SKRIFTLIG FRÅGA E-1169/01

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Förorening i Medelhavet

Medelhavet befinner sig på randen av en kollaps till följd av de oljeutsläpp som härrör från tankfartygs rengöringsavfall.

Oroväckande uppgifter ges av 1 600 satellitfotografier som bearbetats av kommissionens forskningscentrum, det enda trovärdiga vittnesmålet om kolväteföroreningar i Medelhavet. Av den olja som släpps ut av fartyg i Medelhavet beror 70 procent på bekvämlighet, eftersom det är mindre tidskrävande och billigt att släppa ut oljan i havet.

På havsbottnen är koncentrationen av tjära nu uppe i 38 milligram per kubikmeter.

Det långsamma utsläppet av olja i Medelhavet orsakar nu en oersättlig skada på miljön som är mycket allvarligare än den som nyligen drabbat vattnen vid Galapagosöarna.

Mot bakgrund av det ovanstående och med hänsyn till Europeiska gemenskapens tidigare miljöprogram, som bland annat syftat till att skydda haven från oljeföroreningar,

ombeds kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommissionen kännedom om ovanstående uppgifter om föroreningarna?

2. Har den redan vidtagit åtgärder mot nödsituationen i Medelhavet? Med vilka medel?

3. Vilka initiativ avser kommissionen att ta för att lösa problemet?

4. Avser kommissionen att inrätta ett kontrollorgan för att få detta olagliga och miljöförstörande bruk att upphöra?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 juni 2001)

Kommissionen är mycket oroad över de föroreningar som orsakas av utsläpp från fartyg i gemenskapsvatten. Dessa utgör en stor del av de totala marina oljeföroreningarna.

De uppgifter som nyligen har sammanställts av gemensamma forskningscentret baserad på satellitbilder ger för första gången en mer exakt bild av omfattningen av denna typ av förorening i Medelhavet.

En stor del av de driftsrelaterade oljeutsläppen från alla typer av fartyg i gemenskapsvatten beror på vissa hamnars oförmåga att tillhandahålla lämpliga mottagningsanordningar för fartygsgenererat avfall samt naturligtvis på fartygens ovilja att använda dessa av olika skäl. I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG av den 27 november 2000 om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester(1), som nyligen antagits, behandlas dessa problem och en rad skyldigheter införs för både hamnar och fartyg för att garantera att det skall finnas lämpliga mottagningsanordningar i alla gemenskapshamnar och att dessa används av fartygen.

Kontrollen av sådana otillåtna utsläpp i Medelhavet är enligt internationella sjörätten en fråga som de berörda kuststaterna huvudsakligen ansvar för. Kommissionen vill emellertid göra parlamentsledamoten uppmärksam på Europaparlamentets och rådets beslut nr 2850/2000/EG av den 20 december 2000 om upprättande av en gemenskapsram för samarbete om oavsiktlig eller avsiktlig förorening av havet(3). Denna ram kommer särskilt göra det möjligt att utforma gemensamma initiativ som seminarier eller utbildningar för att förbättra tekniken för att identifiera fartyg som inte följer bestämmelserna. Den kommer också att förbättra informationsutbytet om effektiviteten av de rättskipningssystem som tillämpas i de olika medlemsstaterna. Detta kommer att ge synergieffekter på gemenskapsnivå och bör i förlängningen göra det möjligt att tillämpa avskräckande sanktioner mot de parter som är ansvariga för sådana kriminella handlingar.

Att behandla avsiktliga utsläpp som en handling som leder till straffrättsligt ansvar i enlighet med miljlölagstiftningen skulle innebära ett betydande framsteg i kampen mot denna föroreningskälla. Detta är anledningen till att det inkluderas i kommissionens förslag till direktiv om skydd för miljön genom strafflagstiftning(2).

Dessutom följer och stöder kommissionen det arbete som görs i detta hänseende inom ramen för Barcelonakonventionen om skydd av Medelhavet.

(1) EGT L 332, 28.12.2000.

(2) KOM(2001) 139 slutlig.

(3) EGT L 332, 28.12.2000.