SKRIFTLIG FRÅGA E-2654/02

från Frank Vanhecke (NI) till kommissionen

(20 september 2002)

Ämne: Den belgiska regeringens sysselsättningspolitik

Belgiens federala minister för sociala frågor, Johan Vande Lanotte, har i olika intervjuer givit till känna att arbetsgivarna i Belgien kommer att åläggas anställa utlänningar av icke-europeiskt ursprung för att dessas integration i samhället därigenom skall underlättas. Han vill med andra ord införa obligatoriska anställningskvoter för näringslivet. Arbetsgivarna skall inte längre ha rätt att anställa personal utgående från strikta normer som handlar om kompetens, arbetsinsats, flexibilitet etc., utan åläggas medverka vid en politik av positiv särbehandling.

1. Vad tycker kommissionen om sådana förslag från ministerhåll? Understöder kommissionen en eventuell sysselsättningspolitik som skall bygga på positiv särbehandling eller gör kommissionen det inte?

2. Anser inte kommissionen att sådana förslag innebär ett allvarligt hot mot den fria marknadsekonomin och mot arbetsgivarnas rättigheter att självständigt, utan inblandning från myndigheternas sida, utforma företagens politik?

3. Anser inte kommissionen att en politik med obligatoriska anställningskvoter snarare kommer att leda till att de grupper som denna politik inriktar sig på blir socialt stämplade och på det sättet inte alls främjar deras samhällsintegrering?

4. Anser inte kommissionen att obligatoriska anställningskvoter i någon av unionens medlemsstater kan innebära ett allvarligt hot mot konkurrenskraften hos företagen i denna stat jämfört med företagen i sådana medlemsstater där det inte finns några kvoter av detta slag?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(25 oktober 2002)

Eftersom de förslag som parlamentsledamoten tar upp inte är formella regeringspropositioner, skulle det vara olämpligt för kommissionen att kommentera uppgifterna. Förslagen fördes tydligen fram vid en debatt om behovet av åtgärder för att motverka diskriminering mot människor av icke europeiskt ursprung och för att främja dessa människors integration på arbetsmarknaden och i samhället som helhet.

Kommissionen betonar att den länge har främjat åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet och att den anser att invandrare bör integreras. Kommissionen ser positivt på de initiativ som tas i medlemsstaterna för att främja sådan integration. Kommissionen anser också att såväl arbetsgivare som arbetstagare kan gagnas av åtgärder som syftar till att främja jämlikhet på arbetsmarknaden och till att lösa de problem som diskriminering leder till. Kommissionen erinrar om att det i riktlinje 7 i sysselsättningsriktlinjerna för medlemsstaternas sysselsättningspolitik 2002 (rådets beslut 2002/177/EG av den 18 februari 2002(1)) föreskrivs att medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att tillgodose de behov som funktionshindrade, etniska minoriteter och migrerande arbetstagare har i fråga om integration på arbetsmarknaden samt för att, om det är lämpligt, fastställa nationella mål i detta avseende. Kommissionen anser inte att sådana åtgärder innebär något sannolikt hot mot de berörda företagens konkurrenskraft.

Kommissionen erinrar också om rådets direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung(2), som ska ha införlivats i nationell lagstiftning senast den 19 juli 2003. I direktivet förbjuds diskriminering på grund av ras och etniskt ursprung bland annat i arbetslivet. Medlemsstaterna får också möjlighet att bibehålla eller införa särskilda bestämmelser för att förebygga eller kompensera nackdelar på grund av ras eller etniskt ursprung.

Oavsett de förslag som parlamentsledamoten tar upp måste dock medlemsstaternas sysselsättningspolitik även när det gäller aktiva åtgärder för att främja integrering av mindre gynnade grupper uppfylla alla andra krav i EU-lagstiftningen, inbegripet bestämmelserna om tillämpning av principen

om lika behandling och bestämmelserna om genomförandet av företräde för gemenskapens medborgare enligt rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen(3), som nämns i rådets resolution av den 20 juni 1994 om begränsning av rätten till inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare till medlemsländerna för anställning(4).

(1) EGT L 60, 1.3.2002.

(2) EGT L 180, 19.7.2000.

(3) EGT L 257, 19.10.1968.

(4) EGT C 274, 19.9.1996.