SKRIFTLIG FRÅGA E-1241/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(30 april 2002)

Ämne: Internationell adoption av rumänska barn

På den senaste tiden har jag fått kännedom om problem som spanska familjer möter i samband med adoption av rumänska barn samt om vissa skrämmande uppgifter som berör dessa barn.

Har kommissionen kännedom om fall där familjer bosatta i gemenskapens medlemsstater adopterat rumänska barn vilka sedan skall ha blivit utsatta för sexuella eller andra övergrepp eller illegala organtransplantationer? Om svaret är ja, vilka fall handlar det om och var har de inträffat? Vilka åtgärder har vidtagits för att kontrollera uppgifterna och låta de behöriga myndigheterna få kännedom om dem?

Är det riktigt att det moratorium för internationella adoptioner som den rumänska regeringen fattade beslut om, gjorde att 1 197 pågående ansökningar från spanska familjer blev liggande utan att behandlas? Hur många av dessa ansökningar har givit resultat sedan dess inom ramen för undantagsförordningen av den 6 december 2001?

Är det riktigt att det i slutet av året fanns femtio tusen (50 000) barn på de rumänska barnhemmen, av vilka 15 700 hade skrivits in under året? Vilket är det årliga dödstalet för barn vid dessa institutioner?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0982/02, E-0998/02, E-0999/02, E-1000/02, E-1035/02,E-1036/02, E-1038/02, E-1039/02, E-1040/02, E-1073/02, E-1102/02 och E-1241/02ingivet av Günter Verheugen för kommissionen

(6 juni 2002)

Kommissionen övervakar barnavårdspolitiken i Rumänien eftersom landet ansökt om att få ansluta sig till unionen och därför måste rätta sig efter de högsta internationella normerna beträffande mänskliga rättigheter, däribland FN:s konvention om barnets rättigheter. Kommissionen

har i detta sammanhang uttryckt sin oro över allvarliga brister i den rumänska lagstiftningen och i landets praxis för internationella adoptioner vilka riskerar att medföra ett ökat antal överträdelser.

Sedan Rumänien ratificerade Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner har ett antal andra stater som anslutit sig till konventionen, drivna av liknande farhågor, också inlett samråd med Rumänien. Detta skedde i oktober 1999.

Sedan dessa farhågor kommit till uttryck och den rumänska regeringen kommit till insikt om att ekonomiska överväganden och andra intressen än barnets bästa spelat en roll i det inhemska beslutsfattandet rörande internationella adoptioner, har regeringen, med början i december 2000, fattat ett antal beslut som lett till att de internationella adoptionerna ställts in under ett år (dekret nr 121 av den 8 oktober 2001).

Den rumänska regeringen har även konstaterat att det saknas redovisning för ett visst antal barn för vilka internationell adoption beviljats. Ärendena har rapporterats till behöriga myndigheter för utredning och åtal i Rumänien.

När det gäller ansökningar om internationella adoptioner som var under behandling när dekretet trädde i kraft, antog den rumänska regeringen den 7 december 2001 dekret nr 161, som gjort det möjligt att slutföra förfarandena i de ärenden som redan behandlats eller som var under behandling i domstol när beslutet om moratoriet fattades. Detta dekret gör det även möjligt för regeringen att under särskilda omständigheter hänskjuta ärenden till domstol. Den rumänska regeringen har inte lämnat några uppgifter om hur många ärenden som sammanlagt är under behandling.

Kommissionen har förstått att alla ärenden i vilka domstolsbeslut fattats eller som var under behandling i domstol den 8 oktober 2001 nu har avgjorts. Den rumänska regeringen har dessutom erkänt att det förelegat särskilda omständigheter i 50 ärenden, där ansökningar om internationell adoption undantagsvis hänskjutits till domstolarna.

De rumänska myndigheterna känner till de ärenden som rör spanska familjer, liksom alla andra ärenden, och kommer att behandla dessa i enlighet med bestämmelserna i dekret nr 161/2001.

Det bör noteras att antalet barn på barnhem håller på att minska från 57 181 i början av 2001 till 49 965 i slutet av samma år. Medan 15 777 barn placerades på hem mellan oktober 2000 och september 2001 var det under samma period 24 772 barn som lämnade barnhemmen. Institutionaliseringsgraden i Rumänien uppgår till 0,8 % av hela Rumäniens befolkning mellan 0 och 18 år, vilket inte är någon särskilt hög siffra för ett övergångsland. Som en jämförelse kan nämnas att en studie som genomfördes inom ett Phareprojekt 1997 konstaterade att institutionaliseringsgraden för barn i Västeuropa låg mellan 0,5 och 1 %. Dessutom är det endast cirka 5 % av de rumänska barnhemsbarnen som kan adopteras enligt rumänsk lag. Kommissionen känner inte till dödlighetsnivån bland barnhemsbarnen, men spädbarnsdödligheten i Rumänien har mellan 1990 och 1999 minskat från 21 till 18 promille, enligt rumänska källor.

Kommissionen har avsatt betydande medel från Phare inte bara för att förbättra villkoren på barnhemmen utan även, och framför allt, för att hjälpa den rumänska regeringen att genomföra en betydande reform av barnavårdspolitiken. De ansträngningar som kommissionen gör tillsammans med andra internationella givare, medlemsstater och många djupt engagerade icke-statliga organisationer håller nu på att bära frukt, även tack vare de rumänska myndigheternas engagemang.

Framför allt när det gäller adoptionslagstiftningen har kommissionen tillsammans med andra organ lämnat tekniskt bistånd till den rumänska regeringen för utkast till en ny text som regeringen nu håller på att ta ställning till.

Kommissionen kommer att fortsätta att följa situationen och lämna bistånd till den rumänska regeringen vid behov. Det bör betonas att kommisionen inte har befogenhet att blanda sig i individuella fall av internationella adoptioner.