SKRIFTLIG FRÅGA E-2106/97 från Gérard Caudron (PSE) till kommissionen (23 juni 1997)

Ämne: Handlingsplan för textilindustrin

Efter lång tvekan tycks den nya franska planen för textilindustrin har rönt bifall från kommissionen.

Textilindustrin och de anställda inom denna sektor oroar sig dock över genomförandet.

Vi är många som anser att om textilbranschen kan anpassa sig till de nuvarande marknadsvillkoren kan den fortsätta att vara en viktig europeisk sektor.

Men vi vet mycket väl att de nuvarande konkurrensvillkoren, som ibland är illojala och i vilket fall som helst orättvisa, driver oss att kräva särskilda åtgärder.

Kan kommissionen upprepa sin avsikter på detta område och framför allt informera om de nya rådfrågningar som genomfördes 1996?

Kan kommissionen även förklara vilken särskild plats inom en vidare industriell strategi som är avsedd för textilindustrin?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (4 september 1997)

Den 9 april 1997 antog kommissionen ett slutgiltigt negativt beslut ((KOM(97) 1162 slutlig. )) om den försöksvisa sänkning av socialavgifterna inom teko- och skinn- och skosektorerna som genomförts i Frankrike.

Kommissionen ansåg att avgifterna, som fastställts i avtal mellan arbetsmarknadens parter inom en viss sektor borde ha burits av företagen själva. Kommissionen ansåg därför att statens inblandning till sin art och i sin helhet utgjorde en form av statligt stöd.

Stödens sektorsbundenhet tillät inte kommissionen att godkänna de undantag som avses i riktlinjerna om sysselsättningsstöd ((EGT C 334, 12.12.1995. )).

Till följd av detta beslut meddelade de franska myndigheterna att de har för avsikt att anmäla en ny plan för avgiftslättnad till kommissionen.

Kommissionen delar ledamotens åsikt att textilsektorn kan förbli en av det europeiska näringslivets stöttepelare. Därför övervakar kommissionen också strängt att världshandelsorganisationen (WTO) regler och bestämmelser om internationell konkurrens efterlevs, och kommer även i fortsättningen att tillämpa de medel som står till dess förfogande inom ramen för de internationella avtalen.

Under 1996 lade kommissionen fram två meddelanden inför rådet och Europaparlamentet, ett om den internationella utvecklingens effekter på gemenskapens tekosektor ((KOM(95) 447 slutlig. )), som behandlades av rådet (industri) i samband med dess möte i mars 1996, och ett om entreprenörverksamhetens konkurrensaspekter inom teko-industrin ((KOM(96) 210 slutlig. )), som behandlades av rådet i november 1996.

Dessutom har ett antal arbetsgrupper, i vilka ingick företrädare för arbetsmarknadens parter, medlemsstaterna och kommissionen, under slutet av 1996 och början av 1997 granskat alla de problem som berör denna sektor. Utgående från en rapport som sammanställts av arbetsmarknadens parter håller kommissionen för närvarande på att förbereda ett ställningstagande beträffande denna åtgärd, och de slutsatser som kan väntas komma att dras.

Strategierna för tekosektorn omfattas av kommissionens riktlinjer för industripolitiken, så som de lagts fram i flera meddelanden under de senaste åren ((¨Industripolitik i en öppen och konkurrensutsatt miljö - riktlinjer för gemenskapen¨ KOM(90) 556 slutlig. ¨En konkurrenspolitik för Europeiska unionens industri¨ KOM(94) 319 slutlig. ¨Genomförande av benchmarking av den europeiska industrins konkurrenskraft¨ KOM(96) 436 slutlig. )). Dessa riktlinjer ger en horisontell ram, som dock tar hänsyn till de olika sektorernas egenskaper. Samordningen mellan de olika initiativ som kommissionen planerar säkerställs genom att det gemensamma målet är att skapa ett fördelaktigt klimat för näringslivet samt utveckla och förstärka de konkurrensfördelar som Europeiska unionens teko-industri uppvisar.