SKRIFTLIG FRÅGA E-3138/02

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(4 november 2002)

Ämne: Genomförande av gemenskapsinitiativet Leader+ i Grekland.

I tidningen Kathimerini har det stått att Utvecklingsbolaget Kozani, som under förra programperioden hade ansvaret för det grekiska nätverket för gemenskapsinitiativet Leader, har skickat en skrivelse till de utvecklingsbolag som genomför programmet Leader+ 20002006, med en begäran om att en insats till förmån för jägarsammanslutningarna skall införlivas i programmet.

Genom detta förslag eftersträvas:

- Utveckling av faunan i utvalda delar av landet.

- Insatser som skall genomföras i områden där det inte råder jaktförbud.

- Utarbetande av integrerade förvaltningsplaner för ifrågavarande skogsområden.

- Särskilda zoner för jakttillväxt och registrering av jaktintensiteten vilken skall göras av företrädare för jaktsammanslutningarna (!).

- Studiecirklar för att uppgradera människors kunnande. Målet är att informera jägarna i frågor som rör ekologi, artbiologi, förvaltning av ekosystem, användning av vapen etc.

Förslaget har lagts fram av det grekiska jägarförbundet och är undertecknat av dess ordförande, som även är vd i förvaltningsmyndigheten för den tredje gemenskapsstödramen i Grekland. Utarbetandet av förvaltningsplanerna kräver 175 000 euro och utbildningsinsatserna 200 000 euro i varje lokalt Leader+ program.

Ovanstående sponsoring bryter mot förfarandet med urval från botten (bottom up approach), som är ett obligatoriskt förfarande i de lokala programmens utformning (EU-meddelande om Leader+, april 2000). Samtidigt överlåts rätten att göra förvaltningsstudier av skogarna till jägarna, utan att de har denna behörighet. Dessutom har jordbruksdepartementet redan kungjort utförande av 24 förvaltningsstudier av skogsområden som skall finansieras via programmet för jordbruksutveckling 20002006.

Kan kommissionen informera om vilka konkreta åtgärder den tänker vidta för att initiativet Leader+ skall kunna utföras på ett obehindrat sätt, utan olagliga överträdelser? Vad har kommissionen för avsikt att göra för att EU inte skall ge dubbel finansiering till samma insatser (skogsförvaltningsstudier, seminarier osv.) från samma strukturfond och för att inte obehöriga företrädare (jägarförbundet och jägarsammanslutningar) skall få finansiering via Leader+?

Kompletterande svarfrån Franz Fischler på kommissionens vägnar

(30 januari 2003)

Enligt uppgifter från de grekiska myndigheterna innehöll de lokala aktionsgruppernas (LAG-grupperna) lokala planer, redan då de bedömdes av förvaltningskommittén för Leader+, vissa verksamheter utanför de skyddade områdena för att den vilda faunan skulle kunna skyddas och utvecklas. I dessa ingick till exempel att plantera häckar, sådd i lite skala, övervakning av populationerna av arter i den vilda faunan, åtgärder för information och för att medvetandegöra allmänheten. Dessa insatser ingår i en plan som godkänns av de behöriga skogsmyndigheterna på lämplig geografisk nivå. Planerna är väl avgränsade, och det finns ingen risk för överlappning med andra studier om skogsbruk i andra program, t.ex. det operativa programmet för utveckling av landsbygden.

De verksamheter som föreslås kommer att bedömas och väljas ut i enlighet med de förfaranden och urvalskriterier som man enats om i Leader+-programmet. Kostnaderna för samtliga åtgärder, av vilka endast en del torde vara av intresse för jägarna, uppgår preliminärt till cirka 3,5 miljoner euro i hela programmet, vilket motsvarar cirka 1 % av del 1 i det nationella programmet. Här rör det sig naturligtvis om uppskattningar.

Angående parlamentsledamotens farhågor kan kommissionen ge följande kommentarer:

- Om de verksamheter som anges ovan fanns med i LAG-gruppernas lokala planer som godkänts av förvaltningsmyndigheten finns det ingen grund för att hävda att man inte tillämpat en nerifrån och upp-approach.

- Om förvaltningsplanerna för den vilda faunan godkänns av en behörig myndighet kan kommissionen inte motsätta sig detta, eftersom medlemsstaten har denna befogenhet i enlighet med subsidiaritetsprincipen. De urvalskriterier som används bör vara nog för att hävda att farhågorna är ogrundade.

Kommissionen är emellertid skeptisk på fyra punkter:

- Enligt de grekiska myndigheterna skall verksamheterna bedrivas utanför de skyddade områdena. Definitionen av särskilda skyddade områden i artikel 4.1 och 4.2 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1) är fortfarande omtvistad, och den 19 december 2002 skickade kommissionen ett motiverat yttrande till Grekland för bristande tillämpning av direktivet. Innan verksamheterna i fråga avgränsas i områden utanför de skyddade områdena måste man således enas om en definition av dessa. Kommissionen anser att ett antal områden i Grekland som med avseende på antal och areal uppenbarligen ligger under gällande miniminivåer enligt direktivet har klassats som särskilda skyddsområden.

- Kommissionen vill också påpeka att den grekiska lagstiftningen i fråga om jaktsäsongen under 20022003 också kan ifrågasättas mot bakgrund av artikel 7 i direktiv 79/409/EEG. Kommissionen har beslutat att föra detta ärende till EG-domstolen.

- Åtgärderna i Leader+-programmet när det gäller utbildning och att medvetandegöra allmänheten bör i första hand vara förbehållna lokalbefolkningen i de områden som valts ut samt de direkta stödmottagarna som är bosatta och bedriver sin verksamhet i området. Avsikten med Leader+ är inte att utbilda och medvetandegöra personer som endast tillfälligtvis råkar befinna sig i området.

- Vissa föreslagna åtgärder till förmån för den vilda faunan (t.ex. att plantera häckar eller sådd) skulle kunna sammanfalla med miljöåtgärder inom jordbruket i enlighet med kapitel VI i förordning (EG) nr 1257/1999(2), i områden som enligt kommissionen bör skyddas (se punkt 1 ovan). Denna fråga måste klargöras i samförstånd med medlemsstaten.

Kommissionen kommer att överlämna ovanstående kommentarer till de behöriga myndigheterna i medlemsstaten så att dessa uppmärksammas på dem. Syftet är att finna en lösning som är förenlig med gemenskapens lagstiftning och med dem pågående programplaneringen.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.

(2) Rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden och om ändring och upphävande av vissa förordningar, EGT L 160, 26.6.1999.