ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1210/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(30 april 2002)

Ämne: EU:s sjukförsäkringskort

Målsättningarna med EU:s sjukförsäkringskort är visserligen lovvärda, men vore det inte bättre om EU-passen i stället innehöll en sida eller en stämpel med denna information? Skulle man inte undvika en hel del utgifter och pappersexercis på detta sätt?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(11 juni 2002)

Vid Europeiska rådets möte i Barcelona den 15 och 16 mars 2002 beslutades att ett europeiskt sjukförsäkringskort skall ersätta de nuvarande blanketterna som behövs för att få vård i en annan medlemsstat.

Det kort som Europeiska rådet planerar är ett sjukförsäkringskort. Det ska göra det möjligt för innehavaren som reser runt inom EU att i vilken medlemsstat som helst kunna styrka att han/hon omfattas av sjukförsäkringen och har rätt till vårdförmåner.

Kortet ska underlätta utbyte av elektronisk information om försäkringstagarens situation mellan försäkringsinstitutionerna i medlemsstaterna. Den lösning som parlamentsledamoten föreslår, som innebär att nödvändiga upplysningar ges i passet, är således inte lämpligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0552/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till rådet

(4 mars 2002)

Ämne: Embargot drabbar även flygsäkerheten i Iran

Under de senaste åren har ganska många olyckor drabbat den iranska luftfarten, bland annat olyckan i maj 2001 då ett ryskbyggt Jakovlev 40-plan tillhörande det iranska flygbolaget störtade i nordöstra Iran. Nyligen förekom uppgifter om att ett av det iranska flygbolagets plan av typen Tupolev störtat med 117 passagerare ombord.

Dessa olyckor beror främst på att man helt och hållet, som en följd av det amerikanska embargot, saknar reservdelar för flygplan av Boeing-typ som det iranska flygbolaget har i sin ägo. Därför är man tvungen att köpa tekniskt sett gammalmodiga flygplan från länder i före detta Sovjetunionen. Det talas också om att Iran Air under de senaste 12 åren velat köpa europeiska Airbus-plan men inte lyckats med detta på grund av embargot.

Jag vill mot bakgrund av att embargopolitiken direkt drabbar flygsäkerheten i Iran och av att oskyldiga människor får sätta livet till fråga rådet om följande:

1. Är det sant att Iran Air nekats köpa Airbus-plan?

2. Känner sig rådet medskyldigt till att oskyldiga människors liv går förlorade?

3. Har rådet för avsikt att omedelbart revidera sin politik i denna fråga?

Svar

(26 juni 2002)

De frågor som ställts av den ärade parlamentsledamoten omfattas inte av unionens behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0897/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(5 april 2002)

Ämne: Avbrytande av obligatorisk skolgång

Enligt uppgifter i grekisk press har 150 000 skolbarn slutat gymnasiet utan att ha slutfört sina studier under de senaste åren och samtidigt med detta avbryter 10 000 barn varje år sin obligatoriska skolgång. Dessa uppgifter framgår av en undersökning om skolgången i Grekland som utförts av en enhet inom det grekiska Pedagogiska institutet som övervakar möjligheterna att efter avslutad gymnasieutbildning

träda in på arbetsmarknaden. Undersökningen visar att det största bortfallet av elever förekommer i Evritanias, Ilias, Lakoniens, Xanthis och Rodopis län samt på turistorter på Kreta, Tolvöarna och Joniska öarna.

Kan Europeiska kommissionen tala om för mig om den känner till denna fråga? På vilket sätt skulle kommissionen kunna agera för att få Grekland att vidta konkreta åtgärder för att sätta stopp för detta fenomen? Hur stor procent av eleverna avbryter den obligatoriska skolgången i EU:s övriga medlemsstater? Hur många analfabeter finns det, procentuellt sätt i EU:s 15 medlemsstater?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(31 maj 2002)

På utbildningsområdet är det enligt subsidiaritetsprincipen medlemsstaterna som har hela ansvaret för organisationen och innehållet i utbildningssystemen. Kommissionen kan därför inte ingripa för att få Grekland att vidta konkreta åtgärder.

Vad gäller statistiken i medlemsstaterna tillhandahåller Eurostat följande uppgifter:

>Plats fÄHor tabell>

Kommissionen har varken tillgång till fullständiga och tillförlitliga uppgifter om det aktuella antalet analfabeter i de 15 medlemsstaterna eller uppgifter om antalet avhopp från utbildningen på sekundärnivå I.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0453/02

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till rådet

(27 februari 2002)

Ämne: Unionens utrikespolitik visavi Marocko och Västsahara

Med utgångspunkt i det yttrande som FN:s avdelning för rättsliga frågor, med anledning av avtalen om oljeutvinning i sahariska vatten mellan Marocko och vissa oljeföretag, avgav den 29 januari 2002 om räckvidden och de rättsliga effekterna av den marockanska närvaron i Västsahara står det klart att det krävs en omfattande omdaning av Europeiska unionens utrikespolitik gentemot Marocko.

Kan rådet ange vilka åtgärder det i enlighet med artikel 21 i Fördraget om Europeiska unionen avser att vidta för att tillämpa detta rättsliga yttrande på Europeiska unionens förbindelser med Marocko vad gäller dess förehavanden på västsahariskt territorium?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0453/02 och P-0575/02

(26 juni 2002)

När det gäller frågan om Västsahara, pågår diskussioner inom FN:s säkerhetsråd. Rådet följer uppmärksamt dessa diskussioner och stödjer fullt ut FN:s ansträngningar för en stabil och hållbar lösning. Rådet upprätthåller regelbundna kontakter med FN:s generalsekreterares personliga sändebud, James Baker och alla parter i konflikten och är berett att bidra till att skapa ett förtroendefullt klimat mellan de berörda parterna för att underlätta en godtagbar lösning.

Rådet har hittills inte antagit någon formell ståndpunkt om det yttrande som lämnats av FN:s juridiska avdelning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1150/02

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(24 april 2002)

Ämne: Ett europeiskt år för böcker och skriv- och läskunnighet

I betänkandet De nya gränserna för boken kräver ledamoten Barbara O'Toole ett europeiskt år för böcker och skriv- och läskunnighet. Det vore ett föredömligt initiativ för att få de europeiska medborgarna att läsa mera och inse att det är viktigt att läsa böcker.

Tänker kommissionen genomföra ett sådant europeiskt år för böcker och skriv- och läskunnighet och i så fall vilket år?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(31 maj 2002)

Kommissionen delar den uppfattning som förs fram i betänkandet De nya gränserna för boken och som parlamentsledamoten tar upp när det gäller betydelsen av att förstärka arbetet mot analfabetism och funktionell analfabetism och öka allmänhetens medvetenhet om hur viktiga böcker och elektronisk utgivning är i en kunskapsbaserad ekonomi.

Europeiska gemenskapen startade därför tillsammans med Europarådet en kampanj för att medvetandegöra den europeiska allmänheten om böcker och läsning. Upplysningskampanjen kallades Läsglädje och genomfördes från april 1993 till september 1994 med en rad evenemang för att främja böcker och läsande.

Att anordna ett år för böcker och skriv- och läskunnighet är på medellång sikt inte möjligt. År 2003 kommer att ägnas åt funktionshindrade(1) och 2004 åt utbildning genom idrott(2).

För att organisera ett europeiskt år bör dessutom det intresse som kan finnas inom andra verksamhetssektorer utanför utbildnings- och kulturområdet också tas med i beräkningen.

Kommissionen överväger snarare om det är lämpligt att organisera t.ex. en dag, en vecka eller en månad för att främja böcker och läsande.

(1) Rådets beslut 2001/903/EG av den 3 december 2001 om Europeiska handikappåret 2003, EGT L 335, 19.12.2001.

(2) Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om att inrätta Europeiska året för utbildning genom idrott 2004, EGT C 25 E, 29.1.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0183/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Finansiering av kulturinstanser i Grekland

Som känt finansierar EU genom gemenskapens stödramar olika initiativ för att främja kulturen i Grekland.

Kan kommissionen upplysa mig om exakt vilka belopp som Grekland beviljats för operativa program med tema kultur, från 1994 och fram till i dag, inom ramarna för den andra och tredje gemenskapsstödramen? Vilka (detaljerade uppgifter) grekiska kulturinstanser och kulturprogram har finansierats, hur stort har gemenskapens bidrag varit från fall till fall och hur många av dessa program har förverkligats? I vilka fall har kommissionen krävt återbetalning av gemenskapens anslag?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(3 april 2002)

Under programperioden 19941999 har Grekland på kulturområdet via gemenskapsstödsramen fått stöd för delprogrammet Kultur i det operativa programmet för turism och kultur i form av samfinansiering från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). Totalt har delprogrammet

disponerat 208,4 miljoner euro, där gemenskapen bidragit med 135,9 miljoner euro. Enligt upplysningar från de grekiska myndigheterna har alla medel förbrukats på nationell nivå.

Det operativa kulturprogrammet inom gemenskapsstödsramen förfogar över en total budget på 604,9 miljoner euro för programperioden 20002006, där 414,3 miljoner utgör bidrag från ERUF. Programmets huvudsyfte är att skydda och lyfta fram kulturarvet samt att utveckla den moderna kulturen.

EU samfinansierar inga enskilda projekt utan endast regionala och mångregionala utvecklingsprogram. Bedömning och urval av projekt och vilka som slutligen får EU-stöd är inte kommissionens ansvar, utan faller på de regionala och nationella myndigheter som projekten läggs fram för. Dessa myndigheter skall hålla uppgifterna tillgängliga för kontroll från kommissionen. Kommissionen uppmanar därför frågeställaren att vända sig till det grekiska kulturministeriet för detaljerade upplysningar om projekten.

Kommissionen har inte krävt tillbaka något stöd med anledning av dessa program.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0067/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(25 januari 2002)

Ämne: Rådets ordförandeskaps ståndpunkt angående reformen av den gemensamma fiskeripolitiken under 2002

I den offentliga presentationen av det spanska ordförandeskapets prioriteringar finns tyvärr ingen ståndpunkt angående reformen av den gemensamma fiskeripolitiken som skall äga rum år 2002.

Vilken ståndpunkt har rådet angående denna reform, och särskilt när det gäller anpassningen av den gemensamma fiskeripolitiken till EU:s grundläggande principer och därmed till harmoniseringen av fiskerättigheterna och till upphävandet eller reformeringen av den så kallade principen om relativ stabilitet, som bibehåller oacceptabla privilegier och diskrimineringar i gemenskapsvattnen när man på konsumtionsmarknaderna tillämpar EU:s likarättigheter?

Svar

(25 juni 2002)

Den ärade parlamentsledamoten erinrar sig säkert att minister Miguel Arias Cañete angav det spanska ordförandeskapets prioriteringar för fiskerisektorn vid sitt framträdande inför Europaparlamentets fiskeriutskott den 23 januari 2002.

Eftersom kommissionen hittills inte har lagt fram sina förslag när det gäller reformen av den gemensamma fiskeripolitiken kan rådet inte yttra sig om den fråga som den ärade parlamentsledamoten ställt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0984/02

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(15 april 2002)

Ämne: Gemenskapsdirektiv om spilloljor

I artikel 3 första stycket i direktiv 75/439/EEG(1), ändrat genom direktiv 87/101/EEG(2), åläggs medlemsstaterna att vidta de åtgärder som krävs för att spilloljor i första hand skall behandlas genom regenerering, om en sådan behandling är möjlig mot bakgrund av tekniska, ekonomiska och organisatoriska begränsningar. Fram till nu verkar detta direktiv tyvärr inte efterlevas av vissa av medlemsstaterna som uppenbarligen inte kan garantera att spilloljan regeneras istället för att slängas.

Vad gäller ovanstående:

1. Kan kommissionen informera om hur ovanstående direktiv för närvarande efterlevs?

2. Anser inte kommissionen det nödvändigt att, med tanke på de följder som ett sådant beslut har på miljön och på medborgarnas hälsa, vidta nya, effektivare åtgärder som på ett mer målinriktat sätt främjar regenereringen av spilloljor i motsats till att de slängs?

3. Känner kommissionen till undersökningar som har gjorts vad gäller regenerering av spilloljor och dess genomförbarhet med tanke på kostnader/fördelar, och kan man i händelse av ett affirmativt svar lägga fram resultaten?

(1) EGT L 194, 25.7.1975, s. 23.

(2) EGT L 42, 12.2.1987, s. 43.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(23 maj 2002)

1. I enlighet med kommissionens förpliktelser enligt artikel 5 i rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön(1) (bl.a. rådets direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975 om omhändertagande av spilloljor) håller kommissionen på att utarbeta sin rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av vissa direktiv om avfall. Denna rapport kommer att grundas på de uppgifter som medlemsstaterna lämnat i ett antal frågeformulär för perioden 1998-2000. Rapporten kommer att sammanfatta uppgifterna om den nuvarande hanteringen av spilloljor. Dessutom har kommissionen just slutfört en undersökning om omhändertagande av spilloljor där man samlat in information om de metoder som används i medlemsstaterna. Denna undersökning, Critical review of existing studies and life cycle analysis on the regeneration and incineration of waste oils, kan laddas ner från kommissionens webbplats på följande adress:http://www.europa.eu.int/comm/environment/waste/waste_oil.htm

2. Kommissionen arbetar aktivt med denna fråga och avser att göra en översyn av direktivet om omhändertagande av spilloljor för att anpassa det till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. På grund av andra mer tvingande prioriteringar som tar resurser i anspråk kommer kommissionen emellertid inte att lägga fram något sådant förslag under 2002.

3. Även om ovannämnda undersökning inte är någon fullständig kostnads-intäktsanalys omfattar den uppgifter om regenerering av spilloljor och den ekonomiska genomförbarheten. Kommissionen känner inte till att någon fullständig kostnads-intäktsanalys skulle finnas tillgänglig.

(1) EGT L 377, 31.12.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1146/02

från Niels Busk (ELDR) till kommissionen

(16 april 2002)

Ämne: Ramdirektivet om vatten

Anser kommissionen att jordbrukets eventuella utsläpp av kväve och fosfor omfattas av gemenskapens direktiv om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, enligt vilket utsläpp av prioriterade ämnen skall minskas och utsläpp av prioriterade farliga ämnen skall upphöra?

Svar från Margit Wallström på kommissionens vägnar

(23 maj 2002)

Ramdirektivet om vatten(1) är visserligen tillämpligt, men varken fosfor eller kväve finns med i den lista över prioriterade ämnen som fastställts genom beslut nr 2455/2001/EG(2). Kraven på att utsläppen skall minskas eller upphöra gäller därför inte dessa föroreningar.

I bilaga VIII till ramdirektivet, Orienterande förteckning över huvudsakliga förorenande ämnen, upptas emellertid både fosfor och kväve i punkt 11 som ämnen som bidrar till eutrofiering. Medlemsstaterna måste därför ta hänsyn till dessa föroreningar när de utformar och genomför förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt. Detta innebär kortfattat att betydande belastning och påverkan måste beaktas vid karakteriseringen av avrinningsdistrikt (artikel 5). Om det finns en risk för att miljömålen i direktivet inte uppnås på grund av kväve- och fosforutsläpp från jordbruksanläggningar och jordbruksverksamhet skall åtgärdsprogrammen (artikel 11) omfatta lämpliga åtgärder, som också skall införas i förvaltningsplanen för avrinningsdistrikt (artikel 13). Slutmålet är i allmänhet att fram till 2015 uppnå en god ekologisk status, enligt den närmare definitionen i bilaga V, och motverka effekterna av eutrofiering.

Påverkan av nitrater från jordbruket behandlas också i 1991 års nitratdirektiv(3). Medlemsstaterna är skyldiga att identifiera områden med förhöjd nitrathalt i grundvattnet eller där det förekommer eutrofiering av ytvatten. I sådana känsliga områden måste obligatoriska åtgärder vidtas, vilka omfattar både rättsligt bindande bestämmelser om stallgödselbehållarnas lagringskapacitet, och begränsningar för spridning av konstgödsel och stallgödsel beroende på årstiden och områdets belägenhet.

(1) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000).

(2) Europaparlamentets och rådets beslut nr 2455/2001/EG av den 20 november 2001 om upprättande av en lista över prioriterade ämnen på vattenpolitikens område och om ändring av direktiv 2000/60/EG (EGT L 331, 15.12.2001).

(3) Rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (EGT L 375, 31.12.1991).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0363/02

från Eurig Wyn (Verts/ALE) till rådet

(22 februari 2002)

Ämne: Mänskliga rättigheter i Vietnam

Pastor Nguyen Hong Quang, som är ordförande i det vietnamesiska mennonitiska evangeliska samfundets administrativa kommitté och som leder många projekt för att hjälpa fattiga och nödlidande, har utsatts för ständiga hot och förföljelser. Detta är ett försök från de statliga myndigheternas sida att avråda pastorn och hans grupper från att utöva religiös och social verksamhet.

I oktober 2001 mottog pastor Quang ett ultimatum med krav om att upphöra med sin kyrkliga verksamhet utanför sitt hem och center i området Binh Khanh i Hô Chi Minh-staden.

Artikel 18 i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter skall garantera alla medborgare grundläggande rättigheter religionsfrihet, yttrandefrihet och föreningsfrihet. Instämmer rådet, mot bakgrund av det som inträffat, med uppfattningen om att detta inte har respekterats?

Kan rådet därför hålla med om att det borde vidtas åtgärder för att se till att varje vietnamesisk medborgare kan förväntas komma i åtnjutande av de här grundläggande mänskliga rättigheterna?

Svar

(25 juni 2002)

Rådet hänvisar den ärade parlamentsledamoten till det svar som rådet lämnat på fråga E-0145/02 från Christine De Veyrac i vilket det erinrar om sin principiella ståndpunkt när det gäller de nämnda mänskliga rättigheterna, särskilt i Vietnam.

Dessutom önskar rådet informera den ärade parlamentsledamoten om att EU:s arbetsgrupp för de mänskliga rättigheterna i Hanoi tog upp pastor Quangs fall med den vietnamesiska regeringen den 5 mars i samband med sitt möte vid den officiella dialogen om de mänskliga rättigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0341/02

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till rådet

(12 februari 2002)

Ämne: Införandet av en fast tullsats på marknaden för bananer

Ordföranden för lantbrukarna och boskapsuppfödarna på Teneriffa (Asociación de Agricultores y Ganaderos de Tenerife (Asaga)), Don Fernando Jiménez, framförde nyligen till den spanske ministern för jordbruk, boskapsskötsel och fiske, Miguel Arias Cañete, ett krav från bananodlarna på Kanarieöarna om att man bör dra fördel av det spanska ordförandeskapet och slutföra de nödvändiga åtgärderna för att förhindra att den enhetliga tulltaxan för bananer, som beräknas träda i kraft 2006, genomförs, mot bakgrund av dess negativa följder för den kanariska fruktodlingen.

Vad anser rådet om detta krav?

Svar

(25 juni 2002)

Enligt artikel 16.1 i rådets förordning (EEG) nr 404/93 om den gemensamma organisationen av marknaden för bananer, ändrad genom förordning (EG) nr 2587/2001 av den 19 december 2001 skall den nuvarande ordningen för import av bananer gälla fram till dess att en gemensam tullsats för dessa produkter, vilken upprättats enligt förfarandet i artikel XXVIII i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT), träder i kraft senast den 1 januari 2006.

Rådet kan därför endast uttala sig om en eventuell ändring av denna bestämmelse på grundval av ett förslag från kommissionen om detta om vilket rådet bör inhämta Europaparlamentets yttrande. En sådan ändring är inte aktuell.

Det bör dessutom erinras om de omständigheter på det internationella planet som föregick antagandet av den nuvarande ordningen, och nödvändigheten av att få slut på konflikten med tredje land, särskilt Förenta staterna och Ecuador, samtidigt som man strävade efter att skydda både producenterna inom gemenskapen och importen från AVS-staterna, med vilka gemenskapen också har ingått avtal, på villkor som överensstämmer med gemenskapens åtaganden i WTO.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0757/02

från Giuseppe Di Lello Finuoli (GUE/NGL) till rådet

(19 mars 2002)

Ämne: Uttalanden av Umberto Bossi

Den italienske ministern för institutionella reformer, Umberto Bossi, hävdade nyligen att EU är en stalinistisk union som man bör motarbeta och ta avstånd från, ett slags Forcolandia (ett mångfasetterat och negativt uttryck för att påstå att EU stöder handlingar som strider mot den enskildes grundläggande friheter). Andra företrädare för regeringen delar eller accepterar åtminstone dessa olyckliga uttalanden.

Den italienske premiärministern Silvio Berlusconi, som också är Italiens utrikesminister, närvarade vid Lega Nords kongress där Umberto Bossi upprepade sina anklagelser och angrepp mot hela Europeiska gemenskapen. Berlusconi reagerade emellertid inte på dessa anklagelser utan gav med sin tystnad och leende i praktiken sitt stöd till Bossis uttalanden.

Genom att högt stående medlemmar av den italienska regeringen intar denna hållning kan man tvivla på Italiens verkliga vilja att samarbeta solidariskt för den europeiska integrationen.

Mot bakgrund av dessa uttalanden skulle man kunna hävda att Italien inte underlättar att gemenskapens uppgifter fullgörs och inte direkt eller åtminstone genom sin passivitet avstår från varje åtgärd som kan äventyra att fördragets mål uppnås (artikel 10 i EG-fördraget).

Vilka åtgärder tänker rådet vidta för att reda ut denna situation?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-0748/02, P-0756/02, P-0757/02 och P-0779/02

(26 juni 2002)

Rådet informerar parlamentsledamöterna om att det inte har för vana att kommentera politikers uttalanden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1026/02

från Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till kommissionen

(16 april 2002)

Ämne: Diskriminering till följd av att lokala miljöbestämmelser införts i fyra svenska städer

Från och med den 1 januari i år har fyra svenska städer, nämligen Stockholm, Göteborg, Malmö och Lund infört en ny miljöbestämmelse. Den gäller för motorfordon på 3,5 ton med dieselmotor och omfattar också utländska fordon. Fordon med motor som motsvarar gemenskapens normer uppfyller inte kraven i de nya miljöbestämmelserna och får som ett resultat av detta köra i de ovannämnda städerna endast på vissa villkor. Innehavarna av fordonen måste låta bygga in ett filter av ett slag som finns att tillgå bara i Sverige, så att de därefter kan tanka endast ett speciellt slags dieselbränsle. Detta leder i praktiken till att endast lokala bussar kan köra i dessa städer och endast lokala företag bedriva verksamhet där.

Anser kommissionen att detta innebär en överträdelse av EG-fördraget, särskilt beträffande de grundläggande friheterna?

Hur ämnar kommissionen reagera om kommissionen antar att det föreligger en överträdelse av EG-fördraget?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 juni 2002)

Kommissionen känner inte till de bestämmelser som parlamentsledamoten beskriver, men kommer att ställa frågor till de svenska myndigheterna för att få närmare upplysningar om eventuella problem som bestämmelserna kan ha skapat.

Kommissionen uppmanar under tiden parlamentsledamoten att översända mer utförliga upplysningar om bestämmelserna.