ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3526/97 från Fernando Fernández Martín (PPE) till kommissionen (12 november 1997)

Ämne: Verksamheten i kommissionens expertgrupp med anledning av skogsbränderna i Indonesien

Enligt en rapport nyligen från Förenta nationernas avdelning för humanitära frågor har man fortfarande inte kunnat få kontroll över de skogsbränder som drabbar stora områden i Indonesien och bränderna fortsätter att orsaka betydande miljöförorening i hela regionen.

Många länder och internationella organisationer har redan sänt stöd till den Indonersiska regeringen i form av pengar, mänskliga resurser (experter) och material (redskap för att bekämpa elden, medicin, fordon).

Europeiska unionen beslutade i slutet av september att inrätta en grupp av experter på skogsbränder. Denna grupp arbetar under ledning av Europeiska kommissionens förbindelsekontor för skogsfrågor som varit verksamt i Jakarta sedan februari i år.

Kan kommissionen informera om denna expertgrupps roll, dess verksamhet och om resultatet av dess ansträngningar?

Svar avgivet av Manuel Marin på kommissionens vägnar (9 december 1997)

Kommissionen sänder de efterfrågade upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3364/97 från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen (22 oktober 1997)

Ämne: Översvämningarna inom EU: Arbetsgrupp för förebyggande åtgärder

De senaste översvämningarna i det spanska Medelhavsområdet, som inträffade under den sista veckan i september, orsakade stora personskador och materiella skador. Enligt de första preliminära beräkningarna, som utförts av småjordbrukarnas organisation, la Unión de Pequeños Agricultores, uppgår de materiella skadorna i Valencia, Murcia och Andalusien till 20 000 miljoner pesetas.

Geomorfologiska faktorer och klimatfaktorer gör att naturkatastroferna i detta område inte är tillfälliga utan periodiskt återkommande. De drabbar även andra medlemsstater som Italien och Frankrike. Dessutom får de allvarliga konsekvenser för miljön eftersom de påskyndar jorderosion och avskogning i områden där den ekologiska förstörelseprocessen redan är mycket långt framskriden.

Har kommissionen tänkt på möjligheten att inrätta en arbetsgrupp för att studera dessa problem och koordinera igångsättandet av konkreta lösningar?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3363/97, E-3364/97 och E-3365/97 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (25 november 1997)

Kommissionen vill uttrycka sitt djupa deltagande med de unionsmedborgare som drabbades av översvämningarna i Valencia, Murcia och Andalusien i september 1997.

Kommissionen anser att det förebyggande arbetet måste öka och att detta både bör och kan ske enligt de åtgärder och den samfinansiering som redan finns, främst inom ramen för mål 1 som ju omfattar de tre autonoma regionerna. Med stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket, Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden kommer kommissionen även fortsättningsvis att hjälpa de spanska myndigheterna att lösa problemet, genom att samla in och behandla alla ansökningar om att pågående åtgärder eller anslag som inte utnyttjats ur gemenskapens stödramar för de berörda regionerna skall gå till de mest utsatta områdena.

Vidare stödjer kommissionen civilförsvarsåtgärder som erfarenhetsutbyte mellan medlemsstaternas experter och pilotprojekt för att forska fram och befästa ny kunskap. Ett förslag till åtgärdsprogram håller även på att diskuteras i rådet.

Vad gäller frågan om att inrätta en särskild arbetsgrupp för att utreda översvämningar inom gemenskapen och samordna konkreta lösningar, inrättades en arbetsgrupp den 1 februari 1995 vilken fick i uppdrag att utreda vad som bör göras för att minska följderna av översvämning. Arbetsgruppen lade fram sina slutsatser och förslag på hur befintliga instrument lämpligen bör användas i en rapport som kommissionen behandlade och godkände i slutet av mars 1995.

Det särskilda forskningsprogrammet för miljö och klimat ((EGT L 361, 31.12.1994. )) innehåller ett särskilt avsnitt som avser översvämning, inom vilket ett tiotal forskningsprojekt fått stöd för att förutse och minska följderna av översvämning. Forskningsresultaten har lagts fram vid seminarier och konferenser och har publicerats i handlingar som kan erhållas på begäran.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3367/97 från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen (22 oktober 1997)

Ämne: Översvämningarna inom EU: Nytt gemenskapsinitiativ

De senaste översvämningarna i det spanska Medelhavsområdet, som inträffade under den sista veckan i september, orsakade stora personskador och materiella skador. Enligt de första preliminära beräkningarna, som utförts av småjordbrukarnas organisation, la Unión de Pequeños Agricultores, uppgår de materiella skadorna i Valencia, Murcia och Andalusien till 20 000 miljoner pesetas.

Geomorfologiska faktorer och klimatfaktorer gör att naturkatastroferna i detta område inte är tillfälliga utan periodiskt återkommande. De drabbar även andra medlemsstater som Italien och Frankrike. Dessutom får de allvarliga konsekvenser för miljön eftersom de påskyndar jorderosion och avskogning i områden där den ekologiska förstörelseprocessen redan är mycket långt framskriden.

Har kommissionen planerat en serie stödåtgärder eller något nytt gemenskapsinitiativ för att finansiera en handlingsplan med medverkan av berörda myndigheter med målet att förebygga dessa katastrofer och reparera skadorna på miljön?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (25 november 1997)

Kommissionen vill uttrycka sin solidaritet med befolkningen i de regioner som drabbades av översvämningarna i september 1997. Den delar uppfattningen att det rör sig om händelser som inte är tillfälliga och som kräver förebyggande åtgärder och särskild uppmärksamhet av myndigheterna.

Kommissionen vill genom åtgärderna för allmänhetens säkerhet uppmuntra utbyte av erfarenheter mellan experter i medlemsstaterna samt forskning och konsolidering av nya rön genom projekt. Dessutom diskuteras för närvarande ett förslag till handlingsprogram i rådet.

För övrigt delfinansierar kommissionen åtgärder mot erosion genom de operativa programmen i gemenskapens stödramar.

De regionala myndigheterna i Valencia, Murcia och Andalusien, å ena sidan, och den spanska regeringen, å den andra, kan tillsammans med kommissionen och inom ramen för partnerskapet besluta att tilldela en del av de anslag från gemenskapens strukturfonder som tilldelats dessa regioner, för återuppbyggnad av produktionskapaciteten och den infrastruktur som skadats av översvämningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3276/97 från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Förslag till stadsbebyggelse i våtmarksområdet Marjal de Xeraco

Europeiska kommissionen finansierade 1993 på grundval av LIFE-förordningen ett nät med naturskyddsområden för bevarandet av fiskarten ¨samaruc¨ (Valencia hispanica), som omfattas av bilaga II i det så kallade habitatdirektivet. Våtmarksområdet Marjal de Xeresa i den självständiga provinsen Valencia ingår i detta nät av naturskyddsområden, vilket innebär ett första steg till för att utnämnas till särskilt skyddsområde och kunna ingå i det europeiska Natura 2000-nätet.

Nyligen framlades ett förslag på stadsbebyggelse i detta våtmarksområde, ett förslag som förväntas godkännas av de lokala och provinsiella myndigheterna.

Känner kommissionen till detta förslag till stadsbebyggelse? Har den undersökt om det kan vara till men för det naturskyddsområde som har erhållit stöd från kommissionen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (4 november 1997)

Kommissionen kände inte till dessa uppgifter.

Med tanke på att Marjal de Xeraco är ett av de områden som ingår i projektet för bevarande av våtmarksområden och skapande av ett nät av naturreservat för fiskarten Valencia hispanica, ett projekt som erhåller stöd från gemenskapen via programmet Life Nature, kommer kommissionen att vända sig till de regionala myndigheterna * som är avtalsparter * för att begära upplysningar i ämnet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3301/97 från María Sornosa Martínez (GUE/NGL) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Oroväckande hög dödlighet bland fåglar i El Fondo de Elche

I våtmarksområdet El Fondo de Elche i staden Crevillente i regionen Valencia finns 80 % av Europas population av marmoränder. Marmoranden är en skyddad fågelart för vilken våtmarksområdet får bidrag genom de två gemenskapsprojekten Life. Det ena av dessa program syftar till att förbättra infrastrukturen och bevara våtmarker, och i det andra läggs tonvikten på att skydda marmoranden. Den 29 september besökte en europeisk miljödelegation området,för att undersöka hur projekten utvecklades, och man kunde då konstatera den ekologiska katastrof som förorsakat det höga dödstalet bland fåglarna. Dödsfallen bland fåglarna har under de senaste dagarna spritt sig till fiskarna, men det regionala miljöministeriet vägrar att sätta händelserna i samband med varandra.

De undersökningar som hittills gjorts av de autonoma regionernas myndigheter har ännu inte presenterats, men de analyser som parkens ägare, sammanslutningen Riegos de Levante, gjort sätter dödsfallen i samband med förekomsten av organisk fosfor som används inom bekämpningen av insekter och av epidemier som drabbar jordbruksgrödorna.

1. Planerar kommissionen att anlita sina egna experter för att undersöka ovannämnda händelser?

2. Kan kommissionen informera om vilka åtgärder man kommer att vidtaga om det organiska fosforet visar sig vara orsaken till att djuren dör?

3. Vad kommer kommissionen att göra för att återställa den ekologiska jämvikten i området och underlätta utvecklingen av de projekt som påbörjats?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (13 november 1997)

1. Kommissionen har inte för avsikt att genomföra en egen undersökning. Förvaltningen av särskilda bevarandeområden faller på de spanska myndigheternas ansvar, i detta fall alltså det autonoma området Valencia.

2. Enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över pågår redan analyser för att fastställa orsakerna för denna mortalitet, och för att finna de eventuellt ansvariga. Dessa analyser genomförs på de regionala myndigheternas initiativ.

3. Inom ramen för Life-Nature-programmet samfinansierar kommissionen vissa skydds- och förvaltningsåtgärder inom detta våtmarksområde, till förmån för området och dess mest representativa arter (uppköp av en betydande del av våtmarken, reparation av en kanal som vållat många andkullars död, förvaltning av livsmiljöer för att förbättra områdets mottagningsförmåga).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3164/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Följdfråga om årsrapporten om extremism i Europa från det europeiska centret för forskning om och aktioner mot rasism och antisemitism (CERA)

I maj 1997 publicerade, med ekonomiskt stöd från kommissionen, Europeiska centret för forskning om och aktioner mot rasism och antisemitism en rapport med titeln ¨Extremism i Europa¨. Denna rapport har redan föranlett åtminstone två frågor till kommissionen, P-1940/97 ((EGT C 373, 9.12.1997, s. 160.)) och E-2047/97 ((EGT C 21, 22.1.1998, s. 136.)), i vilka frågeställarna beskrev hur rapporten ger en missvisande bild som kränker politiska grupper eller hela medlemsstater, vilka orättvist anklagas för att utöva eller uppmuntra rasism och främlingsfientlighet. I sitt svar på frågorna avsade sig kommissionen allt ansvar för rapporten och preciserade att det inte rörde sig om ett officiellt kommissionsdokument, även om olika organ uppgivit detta i medierna. Men enligt kommissionens regler är ett villkor för att kommissionen skall ge sitt moraliska stöd att projektet inte kränker känslorna hos delar av allmänheten i en eller flera medlemsstater, en inställning som även finns med bland riktlinjerna för presentationen av projekt gällande det europeiska året mot rasism. I konsekvens med detta kan det tyckas logiskt att samma krav som för moraliskt stöd borde gälla även för finansiellt stöd.

Mot bakgrund av detta vill jag fråga:

1. Anser inte kommissionen att CERA:s rapport, som skall vara en vetenskaplig studie, innehåller alltför många politiska värderingar som kan kränka personers känslor och organisationers och länders värdighet, då de utsätts för alltför svepande omdömen?

2. Kommer de klagomål som riktats mot rapporten att leda till några initiativ från kommissionens sida, såsom ett återtagande av den finansiering som beviljats CERA?

3. Hur kommer kommissionen att ställa sig till CERA:s eventuella framtida önskemål om stöd till liknande initiativ?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (11 november 1997)

Europeiska centret för forskning om och aktioner mot rasism och antisemitism (CERA) som har en fadderkommitté bestående av parlamentets ordförande, kommissionens före detta ordförande samt Europarådets generalsekreterare, får sedan 1993 och till följd av parlamentets resolution av den 21 april 1993 om åteuppvaknandet av rasism och antisemitism i Europa och risken för högerextremistiskt våld, ett årligt anslag för genomförandet av projekt, och som är inskrivet i budgetrubrik B3-4114.

En uppdatering av denna publikation har fått bidrag 1997 och den behandlar särskilt islamisk fundamentalism och dess nätverk på kontinenten. Denna utgåva kommer att vara försedd med texten ¨denna rapport har utarbetats på initiativ av CERA. Kommissionen har gett ekonomiskt bidrag till den. Dock svarar varken kommissionen eller övriga EG-institutioner för de åsikter som uttrycks i den, för vilka CERA är ensam ansvarig¨.

Vi vill erinra om att det är på parlamentets initiativ som ett högt bidrag årligen anslås till förmån för CERA under budgetrubriken ¨Insatser för bekämpning av rasism¨.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3138/97 från Florus Wijsenbeek (ELDR) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Förbud mot nattflygningar i Italien

Känner kommissionen till att de italienska trafik- och miljöministerierna har utarbetat ett lagförslag som om det antas kommer att förbjuda all flygtrafik till civila flygplatser, med undantag för de internationella flygplatserna nära Rom, Fiumicino och Malpensa, mellan kl 23.00 och 06.00.

Känner kommissionen till att denna reglering medger ett allmänt undantag för postflyg och att det allmänt antas att detta kommer att tolkas restriktivt så att endast Alitalias flygningar för att uppfylla det italienska postväsendets behov kommer att kunna dra nytta därav?

Är kommissionen medveten om att det för kurirföretag är av största vikt att kunna genomföra nattflygningar och att förbudet därför kan hota deras fortsatta existens?

Inser kommissionen vidare att en del av de tjänster som det italienska postväsendet erbjuder genomförs i konkurrens med de särskilda kurirföretagen och att därför en särbehandling av det italienska postväsendet innebär en snedvridning av konkurrensen som strider mot EU:s regler på detta område?

Är kommissionen beredd att utöva påtryckningar på den italienska regeringen i syfte att säkerställa att det allmänna undantaget i varje fall skall gälla för nattflyg med avseende på alla posttjänster?

Om ja, på vilket vis?

Om nej, varför inte?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (20 november 1997)

Kommissionen har inte fått någon formell underrättelse från de italienska myndigheterna om planer på förbud mot nattflyning på alla italienska flygplatser utom Roma Fiumicino och Milano Malpensa.

I enlighet med de bestämmelser och förfaranden som omfattas av rådets förordning (EEG) nr 2408/92 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen ((EGT L 240, 24.8.1992. )) får medlemsstaterna vidta vissa begränsande åtgärder i fråga om drift i syfte att begränsa bullerbelastningen runt flygplatserna. Sådana begränsande åtgärder kan omfatta förbud mot nattflygning. De skall dock överensstämma med den allmänna principen om lika behandling, och kommissionen skall, om klagomål inkommer, eller på eget initiativ säkerställa att den principen respekteras.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3156/97 från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Brister i EU:s miljönormer, utsläpp av orenat avloppsvatten från EU:s byggnader

EU:s miljönormer är bristfälliga. Det är ofattbart att avloppsvattnet från t.ex. Bryssel får rinna orenat ut i floden och den vägen i havet.

Känner kommissionen till dessa problem och håller den på att planera åtgärder som bland annat skulle göra det möjligt att minska den nedsmutsande effekt som avloppsvatten från EU:s byggnader har på Nordsjön?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (13 november 1997)

Enligt direktiv 91/271/EEG av den 21 maj 1991 om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse ((EGT L 135, 30.5.1991. )) skall medlemsstaterna införa ett system för hopsamling och rening av avloppsvatten från tätbebyggelse för alla tätorter på över 2 000 personekvivalenter (personekvivalent är en måttenhet som ofta används för att bestämma föroreningen av avloppsvatten. Den motsvarar den organiska förorening som förorsakas av en person under ett dygn). Tidsgränsen för att införa detta är den 31 december år 2000 eller den 31 december 2005, beroende på tätortens storlek och hur känslig den vattenmiljö är där avloppsvattnet släpps ut efter reningen.

Vad beträffar tätorten Bryssel har de belgiska myndigheterna identifierat floden Senne, där tätortens avloppsvatten släpps ut, som ett känsligt område i direktivets mening. Detta innebär att senast den 31 december måste detta avloppsvatten genomgå såväl sekundär rening (dvs. biologisk rening) som ytterligare kväve- och fosforbehandling innan det släpps ut i Senne.

Två reningsverk belägna norr och söder om Bryssel är planerade för att uppfylla kraven i direktiv 91/271/EEG.

Kommissionen har till uppgift att se till att fördraget följs, och därför övervakar den också att gemenskapslagstiftningen genomförs på detta område, såväl i Bryssel som i alla andra berörda tätorter i gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2890/97 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Import av drakhuvudfisk (harpadon nehereus)

Kan kommissionen bekräfta att den har infört förbud av import från ett antal tredje länder av drakhuvudfisk till Europeiska unionen?

Vilka åtgärder vidtas för att komma till rätta med situationen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (7 november 1997)

Vid inspektioner på plats som nyligen gjorts av kommissionens inspektörer har det visat sig att det finns ett genomgående problem beträffande hygienen vid produktion och bearbetning av fiskprodukter i Indien och Bangladesh. Enligt rådets direktiv 91/493/EEG om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter ((EGT L 268, 24.9.1991 )) avses med fiskprodukter salt- eller sötvattensfiskar eller delar därav inklusive rom och mjölke, med undantag av vattendäggdjur, grodor och vattendjur som omfattas av andra gemenskapsakter. Därför bör drakhuvudfisk, som är en torkad fiskspecialitet, inbegripas i denna definition.

Inspektionerna har visat allvarliga brister i uppbyggnaden av anläggningarna, i den hygieniska kvaliteten hos råvaran samt i framställningsprocessen. Vidare avslöjades en mycket allvarlig brist på kontroll från de nationella myndigheternas sida.

Dessutom har flera medlemsstater vid importkontroll upptäckt närvaro av salmonella och vibrioner i fiskprodukter med ursprung i Indien. Dessa föroreningar beror på dålig hygienisk hantering under produktion eller förädling.

Som folkhälsoåtgärd förbjöds import av fiskprodukter med ursprung i Indien och Bangladesh genom kommissionens beslut 97/515/EG och 97/513/EG om vissa skyddsåtgärder om vissa fiskprodukter med ursprung i dessa länder ((EGT L 214, 6.8.1997 )). Åtgärderna kommer att omprövas före den 30 november 1997.

Frågan är mycket känslig eftersom den har betydelse för folkhälsan. Kommissionen har kontakt med myndigheterna i Indien och Bangladesh för att få försäkran om att de hygieniska förhållandena kommer att förbättras så snart som möjligt så att importrestriktionerna kan tas bort när man har fått tillfredsställande garantier angående den sanitära situationen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3809/97 från Raymonde Dury (PSE) till kommissionen (19 november 1997)

Ämne: Europaparlamentets ledamöters närvaro vid offentliga föranstaltningar som understötts av kommissionen

Kan kommissionen ange, per generaldirektorat och för kommissionens representationskontor i Bryssel, hur många kollokvier, seminarier, studiedagar eller konferenser öppna för allmänheten som kommissionen stött finansiellt under år 1997?

Kan kommissionen ange vid hur många tillfällen en eller flera belgiska ledamöter inbjudits till dessa föranstaltningar för att framföra Europaparlamentets synpunkter?

Anser inte kommissionen att det vore nyttigt om kommissionens finansiering användes till stöd för information och debatt i mer omfattande skala och till förmån för att ledamöter av Europaparlamentet i större utsträckning skall vara närvarande?

Svar avgivet av Jacques Santer på kommissionens vägnar (12 december 1997)

Ett detaljerat svar på ledamotens fråga skulle kräva långa och svåra efterforskningar som kommissionen för närvarande inte kan åta sig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2574/97 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Föraktfulla och olycksbådande beslut från den nya turkiska regeringens sida

Enligt offentliga uttalanden från den turkiske jordbruksministern skall den areal som används för opiumodling i Turkiet öka från nuvarande 300 000 hektar till 700 000 hektar. Jordbruksministern har betonat att de nya opiumodlingarna ligger nära städerna Eskisehir och Manisa.

Förutom detta olycksbådande beslut har den nya turkiska regeringen, genom vice premiärminister Ecevit, meddelat att den har beslutat att lyfta de restriktioner som finns för den gränsöverskridande handeln, något som främst berör handeln mellan Turkiet och Irak och som visar på ett flagrant förakt för alla därtill relaterade FN-resolutioner.

På vilket sätt avser Europeiska kommissionen att reagera på detta agerande från Turkiets offentliga myndigheter, ett agerande som visar på förakt för resolutioner från organ som FN, som ignorerar uppmaningar från olika regeringar, t.ex. den amerikanska, som upprepade gånger har krävt att opiumodlingen skall upphöra, och som visar på likgiltighet inför de tusentals liv som narkotikan varje år kräver bland Europas ungdomar?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (31 oktober 1997)

Turkiet är ett av de länder som har fått Förenta nationernas tillstånd att odla opium.

De turkiska myndigheterna har för avsikt att 1998 öka arealen för opiumodling till 80 000 hektar, inte till 700 000 hektar vilket parlamentsledamoten hävdar.

I enlighet med sina skyldigheter gav Turkiet (utrikesministeriet) den 14 juli 1997 instruktioner till sin FN-representation i Wien om att till Förenta nationernas narkotikakontrollprogram anmäla den areal för opiumodling som således planeras för 1998.

De turkiska myndigheterna har dessutom meddelat kommissionen att vad gäller handeln mellan Turkiet och Irak respekteras restriktionerna inom ramen för det embargo mot Irak som Förenta nationerna har beslutat om och att inget annat beslut har fattats.