ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1890/99

från Pietro-Paolo Mennea (ELDR) till kommissionen

(14 oktober 1999)

Ämne: Turistcentrum vid Castel del Monte

Kommunrådet i staden Andria, Bari, i Italien har godkänt ett projekt för uppförande av ett turistcentrum med biljettförsäljning, bokhandel, servering och diverse andra tjänster samt en parkering som enligt planerna skall ligga i närheten av den åttakantiga borgen Castel del Monte, byggd mellan 1240 och 1250 på uppdrag av Fredrik II av Schwaben.

Själva namnet på monumentet anger att borgen och den kulle som den ligger på utgör ett enhetligt kulturarv och bland annat har Unesco uppfört det på sin prestigefyllda världsarvslista.

Det är uppenbart att platsens historiska värde och betydelse för landskapsbilden skulle förändras och skadas på ett oacceptabelt sätt om projektet genomfördes.

Projektet har fått ekonomiskt stöd av EU och ingår i de projekt som finansieras i syfte att utveckla och främja turismen i de regioner som omfattas av mål 1 (multiregionala åtgärdsprogrammet för södra Italien POM).

Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående meddela om projektet har inhämtat de utlåtanden som krävs från berörda myndigheter, i synnerhet överintendenten för miljö- arkitektur- och kulturarv i Bari och från det berörda kulturministeriet?

Om den har för avsikt att vidta åtgärder för att stoppa gemenskapens finansiering så att projektet kan ställas in i enlighet med gällande nationell lag om skydd och enligt de europeiska bestämmelser som skall tillämpas i dessa fall?

I samband med detta uppmanas kommissionen att göra finansieringen från gemenskapen avhängig av att planerna för projektet ändras så att turistcentret och den anslutande parkeringen förläggs längre ned än vad som nu är planerat, med hänsyn till platsens naturliga karaktär och för att inte borgens historiska och konstnärliga prakt skall skadas.

Kompletterande svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(18 februari 2000)

Enligt de uppgifter som lämnats av de italienska myndigheterna har projektet i fråga lämnats in av Sopraintendenza per i beni Ambientali, Architettonici, artistici e Storici della Puglia och inte av kommunen Andria (Bari). Detta projekt, med namnet Circuito dei Castelli, inbegriper uppförandet av ett utställningsområde, en restaurang, ett biljettkontor och en bokhandel samt uppsättning av skyltar. Anläggning av en parkeringsplats ingår däremot inte i projektet.

Parkeringsplatsen har medfinansierats av strukturfonderna inom ramen för mål 1-programmen, och då särskilt mål 5a i delprogram I Turismo culturale, som ingår i det multiregionala operativa programmet för turism. Gemenskapens medfinansiering, genom Europeiska regionala utvecklingsfonden uppgår till 899 miljoner lire, dvs. 50 % av den sammanlagda kostnaden.

Kommissionen kan inte på grundval av ovannämnda uppgifter ifrågasätta strukturfondernas finansiering av det aktuella projektet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2250/99

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(1 december 1999)

Ämne: Flygförseningar

Oftare än vad som är brukligt sker det ett stort antal förseningar i samband med avgångar och därmed också i samband med ankomster vid flygresor från olika flygplatser i Europeiska unionen. Ibland sker dessa förseningar så ofta att det är på gränsen till skandal.

Dessa förseningar ställer till med stora skador, såväl ekonomiska som sociala, och även skador av mer privat natur för individen. Kan kommissionen därför ange vilka som är de verkliga skälen till dessa förseningar och, i förekommande fall, vilka åtgärder den avser att vidta för att en gång för alla normalisera flygtrafiken?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(24 januari 2000)

Kommissionen medger att situationen när det gäller förseningar i lufttrafiken och överbelastningar av luftrummet har blivit så ohållbar att man snarast måste vidta vittgående åtgärder.

Kommissionen antog därför den 1 december 1999 ett meddelande om skapandet av ett gemensamt europeiskt luftrum(1). I meddelandet analyseras orsakerna till att ovannämnda situation uppstått. Kommissionen rekommenderar även att ett antal åtgärder vidtas både i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå. Parlamentsledamotens frågor besvaras i det dokumentet.

Kommissionen har även för avsikt att mer ingående undersöka vilka konsekvenser förseningar får för resenärerna. Detta skall ske i förbindelse med omfattande samråd som kommer att äga rum inom kort om skydd för flygpassagerare.

(1) KOM(1999) 614 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2787/99

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Gemenskapsfinansiering för den sardiska språk- och kulturskolan i Quartu S.Elena

Det finns en risk för att den första sardiskspråkiga skolan, som ligger i kommunen Quartu S. Elena på Sardinien, blir tvungen att stänga eftersom den ännu inte har mottagit den planerade finansieringen från regionen Sardinien och Europeiska unionen. Man kan bli tvungen att annullera kurserna för skolåret 19992000 som redan har många anmälda elever. Quartu S. Elena är banbrytande när det gäller användning av sardiska i officiella sammanhang (även i kommunens interna dokument). Nu kan man således riskera att avbryta ett kulturinitiativ som rönte enorm framgång 1998 med elva lektionscykler och nästan 300 elever. Skolans mål var att alla till slut skulle lära sig att förstå, läsa och skriva sardiska. Detta projekt för främjande av sardiskan kom till genom regionalt stöd enligt lag nr 26, 20 000 ecu från Europeiska unionen och ett anslag på 50 miljoner ITL från kommunen. Anslagen utgjorde totalt ca 150 miljoner ITL och möjliggjorde kostnadsfria lektioner för vuxna och barn.

Nu finns det inte längre några medel för skolan att fortsätta sin verksamhet, och kommunen Quartu S. Elena har vädjat till Europeiska unionen och regionen Sardinien att finansieringen inte skall reduceras. Efter att kommunförvaltningen hade vidarebefordrat ansökningarna om stöd till projektet Deu fueddu su sardu påbörjade den även ett samarbete med en katalansk skola i Xabia i regionen Valencia och universitetet på Korsika rörande förberedelser av en lektionscykel som redan borde ha inletts. Kommunen har därefter deltagit i en internationell tävling som syftar till att skydda och främja det rika europeiska kulturarvet, en mosaik med över femtio språkområden.

Detta didaktiska och kulturella projekt är mycket viktigt och seriöst, och det är ägnat åt ett regionalt minoritetsspråk som erkänns officiellt av Europeiska byrån för mindre utbredda språk. Anser kommissionen att det är nödvändigt att vidta åtgärder omgående i syfte att finansiera verksamheten på skolan för sardiska språket och kulturen i kommunen Quartu S. Elena och förhindra att den lägger ned sin verksamhet?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(10 februari 2000)

Genom att lära och sprida minoritetsspråk bidrar man till att EU:s språkliga och kulturella mångfald hålls vid liv. EU stödjer inhemska, regionala minoritetsspråk genom åtgärden främjande och bevarande av regionala språk och kulturer samt minoritetsspråk och minoritetskulturer, som finansieras via budgetpost B3-1000.

Den sardiskspråkiga skolan Quarto S. Elena fick gemenskapsstöd när projektet startade som försöksverksamhet 1998. De prioriteringar och krav på mervärde som styr gemenskapens stödinsatser gör att nya initiativ, som inte skulle gå att genomföra utan stöd från gemenskapen, får företräde. Projektet var föremål för en ny ansökan 1999 men fick placeras på reservlistan, eftersom andra projekt visade sig hålla en högre kvalitet och vara mera angelägna, och tråkigt nog medgav budgetramarna inte finansiering till skolan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2754/99

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Stöd till insatser för narkotikabekämpning bland ungdomar

Landsbygden öster om Northamptonshire är ett relativt välbärgat område i East Midlands, men har omfattande problem med narkotikamissbruk bland ungdomar. Den brittiska regeringen har valt

att inte inbegripa grevskapet i sina förslag till anslag från strukturfonderna och de pengar som kan sökas genom EU:s åtgärdsprogram för att bekämpa narkotikamissbruk verkar tilldelas storskaliga yrkesinriktade projekt av EU-omfattning.

Vilket praktiskt stöd, ekonomiskt eller annat, kan kommissionen erbjuda en grupp invånare i området som är engagerade i kampen mot detta allvarliga och ökande problem?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(15 februari 2000)

Kommissionen håller med om att lokalsamhällena utgör en viktig resurs i arbetet med att komma till rätta med drogproblemet. Kanske är den bästa lösningen för glesbygdsinvånarna i östra Northamptonshire att vända sig till en landstäckande organisation som ADFAM (National Helpline for Families and Friends of Drug Users). En sådan organisation kan dela med sig av sina erfarenheter till invånarna och förmedla kontakt med liknande projekt i andra delar av Europa.

ADFAM är medlem i ett nätverk av europeiska narkotikajourtelefoner som finansieras via Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för att förebygga narkotikamissbruk. Huvuddelen av gemenskapens ekonomiska insatser under perioden 19962000 har kanaliserats via åtgärdsprogrammet. På så sätt har skapandet av många europeiska nätverk och deras dagliga arbete finansierats, och det gäller även många europeiska projekt för att förebygga missbruk. Nätverken erbjuder värdefull rådgivning och stöd till verksamhet på lokal nivå. De utbyter också erfarenheter om förebyggande av missbruk. För närvarande undersöker kommissionen om det finns möjlighet att förlänga gemenskapens åtgärdsprogram med ytterligare två år.

På Internet kan man även läsa om europeiska projekt för att minska efterfrågan på narkotika. Projekten är utvärderade och finns på webbplatsen för Europeiska centrumet för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (http://www.emcdda.org/). Detta är ett utmärkt sätt att dra nytta av erfarenheterna från liknande projekt på andra platser i gemenskapen.

Via gemenskapens sysselsättningsinitiativ (t.ex. Youthstart och Integra) kan man också finansiera nyskapande projekt med en hög grad av lokalt engagemang. Sysselsättningsinitiativet syftar till att hjälpa personer med särskilda svårigheter att finna eller behålla ett lämpligt arbete. Sysselsättningsinitiativet är naturligtvis inte specifikt inriktat på narkotikarelaterade problem, men de projekt som får stöd har ofta ett starkt inslag av förebyggande åtgärder. De flesta av sysselsättningsprojekten avslutas under 2000. De förebyggande och nyskapande aspekterna kommer emellertid att vara av betydelse även i det nya gemenskapsinitiativet Equal (20002006). Information om projekten ges på sysselsättningswebbplatsen www.europs.be.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2574/99

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(11 januari 2000)

Ämne: Regler för marknadskommunikation i Italien

Det förefaller som om de krav som den italienska regeringen ställer för annonser om nikotinplåster (NRT-plåster) är strängare än kraven i andra länder. Annonser om nikotinplåster

som tagits fram för spridning i hela Europa, för att informera rökare som vill sluta röka om metoder för detta, måste därför omarbetas för att uppfylla de italienska reglerna. Kraven måste dock inte uppfyllas i annonser som sprids i Italien från andra medlemsstater genom satellit- eller kabelöverföring. Det finns alltså begränsningar i Italien för annonser om nikotinplåster (som faktiskt främjar folkhälsan) som inte gäller för dessa produkter i andra medlemsstater. Därmed förhindras en fri spridning av information till rökare i Italien om de hälsofördelar som är förknippade med användningen av nikotinplåster för att sluta röka.

Anser kommissionen att reglerna om annonsering i Italien står i konflikt med den målsättning som de är avsedda att främja, det vill säga att skydda folkhälsan? Kommer kommissionen med anledning av dessa regler i så fall att överväga att inleda det förfarande som tillämpas vid fördragsbrott?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 februari 2000)

De angivna tobaksavvänjningsprodukterna för personer som är beroende av tobak är läkemedel. Vad gäller deras klassificering i recepthänseende och möjligheten att göra reklam som riktas till allmänheten har medlemsstaterna intagit olika ståndpunkter. I vissa medlemsstater är dessa läkemedel inte receptbelagda vilket de är i andra medlemsstater. Vad gäller reklam är produkterna dock undantagna från bestämmelsen om att det normalt sett inte är tillåtet att göra reklam för receptbelagda läkemedel pga. deras folkhälsofrämjande mål när det gäller tobaksavvänjning. Reklam som riktas till allmänheten är således tillåten i de flesta medlemsstater.

Reklam som riktas till allmänheten för läkemedlel fastställs genom rådets direktiv 92/28/EG av den 31 mars 1992, om marknadsföring av humanläkemedel(1) i vilket kraven harmoniseras. I artikel 4 b i detta direktiv fastställs att de uppgifter som förekommer minst skall innehålla läkemedlets namn, de upplysningar som är nödvändiga för att läkemedlet skall användas på ett korrekt sätt och en uttrycklig och lätt läsbar uppmaning att noga ta del av informationen på bipacksedeln eller, i tillämpliga fall, den yttre förpackningen.

För att skydda folkhälsan är reklam som riktas till allmänheten för läkemedel mycket strikt kontrollerad i alla medlemsstater. Samtidigt som den föreskrivna gemenskapslagstiftningen följs är det möjligt att de meddelanden som sprids i de olika medlemsstaterna antar olika former vad gäller innehåll eller längd.

Eftersom kommissionen inte har tillräckligt med information för att kontrollera om den italienska lagstiftningen i fallet med de nämnda reklammeddelandena bryter mot målen för skyddet av folkhälsan och den fria rörligheten kommer den att kontakta de italienska myndigheterna för att erhålla ytterligare upplysningar.

(1) EGT L 113, 30.4.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2345/99

från Salvador Jové Peres (GUE/NGL) och Pedro Marset Campos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Import av tomater från Marocko

Marocko har kränkt bestämmelserna i artikel 3 i protokollet om ordningen för import till Europeiska gemenskapen av jordbruksprodukter med ursprung i Marocko. Enligt bestämmelserna skall kvoten fördelas jämnt på årets månader, med en tillåten marginal för avvikelser på 20 %. Under november och januari den gångna säsongen framkallade Marocko prisras på marknaderna och orsakade sektorn kraftig ekonomisk skada.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att se till att protokollets bestämmelser efterlevs i framtiden? Hur tänker kommissionen kompensera gemenskapsproducenterna för de ekonomiska förluster som uppstår på grund av att protokollet inte följts?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2344/99, E-2345/99, E-2346/99, E-2347/99, E-2348/99 och P-2483/99 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(20 januari 2000)

Kommissionen följer noga utvecklingen av importen av färska tomater med ursprung i Marocko.

Efter att i slutet av regleringsåret 1998/99 ha konstaterat att de överenskomna kvantiteterna hade överskridits har kommissionen för de marockanska myndigheterna betonat vikten av att dessa kvantiteter iakttas för att det skall råda balans på gemenskapsmarknaden.

För innevarande regleringsår begärde kommissionen, med beaktande av importutvecklingen under oktober månad 1999, omedelbara samråd med de marockanska myndigheterna. Dessa samråd, som hölls i Rabat den 22 december 1999, gjorde det inte möjligt att finna en lösning som kan garantera att den beviljade kvoten inte överskrids. Med hänsyn till detta, och utan att det påverkar senare samråd, införde kommissionen genom förordning (EG) nr 2767/1999 ett system med importlicenser, i enlighet med skriftväxlingen mellan gemenskapen och Konungariket Marocko av den 22 december 1994.

Kommissionen vill påpeka att medlemsstaterna ansvarar för att gällande bestämmelser tillämpas på ett korrekt sätt vid importen, särskilt fastställandet av de tullavgifter som krävs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2587/99

från Marialiese Flemming (PPE-DE) till kommissionen

(11 januari 2000)

Ämne: Jakt på flyttfåglar i Italien

Genom rådets direktiv 79/409/EEG(1) om bevarande av vilda fåglar har Europeiska unionen åtagit sig att bevara samtliga vilda fågelarter på medlemsstaternas territorium.

Såvitt jag vet har Italien inte genomfört direktivet om bevarande av vilda fåglar. I vissa italienska regioner är det tillåtet att jaga fågelarter som inte anförs som jaktbara i bilaga II till direktiv 79/409/EEG (t.ex. bofink, pilfink, stare och koltrast). Dessutom jagar man t.ex. med hjälp av nät, även om användning av icke selektiva jaktmetoder förbjuds i artikel 8 i direktivet.

Känner kommissionen till detta?

Vilka åtgärder har kommissionen i så fall vidtagit eller kommer den att vidta för att Italien skall genomföra direktiv 79/409/EEG?

Överväger kommissionen att väcka talan om fördragsbrott mot Italien?

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(24 januari 2000)

Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar har införlivats i italiensk lagstiftning genom lag nr 157 av den 11 februari 1992 om skydd av varmblodiga vilda djur och om jakt. I denna ramlag fastställs de principer som skall ligga till grund för regionernas utarbetande av detaljerade föreskrifter. Enligt artikel 13 i den italienska lagen får jägare endast använda hagelgevär, pil och båge eller falkar. Alla jaktmetoder och vapen som inte uttryckligen är tillåtna i denna artikel är förbjudna. Detta förbud förstärks genom artikel 21, där det framgår vilka aktiviteter och metoder som är förbjudna. Dit hör bland annat jakt med nät. Enligt den italienska lagen får endast de arter av vilda fåglar som förtecknas i bilaga II till direktivet jagas. Det är därför förbjudet att fånga vilda fåglar och att använda nät i Italien.

Den ordning för skydd av vilda fåglar som fastställs i direktivet medger emellertid vissa undantag. I artikel 9 i direktivet anges vilka villkor som skall vara uppfyllda för att undantag från direktivets bestämmelser skall kunna medges. Kommissionen är medveten om att dessa villkor inte till fullo respekteras i den italienska lagstiftningen. Det sätt på vilket undantagsreglerna införlivats i den italienska lagstiftningen strider mot bestämmelserna i artikel 9 i direktivet. Kommissionen beslutade därför 1998 att anhängiggöra ärendet vid EG-domstolen. Kommissionen ansåg att Italien i vissa fall hade underlåtit att se till att samtliga villkor för beviljande undantag var uppfyllda, och att korrekt reglera fångsten av tre vilda fågelarter för användning som lockfåglar. Ärendet har ännu inte avgjorts av domstolen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2628/99

från Francesco Speroni (TDI), Umberto Bossi (TDI) och Gian Gobbo (TDI) till kommissionen

(12 januari 2000)

Ämne: Kommissionsordförande Romano Prodis deltagande i den italienska valkampanjen

Fredagen den 26 november deltog kommissionens ordförande Romano Prodi i det partimöte som hölls av Olivträdets kandidat (mitten-vänsterkoalition) i Bologna som avslutning på valkampanjen för fyllnadsvalen till deputeradekammaren.

Flera kända företrädare för den italienska regeringskoalitionen deltog likaledes i detta politiska evenemang av typen valkampanj, till exempel Walter Veltroni, partisekreterare för det demokratiska vänsterpartiet (DS). Vid detta tillfälle uttryckte ordförande Prodi sitt stöd för Olivträdets kandidat Parisi.

1. Anser inte kommissionen att det är olämpligt att dess företrädare (och i ännu högre grad dess ordförande Prodi) deltar i möten som helt klart har karaktär av valkampanj, som i detta fall?

2. Strider inte detta agerande mot andan och ordalydelsen i artikel 213 i Amsterdamfördraget, och i synnerhet i punkt 2: Ledamöterna av kommissionen skall i gemenskapens allmänna intresse fullgöra sina skyldigheter under full oavhängighet?

3. ämnar ordförande Prodi i framtiden delta i liknande italienska valmöten, kanske i möten som hålls av de två andra partikoalitionerna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2459/99, E-2600/99 och E-2628/99 ingivet av Romano Prodi för kommissionen

(7 februari 2000)

Såsom kommissionen ständigt får påpeka i svar på Europaparlamentets skriftliga och muntliga frågor(1) är dess ledamöter kvinnliga och manliga politiker som bedriver politiskt arbete, och de är inom ramen för de skyldigheter tjänsten medför helt fria att självständigt och på eget ansvar uttrycka sina personliga åsikter.

(1) Se till exempel ordförande Reys svar på muntlig fråga nr 10/68 från Habib-Deloncle och kommissionens svar på skriftliga frågor nr 44/83 från Gendebien EGT C 197, 25.7.1983, nr 1682/85 från Vandemeulebroucke EGT C 55, 10.3.1986, E-1404/97 från Pasty EGT C 391, 23.12.1997 och E-2617/98 från Wibe EGT C 96, 8.4.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2835/99 från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen. Områden inom det femte ramprogrammet inom vilka det kan utgå inbjudningar att lämna forskningsförslag.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 303 E , 24/10/2000 s. 0118 - 0118



SKRIFTLIG FRÅGA E-2835/99 från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen (18 januari 2000) Ämne: Områden inom det femte ramprogrammet inom vilka det kan utgå inbjudningar att lämna forskningsförslag Fastställer kommissionen år från år begränsningar avseende områden under det femte ramprogrammet inom vilka det kan utgå inbjudningar att lämna forskningsförslag, och på vilka grunder sker detta i så fall? Fastställs gränserna på grund av administrativa förhållanden eller ekonomiska begränsningar eller för att kommissionen anser att de EU-finansierade forskningsprojekten är tillräckliga för att ge den omfattande kunskap som behövs på samtliga områden som har med klimatförändringar att göra? Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar (11 februari 2000) De områden inom det femte ramprogrammet som är öppna för forskningsförslag diskuteras med den rådgivande expertgruppen och programmets förvaltningskommitté utifrån den avsatta budgeten och ämnenas politiska betydelse. I den aktuella ansökningsomgången har man t.ex. på nytt tagit upp delområdet om att bromsa och möjliggöra anpassning till globala förändringar för att spara tid i arbetet efter Kyoto.