SKRIFTLIG FRÅGA E-2651/98

från Friedhelm Frischenschlager (ELDR) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: EU-finansiering - EU:s egna medel - nettobetalare i EU

Hur avser kommissionen under de givna förutsättningarna att få till stånd att Tysklands bidrag sänks, vilket finansminister Waigel krävt, att Österrikes bidrag åtminstone inte höjs, vilket finansminister Edlinger krävt, att de ekonomiska skillnaderna mellan de nuvarande EU-länderna utjämnas ytterligare, vilket Spaniens premiärminister Aznar krävt, och att EU:s utvidgning finansieras utan att den övre bidragsgränsen på 1,27 % av BNP överskrids?

Har konkreta förslag eller krav redan framförts till kommissionen av EU:s medlemsstater, i synnerhet nettobetalarna, i samband med diskussionen om nettobetalare, och hur ser förslagen eller kraven ut?

Kommer kommissionen att föreslå att den brittiska bidragsrabatten, som förefaller oberättigad, avskaffas, eller kommer man i stället att föreslå liknande mekanismer för övriga nettobetalare?

Avser kommissionen att även föreslå nya finansieringsformer för EU, även om dessa endast skulle kunna betraktas som alternativ eller framtidsvisioner, i det förslag som skall läggas fram i oktober? Har kommissionen övervägt eller överväger man för närvarande möjligheten till en EU-inkomstskatt liknande USA:s "federal income tax", vilken, om den skulle åtföljas av motsvarande sänkning av de nationella inkomstskatterna, bland annat skulle leda till väsentliga fördelar genom att den för en majoritet av EU:s medborgare skulle vara inkomstneutral och resultera i sänkt skatt, och därmed vara ett effektivt sätt att säkerställa att höginkomsttagare, som vanligtvis drar större nytta av EMU, i högre grad bidrar till EU:s budget, genom att den skulle göra oöverblickbara betalningar och överföringar mellan EU:s budget och de nationella budgetarna överflödiga samt genom att den skulle föra EU närmare sina medborgarna och därmed ge EU ett större ansvar?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(1 december 1998)

Parlamentsledamotens frågor tas upp i detalj i kommissionens rapport(1) om systemet för egna medel som enligt föreskrift i artikel 10 i 1994 års beslut om egna medel antogs den 7 oktober 1998.

I rapporten upprepas kommissionens ståndpunkt att det inte finns inte något enkelt mått på alla de samverkansfördelar som medlemsstaterna drar av medlemskapet i gemenskapen.

Österrike, Nederländerna och Sverige uttalade sitt stöd för den utjämningsmekanism som föreslagits av Tyskland som ett sätt att minska obalansen i budgeten, syfte att kunna korrigera obalansen ländernas egna budgetar. De stöder att den rabattmekanism som för närvarande tillämpas på Förenade kungariket byts ut mot en utjämningsmodell som kan tillämpas på alla medlemsstater på ett icke diskriminerande sätt.

Skulle man nå en politisk överenskommelse om att obalans i budgeten måste korrigeras, skulle man kunna välja mellan tre alternativ, nämligen en förenkling av finansieringssystemet, åtgärder avseende budgetens utgiftssida eller åtgärder avseende balansräkningen. I rapporten stöds ingetdera alternativet, men när rådet tar ställning för något av dessa, kommer kommissionen att lägga fram detaljerade förslag. Vad gäller den brittiska bidragsrabatten, noteras det i rapporten att den skulle kunna reduceras eller till och med stegvis tas bort, särskilt som den blir svårare att motivera när utvidgningen äger rum.

I rapporten riktas avsevärd uppmärksamhet mot parlamentsledamotens sista fråga, nämligen den som gäller införandet av nya egna medel. Där betonas det att det trots olika möjligheter är osannolikt att ett nytt system för egna medel skulle utvecklas. Om den politiska viljan till detta ändå skulle finnas, utgör det modifierade momssystem som förespråkas i parlamentets Langes-rapport 1994 det mest troliga alternativet.

(1) Tillgänglig på följande nätadress: http://europa.eu.int/comm/dg19/index_j.htm, där J=EN ger den engelskspråkiga versionen, J=FR den franskspråkiga, J=D den tyskspråkiga osv.