SKRIFTLIG FRÅGA E-2234/02

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) till kommissionen

(23 juli 2002)

Ämne: Harmonisering av studiefinansiering för gränsarbetare

När det gäller studiefinansiering för gränsarbetares barn har redan många problem lösts. Det finns dock fortfarande ett antal problem som skulle kunna lösas bättre.

1. Kan kommissionen ange om Nederländerna har rätt att avbryta studiefinansieringen för barnen till en belgisk (eller tysk) gränsarbetare som arbetar i Nederländerna om denne till följd av arbetsoförmögenhet/invalididet måste avsluta sin tjänst eller ofrivilligt blir uppsagd?

2. Kan kommissionen ange om Nederländerna har rätt att vägra att ge studiefinansiering till barn som studerar i Nederländerna och kommer från en familj med hemvist i Nederländerna och där fadern är gränsarbetare i Belgien (eller Tyskland) och alla familjemedlemmar har belgiskt (eller tyskt) medborgarskap, och detta för att dessa barn inte har nederländskt medborgarskap?

3. Kan kommissionen ange varför rätten för nederländska studenter att studera i grannländerna (med undantag för Vallonien) med bibehållen studiefinansiering är begränsad till högre utbildning och inte gäller för yrkesutbildning på lägre nivå?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(16 september 2002)

1. Parlamentsledamoten frågar om kommissionen anser att Nederländernas borttagande av rätten till studiefinansiering för barn till gränsarbetare, om föräldern förlorar sitt arbete på grund av invaliditet eller arbetslöshet är förenlig med EG-rätten. Kommissionen vill i detta hänseende erinra om domen i målet Meeussen (C-337/97)(1), enligt vilken barn till gränsarbetare kan åberopa artikel 7.2 i förordning (EEG) nr 1612/68(2) för att få studiefinansiering på samma villkor som barnen till medborgarna i den stat där föräldern är anställd. När det emellertid gäller barn till sådana gränsarbetare som förlorat sitt arbete på grund av invaliditet eller arbetslöshet har domstolen fastställt att före detta gränsarbetare som inte längre omfattas av något anställningsförhållande inte kan göra anspråk på nya

rättigheter utan att det föreligger ett samband med deras tidigare yrkesverksamhet (dom i målet Leclere (C-43/99)(3), punkt 59). Emellertid skulle man kunna dra slutsatsen från denna dom att de rättigheter som redan förvärvats för gränsarbetare eller barn till gränsarbetare ska bibehållas.

2. Den andra frågan rör familjer med belgiskt (eller tyskt) medborgarskap som är bosatta i Nederländerna, och där fadern arbetar som gränsarbetare i Belgien eller Tyskland. I det fallet kan inte barnet i förhållande till Nederländerna åberopa artikel 7 i förordning (EEG) nr 1612/68 eftersom ingen av föräldrarna arbetar i Nederländerna. Det rör sig emellertid tydligt om familjer bestående av EU-medborgare som använt sig av sin rätt enligt EG-fördraget att uppehålla sig i en annan stat än den där de är medborgare (artikel 18 i EG-fördraget). Följaktligen kan sådana familjemedlemmar åberopa förbudet mot diskriminering på grund av medborgarskap enligt artikel 12 i EG-fördraget för alla förmåner som ingår i EG-rättens tillämpningsområde (se bland annat domarna i målen Grzelczyk (C-184/99)(4) och D'Hoop (C-224/98)(5)). Svaret på första frågan innebär att rätten till studiefinansiering i Nederländerna ingår i EG-rättens tillämpningsområde. Barnen i de berörda familjerna har alltså rätt till studiefinansiering på samma villkor som barn till nederländska medborgare i samma situation.

3. Kommissionen känner inte till skälen varför nederländska studenter kan få nederländsk studiefinansiering endast för högre utbildning och inte för yrkesutbildning på mellannivå, om de läser i grannländerna. Kommissionen vill här erinra om att det är medlemsstaterna som självständigt fastställer villkoren för förvärv och bibehållande av rätten till sådana förmåner som studiefinansiering, under förutsättning att dessa villkor följer EG-rätten, särskilt förbudet mot diskriminering på grund av medborgarskap. Det fall som avses i den tredje frågan verkar inte strida mot denna sistnämnda princip.

Kommissionen vill informera parlamentsledamoten om att dess avdelningar har kontaktat de nederländska myndigheterna för att dessa ska yttra sig om huruvida fallen som beskrivs i fråga nr 1 och 2 utgör diskriminering på grund av medborgarskap, vilket är oförenligt med EG-rätten. Kommissionen kommer att hålla parlamentsledamoten underrättad om sin fortsatta handläggning av ärendet.

(1) Dom av den 8 juni 1999, REG. 1999, I-3289.

(2) Rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen, EGT L 257, 19.10.1968.

(3) Dom av den 31 maj 2001, REG. 2001, s. I-4265.

(4) Dom av den 20 september 2001, REG.2001, s. I-6193.

(5) Dom av den 11 juli 2002, ännu inte offentliggjord.