SKRIFTLIG FRÅGA E-1510/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(29 maj 2002)

Ämne: Associeringsavtalet mellan EU och Chile ur fiskets synvinkel betraktat

Europeiska kommissionen undertecknade den 26 april ett associeringsavtal med den chilenska regeringen. Avtalet skall framläggas i Madrid den 17 maj och hänskjutas för ratificering till de nationella parlamenten och Europaparlamentet. Avtalet omfattar ett frihandelsområde, en politisk dialog och ett utökat samarbete.

Detta avtal har kritiserats av fiskesektorn inom gemenskapen och kännetecknas av en missriktad syn på globaliseringen, i så måtto som kommissionen gjort eftergifter inför tredje land och

öppnat den gemensamma marknaden, men i detta fall däremot inte försvarat vår fiskeflottas intressen genom att inte yrka vare sig på tillgång till fiskeresurserna eller på möjligheter till landning av fångster i chilenska hamnar. Från och med januari kan endast fyra fartyg från gemenskapen landa fångster i tre hamnar, medan resten måste göra det i Peru, något som både förlänger färdvägarna och ökar kostnaderna. För fiskesektorn inom gemenskapen framstår det inte som förnuftigt att kommissionen beslutat att tillfälligt inställa gemenskapens förfaranden mot Chile inför Världshandelsorganisationen och Internationella havsrättsdomstolen, framför allt med tanke på att Chile på ett sätt som strider mot havsrättskonventionen strävar efter att utvidga sin exklusiva ekonomiska zon med tillhörande lagstiftning så att den skulle sträcka sig längre ut än 200 sjömil.

En annan aspekt som kritiserats av fiskesektorn inom gemenskapen hänger samman med ursprungsreglerna samt med att kommissionen gått med på att anse fångster som tagits av gemenskapens fiskeflotta såsom produkter av chilenskt ursprung. Detta innebär ett steg bakåt och ett negativt prejudikat vid förhandlingar med andra länder.

Hur vill kommissionen motivera att den åsidosatt gemenskapens intressen i det associeringsavtal som undertecknats med Chile, till exempel i fråga om ursprungsreglerna?

Vilka garantier kan kommissionen ge gemenskapens fiskeflotta, för att den fritt skall kunna landa fångster i chilenska hamnar, till skillnad från vad som blivit fallet i dag? Om svårigheterna fortfar och begränsningarna förblir i kraft, kommer kommissionen då att verka till förmån för en ny hänvändelse till Världshandelsorganisationen och Internationella havsrättsdomstolen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 juli 2002)

Kommissionen delar inte ledamotens åsikt att kommissionen har givit efter för Chiles krav och inte försvarat unionens intressen. Kommissionen understryker att associeringsavtalet varken är ett fiskeavtal om parternas tillträde till fiskeresurser eller utgör en ram för ett sådant avtal. Den typen av tillstånd är vanligtvis föremål för fristående förhandlingar som omfattas av särskilda förhandlingsmandat.

Under förhandlingarna om associeringsavtalet gav kommissionen emellertid Chile ett erbjudande om en betydligt förbättrad handelsordning i utbyte mot tillträde till chilenska fiskeresurser. Detta erbjudande tillbakavisades helt av Chile som bara ger fartyg som för chilensk flagg tillträde till sina fisken. Däremot erhölls utökade möjligheter att investera gemenskapsmedel i den chilenska fiskesektorn. På detta sätt kommer gemenskapens fiskeföretag att tillåtas äga upp till 100 % av chilenska fiskeföretag, på samma villkor som chilenska investerare, på bara ett villkor: att gällande lagstiftning i den medlemsstat som det kapital som investeras i Chile kommer ifrån, också tillåter majoritetsinvestering av chilenskt kapital i det egna landet.

Eftersom det var omöjligt att få direkt tillträde för gemenskapens fiskeflotta till Chiles fiskevatten, utan endast en förbättring av möjligheterna till indirekt tillträde via investeringar, omfattar gemenskapens handelsmedgivanden inte mer än 91 % av importen (i värde) av fiskeriprodukter med ursprung i Chile.

En annan aspekt som nämns i frågan är ursprungsreglerna för fiskeriprodukter. Enligt villkoren i den överenskommelse som nåddes har samma principer som styr alla gemenskapens förmånshandelsordningar också använts när det gäller Chile. Fångstens ursprung bestäms av fartyget och inte av fångstområdet. Därmed kommer de fångster som gemenskapsflottans fartyg gör vara av gemenskapsursprung och inte chilenskt ursprung. Associeringsavtalets bestämmelser utgör därför inte något steg bakåt eller negativt prejudikat.

Ledamotens iakttagelse att tillträdet till chilenska hamnar är begränsat till fyra gemenskapsfartyg under ett gemensamt fiskeforskningsprogram är korrekt. Detta var enbart en komponent i ett paket som överenskoms inom ramen för en bilateral ordning i januari 2001 som ledde till tillfälligt upphävande av de förfaranden som gemenskapen och Chile inlett i Världshandelsorganisationen (WTO) respektive den internationella havsrättsdomstolen. Om kommissionen skulle anse att Chile inte följer den bilaterala ordningen har den rätt att begära att de tillfälligt upphävda WTO-förfarandena återupptas.

Ett ytterligare inslag i den bilaterala ordningen är att multilateralt samarbete om svärdfisk i sydöstra Stilla Havet skall påskyndas. Gemenskapen och Chile lanserade nyligen ett internationellt samrådsförfarande som syftar till att inrätta ett multilateralt samarbete i sydöstra Stilla havet om bevarande och förvaltning av svärdfiskbestånden i det området. Gemenskapen anser att en eventuellt framtida ordning som inrättas på denna grund bör omfatta alla arter inom bestånden både i och utanför de berörda kuststaternas exklusiva ekonomiska zoner (EEZ). Alla beslut om bevarandeåtgärder som antas inom denna ram avses fattas på multilateral bas i enlighet med havsrätten.