SKRIFTLIG FRÅGA E-2303/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(25 juli 2002)

Ämne: Monsterfusion mellan de två största energiföretagen i Tyskland för att underlätta erövrandet av energimarknaden i andra medlemsstater av EU

1. Känner kommissionen till att företaget Ruhrgas AG i Tyskland genom att äga ett ledningsnät och bedriva import distribuerar 58 procent av naturgasen och att företaget Eon AG levererar nästan en tredjedel av all el, vilket leder till att vartdera företaget har en starkt dominerande ställning inom de två främsta sektorerna av den tyska energimarknaden?

2. Har kommissionen hört att den tyska konkurrensmyndigheten Kartellamt i våras avstyrde en ytterligare koncentration av bestämmandet över Tysklands energiförsörjning genom att inte tillåta att företaget Ruhrgas AG övertogs av Eon AG, men att denna planerade fusion nu likväl kan äga rum, eftersom beslutet ogiltigförklarats med hjälp av ett beslut som den 5 juli 2002 offentliggjordes på den tyska regeringens vägnar av Tacke, minister för ekonomiska angelägenheter?

3. Kan kommissionen bekräfta att Tysklands Monopolkommission i maj förklarat att den planerade fusionen var oacceptabel, också i det fall att delägandet i ett antal andra företag, såsom VNG i Leipzig, skulle avyttras, vilket Tysklands regering nu kräver att de båda företagen som tänker fusionera skall göra?

4. Kan det tänkas att den tyska regeringens godkännande av fusionen, trots farhågorna för maktmissbruk och prishöjningar på den inhemska marknaden, framför allt bottnar i en strävan att skapa en stark tysk koncern som tack vare den fria marknaden inom EU skall kunna förvärva en betydande marknadsandel inom andra av EU:s medlemsstater?

5. Vilken prejudicerande verkan anser kommissionen att detta beslut kommer att få? Kan det stimulera till flera sådana monsterfusioner på det nationella planet?

6. Anser kommissionen att det som inträffat är förenligt med kommissionens politik i fråga om fusioner och uppkomsten av eventuella monopol? Ger detta fusionsbeslut kommissionen en möjlighet att ingripa, bland annat med tanke på de gränsöverskridande konsekvenserna i andra medlemsstater? Avser kommissionen göra bruk av denna möjlighet?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(24 september 2002)

1. Kommissionen känner till de beslut om att förbjuda koncentrationer som den tyska konkurrensmyndigheten Bundeskartellamt antog i januari och februari 2002.

2. Kommissionen har underrättats om att Tysklands ekonomi- och teknologiminister den 5 juli 2002 godkände fusionen E.ON/Ruhrgas med stöd av § 42 i den tyska kartellagen. Beslutet antogs av Alfred Tacke, statssekreterare för ekonomiska frågor. Beslutet upphäver Bundeskartellamts negativa beslut och den tyska monopolkommissionens avstyrkande rekommendation.

3. Monopolkommissionen vägde de allvarliga konkurrensbegränsningarna mot de argument gällande det allmänna intresset som anfördes av E.ON och kom fram till att ministeriet inte bör ge sitt godkännande. I samband med sitt ställningstagande diskuterade monopolkommissionen också eventuella korrigerande åtgärder, såsom avknoppning och en avyttring av Thüga AG, ett dotterbolag till E.ON, som äger andelar i 130 lokala och regionala företag inom försörjningssektorn.

4. Kommissionen kan inte yttra sig om skälen för ministeriets godkännande.

5. Ministeriet gav sitt godkännande för en viss fusion. Framtida fusioner inom energisektorn måste bedömas utifrån fakta i varje enskilt fall.

6. Förfarandet i detta ärende grundade sig på den tyska kartellagen och genomfördes av de tyska myndigheterna inom ramen för deras egen politik. Kommissionen har inga belägg för att detta ärende hade (har) en gemenskapsdimension i den mening som avses i EG:s koncentrationsförordning(1) och att den därmed skulle ha haft behörighet att handlägga det.

(1) Rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer, EGT L 395, 30.12.1989 (hela texten offentliggjordes i EGT L 257, 21.9.1990).