SKRIFTLIG FRÅGA E-1516/02

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(29 maj 2002)

Ämne: Användande av animaliska fetter i djurfoder

Problematiken med de animaliska fetterna har redan tagits upp i en av mina tidigare frågor, skriftlig fråga E-2646/01(1), liksom i mitt brev till kommissionär Byrne, som han besvarade den 31 januari 2002. I detta brev anger kommissionen än en gång att man skall undersöka vilka konsekvenser de vetenskapliga rekommendationerna om animaliska fetter får för gemenskapslagstiftningen. Med tanke på det faktum att det hittills ännu inte har kommit något meddelande eller förslag från kommissionen, är syftet med dessa frågor att bringa klarhet för konsumenten och den berörda sektorn.

Sedan december 2000 är det i Tyskland förbjudet att använda några animaliska fetter i djurfoder på grund av förmodade BSE/TSE-risker. I Frankrike vidtogs av denna anledning i november 2000 och i oktober 2001 åtgärder som begränsar användandet av animaliska fetter i djurfoder. I juni och september 2001 fastställde EU:s vetenskapliga styrkommitté (Scentific Steering Committee, SSC) att nötfett är en säker råvara för djurfoder under förutsättning att vissa processvillkor är uppfyllda. Den 7 februari 2002 fastställde vetenskapliga styrkommittén att det inte finns några tecken som tyder på ett samband mellan grisar och TSE. Dessa yttranden anger tydligt att ovannämnda åtgärder i Tyskland och Frankrike inte är befogade.

1. Har Europeiska kommissionen några planer på att inom kort hörsamma ovan nämnda yttranden från vetenskapliga styrkommittén och presentera en tydlig ståndpunkt i fråga om förhållandet mellan animaliska fetter och BSE/TSE? Kommer kommissionen på grundval av denna ståndpunkt att föreslå en ändring av gemenskapens lagstiftning?

2. Om inte, vilka är problempunkterna och hur kommer kommissionen att lösa dem?

3. Anser Europeiska kommissionen att de tyska och franska åtgärderna strider mot de ovannämnda yttrandena från vetenskapliga styrkommittén? Om ja, vad kommer kommissionen att göra åt detta? Om nej, varför inte?

(1) EGT C 115 E, 16.5.2002, s. 138.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 juli 2002)

1. och 2. I ett yttrande om säkerheten hos talg som erhållits som biprodukt vid slakt av idisslare rekommenderade Vetenskapliga styrkommittén att ytterligare villkor ska gälla när fett från idisslare används i foder till idisslare, inklusive mjölkersättningar. Yttrandet antogs vid det möte som kommittén hade den 28 och 29 juni 2001 och uppdaterades vid mötet den 6 och 7 september 2001. På grundval av detta yttrande utarbetade kommissionen ett arbetsdokument om talg i mjölkersättningar och annat foder till idisslare, och detta diskuterades med medlemsstaterna inom Ständiga veterinärkommittén den 22 och 23 januari 2002 samt den 19 och 20 februari 2002. Men eftersom Vetenskapliga styrkommittén under tiden hade påbörjat en kvantitativ riskbedömning av säkerheten hos fett från idisslare, beslöt man att vänta på denna utvärdering innan man gick vidare med dokumentet.

Hittills har Vetenskapliga styrkommittén inte rekommenderat några åtgärder för svinfett som skulle innebära en ändring av den nuvarande lagstiftningen. En utförlig rapport och ett yttrande om TSE-risken (transmissibel spongiform encefalopati) hos svin håller emellertid på att utarbetas av Vetenskapliga styrkommittén.

De ovanstående väntade yttrandena från Vetenskapliga styrkommittén kommer att förse kommissionen med det nödvändiga underlaget för att besluta om vilka ändringar av den nuvarande lagstiftningen om animaliska fetter som behöver läggas fram. I detta sammanhang behöver man också ta hänsyn till kontrollaspekter, t.ex. möjligheten att hålla olika typer av fett åtskilda och vilka analysmetoder det finns för att spåra fett från olika arter.

3. Det är lämpligt att avvakta utgången av de väntade nya yttrandena från Vetenskapliga styrkommittén om säkerheten hos fett från idisslare och TSE-risken hos svin innan man bedömer de nationella åtgärder som vidtagits i Tyskland och Frankrike.