SKRIFTLIG FRÅGA E-1159/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. Kapitel 5 tar upp lagstiftningen kring livsmedelssäkerheten.

Märkningen har blivit en handelspolitisk fråga inom många områden, bland dem också området livsmedelssäkerhet. Kommissionen strävar efter multilaterala riktlinjer för märkning (stycke 99). Det är uppenbart att samma föreskrifter för märkning bör gälla för importerade livsmedel som för livsmedel som producerats inom EU.

Avser kommissionen sträva efter att de multilaterala riktlinjerna för märkning skall vara åtminstone likvärdiga med EU:s riktlinjer? Om så är fallet: vidtas det redan åtgärder med tanke på detta inom internationella forum? Om så inte är fallet: varför ställer sig kommissionen avvisande till tanken på likvärdiga multilaterala riktlinjer för märkning och vilka alternativ har kommissionen att tillgå för att tillämpa samma föreskrifter för märkning på importerade livsmedel som på livsmedel som producerats inom EU?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(16 juni 2000)

Gemenskapens hållning är att den obligatoriska märkningen bör gälla på samma villkor för både gemenskapsprodukter och import från tredje land. I den nuvarande gemenskapslagstiftningen om livsmedelsmärkning fastställs redan allmänna och särskilda bestämmelser som gäller både gemenskapsprodukter och importerade produkter. Dessa krav har hitintills inte ifrågasatts. Det finns dock en rad viktiga faktorer som bör beaktas i samband med den internationella handeln.

Märkning är ett vitt begrepp och kan ha olika syften. Det kan bl.a. gälla konsumentinformation om innehåll, produktionssätt och ingredienser eller varningar om eventuella hälsorisker (t.ex. att produkten kan innehålla allergener). Märkning omfattas av WTO:s avtal om sanitära och fytosanitära åtgärder (SPS-avtalet), i vilket märkningen har en direkt anknytning till livsmedelssäkerheten. För övrigt omfattas märkningen av WTO-avtalet om tekniska handelshinder (TBT) och även av Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT). TBT-avtalet syftar till att säkerställa att den internationella handeln inte hindras av tekniska åtgärder. Restriktiva handelsåtgärder är endast tillåtna om de har ett legitimt syfte. Konsumentinformation nämns än så länge inte i TBT-förteckningen, men hälsofrågor och förhindrande av bedrägliga förfaranden nämns uttryckligen. Detta innebär inte att konsumentinformation inte skulle kunna betraktas som ett legitimt syfte enligt TBT-avtalet, dels eftersom avtalet medger märkning när denna används för att förhindra bedrägligt förfarande, dels eftersom förteckningen över legitima syften inte är uttömmande.

Kommissionen efterlyser multilaterala diskussioner i syfte att uppnå en internationell överenskommelse om dessa frågor. I Codex Alimentarius har det fastställts allmänna och särskilda normer för vissa produktkategorier. Kommissionen deltar i Codex-mötena och kommer tillsammans med medlemsstaterna att fortsätta sträva efter att uppnå överenskommelser som uppfyller gemenskapens mål vad gäller skydd för människors hälsa och konsumentinformation.