ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0440/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Översvämningar på öar i Egeiska havet

Häftiga regnskurar över öarna Lesbos, Santorini m.fl. i Egeiska havet har förorsakat flera dödsfall och vållat stora skador på de här öarnas vägnät (byvägar av betydelse för lantbrukarna) samt förstört maskinparker, affärer, bostäder, lantbruksredskap och annan infrastruktur.Eftersom de stora problem som uppstått måste åtgärdas vill jag fråga kommissionen om följande:

1. Har kommissionen för avsikt att bevilja medel ur gemenskapens katastrofbistånd som syftar till att lindra lidande vid naturkatastrofer?

2. Vilka möjligheter finns att med medel ur gemenskapsstödramen finansiera åtgärder för kompensation av skador och för skydds- och säkerhetsarbeten föranledda av översvämningarna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0440/98 och E-0441/98 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (27 mars 1998)

Kommissionen beklagar skadorna till följd av de oväder som nyligen utbröt på öarna Samos och Lesbos i Grekland, men anser det nödvändigt att understryka att syftet med strukturfonderna inte är att ingripa vid naturkatastrofer. Strukturfondernas målsättning och tillämpningsområde fastställs i de förordningar som antogs av rådet i december 1988 och som omarbetades i juli 1993 och omfattar finansiering av investeringar och infrastruktur i regioner som släpar efter i fråga om utveckling, områden med industriell tillbakagång och landsbygdsområden. Om de regionala myndigheterna skulle föreslå att de områden som skadats av ovädret borde få prioriterad tillgång till stöd för återuppförande av infrastruktur och investeringar för ekonomisk utveckling skulle endast indirekta stöd från strukturfonderna kunna ges.

Vad beträffar möjligheterna till katastrofhjälp för de drabbade medborgarna, påminner kommissionen om att denna form av symboliskt ingripande inte längre kan genomföras på grund av att budgetens post B4-3400 avskaffades från och med detta budgetår.

Vad gäller Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) berörs särskilt utvecklingssektionen, och i förordning (EEG) nr 4256/88 ((EGT L 374, 31.12.1988. )) ges föreskrifter om återuppbyggnad och förebyggande åtgärder vid naturkatastrofer. På grund av att genomförandet av de relevanta åtgärdsprogrammen är så långt framskridet har EUGFJ:s anslag nästan helt tilldelats konkreta projekt och åtgärder och det finns praktiskt taget inga disponibla anslag kvar. Med tanke på den nödsituation som skapats av naturkatastroferna och om de ansvariga myndigheterna skulle begära att kommissionen omfördelar prioriteringarna inom programmen, skulle kommissionen kunna tänka sig att på ett positivt sätt granska denna begäran, under förutsättning att bestämmelserna för bidragsberättigande och strukturfondernas övriga genomförandebestämmelser följs. Det bör emellertid klargöras att en eventuell intervention från EUGFJ skulle vara ett undantag och göras i begränsad omfattning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0159/98 från Katerina Daskalaki (UPE) till kommissionen (2 februari 1998)

Ämne: Räntor på lån och hotellföretagen i Grekland

Europeiska unionen understöder som känt, inom ramen för en fri marknadsordning, små och medelstora företag. EU anser att de här företagen utgör grundpelarna för den ekonomiska tillväxten i Europa och spenderar enorma summor på deras modernisering. I Grekland hotas de små och medelstora företagen av den monopolstruktur som råder inom landets bankväsen. Utan att gå in på allt för många detaljer kan man konstatera att de grekiska bankernas utlåning till företagen sker till priset av oerhört höga räntor (mer än fyrdubbelt så höga som inflationsprocenten). De små och medelstora företagen i Grekland, särskilt hotellföretagen, tyngs av enorma skulder med därtill hörande förpliktelser, som anhopats till följd av de skyhöga räntor som bankerna, ensidigt och för egen vinning, belagt lånen med. Det här leder till att företagen inte har någon möjlighet att delta i konkurrensen på den fria marknaden.

Jag vill fråga kommissionen om den har för avsikt att uppmana den grekiska regeringen att skapa sundare konkurrensvillkor, för att på så sätt rädda de små och medelstora företagen i landet från den systematiska utplundring som de nu är utsatta för på grund av de höga räntorna på utlåning.

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar (30 mars 1998)

Strukturen på det nationella grekiska banksystemet omfattas av de grekiska myndigheternas kompetens och inte kommissionens. Kommissionen förväntar sig att räntorna kommer att sjunka på sikt, i likhet med vad som hänt i de andra medlemsstater som genomgått samma process tidigare.

Kostnaden för ett lån brukar också inbegripa riskerna, och bankerna anser vanligen att små och medelstora företag utgör en större risk än storföretag. Kommissionen kommer att ta upp denna fråga vid den tredje rundabordskonferens mellan bankerna och de små och medelstora företagen som inom kort kommer att sammankallas. Dess huvuduppgift är att ge större ömsesidig förståelse mellan de två parterna i deras affärsrelationer.

Europeiska investeringsbanken (EIB) har också bidragit genom sin låneverksamhet i Marathon-projektet (sex lån till ett sammanlagt värde om 135 miljarder GRD sedan EIB öppnade projektet för marknaden 1994, vilket motsvarar 432,13 miljoner ecu vid den växelkurs som gällde den 23 februari 1998) och genom sina individuella och globala lån (2 770 miljoner ecu under de senaste fem åren) till stöd för konkurrensen i den grekiska banksektorn och moderniseringen av den.

Under de senaste fem åren har EIB beviljat globala lån till ett tiotal förmedlande finansinstitut i den grekiska banksektorn. Härigenom har 265 investeringar finansierats. EIB är benägen att utöka denna verksamhet om de förmedlande finansinstituten kan styrka sin förmåga att effektivt och snabbt förmedla pengarna till de små och medelstora företagen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0684/98 från Umberto Bossi (NI) till rådet (16 mars 1998)

Ämne: Den italienska centralbankens guld och det statliga budgetunderskottet i Italien

Den italienska centralbankens försäljning av guld till det italienska riksgäldskontoret (UIC) är den senaste i en lång rad av skandaler där Italien visat sin dåliga sida i sitt desperata försök att uppfylla Maastricht-kriterierna.

Kommissionen godkände nyligen ett dokument i Bryssel, av vilket framgår att denna händelse skall tas upp i rådet och att Eurostat håller på att undersöka händelsen. 1974 tog den italienska centralbanken ett lån på 2 miljarder USD hos den tyska centralbanken för att kunna skydda liran mot spekulationer. Som garanti för lånet köpte UIC 543 ton guld av den italienska centralbanken. Lånet betalades tillbaka i september 1978, men guldet stod kvar i UIC:s räkenskaper. Guldet revalverades under årens lopp, men kapitalvinsten beskattades aldrig eftersom de enligt den italienska skattelagstiftningen endast beskattas i samband med avyttring. UIC, som för övrigt höll på att avvecklas, sålde i juli 1997 tillbaka detta guld till den italienska centralbanken. UIC gjorde genom denna handling en vinst på 7 600 miljarder lire och beskattades därmed med 4 000 miljarder lire, varav en del (3 400) betalades in i november 1997. På så sätt tillfördes statskassan 3 400 miljarder, och det statliga budgetunderskottet minskade och utgjorde därmed 2,7 % av BNP i slutet av 1997, det vill säga gott och väl under den treprocentsgräns som utgör ett av Maastricht-kriterierna.

Skulle rådet vilja klargöra vad för slags transaktion detta var?

Skulle rådet vilja klargöra om det är tillåtet att uppmuntra till att sådana skatteintäkter räknas in i det statliga underskottet?

Om så inte är fallet, anser då inte rådet att denna händelse ännu en gång visar att ingenting har ändrats i Italien och att de inte ens drar sig för att ta sig in i gemenskapen med hjälp av torftiga bokföringsknep?

Svar (8 juni 1998)

På grundval av de konvergensrapporter som kommissionen och Europeiska monetära institutet har lagt fram samt det positiva yttrandet från Europaparlamentet, ansåg rådet i dess sammansättning av stats- eller regeringschefer den 2 maj 1998 att elva medlemsstater * av vilka Italien är en * uppfyller de nödvändiga villkoren för införande av den gemensamma valutan.

Rådet tog i denna utvärdering hänsyn till alla relevanta faktorer, särskilt den hållbara finansiella ställningen för den offentliga sektorn i Italien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0202/98 från Gerhard Hager (NI) till kommissionen (11 februari 1998)

Ämne: Budgetposten Solidaritet inom och mellan generationer

Kan kommissionen tala om vilka åtgärder som finansierats med medel från budgetposten B3-4108 Solidaritet inom och mellan generationer och vilken den respektive primärrättsliga rättsliga grunden var?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (3 april 1998)

Kommissionen finansierade under 1997 flera insatser med anslag enligt budgetpost B3-4108 ¨Åtgärder till förmån för familjen¨. Åtagandena (nära 2,5 miljoner ecu) skulle finansiera analys- och forskningsåtgärder inom familjesektorn och familjepolitik, erfarenhets- och informationsutbyten mellan medlemsstaterna inom familjesektorn, särskilt när det gäller att förena arbete och familjeansvar, insatser till förmån för barn och demografiska insatser.

Budgeten har genomförts i enlighet med kommissionens meddelande av den 6 juli 1994 ((Dok. SEK(94) 1106 slutlig. )) om den rättsliga grunden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0140/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (2 februari 1998)

Ämne: Det operativa programmet ¨Fiskeri¨ i Grekland

Det grekiska operativa programmet ¨Fiskeri¨ omfattar fyra delprogram samt ett femte program som rör tekniskt bistånd. Eftersom varje delprogram (1 till 4) är belagt med ett tidsschema vill jag fråga kommissionen om följande:

1. Hur framskrider delprogrammen och vilka åtgärder har vidtagits inom varje enskilt delprogram?

2. Förekommer det förseningar i samband med utnyttjandet av de anslagna medlen? Vilka är i så fall de främsta orsakerna till dessa?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (13 mars 1998)

1. Kommissionen noterar att utvecklingen av medlemsstatens finansiella åtaganden och utbetalningar (genomförande) inom ramen för de fyra delprogrammen för fiske i Grekland är följande:

- Fiskeflotta

finansiella åtaganden: 72 % av delprogrammet utbetalningar: 36 % (idem)

- Vattenbruk:

finansiella åtaganden: 90,6 % av delprogrammmet utbetalningar: 12,6 % (idem)

- Bearbetning och saluföring:

finansiella åtaganden: 64,1 % av delprogrammet utbetalningar: 11,6 % (idem)

- Infrastruktur:

finansiella åtaganden: 63,8 % av delprogrammet utbetalningar: 3,6 % (idem)

2. Dessa uppgifter visar att förseningen är störst inom delprogrammet infrastruktur. Detta beror bl.a. på den tid som krävs (ofta två år) för att genomföra investeringarna efter det att finansiella åtaganden har gjorts för de berörda åtgärderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0038/98 från Gianni Tamino (V) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Andra rapporten om artikel 26 i direktiv 86/609/EEG

Kan kommissionen, med anledning av dess svar på den skriftliga frågan E-2376/97 ((EGT C 76, 11.3.1998, s. 102.)), ange följande:

1. Kan den bekräfta att den inte kommer att respektera artikel 26 i det ifrågavarande direktivet (86/609/EEG ((EGT L 358, 18.12.1986, s. 1.))) som föreskriver att en rapport skall läggas fram för rådet och parlamentet ¨med regelbundna mellanrum på högst tre år¨, eftersom denna treårsperiod överskreds den 27 maj 1997?

2. Är det möjligt att få tillgång till ¨de statistiska tabeller som föreskrivs på gemenskapsnivå för att rapportera om hur många djur som använts för försök¨?

3. Innebär det faktum att medlemsstaterna har åtagit sig att senast år 1999 komplettera dessa föreskrivna statistiska tabeller, att kommissionen inte kommer att sprida några uppgifter i frågan innan utgången av kommande treårsperiod?

4. Hur är detta, om bekräftat, förenligt med föreskrifterna i direktiv 97/18/EG ((EGT L 114, 1.5.1997, s. 43.)) ¨om att skjuta upp det datum efter vilket det skall vara förbjudet att i djurförsök utprova beståndsdelar och sammansättningar av beståndsdelar som ingår i kosmetiska produkter¨?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (2 mars 1998)

Kommissionen har för avsikt att följa bestämmelserna i artikel 26 i direktiv 86/609 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål. Förberedandet av den andra statistiska rapporten inleddes genast när det under 1997 blev uppenbart att sammanställningen av den gemensamma uppsättning statistiska tabeller som man kommit överens om inte skulle bli klar förrän i slutet av 1998. Rapporten väntas vara tillgänglig i slutet av april 1998.

En exemplar av den uppsättning statistiska tabeller man kommit överens om kommer att sändas direkt till frågeställaren och till Europaparlamentets sekretariat.

Som redan nämnts kommer den andra statistiska rapporten, som utgår från icke-harmoniserade uppgifter, att bli tillgänglig i slutet av april 1998.

Beträffande kosmetiska produkter kommer kommissionen att ta med medlemsstaternas uppgifter i sin årsrapport för 1997 om de framsteg som gjorts i fråga om utveckling, validering och rättsligt godkännande av metoder som kan ersätta djurförsök, i enlighet med artikel 4.1 i i rådets direktiv 76/768/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter, ändrat genom rådets direktiv 93/35/EEG av den 14 juni 1993 ((EGT L 151, 23.6.1993. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0740/98 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Översvämningar på ön Lesbos

Med anledning av de kraftiga skyfall som nyligen drabbade Lesbos (januari 1998) och som orsakade omfattande skador ber jag kommissionen ange hur många projekt för avloppssystem och översvämningsskydd som har finansierats på Lesbos efter det att Grekland gick med i EG, vilka projekt och hur stora belopp det rör sig om, och hur många av dessa projekt som hittills har slutförts eller i annat fall på vilket stadium de befinner sig.

Kommissionen tillfrågas även om den avser att bidra ekonomiskt om den grekiska regeringen inkommer med en ansökan om strukturstöd i syfte att täcka de brådskande behoven av investeringar i infrastruktur - framför allt översvämningsskydd men också avloppsnät - i byarna på Lesbos?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0491/98 och E-0740/98 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (27 mars 1998)

Kommissionen hänvisar ledamöterna till svar på skriftlig fråga E-440/98 från Alexandros Alavanos ((Se s. 105. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0397/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Penningtvätt på norra Cypern

Den norra delen av Cypern, som ockuperas av Turkiet, har förvandlats till ett börscentrum för den internationella brottsligheten. Olika uppgifter i europeisk press, som bland annat kommer från betrodda och namngivna personer, visar att det ockuperade Cypern har blivit ett paradis för personer som sysslar med illegal smuggling av narkotika, kemiskt avfall, vapen och invandrare. Under de senaste arton månaderna har 18 nya kasinon öppnats på norra Cypern. Under de tre-fyra senaste åren har dessutom 36 off shore-banker och 29 filialer till vanliga banker inrättats. Dessa banker används till att tvätta vinstpengar från smuggling av heroin, vapen, kemiskt avfall och invandrare på väg till Europa.

Jag vill fråga kommissionen på vilket sätt den, på basis av de uppgifter som framkommit i offentligheten, ämnar reagera i syfte att få ett slut på den här situationen som i grund och botten kontrolleras av en stat som, genom tullunionen, är associerad till EU - så som Turkiet är?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (6 april 1998)

Kommissionen har inga särskilda upplysningar om den påstådda olagliga verksamheter som frågeställaren hänvisar till.

Kommissionen erinrar om sitt stöd till att uppnå en rättvis och hållbar lösning på Cyperns problem och Cyperns anslutning till gemenskapen, och den är förvissad om att detta kommer att bidra till att skapa förutsättningarna för en effektiv hantering av dessa frågor.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0760/98 från Peter Truscott (PSE) till kommissionen (5 mars 1998)

Ämne: Jordbruksstöd

Kan kommissionen förklara vilka möjligheter till upprättelse som finns för en lantbrukare från min valkrets i Hertfordshire som oavsiktligen gjorde fel när han fyllde i sina ICAS-blanketter? Som en följd av detta skall han nu, enligt brittiska jordbruksministeriet, inte få något stöd utbetalt för området i fråga och han hotas dessutom, i enlighet med EEG-bestämmelserna, av en straffavgift på 20 % för de områden han fyllt i blanketten korrekt för. Finns det inget svängrum alls i EEG-bestämmelserna i fall där det som rör sig om verkliga misstag som kan leda till att för lite stöd utbetalas?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (23 mars 1998)

I kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem ((EGT L 391, 31.12.1992. )) föreskrivs sanktioner om jordbrukare anger en större areal än den verkliga för att få bidrag eller om vissa andra regler inte iakttas.

Kommissionen har dock i vissa fall godtagit behovet av flexibilitet. Enligt såväl kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 som arbetsdokumentet VI/646/96 (kopior skickas både direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat) får medlemsstaterna tillåta att ansökningar om arealstöd justeras utan sanktioner i de fall då oavsiktliga fel har begåtts som erkänns som sådana av medlemsstaten. Eftersom ansvaret är medlemsstatens kan kommissionen inte ta ställning i enskilda fall.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0400/98 från Dominique Souchet (I-EDN) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Gemenskapsstöd till ultraperifera regioner för djuruppfödning

De senaste två åren har gemenskapsstöden för spannmål till de ultraperifera regionerna minskat mycket kraftigt. Detta har medfört att djurföda blivit avsevärt dyrare och att hela djuruppfödningsområdet försvagats.

Kan kommissionen förklara hur det är möjligt att inom samma program, Poseidom, ekonomiskt främja och stödja utvecklingen och organisationen av djuruppfödningen, och samtidigt höja driftskostnaderna genom att minska stöden till spannmål som skall bearbetas till djurföda?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0288/98, E-0289/98, E-0324/98 och E-0400/98 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (17 mars 1998)

Parlamentsledamöterna hänvisas till kommissionens svar på skriftliga frågan P-327/98 från Dominique Souchet ((Se s. 78. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0517/98 från Paul Rübig (PPE) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: Den åttonde utvecklingsfonden

Inom ramen för den fjärde Lomékonventionen skulle den åttonde europeiska utvecklingsfonden träda ikraft vid utgången av 1997. Den skall bidra till ekonomiskt och tekniskt samarbete för att avskaffa strukturella olikheter i Lomékonventionens fattigaste länder. Som de viktigaste punkterna ställde man upp kampen mot fattigdomen, utbildning och industrialisering men också hälsovård, höjd konkurrensförmåga eller jordbruket. För första gången skulle även Österrike delta i detta program.

Den åttonde europeiska utvecklingsfonden kunde emellertid inte träda ikraft vid den planerade tidpunkten och försenas ytterligare eftersom inte alla medlemsstater i Europeiska rådet har ratificerat planen.

Kan rådet redogöra för orsaken till denna försening?

När beräknar nu kommissionen att en slutgiltig ratificering kan ske?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar (27 mars 1998)

Kommissionen delar den oro som frågeställaren uttrycker beträffande förseningen av den åttonde europeiska utvecklingsfondens (EUF) ikraftträdande försenats, eftersom denna fond utgör den viktigaste ekonomiska faktorn i samarbetet mellan gemenskapen och länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) under perioden 1995-2000.

För att fonden skall kunna träda i kraft krävs att det avtal beträffande översyn och komplettering efter halva tiden av den fjärde Lomékonventionen som undertecknades den 4 november 1995 på Mauritius, ratificeras av minst två tredjedelar av AVS-staterna (dvs. 47 stater) och av alla gemenskapens medlemsstater.

Enligt de uppgifter som kommissionen förfogade över den 1 mars 1998 hade 56 AVS-stater och 13 medlemsstater ratificerat avtalet.

Kommissionen är övertygad om att det är interna faktorer i de berörda medlemsstaterna som ligger bakom den konstaterade förseningen, men har ändå vid flera tillfällen och på olika nivåer i de ratifikationsförfaranden som fastställs i varje medlemsstats grundlagar, tagit initiativ för att göra medlemsstaterna uppmärksamma på följderna av dessa förseningar. Även om kommissionen för närvarande inte kan ange någon exakt tidpunkt för när förfarandena kommer att vara avslutade, har kommissionen anledning att tro att ovannämnda initiativ, vilka redan gett resultat i vissa medlemsstater, kommer att bidra till att det dödläge som frågeställaren avser bryts inom en rimlig tidsperiod.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0194/98 från Antoni Gutiérrez Díaz (GUE/NGL) till kommissionen (28 januari 1998)

Ämne: Olaglig byggverksamhet med EU-medel

I en koncession av den 19 februari 1997 gav det spanska miljöministeriet den regionala katalanska regeringen tillåtelse att använda ett offentligägt kustområde i den katalanska kommunen Llançà, i regionen Alt Empordà, för att bygga strandpromenaden Grifeu. Denna koncession föreskrev ersättning för det obligatoriska köpet av landområdet och andra privata rättigheter som påverkades av projektet.

Generaldirektoratet för hamnar och kustområden vid den katalanska regeringens departement för planeringspolitik och offentliga arbeten fortsatte med byggnadsarbetena på strandpromenaden utan att först ha fått ett slutligt godkännande av planen från kommunen Llançà, och utan att nödvändig planering gjorts. Detta trots att båda dessa var villkor som skulle uppfyllas innan arbetet kunde påbörjas.

Sedan dessa har den åttonde förstainstansrätten i Girona avgett dom nummer 247/97 av den 12 december 1997, där det sägs att de åtgärder som generaldirektoratet för hamnar och kustområden vid den katalanska regeringens departement för planeringspolitik och offentliga arbeten vidtagit var ¨fullbordat faktum¨ och att användningen av marken måste betraktas som olaglig och att marken därför skall återlämnas till sina rättmätiga ägare.

Genomförandet av denna dom kommer att medföra att strandpromenaden, tillsammans med tillhörande byggnader vilka redan kostat omkring 75 miljoner pesetas, rivs. Av detta belopp stod den regionala regeringen för 50 %, kommunen Llançà för 25 % och de sista 25 % kom från EU, huvudsakligen från gemenskapsinitiativet Interreg.

Känner kommissionen till denna investering och det faktum att EU-medel användes till ett projekt som genomfördes olagligen och vars resultat nu måste rivas som en följd av domstolsbeslutet?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (26 februari 1998)

Kommissionen kommer inte att underlåta att höra sig för hos de spanska myndigheterna om innebörden och följderna av de oklarheter som parlamentsledamoten hänvisar till. Utan att ha kontrollerat saken antar kommissionen, om det gäller programmet Interreg IIA, att det kan handla om projekt nr 48 (anläggning av tillfartsvägar till stranden, andra etappen, Llançà-Katalonien) som beviljats en 50-procentig medfinansiering vilket innebär ett gemenskapsbidrag på 150 000 ecu.

Om det aktuella domstolsbeslutet officiellt skulle bekräftas till kommissionen, efter det att det har vunnit laga kraft, kommer kommissionen att vidta alla nödvändiga åtgärder som föranleds av den uppkomna situationen.

I synnerhet skulle kommissionen återta sitt åtagande om medfinansiering på grund av att projektet inte existerar och föreslå vid nästa utvärderingskommitté att ge detta åtagande en ny bestämmelse.