ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3075/98

från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen

(9 oktober 1998)

Angående: ISPA-investeringar i infrastruktur

Europeiska unionen har inrättat ett nytt strukturfondsinstrument, ISPA, för att stödja länder i Central- och Östeuropa som ansökt om medlemskap i EU. ISPA:s fonderade medel kommer från och med år 2000 att delas ut till stora infrastrukturprojekt i Central- och Östeuropa. Då EU:s nuvarande stöd för investeringar i kandidatländernas infrastruktur, det vill säga LFSI-stödet ur Phare, uppgår till en summa som inte motsvarar mer än ca 600 miljoner finska mark, kan man förmoda att det nya stödet också kommer att innebära en avsevärd förhöjning av själva stödsumman.

Jag önskar, med hänvisning till ovanstående, fråga kommissionen hur stora belopp ISPA årligen kommer att förfoga över för finansiering av investeringar i infrastruktur? Vilka urvalsmetoder kommer kommissionen att använda sig av vid fördelningen av ISPA:s resurser?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(11 november 1998)

I Agenda 2000(1) föreslås ett strukturstöd till ansökarländerna på ca en miljard ecu per år för perioden 2000-2006. Som anges i förslaget till förordning om ett instrument för strukturpolitiska åtgärder inför anslutningen (ISPA)(2), skall detta stöd huvudsakligen ges för att hjälpa ansökarländerna att nå upp till en standard som motsvarar gemenskapens i fråga om infrastrukturer på transport- och miljöområdet.

Urval och godkännande av projekt skall göras med utgångspunkt i nationella transport- och miljöprogram som ingår i varje ansökarlands nationella program för antagande av gemenskapens regelverk, som är ett nyckelelement i deras enskilda partnerskap för anslutning. Den föreslagna ISPA-förordningen (särskilt bilagorna 1 och 2) innehåller också kriterier för hur man skall kunna garantera att projekten håller en hög kvalitet, bl.a. deras potentiella hävstångseffekt, deras beredskap samt behovet av kostnadseffektivitetsanalyser som inbegriper direkt och indirekt påverkan på sysselsättningen.

(1) KOM(98) 2000 slutlig.

(2) KOM(98) 138 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3283/98

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(9 november 1998)

Angående: Utsikterna vad gäller framställning och försäljning av vin i Danmark

Angående kommissionens svar på fråga 82 (H-0909/98)(1) under frågestunden i samband med den första sammanträdesperioden i oktober önskas ett förtydligande angående följande.

- Eftersom den danska vinproduktionen inte överskrider 25 000 hektoliter per produktionsår, innebär detta då att danska vinproducenter faktiskt kan åberopa artikel 11 och alltså saluföra sitt vin till allmänheten, eller måste detta danskproducerade vin konsumeras av producenterna själva?

- Förhåller det sig inte så att endast om Danmark vill erhålla status som vinproducerande land (d.v.s. med en produktion som överstiger gränsen för försumbar kvantitet) måste en motsvarande ändring göras av rådets och kommissionens förordningar?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 december 1998)

Med hänsyn till de ekonomiska, administrativa och juridiska konsekvenserna av denna affär är det lämpligt att göra en granskning och bedömning av situationen, inte bara vad beträffar den nu gällande lagstiftningen utan också när det gäller den gemensamma organisation av marknaden som de nu pågående förhandlingarna i rådet kommer att utmynna i.

Kommissionen vidtar för närvarande en ingående granskning av det problem som parlamentsledamoten nämner.

(1) Fullständigt förhandlingsreferat från sammanträdet den 9 oktober 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4054/98

från Ana Miranda de Lage (PSE) till kommissionen

(13 januari 1999)

Angående: Betalning av kontrakt inom ramen för AL-Invest-programmet

För närvarande finns det 26 kontrakt som undertecknades under 1995 och 1996 inom ramen för AL-Invest-programmet och som genomfördes under dessa år, men för vilka kommissionen fortfarande inte har betalat ut anslagen. Det samlade beloppet uppskattas till ungefär 200 000 ecu. Kan kommissionen redogöra för orsakerna till de försenade utbetalningarna av anslagen till dessa projekt som genomförs av de europeiska COOPECOS och Eurocenter i Latinamerika som ett led i AL-Invest-programmet?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(23 februari 1999)

Så gott som alla de ärenden från 1995 och 1996 där betalningsunderlagen var i enlighet med kontrakten har redan administrerats och fakturorna har betalats.

Man håller nu på att hämta upp eftersläpningarna beträffande de AL-Invest-kontrakt från 1995 och 1996 där utbetalningarna ännu inte effektuerats. De håller antingen på att färdigbehandlas eller så väntar man på betalningsunderlag som begärts in och som är nödvändiga för att man skall kunna utfärda behörigen dokumenterade betalningsorder. Förseningarna har berott på att Eurocentres och Coopecos lämnat ofullständiga eller felaktiga tekniska eller ekonomiska rapporter som kommissionen inte kunnat behandla med önskvärd snabbhet.

Det fanns heller inte något tekniskt sekretariat från början av 1997 till april 1998, vilket krävs för den tekniska förberedande undersökningen. Under denna tid gjorde personalbristen att det bara gick att upprätthålla det löpande arbetet. Från april 1998 kunde ett nytt sekretariat efter ett komplett urvalsförfarande med anbud (för att garantera insynen) börja bearbeta eftersläpningen genom att begära in de betalningsunderlag som saknades för att kunna verifiera att dessa stämde överens med kontraktsbestämmelserna. Partnerna är i färd med att svara. Den ekonomiska förvaltningen av utbetalningarna som genomfördes i september 1998 fungerar väl och eftersläpningarna håller på att hämtas upp. Partnerna får nu åter också den hjälp de behöver och kontrolleras för att programmet skall fungera effektivt och utan störningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4048/98

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen

(13 januari 1999)

Angående: Kärnsäkerheten i Ryssland och unionens nordliga dimension

Det svar som kommissionsledamoten Hans van der Broek avgivit på kommissionens vägnar (E-3325/98)(1) och som ansluter sig till en konkret skriftlig fråga som jag framställt, är hållet i mycket allmänna ordalag. I svaret görs det inget som helst ställningstagande till något samarbetsprogram som kommissionen utarbetat med tanke på kärnsäkerheten i Ryssland, fastän det är allmänt känt att det bland annat i det dokument om den nordliga dimensionen som kommissionen utarbetat finns klara operationella förslag också på kärnsäkerhetens område.

Vilka förberedande åtgärder avser kommissionen vidta eller har kommissionen redan vidtagit på grundval av sitt dokument om den nordliga dimensionen, för att de operationella förslagen om kärnsäkerheten i Ryssland skall kunna genomföras? Vilken tidtabell avser kommissionen ha för sitt agerande i denna fråga?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(12 februari 1999)

När det gäller Tacis-programmet kan kommissionen inte göra några direkta utbetalningar till stödmottagarna, i det här fallet kärnkraftverken, även om dessa har betydande svårigheter att betala ut lönerna till sina anställda. Det kan dessutom inte uteslutas att detta slags stöd, även om det bara är av tillfällig natur,är dömt att misslyckas.

I flera projekt har kommissionen emellertid, som första åtgärd, byggt in en ekonomisk aspekt som det är nödvändigt att göra de ansvariga på den ryska sidan medvetna om att de måste beakta. Detta gäller både de ansvariga i kärnkraftverken, via stödprojekt på platsen, och de ansvariga i institut och överordnade organisationer (såsom Rosenergoatom, den viktigaste producenten, och Minatom).

Som allmän regel kommer den ekonomiska aspekten av åtgärder inom ramen för Tacis-projekten att understrykas med större eftertryck i samband med att projekten definieras i framtida program. Det bör observeras att de ekonomiska frågorna sällan beaktats inom kärnkraftssektorn i Ryssland, med hänsyn till sektorns mycket höga politiska prioritet. Uppgiften att utbilda personal är därmed oerhört omfattande, och resultatet av utbildningsinsatserna kommer inom denna sektor som, trots allt, fortfarande är föga mottaglig för inflytande från väst, att visa sig först så småningom.

Det har nyligen kommit till kommissionens kännedom att Rosenergoatom har förstärkt sin finansiella förvaltning genom att till ny biträdande generaldirektör utnämna en specialist på finansiella frågor. Av de första tecknen att döma synes Rosenergoatoms finansförvaltning nu ha väsentligt förbättrats.

De förslag till specifika åtgärder som lagts fram inom ramen för den nordliga dimensionen syftar till att förbättra kärnsäkerheten i regionen. Målsättningen är alltså inte att bemöta den ekonomiska kris som Ryssland för närvarande går igenom, även om krisen potentiellt kan påverka genomförandet av projekten.

(1) EGT C 142, 21.5.1999, s. 121.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4023/98

från José Barros Moura (PSE) till kommissionen

(8 januari 1999)

Angående: Förbindelserna mellan EU och Macao efter maktöverlämnandet den 20 december 1999

När tänker kommissionen utarbeta ett meddelande - i likhet med meddelandet om Hongkong - om EU:s framtida förbindelser med den särskilda administrativa regionen Macao sedan makten överlämnats till Kina? I detta sammanhang måste man beakta behovet av att garantera tillämpningen av principen "ett land, två system" och den viktiga roll som Macao kan spela som en "öppen dörr" från Kina till västvärlden och från EU till Kina.

När tänker kommissionen lägga fram detta meddelande, som måste läggas fram i så god tid att det kan diskuteras i Europaparlamentet?

Svar från sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(5 februari 1999)

Kommissionen stödjer fullt ut att principen "ett land, två system" i framtiden tillämpas på den särskilda administrativa regionen Macao.

Som kommissionens ansvarige ledamot bekräftade vid sitt besök i Macao den 2 november 1998 har kommissionen för avsikt att utarbeta ett meddelande till rådet och Europaparlamentet om förbindelserna mellan gemenskapen och Macao. Kommissionen avser att gå till väga på samma sätt som den gjorde för Hong Kong, nämligen att utarbeta meddelandet i nära anslutning till den tidpunkt då överhögheten över Macao övergår till Kina, dvs. i slutet av 1999.

Kommissionen skulle därmed få möjlighet att ta upp de frågor som är viktigast att ta itu med under det första år då principen "ett land, två system" tillämpas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2855/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Hållbara städer och hållbar utveckling

Tycker inte kommissionen att vi har att göra med ett fall av överlappning av insatser när det gäller projektet Hållbara städer, som finansieras under artikel B4-304, och projektet Urbant forum för hållbar utveckling, som finansieras under artikel B4-306, och har kommissionen en känsla av att samordningen mellan de två skilda enheter inom GD XI och DG IV som administrerar de här två projekten, är tillräcklig?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(9 november 1998)

Det finns en tydlig skillnad mellan kampanjen för hållbara städer i Europa och aktiviteterna inom nätverket av lokala forum för en hållbar utveckling.

Det övergripande målet för kampanjen för hållbara städer i Europa är att främja en utveckling mot hållbarhet genom "lokala Agenda 21" och liknande aktiviteter, genom att stärka partnerskapet mellan alla berörda parter inom de lokala myndigheterna samt samarbetet mellan myndigheter. Fem internationella nätverk och organisationer för lokala myndigheter stöder kampanjen genom att genomföra projekt för hållbar utveckling. Dessa projekt gäller områden som information och informationsutbyte genom t.ex. seminarier om bra metoder, spridning av information genom webbsidor eller nyhetsbrev på Internet, utveckling av teknisk vägledning och utbildning samt tillhandahållande av undervisningsmaterial. Dessa aktiviteter och projekt i kampanjen är öppna för alla deltagande lokala myndigheter. De samordnas av kampanjkontoret.

De lokala forumen för en hållbar utveckling inrättades 1995. Detta är ett experimentnätverk av 20 städer, som leds av kommissionen. Syftet med varje lokalt forum är att kanalisera information om gemenskapens politik ut bland medborgarna och att skapa lokala partnerskap för att omsätta denna politik i praktiken. De är inte endast inriktade mot lokala förvaltningar, utan mot hela det civila samhället, särskilt för att främja medborgarnas engagemang. För dessa aktiviteter utnyttjas ofta innovativ informations- och kommunikationsteknik.

Aktiviteterna inom ramen för de lokala forumen är således av mycket mindre storleksordning än de flesta av de aktiviteter som sker inom ramen för kampanjen för hållbara städer i Europa och är inriktade på mer direkta insatser i de deltagande städerna.

De två berörda enheterna inom kommissionen har ett nära och effektivt samarbete.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3429/98

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(24 november 1998)

Angående: Bidrag till vinindustrin

Jag hänvisar till det svar som kommissionsledamoten Fischler har lämnat (E-2198/98(1)) om rubricerade ärende.

Svaret anger att ett förslag till rådets förordning (EG) om den gemensamma organisationen av marknaden för vin ger utrymme för utgifter som är högre än genomsnittet för de senaste produktionsåren. Ligger detta utanför det stöd som avses i Agenda 2000?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 december 1998)

Den ursprungliga utgiftsprognosen för vinsektorn inom ramen för Agenda 2000(2) som lades fram den 15 juli 1997 tog inte hänsyn till förslaget till reform av vinsektorn. Denna prognos utgick från de beräkningar som gjorts på grundval av produktionsprognosen för efterföljande regleringsår och gällande bestämmelser.

I det förslag till reform av den gemensamma organisationen av marknaden för vin som kommissionen lade fram den 16 juli 1998(3) (ett år efter Agenda 2000) införs omställningsåtgärder för vinsektorn i syfte att anpassa den till marknaden och på sikt undvika överskott. De utgifter som följer av denna omställning kommer att leda till en mindre höjning av utgifterna för sektorn under de första åren efter reformen men kommer på medellång sikt att leda till en sanering av marknaden.

Den finansiella ramen för Agenda 2000 uppdateras efterhand som exaktare uppgifter blir kända. Detta gäller t.ex. den gemensamma marknadsordningen för vin, som kommer att behandlas i den nya finansiella översikten för Agenda 2000.

(1) Se s. 3.

(2) KOM(97) 2000 slutlig.

(3) EGT C 271, 31.8.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3997/98

från Daniel Féret (NI) till kommissionen

(21 december 1998)

Angående: Barnarbete i Storbritannien

Är kommissionen medveten om omfattningen av barnarbetet i Storbritannien, där 500 000 barn under 13 år arbetar och 2 miljoner ungdomar under 16 år är löntagare, såsom det framgår av undersökningen som genomförts av "Low Pay Unit"?

Är det inte bekymmersamt, och till och med oroande, att konstatera att man i Förenade kungariket bibehåller en minimilagstiftning för barnarbete, och att nödvändiga finansiella medel ständigt är otillräckliga för att se till att denna lagstiftning respekteras, trots att landet styrs av en socialistregering?

Anser inte kommissionen att det vore lämpligt att föreslå - i form av ett direktiv - ett nytt initiativ i syfte att utfärda exakta gemenskapsbestämmelser för barnarbete och för att säkerställa en hög skyddsnivå för barn i hela Europeiska unionen?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(1 februari 1999)

Kommissionen vill påminna om att barnarbete är förbjudet enligt gemenskapsrätten.

Enligt rådets direktiv 94/33/EG av den 22 juni 1994 om skydd av minderåriga i arbetslivet(1), skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som krävs för att förbjuda barnarbete. För att se till att detta förbud följs skall de fastställa en minimiålder för att anlitas till arbete. Denna får inte vara lägre än den ålder då den obligatoriska skolgången på heltid upphör och under inga omständigheter lägre än 15 år.

Medlemsstaterna får dock, med beaktande av direktivets mål för hälsa och säkerhet, i sin lagstiftning föreskriva vissa undantag för barn i åldern 14 eller 13 år som utför vissa lättare arbeten. I den mån medlemsstaterna utnyttjar denna möjlighet måste de följa de gränser och villkor som fastställs i direktivet.

De brittiska myndigheterna har till kommissionen överlämnat sin nationella lagstiftning som antagits för att genomföra bestämmelserna i gemenskapsdirektivet. Särskilt bestämmelserna i "Child (protection at Work) Regulations 1998" trädde i kraft i Förenade kungariket den 4 augusti 1998. När det gäller den lägsta åldern för att anlitas till arbete och den ålder från vilken man kan tillåta vissa lättare arbeten verkar Förenade kungarikets lagstiftning inte skilja sig från gemenskapens regler som fastställs i direktiv 94/33/EG. Det åligger de nationella myndigheter som har i uppdrag att kontrollera tillämpningen av dessa regler att se till att de efterlevs.

(1) EGT L 216, 20.8.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3581/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(3 december 1998)

Angående: De turkiska myndigheternas åtgärder mot den teologiska skolan i Chalki

De turkiska myndigheterna har avsatt styrelsen för den teologiska fakulteten i Chalki dels för att skada det ekumeniska patriarkatets anseende, dels för att skrämma greker i Turkiet till att dra sig ur styrelserna för stiftelser som förvaltar grekiska tillgångar så att dessa tillgångar förlorar sina ägare.

Patriarken Bartholomeos har fördömt åtgärden, och den amerikanska regeringen har sagt att den tänker lägga fram en protest.

Då de turkiska myndigheternas åtgärder är ett klart brott mot de mänskliga rättigheterna, religionsfriheten, likheten inför lagen och rättvisan ombes kommissionen upplysa om huruvida den har för avsikt att fördöma dessa oacceptabla åtgärder som Turkiet nyligen vidtagit mot patriarkatet och vidta de åtgärder som krävs för att se till att den teologiska skolan i Chalki kan öppna igen och att beslutet om styrelsens avskaffande återkallas.

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-3566/98 och E-3581/98 ingivna av Hans Van den Broek för kommissionen

(23 december 1998)

Kommissionen är medveten om att styrelsen för den teologiska skolan Chalkis i Istanbul nyligen avskedats.

Kommissionen är oroad över den senaste utvecklingen i Turkiet som kommer att få oundvikliga konsekvenser för de mänskliga rättigheterna och i synnerhet för de religiösa minoriteternas situation i landet.

Kommissionen följer ingående alla aspekter på situationen för de mänskliga rättigheterna i Turkiet. I sin första återkommande rapport om Turkiets framsteg på vägen mot anslutning, antagen den 4 november 1998, framhöll kommissionen de problem som finns i detta avseende samt vikten av att situationen förbättras. I detta sammanhang instämmer kommissionen helt och hållet i det som sades i slutsatserna från Europeiska rådets möte i Luxemburg i december 1997, dvs. att "stärkandet av Turkiets band med Europeiska unionen även är avhängigt av att de politiska och ekonomiska reformer som Turkiet har inlett fortsätter, särskilt i fråga om [...] respekt för och skydd av minoriteter [...]".

Trots Turkiets beslut att avbryta all politisk dialog med unionen är kommissionen fast besluten att fortsätta att uttrycka sin oro i dessa frågor vid alla kontakter med de turkiska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3080/98

från Markus Ferber (PPE) till kommissionen

(9 oktober 1998)

Angående: Trafikbelastningen i angränsande stater efter att det blev obligatoriskt med vinjetter i Österrike

Efter att det blev obligatoriskt med vinjetter i Österrike har orten Lindau-Zech som ligger invid den tyska riksvägen B 31 invid gränsen till Österrike till följd av den gränsöverskridande trafiken kommit att få vidkännas en belastning som orten inte klarar av. Många bilister som är på väg till orter i Schweiz eller Österrike viker av från motorvägen A 96 för att köra till destinationsorten längs den tyska riksvägen B 31 och på det sättet spara kostnaderna för vinjetterna.

1. Vad avser kommissionen göra för att trafikbelastningen på orter som ligger invid gränserna och kännetecknas av en motsvarande situation skall kunna begränsas?

2. Har kommissionen några planer på att stater som påför vägavgifter inom sitt territorium skall åläggas att inte uppbära dessa avgifter fram till den första avfarten efter statsgränsen, så att invånare som bor i gränsområdet strax intill på grannlandets område skall kunna besparas dessa merkostnader i trafiken?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(6 november 1998)

Det österrikiska avgiftssystemet för personbilar har utvärderats i detalj och funnits överensstämma med gemenskapslagstiftningen. Det finns emellertid ingen särskild gemenskapslagstiftning som tvingar medlemsstaterna att avstå från att ta ut användaravgifter eller tullar på motorvägar fram till första avfarten efter en gräns. I enlighet med subsidiaritetsprincipen har medlemsstaterna rätt att bestämma om införandet av avgifter för personbilar som använder motorvägar. På samma grundval kan medlemsstaterna också bestämma huruvida de önskar undanta den del av motorvägen som sträcker sig fram till första avfarten efter en gräns från dessa avgifter vilket en del medlemsstater faktiskt gör. Ingen medlemsstat har gjort någon framställning om att göra en sådan praxis obligatorisk i hela unionen. För närvarande har kommissionen inga planer på att föreslå någon lagstiftning om denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3452/98

från Mark Watts (PSE) till kommissionen

(24 november 1998)

Angående: Slakt på sälungar i Vita havet

Kan kommissionen med anledning av min fråga E-2693/97(1) om slakt på sälungar i Vita havet utanför Ryssland ange om den ännu har erhållit något svar från de ryska myndigheterna vad gäller resultatet av de vetenskapliga studierna om sälfångst som skulle genomföras under 1995?

Om detta inte är fallet, kommer kommissionen att kontakta de ryska myndigheterna på nytt och be om resultaten av detta forskningsprogram?

Känner kommissionen till om de ryska myndigheterna har föreslagit en årlig kvot för sälungar som skall slaktas 1998 och 1999?

Avser kommissionen att vidta några andra åtgärder för att sätta stopp för de grymma metoder som används?

Kommer kommissionen att överväga att göra framtida ekonomiskt bistånd till de ryska myndigheterna beroende av att djurs rättigheter respekteras och slakten på sälar upphör?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(10 december 1998)

Sedan sitt svar på parlamentsledamotens fråga E-2693/97 har kommissionen fortfarande inte erhållit resultaten av de vetenskapliga studierna om sälfångst i Vita havet och fortsätter därför att göra påstötningar hos de ryska myndigheterna med en begäran om att få tillgång till eventuella resultat. Kommissionen undersöker också om det fastställts någon fångstkvot och kommer att vidarebefordra den information som eventuellt finns tillgänglig till parlamentsledamoten.

Såsom angavs i svaret på den skriftliga frågan E-2693/97 har kommissionen, med tanke på bestämmelserna i rådets direktiv 83/129/EEG av den 28 mars 1983 om införsel i medlemsstaterna av skinn från vissa sälungar och produkter av sådana skinn(2), inte för avsikt att vidta några ytterligare åtgärder i detta avseende.

(1) EGT C 82, 17.3.1998, s. 129.

(2) EGT L 91, 9.4.1983, s. 30.