SKRIFTLIG FRÅGA P-2156/02

från Kathleen Van Brempt (PSE) till kommissionen

(11 juli 2002)

Ämne: Förslag till direktiv om miljöansvar strikt ansvar artikel 9

Enligt artiklarna 3.1, 4, 5 och 7 i förslaget till direktiv om ansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador(1) skall medlemsstaterna inrätta ett system för strikt ansvar för vissa verksamheter som kan medföra potentiella eller reella risker för människors hälsa eller miljön och som förtecknas i bilaga I till kommissionens förslag.

I artiklarna 3.2 och 8 föreskrivs däremot att direktivet skall tillämpas på skador på den biologiska mångfalden som orsakas av utövandet av andra yrkesverksamheter än de som förtecknas i bilaga I, om skadan vållats genom fel eller försummelse.

Enligt artikel 9.1 skall det strikta ansvaret inte tillämpas på verksamheter som är tillåtna enligt tillämpliga lagar och andra författningar eller enligt tillstånd eller godkännanden som lämnats till verksamhetsutövaren, och inte heller på verksamheter som inte ansågs skadliga vid den tidpunkt då de ägde rum, enligt den då existerande vetenskapliga och tekniska kunskapsnivån.

De verksamheter som förtecknas i bilaga I avser huvudsakligen, om inte uteslutande, verksamheter som kräver tillstånd eller godkännanden.

Däremot beaktar kommissionens förslag inte möjligheten att tillstånd eller godkännanden kan krävas eller lämnas i en medlemsstat för verksamheter för vilka det inte finns någon sådan gemenskapsskyldighet.

I vilka fall kan det mot bakgrund av dessa uppgifter bli aktuellt att tillämpa systemet för strikt ansvar? Det är nödvändigt att tillhandahålla en utförlig förteckning över dessa fall för att man skall få en överskådlig bild av tillämpningsområdet för detta förslag till direktiv.

Skulle man kunna påstå att allmänhetens tillgång till information om arbetet inom EU:s institutioner, och följaktligen allmänhetens delaktighet i detta, försvåras av det sätt förslaget till direktiv utformats och att detta eventuellt ger allmänheten felaktiga intryck avseende tillämpningsområdet för det föreslagna systemet för strikt ansvar?

(1) KOM(2002) 17 EGT C 151 E, 25.6.2002, s. 132.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(31 juli 2002)

Om man jämför de relevanta bestämmelserna i förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador, som frågeställaren hänvisar till, kommer man fram till följande:

I artiklarna 3.1, 4 och 5 i ovan nämnda förslag föreskrivs inte att det krävs bevis på fel eller försummelse för att ansvar skall kunna läggas på utövaren av någon av de verksamheter som ingår i förteckningen i bilaga I till förslaget.

Genom artikel 9.1 c i förslaget undantas sådana verksamhetsutövare från ansvar om miljöskadorna har förorsakats av utsläpp eller händelser som är tillåtna enligt tillämpliga lagar och andra författningar eller enligt tillstånd eller godkännanden som lämnats till verksamhetsutövaren.

Det är viktigt att komma ihåg att även om många verksamheter som ingår i bilaga I till förslaget omfattas av gemenskapens licens- eller tillståndssystem, så omfattas inte alla av sådana bestämmelser. På grund av att de spelar en praktisk roll i det dagliga livet bör man särskilt beakta de poster i bilaga I som berör tillverkning, användning, lagring, transport inom ett och samma anläggningsområde eller utsläpp i miljön av farliga ämnen och beredningar. Det bör fastställas att farliga ämnen och beredningar, bortsett från växtskyddsmedel och bekämpningsmedel(1), inte omfattas av något gemenskapssystem för tillståndsgivning. Som visas nedan skall nationella tillstånd och licenser också beaktas, men det verkar inte som om alla farliga ämnen och beredningar omfattas av nationella tillstånd eller licenser.

Det är också uppenbart att skador som uppstår genom otillåtna utsläpp eller utsläpp utöver det föreskrivna utsläppsgränsvärdet inte omfattas av artikel 9.1 c.

Dessutom berör artikel 9.1 c ett undantag, och som alla undantag bör det tolkas mycket snävt, i enlighet med allmänt vedertagen tolkningsprincip. Det bör betonas att denna bestämmelse inte avser verksamheter som sådana, utan utsläpp eller händelser, dvs. specifika element av verksamheten som sådan.

Detta innebär att det faktum att en verksamhet genomförts i överensstämmelse med alla gällande lagar och bestämmelser, eller i enlighet med ett tillstånd eller en licens inte automatiskt befriar verksamhetsutövaren från ansvar i alla lägen.

Exempelvis kommer verksamhetsutövaren att hållas strängt ansvarig för miljöskador som uppkommer genom fel i samband med genomförandet av verksamheten, eller om skadan uppkommer genom olyckshändelse(2).

Det bör noteras att det i samband med de mest kända exemplen på miljöskador (som föroreningen av floden Rhen till följd av branden i företaget Sandoz anläggningar i Basel år 1986, det utflöde av giftigt vatten och slam mot nationalparken Doñana som uppkom när en avfallsfördämning brast i gruvkomplexet Aznalcollar i Spanien den 25 april 1998 eller olyckorna i Baia Mare och Baia Borsa i januari och mars 2000, där floder i Rumänien blev kraftigt förorenade) inte verkar som om den händelse eller det utsläpp som föranledde skadan principiellt skulle ha ansetts vara tillåten enligt lag.

Dessutom är verksamhetsutövarna ansvarig om skadan uppkommer till följd av fel eller försummelser från deras sida.

Vad gäller frågeställarens fråga huruvida direktivförslaget endast tar hänsyn till tillståndssystem som föreskrivs i gemenskapsrätt bör det påpekas att det i artikel 9.1 c hänvisas till tillämpliga lagar och andra författningar eller enligt tillstånd eller godkännanden, utan att det görs någon åtskillnad eller några begränsningar beroende på huruvida det rör som om gemenskapsbestämmelser eller nationella bestämmelser.

Det skall också påminnas om att verksamhetsutövare inte kan åberopa artikel 9.1 c om ett utsläpp eller en händelse som leder till skada tillåts i ett tillstånd eller en licens som i sig inte överensstämmer med tillämpliga lagar och bestämmelser. Det finns därför inga skäl att anta att denna bestämmelse skulle utgöra ovillkorlig och absolut ansvarsfrihet.

När det gäller förslagets tydlighet, slutligen, skall det sägas att formuleringen speglar kommissionens beredskap att se till att förslaget leder till verkliga miljöfördelar, medan man samtidigt tar hänsyn till frågans ekonomiska och sociala aspekter i enlighet med den omfattande metod som nu tillämpas för hållbar utveckling. Det måste medges att formuleringen har blivit ganska komplicerad, genom att man har tagit hänsyn till alla motstridiga intressen, och att detta kan försvåra läsarens förståelse av det övergripande systemet. Kommissionen är beredd att bistå Europaparlamentet och ministerrådet om de vill försöka förtydliga förslaget ytterligare.

(1) Slutprodukter som läkemedel eller livsmedelstillsatser omfattas av särskilda system och undantas därför från den allmänna lagstiftningen om farliga ämnen och beredningar.

(2) Utom i de fall där händelsen eller utsläppet som vållat skadan förorsakats av någon av de faktorer som anges som mildrande omständigheter i artikel 9.1 a eller 9.3.