SKRIFTLIG FRÅGA E-2879/02

från Ulla Sandbæk (EDD) till kommissionen

(14 oktober 2002)

Ämne: Initiativet Allt utom vapen

Kan kommissionen ge:

- en förteckning över de produkters (fyrsiffriga) tulltaxenummer, som exporteras från utvecklingsländer och för vilka införandet av initiativet Allt utom vapen resulterat i en eliminering av tullavgifterna,

- en jämförelse av de kvartalsvisa importer (värde och volym) för var och en av dessa produkter under 18 månader före och 18 månader efter införandet av initiativet Allt utom vapen, och

- kommissionens egen bedömning av vilka effekter initiativet Allt utom vapen fått för utvecklingsländernas handelsflöden och intäkter?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2786/02 och E-2879/02ingivet av Pascal Lamy för kommissionen

(12 november 2002)

Allt utom vapen-initiativet antogs i februari 2001 som en ändring av den förordning beträffande den fleråriga ordningen med allmänna tullförmåner(1) som gällde vid den tidpunkten. Redan före detta initiativ fanns det i förordningen beträffande allmänna tullförmåner särskilda ordningar för de minst utvecklade länderna enligt vilka dessa åtnjöt i stort sett samma förmåner som enligt Cotonouavtalet.

Genom initiativet beviljades tull- och kvotfritt tillträde för import av alla produkter (utom vapen), och produkter enligt sammanlagt 1 073 tullpositioner befriades därigenom omedelbart helt från tullar och kvoter. Alla dessa tullpositioner utgörs av jordbruksprodukter, med undantag av 19 som avser industriprodukter. Genom initiativet liberaliserades dock inte omedelbart importen av socker, ris och bananer. Detta berör sammanlagt 43 tullpositioner, vilka tack vare det här initiativet omfattas av tullfria kvoter under övergångsperioden.

Kommissionen skickar direkt till parlamentsledamoten och Europaparlamentets sekretariat över en tabell med de uppgifter som begärts.

Eftersom siffrorna för 2001 över förmånsimporten enligt Allt utom vapen-initiativet inte blev tillgängliga förrän i september 2002 och det krävs åtminstone två år för att objektivt bedöma initiativtets inverkan, är det för tidigt att göra en bedömning av dess inverkan på handelsflödena från de minst utvecklade länderna till EU.

Genom initiativet i fråga ges de minst utvecklade länderna en verklig möjlighet att öka sin export till EU, men ansträngningar fordras för att förverkliga dessa möjligheter. Det krävs därför ett samlat tillvägagångssätt i frågor rörande handel och utveckling, såsom anges i kommissionens meddelande rörande handel och utveckling(2).

Kvoten på 74 185 ton under initiativets första år (regleringsåret 2001/2002) utnyttjades till fullo. Sju av de minst utvecklade länderna deltog i programmet, bl.a. Etiopien, Sudan, Moçambique och Burkina Faso som alla exporterade till EU för första gången. Tanzania, Zambia och Malawi har redan exporterat socker till EU inom ramen för kvantiteterna i protokollet om socker och det särskilda preferensavtalet om socker, men drog nytta av de ökade kvantiteterna. Det är för tidigt att säga hur kvoten för 20022003 kommer att användas, men samma länder, samt Nepal, har ansökt om tillträde till denna.

Frågor om ursprungsregler och skyddsåtgärder i samband med Allt utom vapen-initiativet tas upp inom ramen för Allmänna preferenssystemet som kommer att ses över under 2004 och innefatta särskilda skydds- och övervakningsbestämmelser för initiativet.

Frågan om hur utvecklingsländerna, däribland de minst utvecklade, skall kunna dra nytta av ökat marknadstillträde och handel kan endast tacklas inom en vittomspännande ram. Kommissionens tillvägagångssätt i denna fråga har just fastställts i meddelandet rörande handel och utveckling och återspeglas i tillvägagångssättet i de ekonomiska partnerskapsavtalen med staterna i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS).

Utvecklingsländernas, framför allt de minst utvecklade ländernas, behov av ett mer effektivt marknadstillträde erkänns till fullo i meddelandet rörande handel och utveckling. I meddelandet anges även några av de åtgärder som vidtas för att ta itu med icke-tariffära hinder vilket innefattar administrativa hinder. När det gäller de minst utvecklade länder som också är AVS-länder är en central målsättning för de ekonomiska partnerskapsavtalen att förenkla alla krav och förfaranden i samband med import och export, särskilt när det gäller tullförfaranden, utfärdande av importlicenser, beräkning av tullvärde, transiteringsbestämmelser och kontroll före skeppning. Samarbetet kommer att sträcka sig långt utöver de administrativa förfarandena. Genom att samarbetet mellan AVS och EU utsträcks till att omfatta alla områden av betydelse för handeln kommer de ekonomiska partnerskapsavtalen att bidra till att stärka AVS-ländernas, både de minst utvecklades och de andras, förmåga att ta itu med dessa frågor.

(1) Rådets förordning (EG) nr 2820/98 av den 21 december 1998 om tillämpning av en flerårig ordning med allmänna tullförmåner under tiden 1 juli 199931 december 2001, EGT L 357, 30.12.1998.

(2) KOM(2002) 513 slutlig.