ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0646/98

från Monica Baldi (PPE) till kommissionen

(9 mars 1998)

Ämne: Jaktbara arter

I enlighet med direktiv 79/409/EEG(1) av den 2 april 1979 får de arter som anges i bilaga II jagas inom ramen för den berörda medlemsstatens lagstiftning.

De arter som ingår i bilaga II/2 får dock endast jagas i den medlemsstat beträffande vilka detta uttryckligen anges.

Staren anges i bilaga II/2 för alla unionens medlemsstater i Medelhavsområdet med undantag för Italien.

I en skrivelse av den 6 augusti 1997, protokoll nr 23.035, begärde det italienska jordbruksdepartementet att jakt på stare, som utesluts ur förteckningen över jaktbara arter i enlighet med artikel 18 i lag nr 157 av den 11 februari 1997, skall tillåtas. Det nationella institutet för vilda djur har avgett ett yttrande, i vilket det konstaterar att starbestånden är tillräckligt stora, att arten är vitt utbredd och att det är fråga om flyttfåglar.

Med beaktande av uppskattningarna av beståndens storlek och av de skador som uppstår på odlingarna anmodas kommissionen att uppge:

1. vilka brådskande åtgärder den ämnar vidta för att tillmötesgå det italienska departementets begäran om att staren skall innefattas i bilaga II/2,

2. vilka åtgärder den ämnar vidta för att införa ett allmänt undantagssystem i syfte att begränsa skadorna inom jordbruket ända tills ett ändrat direktiv har antagits?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(8 april 1998)

Bilaga II.2 i fågeldirektivet (79/409/EEG) ändrades 1994 för att tillåta jakt på stare (sturnus vulgaris) i Grekland, Spanien, Frankrike och Portugal. Vid de diskussioner som utmynnade i antagandet av direktiv 94/24/EEG av den 8 juni 1994 om ändring av bilaga II till direktiv 79/409/EEG om bevarandet av vilda fåglar(2) uttryckte Italien ingen begäran i detta ärende.

För att Italien skall föras upp på listan över länder som tillåter jakt på stare måste 79/409/EEG ändras i efterhand. Med tanke på att direktivet nyligen ändrades (kommissionens direktiv 97/49/EEG av den 29 juli 1997 om ändring av rådets direktiv 79/409/EEG om bevarandet av vilda fåglar(3)) för att kunna undanta mellanskarv (phalacrocorax carbo sinensis) och att Italien vid dessa diskussioner inte tog upp frågan om stare, planerar kommissionen inte att föreslå några nya ändringar på kort sikt.

Det är lämpligt att påminna om att artikel 9 i direktiv 79/409/EEG undantagsvis och under rigoröst angivna omständigheter medger jakt på arter som inte nämns i bilaga II till direktivet. Tillämpningen av detta undantag faller under respektive medlemsstats befogenheter. Kommissionen tillser emellertid att undantagets tillämpningsvillkor i varje enskilt fall uppfylls och att konsekvenserna av denna tillämpning inte strider mot direktivet.

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2) EGT L 164, 30.6.1994.

(3) EGT L 223, 13.8.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0420/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(24 februari 1998)

Ämne: Tysk skattebestämmelse

För två år sedan införde tyska myndigheter en utlänningsskatt, "Ausländersteuer", för personer som arbetar inom sport- eller konstvärlden i Tyskland. Skatten är på 25 %. En britt som arbetar i Tyskland och betalar 7 % "Solidaritätszuschlag", solidaritetstillägg, på sina inkomster har rätt att i egenskap av brittisk medborgare få de 25 % återbetalade från den lokala skattemyndigheten. I verkligheten är detta en problemfylld process.

Känner kommissionen till denna skatt? Vad anser kommissionen att den har för effekter och är den ett hinder för den fria rörligheten som kan bestridas i lag?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 maj 1998)

Kommissionen är medveten om ändringarna i den tyska lagstiftningen, som innebar att den särskilda källskatten på 15 % på arvoden som utbetalats till utländska artister och idrottsmän avskaffades år 1996, vilket medförde att sådana utbetalningar nu beskattas enligt den allmänna lägsta skattesatsen på 25 % som gäller för utlänningars inkomster i Tyskland. Denna skatt kan helt eller delvis återbetalas efter inlämnande av en självdeklaration, beroende på de närmare omständigheterna.

Dessutom ger den skatt som betalats i Tyskland upphov till en skattekredit för brittisk skatt, som skall betalas på denna inkomst enligt befintliga bilaterala skatteöverenskommelser.

Under dessa omständigheter och med hänsyn till det faktum att inkomstskatterna inte är harmoniserade inom gemenskapen anser kommissionen inte att detta är ett ärende där rättslig prövning bör ske enligt den relevanta lagstiftningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1801/98

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(11 juni 1998)

Ämne: EU-bidrag och ekonomiskt stöd

I olika publikationer och pressmeddelanden anför man fortsättningsvis olika siffror avseende Österrikes årliga bidrag till EU och de medel som landet får tillbaka genom de olika stödprogrammen. Av denna anledning ber jag kommissionen besvara följande frågor:

1. Hur stora var Österrikes bruttobidrag under 1996 och 1997?

2. Vilka kriterier kommer att ligga till grund för bidragen 1998?

3. Till vilket belopp uppgick de åtagandebemyndiganden som kommissionen öronmärkt för 1996 och 1997 och som kunde ha gått till Österrike?

4. Hur stora är de anslag som kommissionen godkänt för 1996 och 1997?

5. Vilka medel har Österrike reellt sett fått tillbaka från EU 1996 och 1997 (fördelade enligt stödområden och typ av stöd)?

6. Hur stor är den respektive skillnaden mellan åtagandebemyndigandena, det stöd som EU godkänt och de medel som Österrike reellt sett fått tillbaka under 1996 och 1997?

7. Vilka av de medel som Österrike inte utnyttjade under 1996 och 1997 kommer att förfalla och gå förlorade för landet?

8. Vilket ekonomiskt stöd har Österrike hittills ansökt om för 1998?

9. Vilket ekonomiskt stöd för 1998 har kommissionen hittills godkänt med avseende på Österrike?

Kompletterande svar

avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen

(30 juli 1998)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0758/98

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Ersättning vid skador orsakade av vilda djur

Såväl EU som medlemsstaterna har regler för att skydda vilda djur, däribland rovdjur. Med betydande stammar av rovdjur uppstår då och då situationer där människor skadas då de blir angipna av djuren. I mitt hemlän blev en man för något år sedan mycket allvarligt skadad av en björn. Anser kommissionen att EU:s och medlemsstaternas krav på att bevara rovdjursstammarna också innebär en förpliktelse att ersätta dem som drabbas av angrepp från rovdjur? Vems är ansvaret för att den som skadas ersätts på ett fullgott sätt?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(23 april 1998)

Enligt rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1), det så kallade "art- och habitatdirektivet", skall vissa stora rovdjur som förekommer i gemenskapen, t.ex. brunbjörn, varg (med undantag av vissa populationer) och lodjur - tillsammans med en rad andra vilda djur - omfattas av ett strikt skyddssystem.

Det har varit nödvändigt att inrätta ett sådant skyddssystem för dessa arter, som på många ställen i gemenskapen sedan länge är utrotade. Kommissionen är emellertid medveten om att dessa arter ibland kan utgöra ett hot mot människors säkerhet. Med stöd av art- och habitatdirektivet är det möjligt att minska detta hot genom att göra undantag från skyddsbestämmelserna. Detta gäller när det saknas tillfredsställande alternativ och när särskilda skäl föreligger, t.ex. av hänsyn till allmän hälsa och säkerhet (artikel 16 c).

Bestämmelserna i art- och habitatdirektivet ger, när de överförts till nationell lagstiftning, tillräckliga möjligheter till en övergripande reglering av populationerna av stora rovdjur. Ersättning för skador som orsakats av rovdjur är en del av det övergripande nationella ansvaret när det gäller regleringen av dessa populationer. Beslut i sådana frågor, samt när det gäller villkoren för ersättning, måste fattas på nationell nivå.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1448/98

från José Barros Moura (PSE) till kommissionen

(11 maj 1998)

Ämne: Konsumentpolitiska projekt för 1998

Trovärdiga konsumentskyddsorganisationer i Portugal har ställt sig tveksamma till villkoren för godkännande av projekt som med gemenskapsmedel skall genomföras i Portugal under 1998, i enlighet med meddelandet i EGT C 277 av den 12 september 1997.Kan kommissionen, mot bakgrund av detta, besvara följande frågor:

1. Hur många projekt har kommissionen godkänt för 1998 för Portugal och vilka rör det sig om?

2. Vilka portugisiska organisationer har fått sina projekt godkända?

3. Vilka kriterier har varit avgörande för godkännandet av projekten?

4. Hur fördelar sig tillgängliga budgetmedel mellan unionens olika medlemsstater?
SKRIFTLIG FRÅGA P-1332/98

från Konstantinos Hatzidakis (PPE) till kommissionen

(24 april 1998)

Ämne: Eventuell indragning av 1997 års stöd till får- och getuppfödare i Rethymnons län

I samband med stickkontroller som Europeiska kommissionens generaldirektorat för jordbruk lät utföra i Rethymnons län i maj 1997, kunde man konstatera en del oegentligheter i anslutning till de förordningar och förfaranden som reglerar uppfödningen av får och getter. Detta föranledde en skriftväxling mellan de ansvariga enheterna inom kommissionen å ena sidan, och det grekiska jordbruksministeriet å andra sidan, av vilken det framgick att Grekland kan komma att dömas till böter på grund av de oegentligheter och försumligheter som förekommit. Det råder naturligtvis inget som helst tvivel om att en stor del av ansvaret för dessa oegentligheter vilar på det grekiska jordbruksministeriets egna tjänster, som inte har genomfört de nödvändiga kontrollerna och inte avfattat de rapporter som krävts. På det här sättet har man nu nått en punkt där det grekiska jordbruksministeriet, inför den risk att fällas till böter som Grekland löper, låter förstå att det överväger att inte betala ut stöden för 1997 till får- och getuppfödarna i Rethymnons län, med argumentet att det är Europeiska kommissionen som kräver att en en så här hård åtgärd skall vidtas. Det är alldeles klart att en del åtgärder av grundläggande karaktär nu måste vidtas för att göra systemet öppnare och mera tillgängligt för insyn, men jag vill fråga kommissionen om den kan bekräfta att det faktiskt sist och slutligen är det grekiska jordbruksministeriet som fattar beslut om huruvida stöden för 1997 till får- och getuppfödarna i Rethymnons län skall utbetalas eller inte, och att det, om man beslutar att inte betala ut stöden, rör sig om ett renodlat politiskt beslut som fattats av jordbruksministeriet, och inte om en straffåtgärd från kommissionens sida?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 maj 1998)

Resultaten av de kontroller som utfördes i maj 1997 i samband med granskningen och godkännandet av räkenskaperna för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) undersöks ännu och är föremål för bilateralt utbyte mellan kommissionen och de grekiska myndigheterna.

Under gransknings- och godkännandeförfarandet ådömer kommissionen inte böter men kan vägra att finansiera de utgifter som inte överensstämmer med gemenskapens bestämmelser. Det är de grekiska myndigheterna som beslutar om utbetalning av bidrag i nomos Rethymnon för 1997 på grundval av resultatet av sina kontroller.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0746/98

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Mervärdesskatt

Om man antar att gällande skatte- och momssatser tillämpas, vilken skatte- och momssats kommer att tas ut för en flaska starksprit som säljs ombord på ett fartyg efter det att den skattefria försäljningen ombord på fartyg i trafik avskaffats

1. från Dover till Calais tur och retur:

a) när fartyget befinner sig på Förenade kungarikets territorialvatten?

b) när fartyget befinner sig på franskt territorialvatten?

2. från Portsmouth till Santander tur och retur:

a) när fartyget befinner sig på Förenade kungarikets territorialvatten?

b) när fartyget befinner sig på internationellt vatten?

c) när fartyget befinner sig på franskt territorialvatten?

d) när fartyget befinner sig på spanskt territorialvatten?

Vilket belopp i reda pengar kommer att tas ut för skatt och moms på dessa platser för en flaska starksprit, vars pris utan skatt och moms är 10 ecu?

Om den moms som tas ut i reda pengar kommer att variera beroende på den gällande skattesatsen, till vilken medlemsstat eller vilka medlemsstater skall skatten och momsen betalas? Vilka planer har kommissionen på att förenkla systemet?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(12 juni 1998)

Kommissionen bekräftar att de nuvarande gemenskapsbestämmelserna inom skatteområdet säkerställer den tillämpliga beskattning av försäljning på flygplatser, flygplan och färjor som kommer att gälla från den 1 juli 1999 då den övergångsperiod som rådet har godkänt för skattefri försäljning löper ut.

De problem som läggs fram i frågan och som kan förefalla specifika omfattar en omfattande mängd situationer och produkter och kräver detaljerade förklaringar som inte kan ges i detta sammanhang.

Därför uppmanar kommissionen parlamentsledamoten att ta kontakt med tjänstemännen vid direktorat C i GD XXI som kan ge honom ett lämpligt och fullständigt svar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1297/98

från Iñigo Méndez de Vigo (PPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Tullregler

Varje år lämnar ca. 35 000 lastbilar lastade med varor från gemenskapen tullen i Algeciras med riktning mot Marocko. Till dags dato har största delen av tullklareringen för dessa lastbilar ägt rum på måndagmorgnarna vid nämnda tull, då tullen i ursprungslandet stänger fredag kväll, samma dag lastbilarna lastas.

Anser kommissionen att nämnda förfaringssätt överensstämmer med tullkodexen? Överensstämmer påståendet vi återgivit med prognoserna i artikel 790 i genomförandebestämmelsen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(2 juni 1998)

I artikel 161.5 i rådets förordning (EEG) 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen(1) fastställs de allmänna bestämmelserna för den plats där exportformaliteterna kan uppfyllas. I princip bör denna plats vara densamma som den där exportören är etablerad eller den där varorna packas eller lastas för att sändas på export.

I kommissionens förordning (EEG) 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (CEE) 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen(2) fastställs två undantag från denna allmänna bestämmelse.

I artikel 790 fastställs undantag för det fall när den allmänna bestämmelsen i tullkodexen av administrativa skäl inte kan tillämpas. Detta fall bör begränsas till situationer när det endast finns ett begränsat antal behöriga tullkontor för genomförande av formaliteterna i fråga.

Vidare tillåts enligt artikel 791 undantag om det finns välgrundade och styrkta skäl. För att sörja för en enhetlig tillämpning av tullagstiftningen har tullkodexkommittén vid flera tillfällen undersökt situationer som kan motivera att denna bestämmelse tillämpas.

Det har bland annat beslutats att det faktum att det i enlighet med artikel 161.5 i tullkodexen behöriga tullkontorets öppettider inte överensstämmer med tiderna för exportföretagets verksamhet inte utgör ett välgrundat och styrkt skäl för att undantag från den allmänna regeln skall få göras. Under normala omständigheter är det nämligen exportören som bör ta hänsyn till dessa öppettider när denne planerar sina transporter.

För de företag som ofta behöver kunna klara av tullformaliteterna utanför de vanliga öppettiderna förefaller tillstånd att använda förenklade förfaranden vara en passande lösning, under förutsättning att dessa företag uppfyller samtliga villkor, givetvis.

(1) EGT L 302, 19.10.1992.

(2) EGT L 253, 11.10.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1048/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen

(6 april 1998)

Ämne: Hjälp till malmgruvnäringen

Tänker kommissionen i den nära förestående revisionen av de förordningar som reglerar Europeiska unionens hjälpinsatser överväga möjligheten att ge särskilda bidrag till de områden som kommer att drabbas av de sociala och ekonomiska följderna från nedläggningen av malmgruvindustrin? Dessa bidrag skulle ges i syfte att främja omstruktureringen av dessa traditionella industriområden.

Känner kommissionen till att malmgruvnäringen i områdena Reicín i Spanien, Kiruna i Sverige, Tara i Irland och Pyhäsalmi i Finland, vilka samtliga är krisdrabbade på grund av utarmningen av mineralresurserna, befinner sig i denna situation?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(28 maj 1998)

I de förslag till en ny förordning om fastställande av allmänna bestämmelser för strukturfonderna som kommissionen överlämnade till rådet och parlamentet den 18 mars 1998(1) föreslår kommissionen ett nytt mål 2 för områden "som drabbas av strukturella problem i samband med ekonomisk och social omställning". Förslagen innebär att kommissionen i nära samarbete med medlemsstaterna skulle sammanställa en förteckning över områden som på grundval av kriterierna i förordningen skulle vara berättigade till stöd från strukturfonderna för att skapa nya arbetstillfällen och främja ekonomisk diversifiering.

Kriterierna innehåller särskilda bestämmelser som innebär att områden med problem knutna till deras beroende av en viss industriell sektor på tillbakagång kan tas med i den nya förteckningen för det nya mål 2. Bland dessa områden skulle ingå områden vars problem har att göra med utvinningsindustrins tillbakagång. Slutliga beslut om stödberättigande kan dock fattas först när förordningarna formellt har antagits och på grundval av de senaste uppgifter som finns tillgängliga vid tidpunkten för beslutet. Det är därför för tidigt att spekulera om huruvida de enskilda områden parlamentsledamotens fråga gäller kommer att vara berättigade till stöd.

(1) KOM(98) 131 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0999/98

från Laura De Esteban Martin (PPE) till kommissionen

(2 april 1998)

Ämne: Gemenskapens uttagningsprov

Är det sant att kommissionen vid de allmänna uttagningsproven till tjänster inom EU:s tjänstekategori A/LA antar eller har antagit ansökningar från personer som har ett Fachhochschuldiplom?

Anser kommissionen att titeln Fachhochschuldiplom är den högsta examenstiteln i Tyskland, eller att det istället är universitetsexamen Hochschuldiplom som är den högsta titeln i denna medlemsstat?

Anser kommissionen att examenstiteln Fachhochschuldiplom ger högre kompetens än titeln Ingeniero Técnico? Varför?

Varför hävdar kommissionen att den spanska examen Ingeniero Técnico har samma status som en examen som tagits vid en Fachhochshule, trots att den sistnämnda examen godkänns vid de flesta allmänna uttagningsproven till tjänster inom kategorin A/LA?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0748/98

från Allan Macartney (ARE) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Vatten- och avloppsbestämmelser

Kan kommissionen redogöra för vilken maktnivå eller vilket organ som är ansvarigt för vatten- och avloppsbestämmelser i varje medlemsstat och hur sådana bestämmelser finansieras?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(30 april 1998)

Kommissionen vill först påpeka att strukturen på vatten- och vattenreningstjänsterna, enligt subsidiaritetsprincipen, faller under varje medlemsstats behörighet och att det inte finns någon gemenskapslagstiftning vad gäller denna struktur.

Enligt den information som kommissionen har tillgänglig är den allmänna regeln att ansvaret i medlemsstaterna för produktion och distribution av dricksvatten samt uppsamling och rening av avloppsvatten från tätbebyggelse ligger på de berörda kommunerna, på kommunsammanslutningar eller på offentliga kommunala eller regionala organ.

Förvaltningen av denna tjänst kan ombesörjas av de offentliga myndigheterna själva eller delegeras till ett annat offentligt organ, ett privat företag eller ett blandat offentligt och privat företag. Det finns några undantag från denna regeln, nämligen städerna Athen och Thessaloniki i Grekland där denna tjänst ombesörjs av statliga företag och England och Wales där privata företag ansvarar för den.

Investeringskostnaderna täcks av en kombination av ett särskilt bidrag som betalas av användaren och finansiellt stöd som beviljas i den lokala, regionala, nationella planen eller gemenskapsplanen, med undantag för Irland där det inte finns någon sådant särskilt bidrag. Driftskostnaderna täcks i allmänhet av det särskilda bidrag som användaren betalar, igen med undantag för Irland.

I detta sammanhang bör det nämnas att det i förslaget till rådets direktiv om upprättande av en ram för gemenskapsåtgärder på området för vattenpolitik(1) förutsätts att användarna täcker kostnaden för tjänsten, i överensstämmelse med principen om rationellt användande av vattenresurserna, samtidigt som kvaliteten på den givna tjänsten säkerställs.

(1) KOM(97) 49 slutlig, ändrat genom KOM(98) 76 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1122/98

från Peter Crampton (PSE) till kommissionen

(8 april 1998)

Ämne: Samordning mellan GD 1B och GD VIII

För att inrätta en ny enhet för allmänna tjänster vid kommissionen i syfte att förbättra samordningen mellan GD1B och GDVIII behövs det ytterligare klargöranden beträffande konsekvenserna för ledningen av och effektiviteten för hälsovård på området för reproduktiv hälsa.

1. När skall den nya enheten börja sin verksamhet?

2. Hur kommer personalens sammansättning att se ut (vem kommer att vara ansvarig och hur många personer kommer personalen att bestå av)?

3. Vilken kommer att vara enhetens roll beträffande samordning av stöd till politik och program på området reproduktiv hälsa?

4. Hur kommer inrättandet av en sådan enhet att passa in i kommissionens Scoop-program?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(5 maj 1998)

1. Bildandet av den gemensamma avdelningen tjänar det övergripande syftet att uppnå ökad enhetlighet och effektivitet vid förvaltningen av de program för utvecklingssamarbete som för närvarande förvaltas av de olika generaldirektörer som har ansvar för yttre förbindelser (GD I, GD IA, GD IB och GD VIII). Vad gäller ECHO (humanitärt bistånd) kommer den gemensamma avdelningen att sörja för administrativa och finansiella frågor rörande den personal som arbetar med tekniskt bistånd på fältet.

2. Den gemensamma avdelningen kommer att ha en personalstyrka på cirka 650 tjänstemän och denna personal kommer att överföras till avdelningen från de andra generaldirektorat som har ansvar för yttre förbindelser. Generaldirektör för den gemensamma avdelningen blir Philippe Soubestre.

3. Den gemensamma avdelningen kommer att ansvara för de tekniska, administrativa och finansiella aspekterna av genomförandet av programmen på olika områden i alla tredje länder, inbegripet program på hälsoområdet.

4. Den gemensamma avdelningen och det så kallade "SCOOP" är en och samma organisation.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2315/98

från Riccardo Nencini (PSE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Ämne: Statsstöd

Kooperativet IPT i Scarperia (Florens) ansökte om finansiering i enlighet med lag nr 49/85 (den så kallade Marcoralagen) i enlighet med vilken cirka 189 miljoner lire avsattes i juni 1997 (minimum), innan gemenskapens generaldirektorat 4 protesterade mot denna lag eftersom det ansåg att den innebar statsstöd.

I november 1997 fattade regeringen ett beslut om ändring av lag nr 49/85 i enlighet med de iakttagelser som gjorts av gemenskapsorganet. Det behöriga generaldirektoratets yttrande om detta regeringsbeslut har ännu inte bekantgjorts och det kan därför inte tas några snabba initiativ för att rädda över 500 tjänster. Kan kommissionen snarast och via sina egna organ bekantgöra yttrandet om detta beslut?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(3 augusti 1998)

Vid sitt veckosammanträde onsdagen den 15 juli 1998 beslutade kommissionen att inte resa invändningar mot stödet i fråga, nr 26/98 (lag 49/85 eller "legge Marcora").