SKRIFTLIG FRÅGA E-1877/99

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(29 oktober 1999)

Ämne: Utgifter för att skapa arbetstillfällen

Eftersom det föreligger mycket olika sifferuppgifter om utgifterna för att skapa arbetstillfällen i EU och i de enskilda medlemsstaterna uppkommer följande frågor:

1. Hur stora summor ger EU ut per år för att skapa nya arbetstillfällen genom EU:s program (ESF osv.) och genom vederbörligen beslutade riktlinjer?

2. Hur stora summor ger medlemsstaterna ut per år för att skapa nya arbetstillfällen genom EU:s program (ESF osv.) och genom vederbörligen beslutade riktlinjer?

3. Vilka sifferuppgifter föreligger i denna fråga, och var kan man erhålla dessa?

4. Vilka sifferuppgifter föreligger, och vilka uppgifter måste medlemsstaterna meddela?

5. Vilka uppgifter har kommissionen i denna fråga från Österrike?

6. Finns det undersökningar angående denna fråga? Om ja, vilka, och var kan man erhålla dem?

7. Finns det specialister som arbetar med denna fråga? Om ja, vilka personer eller institutioner rör det sig om och hur kan man nå dem?

8. Vilka andra projekt för att skapa arbetstillfällen finns och vilka finansiella medel har de erhållit?

9. Vilka övriga åtgärder har kommissionen vidtagit i fråga om skapande av arbetstillfällen?

10. Har det redan ställts frågor i detta ämne? Om ja, skulle kommissionen kunna ställa dessa till förfogande tillsammans med de svar som givits?

11. Har EU gjort erfarenheter som visar att vissa medlemsstater vidtagit särskilt framgångsrika åtgärder för att skapa arbetstillfällen (best practice)? Om ja, vilka medlemsstater har gett de bästa exemplen?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(20 december 1999)

Strukturfonderna är gemenskapens viktigaste verktyg för att ekonomiskt stödja medlemsstaternas initiativ till förmån för en mer välbalanserad regional utveckling, och för att hjälpa dem att genomföra strukturella omställningar och på så sätt främja en god ökning av antalet nya arbetstillfällen. Europeiska socialfonden (ESF) ger framför allt stöd till medlemstaternas initiativ för att indirekt främja skapandet av nya arbetstillfällen, genom att skapa förutsättningar för att de olika arbetsmarknaderna i gemenskapen skall kunna fungera bättre och på ett mer flexibelt sätt.

Under perioden 19941999 har de prioriterade frågorna för ESF varit att bekämpa långtidsarbetslöshet och utslagning, att öka yrkeskunskaper och kvalifikationer bland de som söker arbete och att främja lika möjligheter på arbetsmarknaden. Under den nya programperioden (20002006) har ökad tyngd givits åt ESF:s uppgift som gemenskapens viktigaste verktyg för att stödja sysselsättningsstrategin. ESF kommer därför att stödja medlemsstaterna när de genomför sina nationella handlingsplaner för sysselsättningen.

1. och 2. Kommissionen kan endast lämna uppgifter om budgetmedel som utbetalats genom program som samfinansieras av ESF. Under den pågående sexåriga programperioden (19941999) betalades totalt ungefär 43 000 miljoner euro ut genom ESF. För den kommande programperioden (20002006) är det ännu inte möjligt att ge några slutgiltiga uppgifter om de medel som kommer att avsättas för ESF, eftersom dessa beror på den slutliga utformningen av de nationella planer som för närvarande diskuteras med medlemsstaterna. Totalbeloppet torde dock inte understiga 56 000 miljoner euro.

3. och 4. I OECD:s sysselsättningsprognoser finns ungefärligen jämförbara uppgifter om utgifter för arbetsmarknadspolitiken (aktiva och passiva åtgärder) från och med 1993. Dessa uppgifter uttrycks i procentandel av bruttonationalprodukten (BNP). Under de senaste åren har de totala årliga utgifterna för stöd till sysselsättning (inom den offentliga, den privata och den icke vinstdrivande sektorn, såväl som stöd till nya företagare) varierat mellan de olika medlemsstaterna, från 0,88 % av BNP i Irland till mindre än 0,1% i Grekland, Luxemburg och Österrike. Medlemsstaterna börjar också, som en del av den utveckling som startade vid toppmötet i Luxemburg, att i de nationella handlingsplanerna rapportera om hur mycket de betalar för aktiva arbetsmarknadsåtgärder. Under den nya programperioden för strukturfonderna (20002006) skall medlemsstaterna rapportera om utgifter för aktiva arbetsmarknadsåtgärder, för att styrka att additionalitetsprincipen följs för mål 2. och 3. Kommissionen håller på att utveckla en databas över arbetsmarknadspolitik i alla medlemsstater. Uppgifterna kommer att bli tillgängliga under 2001.

5. Några exempel som gäller Österrike, och som hämtats från den tionde årsrapporten om strukturfonderna (1998), understryker de viktiga bidrag som gjorts för att skapa nya arbetstillfällen. I Burgenland, som är den enda regionen i Österrike som omfattas av mål 1, hade 2 100 nya arbetstillfällen skapats och över 5 800 arbetstillfällena räddats genom strukturfonderna i slutet av år 1998. Dessutom genomgick 6 000 personer utbilding som startats genom ESF. Över 900 små företag fick stöd för investeringar i små och medelstora företag, och omkring 1 700 nya arbetstillfällen skapades. Inom ramen för mål 2 planeras programmet för Steiermark skapa mer än 2 000 nya arbetstillfällen. I Nieder-Österreich planeras ungefär 800 nya arbetstillfällen, och omkring 6 000 kommer att bibehållas. Inom ramen för mål 3 deltog fler än 30 000 personer i de olika åtgärderna. Två tredjedelar av dem hittade arbete inom sex månader efter utbildningen.

6.9. Skapandet av nya arbetstillfällen är ett av de resultat som eftersträvas i de insatser som samfinansieras genom strukturfonderna. Fonderna är dock endast delvis avsedda att ge stöd till åtgärder för direkt skapande av nya arbetstillfällen. Därför är det inte möjligt att lämna några uppgifter om fondernas sammanlagda påverkan på skapandet av nya arbetstillfällen. Kommissionen, OECD och enskilda forskare har publicerat utvärderingar av olika programs konsekvenser på skapandet av nya arbetstillfällen i medlemsstaterna. I dessa arbeten styrks ofta att enskilda personers och gruppers sociala situation förbättras genom programmen, och att programmen på ett betydande sätt bidrar till skapandet av nya arbetstillfällen.

10. Det har inte ställts någon specifik fråga som kommissionen vill underrätta parlamentsledamoten om i detta ämne.

11. Alla medlemsstater har vidtagit åtgärder i enlighet med riktlinjerna för sysselsättningen sedan 1997. Dessa åtgärder har anpassats till respektive arbetsmarknads särdrag. I fråga om direkt skapande av nya arbetstillfällen ges, i de gemensamma rapporterna om sysselsättningen 1998(1) och 1999(2), några exempel på bra metoder som rapporterats från medlemsstaterna, där uppskattningar av effekterna av skapandet av nya arbetstillfällen ingår. I början av 1999 lanserade kommissionen en utvärdering tillsammans med medlemsstaterna, i syfte att granska sådana metoder på ett mer djupgående sätt. En rapport om resultaten av denna utvärdering kommer att läggas fram under 2000. Exempel på bra metoder som utvecklats inom ramen för gemenskapsinitiativet Employment har också lämnats i publikationer från ESF.

(1) SEK(1998) 1688 slutlig.

(2) SEK(1999) 1386 slutlig.