ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0465/98 från Allan Macartney (ARE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Medlemsstaternas bristfälliga uppfyllande av målen i det tredje fleråriga utvecklingsprogrammet för fiskeflottor

Med beaktande av rådets förklaring från mötet i april 1997 undrar jag vilka åtgärder kommissionen ämnar vidta mot de medlemsstater som inte har genomfört de fleråriga utvecklingsprogrammen inom utsatt tid eller infört system för att övervaka programmen och informera kommissionen om den exakta situationen för sina fiskeflottor när det gäller programmets mål?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (16 april 1998)

Målen för de fleråriga utvecklingsprogrammen för perioden 1997*2001 beräknades genom att ändamålsenliga reduktionssatser tillämpades beträffande de mål för slutet av 1996 som fastställdes genom de tidigare programmen. Detta innebär att de medlemsstater som inte uppfyllde 1996 års mål måste hämta in den eftersläpningen samtidigt som de genomför de ytterligare reduktioner som eventuellt krävs under den period det nuvarande programmet gäller.

Detta innebär inte att tidsfristen 1996 för att uppfylla de tidigare programmens mål har övergivits. Kommissionen har i själva verket tagit de första stegen som kan leda till rättsliga åtgärder mot de medlemsstater som inte har fullgjort sina åtaganden. Ett antal skrivelser har skickats, där de informeras om möjligheten av ett överträdelseförfarande och i dessa skrivelser behandlas antingen underlåtenheten att uppfylla programmens mål, underlåtenheten att ange aktuella uppgifter i gemenskapens fartygsregister eller underlåtenheten att omräkna fiskeflottornas tonnage till bruttoton.

Kommissionen är i färd med att gå igenom medlemsstaternas svar på dessa skrivelser. En grupp bestående av inspektörer och tjänstemän från gemenskapen har även inlett en besöksserie till samtliga medlemsstater för att säkerställa att den nödvändiga organisationen finns för att uppfylla åtagandena i de fleråriga utvecklingsprogrammen. Om kommissionen inte är övertygad om att en uppriktig ansträngning görs för att uppfylla åtagandena kommer man inte att tveka att vidta nödvändiga rättsliga åtgärder mot de berörda medlemsstaterna. Stöd från gemenskapen har redan dragits in för vissa medlemsstater tills målen i det tredje fleråriga utvecklingsprogrammet har uppnåtts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0540/98 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Välbefinnandet för broilerkycklingar i samband med intensiv djuruppfödning (kycklingar som uppföds för slakt)

4 025 miljoner kycklingar blev uppfödda för slakt inom EU under 1996. Det föreligger för närvarande inte något EG-direktiv som skyddar dessa fåglars välbefinnande.

Flertalet av dessa kycklingar uppföds intensivt i stora fönsterlösa byggnader. När djuren växer blir dessa alldeles överfyllda. Det största problemet när det gäller djurens välbefinnande har sitt ursprung i det faktum att dagens broilerkycklingar har avlats fram för att uppnå sin slaktvikt på endast omkring sex veckor. Fåglarnas ben hinner inte med i den snabba tillväxten av muskelmassa och klarar ofta inte av att bära upp den överutvecklade kroppen. Som en följd av detta lider tiotals miljoner broilerkycklingar inom EU årligen av smärtsamma benåkommor.

Med hänsyn till dessa fakta, vilka planer har kommissionen på att låta den nyligen inrättade vetenskapliga kommittén för djurskydd lägga fram en rapport om välbefinnandet för broilerkycklingar i samband med intensiv djuruppfödning?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (27 mars 1998)

Som kommissionen angav i sitt svar på de skriftliga frågorna 1963/96 och 1964/96 finns det för närvarande ingen gemenskapslagstiftning om välbefinnandet hos fjäderfä som föds upp för köttproduktion. Kommissionen är medveten om att rekommendationerna enligt Europeiska konventionen om skydd av animalieproduktionens djur måste kompletteras med lagstiftning på gemenskapsnivå för att dess tillämpning i olika medlemsstater skall bli enhetlig.

I samband med detta har kommissionen lagt fram ett förslag till rådsdirektiv om skydd av animalieproduktionens djur ((EGT C 156, 23.6.1992, s. 11. )), vilket kommer att utgöra den rättsliga grunden för de framtida förslag om djurs välbefinnande som riktas till rådet.

Kommissionen har också för avsikt att be Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande att utarbeta ett yttrande om slaktkycklingars välbefinnande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0603/98 från Bartho Pronk (PPE) till kommissionen (4 mars 1998)

Ämne: Sociopolitisk vuxenutbildning och dess betydelse som ett led i kommissionens utbildningspolitik

Betraktar kommissionen sociopolitisk vuxenutbildning som en grund för EU:s sammanhållning, och om så är fallet hur tänker den hantera detta i sitt arbetsprogram?

Stämmer det att det inte finns någon särskild budgetpost för vuxenutbildning?

Stämmer det vidare att kommissionen bara stödjer sociopolitiska projekt så länge de är aktuella för kommissionen (t.ex. euron), men att den inte erbjuder icke-statliga organisationer någon finansiering för projekt på områden som organisationerna själva valt ut?

Vad finns det för möjligheter till finansiering av utbildningsprogram organiserade av icke-statliga organisationer i etiska frågor och problemställningar samt i metodologiska frågor rörande sociopolitisk vuxenutbildning?

Är kommissionen beredd att erkänna och stödja sociopolitisk vuxenutbildning som en självständig utbildningssektor precis som universitets-, yrkes- och skolutbildning?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (8 april 1998)

Kommissionen fäster stor vikt vid utvecklingen av vuxenutbildningen. Sokrates-programmet är avsett att förbättra det europeiska samarbetet inom vuxenutbildningen i syfte att bland vuxna främja europeiskt medborgarskap, social integration och kännedom om medlemsstaternas kulturer. Det finns ingen ad hoc-budgetpost för insatser inom vuxenutbildningen. Budgeten för detta ingår i budgeten för Sokrates-programmet (åtgärd 3 maj A).

Varje år anger kommissionen i anvisningarna för de sökande vilken verksamhet som prioriteras inom vuxenutbildningen, med beaktande av jämställdheten, tillträde för människor med funktionsnedsättning, samt företräde för landsbygdsregioner och missgynnade regioner. Merparten av de projekt som finansieras har tillkommit på initiativ av icke-statliga organisationer (NGO) och avser särskilt integration av missgynnade grupper (invandrare, funktionshindrade, analfabeter och arbetslösa), europeiskt medborgarskap och samarbete inom vuxenutbildningen (jämförelse av system, utbyte av god praxis).

Kommissionen är starkt medveten om att det i ett samhälle som präglas av ekonomisk, social, kulturell, vetenskaplig och teknologisk förändring är ytterst viktigt att se till att alla medborgare bereds möjlighet till livslångt lärande. Detta mål kommer att prioriteras i nästa Sokrates-program.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0479/98 från Richard Howitt (PSE) till kommissionen (27 februari 1998)

Ämne: Riktlinjer för strukturfondsprogram i enlighet med beslutet från rådets informella möte i Irland den 14-15 november 1996

Instämmer kommissionen i att det kan vara motiverat att man antar riktlinjerna för strukturfondsprogrammen i enlighet med beslutet från rådets informella möte i Irland den 14-15 november 1996 (eller deras framtida motsvarighet) samtidigt som man slutligt antar de nya strukturfondsförordningarna för 2000-2006 i syfte att undvika såväl onödiga åtgärder i medlemsstaterna då de planerar sina förslag som onödiga efterföljande ändringar?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (6 april 1998)

De nya förslagen till strukturfondsförordningar innehåller särskilda bestämmelser om att kommissionen skall anta gemenskapsriktlinjer för varje mål. Riktlinjerna kommer att utfärdas innan medlemsstaterna lägger fram sina planer just för att undvika onödiga åtgärder i medlemsstaterna och eventuella efterföljande ändringar. Målet är att enas om riktlinjerna samtidigt med att de nya förordningarna slutligen antas eller så snart som möjligt därefter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0039/98 från Giacomo Leopardi (PPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Läkemedelsutgifter: tvångsavgift och förenlighet med EU:s grundsatser

Inom ramen för lagförslaget i samband med finansplanen för 1998 har det italienska parlamentet godkänt ett ändringsförslag som lagts fram av regeringen och som ålägger läkemedelsföretag, grossistföretag och apotek att till förmån för den nationella försäkringskassan betala en avgift på 60 % av det belopp som överstiger den summa som godkänts för läkemedelsutgifter för 1998. Denna avgift skall fördelas på grundval av den vinst som dessa företag gör på försäljningen av läkemedel till allmänheten (artikel 31.15 i lagförslag nr 4354).

Kan kommissionen ange om detta lagförslag - som föreskriver en tvångsavgift på den summa som överstiger det beviljade beloppet för läkemedelsutgifter som varken apotek, tillverkare eller grossisthandlare bär ansvaret för - kan anses vara förenligt med EU:s och den fria företagsamhetens grundsatser, med hänsyn till att apoteken redan betalar ett procentuellt bidrag till den nationella försäkringskassan, vilket varierar från 3,75 % till 12,5 % beroende på priset på de läkemedel som den italienska staten tillhandahåller understödstagarna?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (6 april 1998)

Den avgift till den nationella försäkringskassan som påtalas av frågeställaren måste likställas med en avgift på läkemedelskonsumtionen, även om andra personer än konsumenterna är skyldiga att betala den. Huruvida en sådan avgift är lagenlig måste därför i första hand bedömas på grundval av gemenskapsbestämmelserna om indirekta skatter.

Kommissionen konstaterar att det inte finns några invändningar mot den ifrågavarande avgiften, eftersom det rör sig om en avgiftstyp som inte omfattas av en harmonisering på gemenskapsnivå och som dessutom inte riskerar att ge upphov till skattediskriminering av produkter från andra medlemsstater.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0359/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Förlängning av tidsfrist för inlämnande av förslag till program om flyktingar som återvänder till Bosnien

Under den workshop som ägde rum i Bryssel den 23 januari 1998 och som behandlade programmet för flyktingar som skall återvända till Bosnien Herzegovina under 1998, bad Europeiska kommissionen de icke statliga organisationerna att lämna in sina förslag före den 19 februari 1998.

De här förslagen kommer att gälla återuppbyggande eller byggande av bostäder, lokala nät för vatten- och elektricitetsförsörjning samt samhälleliga och ekonomiska åtgärder i anslutning till detta etc., och jag vill där fråga kommissionen om den undersöker möjligheten att förlänga den här tidsfristen, eftersom det krävs gott om tid för förberedande arbete och forskning innan man kan lämna in förslag till välgrundade och fullgoda program.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (18 mars 1998)

Kommissionen undersöker inte möjligheten att förlänga tidsfristen för inlämnande av projektförslag till sitt biståndsprogram till förmån för flyktingar och fördrivna personer som återvänder till Bosnien och Hercegovina.

Det informationsdokument på 600 sidor som har skickats ut till deltagarna i den workshop som behandlade ovannämnda program (som hölls den 23 januari 1998 i Bryssel) innehöll både material för förberedelser av projekten och exempel på projekt. Ytterligare vägledning gavs sedan på uppföljningsseminarier. För dem som redan har erfarenhet av återuppbyggnadsprogram och program för återvändande bör tidsfristen inte utgöra något problem.

Med tanke på behovet av att komma igång med återuppbyggnaden när byggsäsongen börjar tidigt i april 1998 kan kommissionen inte medge längre förberedelsetid. De återstående veckorna fram till april behövs för urval av de mest lämpade projekten, för att ingå kontrakt och för de oundvikliga administrativa förfaranden som krävs för att få medlemsstaternas (och kommissionens) godkännande av programmet.

Ytterligare medel för uppföljning av eventuella politiska genombrott har dock satts undan i enlighet med begäran från FN:s höge representant.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0759/98 från Christa Randzio-Plath (PSE) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: Information om EU-stöd till Hamburg från 1995 till dags dato

Från vilka program och fonder har medel från EU:s budget kommit Hamburg till del sedan 1995, och hur stora var dessa anslag?

1. För att främja sysselsättningen i Hamburg

a) från Europeiska regionala utvecklingsfonden

b) från Europeiska socialfonden

c) från Europeiska garanti- och utvecklingsfonden för jordbruket (EUGFJ) och andra EU-medel

d) särskilda initiativ för att främja kvinnors intressen,

2. för att bekämpa långtidsarbetslöshet,

3. för att främja FoU

a) till Hamburgs universitet

b) till Hamburgs tekniska högskola

c) till högskolan för ekonomi och politik

d) till företag i Hamburg,

4. för att främja relationer och handel med länderna i Central- och Östeuropa samt OSS-republikerna,

5. från program inom energi- och miljösektorn,

6. från ungdomsprogrammen (Youth for Europe och Voluntary Service),

7. från utbildningsprogrammen (Sokrates, Erasmus, Lingua, Leonardo, Tempus etc.),

8. för kvinnoprojekt,

9. för främjande av medie- och kulturprojekt.

10. Hur framgångsrika bedömer kommissionen att dessa åtgärder varit i Hamburg?

Svar avgivet av Jacques Santer på kommissionens vägnar (19 mars 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0416/98 från Freddy Blak (PSE) till rådet (25 februari 1998)

Ämne: SAFE-direktivet

Har ordförandeskapet planer på att få SAFE-direktivet, som legat på is så länge, antaget under detta halvår?

Svar (18 maj 1998)

Kommissionen förelade 1995 rådet ett förslag till beslut om antagande av ett europeiskt handlingsprogram för att förbättra säkerheten, hygienen och hälsan i arbetet (SAFE-programmet). Förslaget ändrades i mars 1997 och överläggningarna inom rådets organ fortgick året ut. Man tvingades därefter konstatera att det inte gick att nå enhällighet, vilket krävs för att anta beslutet (vars rättsliga grund är artikel 235 i EG-fördraget).

Eftersom ingenting nytt framkommit i frågan har det brittiska ordförandeskapet inte för avsikt att ta upp detta ärende på rådets dagordning (arbetsmarknadsfrågor och sociala frågor) under innevarande halvår.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0494/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till rådet (27 februari 1998)

Ämne: De turkiska myndigheternas brott mot artikel 14 i Lausannefreden

Gårdagens - det vill säga den 3 februari 1998 - helgerån mot Maria Bebådelsekyrkan på ön Imvros, där förövarna inte heller denna gång kommer att gripas, utgör en del av en systematisk politik som bedrivits i många år och vars målsättning är att sprida skräck bland grekerna på ön Imvros. Den här politiken är antingen direkt, som i fallet nyligen med markregistret i Kallipolis län (frågorna E-375/96 ((EGT C 122, 25.4.1996, s. 39. )) och E-3973/96 ((EGT C 186, 18.6.1997, s. 146. )) från undertecknad), eller indirekt i form av den skandalösa passivitet som de turkiska myndigheterna uppvisat när det gällt att gripa personer som begått brottsliga handlingar riktade mot den grekiska minoriteten och den orotodoxa kyrkan.

I artikel 14 i Lausannefreden heter det att förvaltningen på öarna Imvros och Tenedos, som förblir under turkiskt styre, skall organiseras på ett särskilt sätt som garanterar den infödda, icke muslimska befolkningen lokalt självstyre samt skydd av invånarna och deras egendom. Ordningen skall bevakas av en poliskår som rekryteras bland den infödda befolkningen och som verkar under dennas befäl.

Vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att förmå Turkiet att följa denna särskilda bestämmelse i Lausannefreden, en bestämmelse som syftar till att skydda de mänskliga och religiösa rättigheterna och minoritetsrättigheterna för grekerna på öarna Imvros och Tenedos?

Svar (28 maj 1998)

Rådet beklagar den senaste utvecklingen och är väl medvetet om att enligt det fredsavtal som undertecknades i Lausanne i juli 1923 har den turkiska regeringen åtaganden gentemot icke-muslimska minoriteter när det gäller skydd av personer och egendom.

Europeiska rådet i Luxemburg den 12*13 december 1997 erinrade, vilket är i överensstämmelse med rådets ståndpunkt så som den uttrycktes vid mötet i associeringsrådet med Turkiet den 29 april 1997, om att stärkandet av Turkiets band med Europeiska unionen även är avhängigt av att Turkiet fortsätter med reformer, däri inbegripet såväl en anpassning till de normer och den praxis för mänskliga rättigheter som gäller i Europeiska unionen som respekt för och skydd av minoriteter, inklusive religiösa minoriteter.

Rådet förväntar sig att alla länder som strävar efter medlemsskap i Europeiska unionen såväl respekterar folkrätten och sina fördragsförpliktelser som ansluter sig till unionens mål.

Situationen när det gäller demokrati och mänskliga rättigheter i Turkiet står fortfarande högt upp på rådets dagordning. Dessa frågor tas regelbundet upp i samband med kontakter med de turkiska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0130/98 från Kirsten Jensen (PSE) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: GMO

Kan kommissionen bekräfta att en genetiskt modifierad tomat, som lär ha längre hållbarhet och därmed ruttnar långsammare än naturliga tomater, är på väg att godkännas i EU?

Anser kommissionen att det är försvarligt att låta denna produkt komma ut på marknaden med tanke på att tomaten innehåller en antibiotikaresistent gen som eventuellt kan överföras till människor?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (18 mars 1998)

I slutet av november 1997 mottog kommissionen ett ärende från de spanska myndigheterna om genmanipulerade tomater enligt artikel 12.2 a i rådets direktiv 90/220 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön (GMO) ((EGT L 117, 8.5.1990. )). Det förfarande som föreskrivs i artikel 13 har inletts. Tomaten innehåller en antibiotikaresistent gen som används som markörgen och delvis endogen polygalakturonasgen (PG) som gör frukten mindre benägen att mjukna.

Direktiv 90/220/EEG föreskriver att en undersökning av eventuella risker för människors hälsa och miljö skall genomföras innan en GMO-produkt släpps ut på marknaden. Följaktligen granskas alla anmälningar av GMO-produkter från fall till fall då man även beaktar vilka gener som tillsatts den aktuella organismen.

Fram till i dag har kommissionen inte fått uppgifter om att genetiskt modifierade tomater släppts ut på marknaden som nya livsmedel eller nya livsmedelsingredienser enligt artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 av den 27 januari 1997 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser ((EGT L 43, 14.2.1997. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0428/98 från Spalato Belleré (NI) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Kommissionens representation

I många av världens länder och i internationella organisationer företräds Europeiska unionen av kommissionen som i sin tur uppdrar åt höga tjänstemän, som ges titeln ambassadör, att företräda unionen.

Relationerna mellan Europeiska unionen och dessa länder är i första hand av politisk, ekonomisk och kommersiell art, men tar sig i vissa regioner även uttryck av samarbete och stöd inom ramen för särskilda fleråriga program.

Ambassadörens funktion spelar i detta sammanhang en grundläggande roll som bildar hörnstenen i relationerna mellan unionen och dessa länder.

Skulle kommissionen kunna ange vilket förfarande och vilka kriterier som används vid tilldelningen av sådana diplomatiska uppdrag?

Skulle kommissionen kunna ange vilken enhet eller avdelning som är ansvarig för kontrollen av denna representationsverksamhet och, i mer allmänna ordalag, beskriva vad diplomatiska uppdrag av detta slag innebär och hur de förvaltas?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (17 mars 1998)

Cheferna för kommissionens delegationer utses i enlighet med kommissionens regler för hur tjänstemän för arbetsledande befattningar utses. Medlemsstaterna yttrar sig också över förslagen till blivande delegationschefer i ¨Groupe Antici¨ (rådet). Om det inte föreligger någon avvikande mening görs en förfrågan om godkännande hos regeringen i tjänstgöringslandet. Först sedan förslaget godkänts och ackrediteringsbreven lämnats hos statschefen kan den nya chefen för delegationen påbörja sin tjänsteutövning.

Det finns flera kontrollinstanser, hos kommissionen bland annat direktoratet som är ansvarigt för förvaltningen av tjänsten för yttre representation, som ser till att den dagliga verksamheten vid delegationerna och kontoren fungerar som den skall, generaldirektoraten med geografiska ansvarsområden, finanskontrollen och slutligen tjänsten för inspektion av delegationerna. Det finns därutöver en utomstående kontrollinstans, nämligen Revisionsrätten, samt naturligtvis parlamentet, som ser till att kommissionens verksamhet bedrivs i enlighet med fördraget.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0125



SKRIFTLIG FRÅGA E-0522/98 från Shaun Spiers (PSE) till kommissionen (2 mars 1998) Ämne: Djurskyddsåtgärder vid slakt När avser kommissionen att lägga fram förslag om att förbättra åtgärderna för djurskydd vid slakt? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (16 mars 1998) I artikel 13 i rådets direktiv 93/119/EG om skydd av djur vid tidpunkten för slakt eller avlivning ((EGT L 340, 31.12.1993. )) föreskrivs att kommissionen skall överlämna en rapport till rådet som utarbetats på grundval av ett yttrande från Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén tillsammans med relevanta förslag beträffande användningen av främst pistol med skarp ammunition, gaser eller kombinationer av dessa vid bedövning eller avlivning och andra vetenskapligt erkända metoder för bedövning eller avlivning. Kommissionen har för avsikt att inom en nära framtid överlämna rapporten samt relevanta förslag till rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0258/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Oförmåga till yrkes- och förvärvsarbete

Alla EU:s medlemsstater måste ju vara angelägna om att bibehålla sin bruttonationalinkomst. Men detta kan bara uppnås om man vidtar lämpliga förebyggande åtgärder på området för hälso-, konsument- och arbetarskydd.

1. Känner EU till om oförmåga till yrkes- och förvärvsarbete ökar i de olika medlemsstaterna?

2. Om det ligger till på detta vis, vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att stoppa denna trend?

Svar avgivet av Padraig Flynn på kommissionens vägnar (17 april 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela henne resultatet så snart som möjligt.