SKRIFTLIG FRÅGA E-3521/01

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Grekland

I dag bor det ett flertal minoriteter i Grekland, framför allt i de norra delarna av landet (turkar, slavomakedonier, albaner, aromaner, pomaker).

Grekland vägrar erkänna att dessa minoriteter finns till och frånkänner dem deras mest elementära rättigheter. Det är således strängt förbjudet att offentligt använda deras språk och alla historiska inskrifter på dessa språk suddas ut eller hamras bort liksom också sådana minnesmärken förstörs, som skulle kunna påminna om dessa minoriteters existens.

Dessutom, framför allt när det handlar om grekiska medborgare som är av makedonisk härkomst och bor utomlands, gör Grekland allt för att hindra dem att återvända till sitt hemland, under föregivande av att de begått ofosterländska handlingar och genom att förklara att deras medborgarskap inte längre är i kraft.

Känner kommissionen till allt detta?

I våra dagar är minoriteters rättigheter en av de grundläggande principerna för Europeiska unionen. Hur avser kommissionen få Grekland att visa aktning för dessa rättigheter?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(14 februari 2002)

Kommissionen anser att minoriteters rättigheter ingår i de för medlemsstaterna gemensamma principer som räknas upp i artikel 6.1 i Fördraget om Europeiska unionen. Dessa principer fastställs i olika internationella konventioner(1) och stadfästes högtidligen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. I artikel 21.1 förbjuds diskriminering på grund av bland annat etniskt ursprung, språk, religion eller tillhörighet till nationell minoritet och i artikel 22 krävs respekt för kulturell, religiös och språklig mångfald. Såsom anges i förklaringarna till stadgan bygger de båda bestämmelserna på artikel 13 i EG-fördraget, artikel 14 i Europeiska konventionen om de mänskliga fri- och rättigheterna och artikel 151 i EG-fördraget.

Medlemsstaterna ser till att principerna efterlevs genom ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 i EG-fördraget och ett politiskt förfarande enligt artikel 7 i Fördraget om Europeiska unionen. Det första förfarandet ger kommissionen rätt att väcka talan i EG-domstolen i frågor där gemenskapsrätten är tillämplig. Det andra förfarandet ger kommissionen eller en tredjedel av medlemsstaterna möjlighet att ta upp saken vid stats- och regeringschefernas möte i rådet, om saken gäller en allvarlig och ihållande överträdelse av principerna i artikel 6.

Kommissionen har inga uppgifter som tyder på att gemenskapsrätten tillämpas felaktigt eller att det förekommit någon sådan allvarlig och ihållande överträdelse som avses i artikel 7 i Fördraget om Europeiska unionen och som skulle kunna motivera ett politiskt förfarande enligt samma artikel.

Det är inte uteslutet att behandlingen av minoriteter fortfarande dras med vissa problem. Matnyttig information i dessa frågor finns i Europaparlamentets resolution om situationen för de grundläggande rättigheterna i Europeiska unionen (2000) från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor(2) och i Europarådets arbeten(3). Det bör dock framhållas att Grekland på senare år gjort klara framsteg på området och kommissionen uppmuntrar fortsatt arbete.

Kommissionen har inga uppgifter om att historiska minnesmärken skulle ha förstörts eller att inskrifter på minoritetsspråk avlägsnas i Grekland. Sedan 1998 är det inte längre tillåtet att göra grekiska medborgare som bor i utlandet statslösa om de för utländsk stats räkning begått ofosterländska handlingar(4). Sedan 1994 har bestämmelsen åberopats mycket sällan.

Slutligen kan det rent allmänt framhållas att var och en som anser att hans eller hennes grundläggande fri- och rättigheter kränkts kan väcka talan i nationell domstol och därefter gå vidare i Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna med talan om överträdelse av den europeiska konventionen om skydd för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter.

(1) Se till exempel artikel 27 i FN:s internationella överenskommelse om medborgerliga och politiska rättigheter, som även behandlar skyddet av minoriteters kultur och språk och ratificerats av samtliga medlemsstater.

(2) Europaparlamentets resolution om situationen för de grundläggande rättigheterna i Europeiska unionen (2000) från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor. Föredragande: Thierry Cornillet.

(3) Andra rapporten om Grekland från Europeiska kommissionen mot rasism och intolerans, antagen den 10 december 1999 och offentliggjord den 27 juni 2000, dok nr CRI (2000) 32.

(4) Artikel 20 i 1955 års lag om medborgarskap.