rätt att generellt placera modersmålslärare i en lägre lönegrupp i förhållande till andra ämneslärare som också är tjänstemän?

2. Om så är fallet, kan denna lägre lönegrad också motiveras när fullständig lärarkompetens i ursprungslandet uttryckligen krävs som ett villkor för undervisning i hemspråket, och när den individuella kompetensen dessutom getts officiellt erkännande?

3. Anser inte kommissionen att ett sådant förfarande står i strid med följande rättigheter:

- Rätten till likabehandling (i detta fall med avseende på medborgarskap)?

- Rätten till fri rörlighet?

- Rätten till lika lön för lika arbete?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(14 november 2000)

Kommissionen har uppmanat den berörda medlemsstaten att inkomma med uppgifter om de förhållanden som påtalas av ledamoten. Den avser att meddela henne resultatet av efterfrågningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3181/00

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(10 oktober 2000)

Ämne: ERM II

1. Borde Förenade kungariket bestämma sig för att gå med i euron, tror kommisionen att fördraget skulle kräva att Förenade kungariket ska gå med i ERM II (växelkursmekanismen) före ett inträde i euron, och i sådana fall, hur länge?

2. Om medlemskap i ERM II inte är ett förhandskrav för medlemskap i euron, hur skulle Förenade kungariket då förväntas att leva upp till den växelkursstabilitet som krävs i fördraget?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(20 november 2000)

Om Storbritannien beslutar sig för att vilja delta eurosamarbetet, kommer rådet att göra en ingående bedömning av om landet lever upp till kraven. Bedömningen kommer att omfatta en rad kriterier. Den relevanta bestämmelsen i EG-fördraget vad gäller krav på stabil växelkurs är artikel 121.1 tredje strecksatsen(f.d. artikel 109j). Där anges vad växelkurskriteriet innebär: Ett iakttagande av det normala fluktuationsutrymmet enligt Europeiska monetära systemets växelkursmekanism under minst två år utan devalvering i förhållande till någon annan medlemsstats valuta. Även i artikel 3 i protokollet om konvergenskriterier hänvisas det till kriteriet om deltagande i Europeiska monetära systemets växelkursmekanism enligt artikel 121.1 tredje strecksatsen i detta fördrag.

Det bör noteras att varken beslutet att vidga växelkursmekanismens (ERM) fluktuationsband från ± 2,25 % till ± 15 % eller övergången till ERM II anses vara tillräckliga skäl för att avskaffa kraven för ERM/ERM II-medlemskap. För att uppfylla bestämmelserna i fördraget måste pundet ingå i ERM II i två år innan Storbritannien kan gå över till euro, även om hänsyn kommer att tas till växelkursstabiliteten under en period av icke-deltagande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2727/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Priset på odlingsbar mark

Kan kommissionen ange siffror som jämför priset på ett hektar jämförbar odlingsbar mark i de olika medlemsstaterna under vart och ett av de senaste tio åren, eller för så lång tid tillbaka som möjligt?

Kan kommissionen också ange liknande uppgifter för USA, Kanada, Australien och Argentina?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 oktober 2000)

Sedan 1973 har de flesta medlemsstater varje år skickat in uppgifter om priset på jordbruksmark till kommissionen.

Uppgifterna för åren 19771998 har offentliggjorts av Eurostat i 1999 års utgåva av Prix des terres agricoles et fermages dans l'Union européenne(1) tillsammans med anvisningar för hur siffrorna skall tolkas.

De flesta medlemsstaterna hämtar prisuppgifterna från olika administrativa källor, t.ex. fastighetsregister och skattemyndigheter. De viktigaste metodologiska skillnaderna mellan olika medlemsstater redovisas i ovannämnda publikation. Det faktum att uppgifter från olika medlemsstater är svåra att jämföra beror på att det inte är obligatoriskt att skicka in dem till kommissionen.

Kommissionen har tyvärr inte tillgång till motsvarande statistik för Förenta staterna, Kanada, Australien eller Argentina.

(1) [ISBN 92-828-8381-7].
SKRIFTLIG FRÅGA E-2538/00

från Neil MacCormick (Verts/ALE) till kommissionen

(28 juli 2000)

Ämne: Erasmusprogrammet: beskattning av studenter

Kan kommissionen bekräfta att studenter som deltar som gäststudenter i Erasmus utbytesprogram inte är lokalt skattskyldiga när de är bosatta som gäststudenter i värdlandet? Kan kommissionen därför ge råd om ett lämpligt tillvägagångssätt när en gäststudent i ett utbyte mellan Förenade kungariket och Frankrike mottar skattekrav, och slutligen slutligt krav från Grenoble (sektion 2) eller någon annan lokal myndighet av detta slag?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(9 oktober 2000)

Direkt beskattning hör i princip till medlemsstaternas kompetensområde, eftersom det inte finns någon harmoniserad gemenskapslagstiftning om detta.

Enligt de uppgifter som finns tillgängliga inom kommissionen är Erasmus-stipendier befriade från inkomstbeskattning i samtliga länder som deltar i Erasmus. Parlamentsledamoten hänför sig dock i sin fråga uttryckligen till lokal beskattning.

Det finns inte någon specifik lokal inkomstskatt i Frankrike. Det är möjligt att den lokala beskattning som frågeställaren tar upp avser sådana skatter och avgifter som kommuner tar ut från boende för offentlig service. Utbytesstudenter är inte nödvändigtvis befriade från dessa. Sådana skatter och avgifter omfattas vanligtvis inte heller av dubbelbeskattningsavtal medlemsstater emellan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2874/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(14 september 2000)

Ämne: Arbetsolyckor i fiskefartyg

Ett av vart femte dödsfall i arbetsolyckor i Galicien har samband med fiskeriverksamhet och totalt 18 672 galiciska sjömän genomled någon typ av olycka till havs under tioårsperioden 1990-1999. Dessa uppgifter, som återfinns i en rapport som presenterades av fackförbundet UGT:s galiciska avdelning, visar på problemets allvar. I sin rapport anser UGT att den höga olycksnivån i stor utsträckning beror på de många bristande arbetsvillkoren ombord på fartygen, med för långa arbetsdagar som kan uppgå till 16 18 timmar, bristen på tillräckliga vilo- och utbildningsperioder, sjömän som ibland tillbringar månader ombord utan kontakt med familjerna, de prekära anställningsvillkoren, som präglas av ett utnyttjande från arbetsgivarnas sida, samt särskilt myndigheternas oaktsamhet och förbiseende av alla de nödvändiga säkerhetskontrollerna.

Mot bakgrund av detta, som utan tvekan återspeglar ett problem som också finns hos andra flottor inom Europeiska unionen, och med hänsyn till unionens kompetens och ansvar, vad ämnar kommissionen göra för att garantera att sjömän har likvärdiga arbetsvillkor som inom andra ekonomiska sektorer, för att överkomma den för närvarande höga olycksnivån?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(27 oktober 2000)

Kommissionen anser liksom parlamentsledamoten att situationen inom fiskerinäringen, som måste anses som en högriskbransch, är en angelägen fråga.

Rådet har antagit flera arbetsmiljödirektiv för att bidra till att förbättra arbetstagarnas arbetsmiljö, och minska antalet arbetsolyckor och arbetssjukdomar.

Bland dessa direktiv återfinns rådets direktiv 92/29/EEG av den 31 mars 1992 om minimikrav avseende säkerhet och hälsa för förbättrad medicinsk behandling ombord på fartyg(1), och rådets direktiv 93/103/EEG av den 23 november 1993 om minimikrav avseende säkerhet och hälsa på fiskefartyg(2).

Ett annat relevant direktiv är direktiv 93/104/EEG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning(4) i vissa avseenden, som ändrats genom parlamentets och rådets direktiv 2000/34/EG av den 22 juni 2000 för att täcka sektorer och verksamheter som inte omfattades av direktivet(3). Detta innebär att fiskerinäringen numera omfattas av direktiv 93/104/EEG. Den nya artikel 17b innehåller de särskilda bestämmelser som skall tillämpas på arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg. Medlemsstaterna har ålagts att genomföra direktivet senast den 1 augusti 2003.

Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt kontrollera tillämpningen av de nationella bestämmelser som införlivar ovanstående direktiv, så att den förebyggande politik som föreskrivs i direktiven på ett effektivt sätt bidrar till att minska antalet arbetsolyckor och arbetssjukdomar inom fisket.

(1) EGT L 113, 30.4.1992.

(2) EGT L 307, 13.12.1993.

(3) EGT L 195, 1.8.2000.

(4) EGT L 307, 13.12.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2302/00

från Carmen Cerdeira Morterero (PSE) till kommissionen

(11 juli 2000)

Ämne: Strukturfonder för Ceuta för perioden 20002006

Hur stort belopp beräknar kommissionen att avsätta ur strukturfonderna för den spanska regionen Ceuta för perioden 20002006?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2302/00, E-2304/00 och E-2306/00 ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(29 september 2000)

Det är i dagsläget omöjligt att göra en exakt uppskattning av hur stora belopp som regionen Ceuta och Melilla kommer att beviljas från strukturfonderna under programperioden 20002006 och hur dessa belopp kommer att fördelas. För närvarande pågår förhandlingar med de spanska myndigheterna om insatser under mål 1 och 2 i Spanien.

Det är heller inte möjligt att i nuläget göra en bedömning av hur stora belopp som kommer att beviljas regionerna i fråga inom ramen för gemenskapsinitiativen Interreg och Urban.

När det gäller mål 1 har kommissionen till alla medlemsstater översänt ett förslag till fördelning av tillgängliga anslag mellan de olika regioner som omfattas av detta mål i respektive medlemsstat. Förslaget har utarbetats enligt den metod som kommissionen använder för att fördela anslagen inom ramen för mål 1 bland medlemsstaterna. Kommissionen översänder ett exemplar av det förslag som rör Spanien direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

Det bör dock framhållas att det rör sig om ett vägledande förslag. Beslut om den slutgiltiga fördelningen kommer att fattas gemensamt av medlemsstaten och kommissionen vid antagandet av gemenskapsstödramarna och de samlade programplaneringsdokumenten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3072/00

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(2 oktober 2000)

Ämne: EU:s organ, stiftelser och centrer

Skulle kommissionen kunna lämna en förteckning över samtliga EU:s organ, stiftelser och centrer, med angivande av de städer i vilka de är lokaliserade, antalet anställda och de anslag som erhålls för varje enhet?

Föreligger det några förslag om att inrätta nya organisationer inom ramen för EU? Om detta är fallet, när kommer då troligtvis beslut om deras inrättande att fattas?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(17 november 2000)

Kommissionen hänvisar till den tabell som skickats direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat och som innehåller en förteckning över EU:s nuvarande decentraliserade organ (byråer, stiftelser, kontor och center), med uppgift om i vilka städer de finns och antalet anställda (tjänsteförteckning) för varje organ samt de anslag som varje organ får ur gemenskapens budget (2000 och 2001).

Den 27 september 2000 antog kommissionen ett förslag till en förordning om inrättande av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet(1). Detta förslag har lämnats till parlamentet och rådet enligt det normala förfarandet.

Som en uppföljning till vitboken om livsmedelssäkerhet(2) planerar kommissionen att mot slutet av år 2000 lägga fram ett förslag till en förordning om inrättande av en europeisk livsmedelsmyndighet.

Slutligen kan nämnas att kommissionen i sitt meddelande om Reformen av kommissionen(3), avsnitt 3.3 Utveckla en politik för utläggning av arbete, har föreslagit att man ska utföra genomförbarhetsstudier och kostnads- och intäktsanalyser inom vissa områden.

(1) KOM(2000) 595.

(2) KOM(1999) 719 slutlig.

(3) SEK(2000) 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3508/00

från Stefano Zappalà (PPE-DE) till kommissionen

(10 november 2000)

Ämne: Nationalparken i Circeo

Med beaktande av:

- Nationalparken i Circeo grundades på 1930-talet genom ett kungligt dekret.

- Hittills har det inte inrättats någon parkförvaltning; inte heller har någon skötselplan utarbetats eller godkänts.

- I parken finns det ett ekologiskt sett mycket värdefullt område med arkeologiska lämningar från romartiden och sjöar.

- En av sjöarna, Lago di Paola, betraktas som privat egendom, även om allmänheten står för en betydande del av utgifterna i samband med den. Trots att sjön hör till naturparken och bör betraktas som offentlig är den inte tillräckligt skyddad mot privat verksamhet.

- Den kaotiska och omtvistade nationella lagstiftningen gör inte situationen klarare, trots att området är av både nationellt och europeiskt intresse.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

- Känner den till detta specifika problem?

- Ämnar den undersöka det?

- Har den för avsikt att kontrollera att de nationella myndigheterna efterlever den europeiska lagstiftningen? Vi avser bl.a. det område som även omfattar Pontinska öarna och naturreservaten, med hänsyn tagen till miljön, landskapet, som i hög grad är påverkat av människan, och befolkningen, för vilken situationen är osäker i alla avseenden.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 december 2000)

I detta speciella fall skulle rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) samt rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(2) kunna anses varar gemenskapslagstiftning som täcker frågan, eftersom vissa delar av det område som omfattas av nationalparken Circeo har föreslagits som områden av gemenskapsintresse i enlighet med det förstnämnda direktivet och klassificerats som särskilda skyddsområden i enlighet med det andra direktivet.

Utgående från de upplysningar som frågeställaren lämnat finns det emellertid ingen grund till klagomål avseende tillämpningen av gemenskapslagstiftningen, vilket innebär att man ingen överträdelse för närvarande kan fastställas.

Vad beträffar det faktum att Ente Parco aldrig har inrättats vill vi göra frågeställaren uppmärksam på att bristande överensstämmelse med intern, nationell lagstiftning endast kan åtgärdas inom ramen för den interna, nationella rättssystemet.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) EGT L 103, 25.4.1979.