SKRIFTLIG FRÅGA P-2301/99

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(29 november 1999)

Ämne: Genomförande av nitratdirektivet (91/676/EEG)

1. I sitt svar på min fråga P-1725/99(1) av den 15 september 1999 hävdar kommissionen att det går att skilja mellan nitrat som kommer från industrin och nitrat som kommer från andra källor. Tänker kommissionen rekommendera att dessa mätningar också verkligen genomförs?

2. Kommissionen hävdar i sitt svar att det med hjälp av isotopanalys går att skilja mellan av å ena sidan organiskt kväve från människor och djur och å andra sidan kemiskt kväve från konstgödsel och fabriker. Anser kommissionen att organiskt kväve från människor kan påverka mätningarna, och därigenom också genomförandet av nitratdirektivet (91/676/EEG(2))? Är kommissionen övertygad om att läckande avlopp i Nederländerna på ett påtagligt sätt skulle kunna påverka nitratmätningarna?

(1) Se s. 14. (à compléter svp).

(2) EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 december 1999)

Kärnan i parlamentsledamotens fråga är egentligen huruvida det finns andra viktiga källor än jordbruket, t.ex. avloppsvatten, som leder till att vatten förorenas med nitrater.

Det är talande att den europeiske lagstiftaren, både i fråga om det politiska beslutet och det praktiska genomförandet, samma år (1991) reglerade föroreningen av vatten (grundvatten och ytvatten, inklusive havsvatten) med nitrat från jordbruket genom rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket(1) och med nitrater och andra föroreningar från avloppsvatten genom rådets direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse(2).

Oavsett var sådan nitratförorening förekommer (höga koncentrationer av nitrater i ytvatten eller grundvatten, eutrofiering av ytvatten inklusive havsvatten) måste nödvändiga åtgärder vidtas, med inriktning på jordbruket och avloppsvattnet. EG-domstolen bekräftar i en dom från 1999(3) att frivilliga åtgärder (åtgärdsprogram) i enlighet med nitratdirektivet bör utarbetas och genomföras även om jordbruket i ett visst fall inte är den huvudsakliga föroreningskällan.

Medlemsstaterna bestämmer hur den nödvändiga övervakningen skall utformas. Det utkast till riktlinjer för övervakning som för närvarande diskuteras med medlemsstaterna kommer att omfatta detaljer som olika analys- och bedömningsmetoder, men ger däremot inga rekommendationer i det enskilda fallet. Isotopanalysen, som är en av dessa analys- och bedömningsmetoder, baseras på att förhållandet

mellan kväveisotoperna N14 och N15 inte är detsamma i organiska gödningsmedel (stallgödsel, slam m.m.) och konstgödsel. Isotopanalyser kan utföras i specialiserade laboratorier, men är tämligen dyra (100 euro per analys). De kan, i kombination med andra metoder, användas i särskilt komplicerade fall för att bestämma kvävets ursprung, och för att bedöma effekterna av ändrad praxis i ett visst område. Andra analysmetoder som används av liknande skäl och som utgör ett komplement till isotopanalysen är analys av bor (spillvatten från hushållen innehåller bor) eller av fettsyror och andra organiska föreningar som är karakteristiska för ett visst djurslag. Beroende på förhållandena i det enskilda fallet kan det också vara lämpligt att använda isotopanalyser av väte och syre (för att bestämma grundvattnets ålder samt tidpunkten för överföring av förorenat vatten till marken och underliggande jordlager).

Enligt rådets direktiv 91/271/EEG om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse är medlemsstaterna skyldiga att vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra läckor i ledningsnät för avloppsvatten från tätbebyggelse, och att därvid använda bästa tillgängliga teknik som inte medför oskäliga kostnader. Enligt information från det nederländska miljöministeriet är nitratkoncentrationen i allmänhet lägre i grundvattnet under tätorter än i landsbygdsområden med intensivt jordbruk.

Föroreningen av vatten (grundvatten och ytvatten, inklusive havsvatten) med nitrat härrör från flera olika källor, exempelvis från jordbruket och från avloppsvatten. Den befintliga gemenskapslagstiftningen reglerar på ett juridiskt bindande sätt nitratföroreningen både från jordbruket och i samband med avloppsvatten. Det finns ett antal olika metoder för att analysera och bedöma bidraget från olika källor. Kommissionen kommer noga att följa genomförandet av denna lagstiftning och kommer, när så krävs, att vidta nödvändiga åtgärder (överträdelseförfaranden, inklusive begäran om vitesföreläggande).

(1) EGT L 375, 31.12.1991.

(2) EGT L 135, 30.5.1991.

(3) Dom i mål C-293/97 av den 29.4.1999, The Queen mot Minister of Agriculture, Fisheries and Food, ex parte Standley m.fl.