SKRIFTLIG FRÅGA E-2675/02

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(24 september 2002)

Ämne: Fiskodling farligt för miljön och för konsumenterna

I en undersökning som genomförts av konsumentorganisationer i Portugal, Spanien, Belgien och Italien, publicerad i nr 228 i tidskriften Protest, bekräftas de uppgifter som redan sedan en tid cirkulerar på nätet, och som säger att den lax som konsumeras på den europeiska marknaden är hälsofarlig. Det är framför allt den höga PCB-halten man varnar för. Fiskodlingsindustrin utgör idag det främsta hotet mot en hållbar utveckling för fisket, eftersom den använder icke odlad fisk för att framställa fiskmjöl, och eftersom den förorenar haven och utgör ett hot mot vanlig, det vill säga ej odlad, fisk.

I undersökningen pekade man även på fiskodlingens risker för konsumenternas hälsa.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. När tänker kommissionen försöka få till stånd lagstiftning som syftar till att kontrollera PCB-halten i livsmedel?

2. Anser inte kommissionen att den borde omarbeta sitt initiativ för reform av den gemensamma fiskeripolitiken, så att initiativet tar hänsyn till de uppgifter som finns om att odlade köttätande fiskar utgör en fara för en hållbar utveckling?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(21 november 2002)

Foder och livsmedel som kontamineras av dioxiner, furaner och polyklorerade bifenyler (PCB) utgör en risk för folkhälsan. Därför måste åtgärder vidtas för att minska deras kontaminationshalt. Kommissionen har utvecklat en övergripande strategi för att minska förekomsten av dessa förorenande ämnen i miljön, foder och livsmedel, som angavs i ett meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om en EU-strategi för dioxiner, furaner och polyklorerade bifenyler (PCB)(1).

För dioxiner och furaner i fisk har högsta tillåtna halter redan fastställts i rådets förordning (EG) nr 2375/2001 av den 29 november 2001 om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 466/2001 om fastställande av högsta tillåtna halt för vissa främmande ämnen i livsmedel(2). I förordningen föreskrivs att de högsta tillåtna halterna ska ses över senast den 31 december 2004 i syfte att föra in dioxinliknande PCB. Kommissionens rekommendation av den 4 mars 2002(3) om reduktion av dioxiner, furaner och PCB i foder och livsmedel fastställer kriterier för kontrollera dioxiner och dioxinliknande PCB i många olika typer av foder och livsmedel, däribland fisk.

Kommissionen konstaterade i meddelandet ovan även behovet av att göra en riskbedömning av icke-dioxinliknande PCB och att få nyare uppgifter om förekomsten av dessa förorenande ämnen i foder och livsmedel. Kommissionen har därför bett Vetenskapliga kommittén för livsmedel att göra en sådan riskbdömning. Därefter kommer kommissionen att överväga lämpliga åtgärder för att begränsa förekomsten av icke-dioxinliknande PCB genom hela foder- och livsmedelskedjan. Under tiden har kommissionen bett myndigheter och aktörer att även kontrollera icke-dioxinliknande PCB i foder och livsmedel, särskilt i fisk och fiskeprodukter. Resultaten kommer att sammanställas i en övergripande databas. För närvarande har kommissionen inte fått fullständiga belägg för att förekomst av mycket höga halter av PCB i lax på EU-marknaden skulle medföra väsentliga risker för konsumenters hälsa.

EU:s strategi för en hållbar utveckling för det europeiska vattenbruket syftar till att skapa bästa tänkbara förhållanden som gör det möjligt för vattenbruksproducenter att erbjuda en hälsosam produkt i de kvantiteter som marknaden kräver utan att förstöra miljön. Denna strategi fastställdes nyligen i meddelandet från kommissionen till rådet och Europaparlamentet En strategi för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket(4). Denna strategi har utarbetats inom ramen för reformen av den gemensamma fiskeripolitiken och föreskriver en plan för att ytterligare utveckla vattenbrukssektorn och skapa trygg sysselsättning, särskilt på de områden som är beroende av fiskodling, men inte på bekostnad av miljön, livsmedelssäkerheten eller kvaliteten.

Kommissionen anser inte att fiskodling är det främsta hotet mot en hållbar utveckling av fisket. Det främsta hotet kommer snarare från överexploatering av bestånd i naturen, små kvantiteter av lekmogen fisk och det faktum att kapaciteten hos EU:s fiskeflotta vida överstiger det som krävs för ett hållbart fiske.

Med tanke på hur utsatt fisk i naturen är, har kommissionen bett Internationella havsforskningsrådet att göra en utvärdering av effekten av industrifiske på de marina ekosystemen. Den kommer även fortsättningsvis att kontrollera industrifisket för att se till att effekterna på konsumtion, fiskearter och andra marina arter förblir låga. Förbättrade förvaltningsåtgärder kommer att föreslås vid behov.

(1) EGT C 322, 17.11.2001.

(2) EGT L 321, 6.12.2001.

(3) EGT L 67, 9.3.2002.

(4) KOM(2002) 511 slutlig.