SKRIFTLIG FRÅGA P-1026/00

från Luís Queiró (UEN) till rådet

(28 mars 2000)

Ämne: Angola

I det nordamerikanska utrikesministeriets senaste rapport av den 25 februari 2000 om mänskliga rättigheter ingår konkreta uppgifter om otaliga brott mot de mänskliga rättigheterna i Angola. Dessa omfattar brott mot människors integritet och individuella frihet (avrättningar utan rättegång, tortyr och annan misshandel, godtyckliga arresteringar, brott mot privatliv och egendomsbrott) och brott mot de medborgerliga rättigheterna (yttrande-, förenings-, religions- och rörelsefrihet). De politiska rättigheterna respekteras inte och kvinnor, barn och handikappade diskrimineras. Vi får heller inte glömma två rapporter från Global Witness. Den första behandlade Unita, den andra regeringen i Angola. I rapporterna påstås det att diamanthandeln och oljeutvinningen används för att finansiera krigsverksamhet och att det förekommer korruption på högsta nivå i landet. Ämnar rådet hålla fast vid sin ensidiga ståndpunkt om situationen i Angola?

Ämnar rådet fortsätta att betrakta Angola som en rättsstat, trots att de mänskliga rättigheterna inte respekteras i landet? Anser rådet att fredsprocessen som baserar sig på Lusakaprotokollet fortfarande pågår och att bara en av parterna brutit mot protokollet? Är rådet fortfarande övertygat om att det finns en möjlighet till en militär lösning på konflikten eller anser rådet att det vore absolut nödvändigt med en total översyn av EU:s inställning till situationen i Angola, mot bakgrund av de händelser som dokumenterats i rapporterna ovan? Det främsta villkoret bör vara att de stridande parterna drar sig tillbaka samtidigt för att det skall vara möjligt för angolanerna att uppnå fred, vinna frihet och välja ett demokratiskt styre och slutligen njuta av de livsvillkor som överensstämmer med de allmänna värdena för mänskliga rättigheter.

Svar

(8 juni 2000)

Rådet har alltid nära följt utvecklingen av situationen i Angola och känner till innehållet i de rapporter som den ärade ledamoten nämner.

EU har i uttalandet från ordförandeskapet på Europeiska unionens vägnar om Angola av den 17 januari 2000 uttryckt sitt ställningstagande både när det gäller den militära situationen och den politiska, ekonomiska och sociala utvecklingen i landet. I detta uttalande understryker unionen att den förblir övertygad om att det behövs en politisk lösning för att landet skall uppnå en varaktig fred, som gör det möjligt för det angolanska folket att uppleva stabilitet och framsteg.

Europeiska unionen anser att det är Unita, under dr Jonas Savimbi, ledning som bär huvudansvaret för kriget i Angola genom att inte följa de centrala bestämmelserna i Lusakaprotokollet. Dr Savimbi har avsiktligt valt konfliktens väg i stället för att uppfylla sina åtaganden genom att ständigt handla i strid mot resolutionerna från FN:s säkerhetsråd. Denna inställning gör att man har legitima skäl att tvivla på att han verkligen avser att arbeta för nationell försoning i Angola.

Rådet måste därför uppmana Angolas regering att fullfölja genomförandet av ekonomiska och finansiella reformer samt kampen mot korruptionen och fattigdomen i syfte att skapa politiska, sociala och ekonomiska förutsättningar för att demokratin och rättsstaten skall kunna utvecklas i Angola. I detta hänseende bör regeringen ta på sig ett särskilt ansvar för arbetet för mänskliga rättigheter, även i de områden som stod under Unitas kontroll, demokratiska principer och ett gott styre samt för befästandet av ett fritt civilsamhälle.