SKRIFTLIG FRÅGA E-3408/02

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(29 november 2002)

Ämne: Skydd av kvinnor inom EU mot omskärelse

I FN:s konvention mot tortyr står det klart utsagt att alla människor har en oförytterlig rätt till skydd mot tortyr eller annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling.

Bortsett från det klara förhållandet till systematisk tortyr som oftast bygger på en politisk regims särskilda villkor innehåller texten också en möjlighet till en något mer vittgående tolkning av begreppet annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling. I kretsar som arbetar mot tortyr är det systematiska inslaget en mycket viktig faktor.

Kvinnlig omskärelse uppfattas i västerlandet som en systematiserad form av kränkning av ett barns eller en vuxens integritet och frihet och därför är den också förbjuden i flera EU-land. Ingreppet kan inte utföras av läkare på sjukhus, men företas illegalt oftast i hemlandet.

Somaliska imamer i Danmark har på senaste tiden gått ut med påståenden i press och TV om att ingreppet är påbjudet i Koranen och uppmanat föräldrar till att omskära sina flickebarn, trots att sådant är en straffbar handling enligt dansk lag och FN:s konventioner. Det är ett särskilt problem att okunniga imamer åtnjuter auktoritet bland ännu mer okunniga människor. Allmän upplysningsverksamhet har hittills visat sig vara helt utan nytta.

Hur tänker kommissionen medverka till att flickor och kvinnor från kulturer där kvinnlig omskärelse förekommer uppnår maximalt skydd inom EU mot ett invandrat prästerskaps ohyggliga råd och påtryckningar på föräldrarna samt mot sina föräldrars okunnighet?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(23 januari 2003)

Kvinnlig könsstympning, inbegripet omskärelse, är ett grundläggande brott mot kvinnors och barns mänskliga rättigheter. I såväl handlingsplanen från Beijing som konventionen mot alla former av diskriminering mot kvinnor uppmanas berörda parter att vidta åtgärder mot kvinnlig könsstympning.

Artiklarna 1 (människans värdighet), 3 (rätt till personlig integritet), 4 (förbud mot tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning) och 21 (icke-diskriminering) i stadgan om grundläggande rättigheter avspeglar vissa principer som är gemensamma för Europeiska unionens medlemsstater och som har anknytning till denna fråga.

Det bör först och främst betonas att det är medlemsstaterna som ansvarar för detta område, liksom alla frågor som rör våld. Europeiska unionen har ingen rättslig grund på detta område enligt de nuvarande fördragen.

I olika projekt som finansierats av Daphne-programmet konstateras det att åtta europeiska länder har infört särskilda lagar som förbjuder alla eller vissa former av kvinnlig könsstympning (Belgien, Danmark, Nederländerna, Österrike, Sverige, Förenade kungariket, Norge samt Schweiz). I övriga europeiska länder finns enbart allmänna lagar som förbjuder åsamkande av allvarlig kroppskada utan att särskilt nämna kvinnlig könsstympning.

Utöver lagstiftningsarbetet, som Europeiska unionen inte kan påverka, har man inom Daphne-programmet (20002003) fastställt att kvinnlig könsstympning ska prioriteras i det årliga programmet (och inbjudan att lämna förslag) för de två åren 2001 och 2002. Därigenom har tio projekt som rör denna fråga finansierats. Sex av projekten hade en löptid på två år, vilket gjorde det möjligt att behandla problemet ingående. EU-anslagen för dessa åtgärder uppgick till över 1,6 miljoner euro.

En fördel med att använda Daphne-programmet för att bekämpa denna företeelse är att organisationer på gräsrotsnivå kan samarbeta inte bara med varandra, utan även med forskningsvärlden och myndigheterna för att bekämpa problemet på fältet och i de flesta fall med direkt deltagande av drabbade personer.

Kvinnlig omskärelse kommer att försvinna enbart om både kvinnor och män känner att de kan välja bort denna sedvänja utan att det påverkar närliggande aspekter av den egna kulturen. Det krävs insatser på flera plan, bland annat för att utbilda hälso- och socialarbetare. Spridning av lämplig information som betonar hälsosriskerna är ett annat viktigt verktyg.