SKRIFTLIG FRÅGA P-3613/97 från Sirkka-Liisa Anttila (ELDR) till kommissionen (6 november 1997)

Ämne: Salmonellafritt - kvaliteten på livsmedel i Europeiska unionen och tillförlitligheten av de livsmedelsintyg som utfärdas

Man gav finländarna rätten att bevara sitt land fritt från salmonella. Ändå har man funnit salmonella i kött som importerats till landet. Vem förfalskar intygen?

Att från Europeiska unionens område föra in kött i Finland som innehåller salmonella är något som strider mot vårt anslutningsavtal. Trots det har man bl.a funnit salmonella i importerat kalkonkött. Enligt uppgifter som förekommit i offentligheten har också Sverige importerat kött som innehåller salmonella. Sverige erhöll samma rättigheter som Finland vad gäller att bevara landet salmonellafritt. Men Frankrike, det land som det salmonellasmittade kalkonköttet importerats från, har vägrat att ta tillbaka köttet, vilket innebär att importören får ta ansvar för att köttet förstörs.

EU borde fästa mycket större vikt vid salmonellaproblemet eftersom problemet kommer att förvärras om man inte tar itu med det. Inom Europeiska kommissionen har en del omorganiseringar förekommit i syfte att skapa en bättre livsmedelsindustri för konsumenterna i Europeiska unionen. Ändå visar erfarenheterna från det verkliga livet att man inte har förmått lösa problemen. De intyg som visar att importerat kött genomgått salmonellakontroll och alltså inte innehåller salmonella är med andra ord förfalskade. Eller - är undersöknings-och kontrollmetoderna inte tillräckligt effektiva?

I Europeiska unionen har konsumenterna i och med BSE-krisen och problemet med svinpest förlorat förtroendet för kött. Situationen har förvärrats ytterligare av de grymma djurtransporter som visats i televisionen, där man sett djur misshandlas på ett mycket brutalt sätt.

I en del av EU:s medlemsländer är salmonella så vanligt förekommande att man kanske inte kan göra något åt saken. I de nya medlemsländerna var situationen beträffande djursjukdomar mycket god vid tiden för anslutningen. Förekomsten av salmonella låg under 0,5 % då den i flera andra medlemsländer rörde sig mellan 20-70 % av köttproduktionen!

Vilka åtgärder tänker Europeiska kommissionen vidta för att förbättra hälsoskyddet för de europeiska konsumenterna? Har kommissionen överhuvudtaget för avsikt att på allvar försöka få till stånd en minskning av förekomsten av salmonella i livsmedlen i EU? På vilket sätt kan man förhindra förfalskning av livsmedelsintyg? Hur förbättra tillförlitligheten av de salmonella - och övriga intyg som utfärdas?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (9 december 1997)

Sedan den inre marknaden fullbordades 1992 utförs kontroller där köttet produceras, i enlighet med de regler som fastställs i gemenskapens veterinära lagstiftning. För att bekräfta att kontrollerna vid ursprungsorten genomförs på ett riktigt sätt, kan myndigheten genom icke-diskriminerande stickprov kontrollera godset vid bestämmelseorten. Dessa regler bör säkerställa ett skydd för hälsan.

I enlighet med anslutningsavtalet har en del ytterligare garantier för salmonella fastställts för sändningar av vissa djur och animalieprodukter avsedda för Finland och Sverige. Garantierna för fjäderfäkött fastställs i rådets beslut 95/411/EG om att beträffande salmonella utfärda regler om mikrobiologisk provtagning genom stickprov på färskt fjäderfäkött avsett för Finland och Sverige ((EGT L 243, 11.10.1995. )). Liknande garantier fastställs för färskt nöt- och griskött genom rådets beslut 95/409/EG ((EGT L 395, 30.12.1989. )).

Kontrollen av animalieprodukter vid bestämmelseorten fastställs i rådets direktiv 89/662/EEG om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden2. Det tillvägagångssätt som skall följas om medlemsstaterna anser att kontrollåtgärderna vid ursprungsorten är otillräckliga anges särskilt i artikel 8. Som ett första steg skall de båda medlemsstaterna tillsammans försöka finna vägar för att förbättra situationen. Vid upprepade oegentligheter skall bestämmelsemedlemsstaten informera kommissionen och veterinärmyndigheten i den andra medlemsstaten om detta.

Kommissionen får på begäran av bestämmelsemedlemsstaten eller på eget initiativ genomföra ett uppdrag, eller instruera en officiell veterinär som godkänns av de inblandade parterna, i syfte att kontrollera sakförhållandena. Kommissionen kan också uppmana medlemsstaten att intensifiera provtagningen av produkterna i fråga. I väntan på resultaten från kommissionen måste den distribuerande medlemsstaten å sin sida intensifiera kontrollerna av produkter som kommer från samma anläggning.

Gemenskapen har också vidtagit åtgärder för att utrota vissa zoonotiska sjukdomar, särskilt salmonella. I det så kallade ¨zoonos-direktivet¨ 92/117/EEG av den 17 december 1992 om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoonotiska agenser hos djur och amimaliska produkter för att förhindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar ((EGT L 62, 15.3.1993. )), fastställs regler för insamling av uppgifter om zoonoser (särskilt salmonella) och zoonotiska agenser samt vilka relevanta åtgärder som skall vidtas i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå.

Föreskrifterna om certifiering fastställs i rådets direktiv 96/93/EG om certifiering av djur och animaliska produkter ((EGT L 13, 16.1.1997. )). Det ligger i kommissionens intresse att säkerställa att medlemsstaterna uppfyller sina förpliktelser och av att de extra garantier som dess kontrollmyndigheter ger fyller sin funktion. Kommissionen har nyligen påmint den franska ministern och ministrarna från de andra medlemsstaterna om detta. Dessutom kommer kommissionens tjänstegren för veterinära inspektioner att ombes undersöka de omständigheter som orsakade problemen.