SKRIFTLIG FRÅGA E-0755/03

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(12 mars 2003)

Ämne: Samråd med allmänheten vid konsekvensbedömningar av projekt i skyddsområden

Enligt artikel 6 i livsmiljödirektivet (92/43/EEG)(1) skall alla planer och projekt som på ett betydande sätt kan påverka ett särskilt skyddsområde bedömas med avseende på konsekvenserna för målsättningen vad gäller bevarandet av området. Under beaktande av resultaten från konsekvensbedömningarna skall de behöriga myndigheterna godkänna planen eller projektet först efter att ha försäkrat sig om att det berörda området inte kommer att ta skada och, om detta är lämpligt, efter att ha hört allmänhetens åsikt.

I Österrike har livsmiljödirektivet omsatts i nio olika naturskyddslagar på delstatsnivå. Åtta av dessa nya delstatslagar föreskriver emellertid att allmänheten skall höras. Myndigheterna har alltså här inte möjlighet att själva bestämma om de utifrån omständigheterna i det enskilda fallet skall höra allmänhetens åsikt eller avstå från detta.

1. I vilka fall anser kommissionen att de nationella myndigheterna, i enlighet med artikel 6 i livsmiljödirektivet, måste höra allmänheten inom ramen för en naturkonsekvensbedömning?

2. Är det tillåtet att avstå från att höra allmänheten i naturskyddsrättsliga frågor i samband med projekt som enligt direktiv 85/337/EEG(2) måste genomgå en miljökonsekvensbedömning?

3. Anser kommissionen att genomförandet av artikel 6.3 i livsmiljödirektivet (92/43/EEG) är tillfredsställande i den österrikiska naturskyddsrätten när det gäller samråd med allmänheten?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2) EGT L 175, 5.7.1985, s. 40.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

Enligt artikel 6 i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) (habitatdirektivet) måste inte myndigheter samråda med allmänheten innan de fattar beslut om en plan eller ett projekt som kan komma att påverka ett särskilt bevarandeområde på ett betydande sätt. Medlemsstaterna får emellertid inte utesluta samråd med allmänheten för alla sådana planer eller projekt utan bör behandla denna fråga på lämpligt sätt vid tillämpningen av habitatdirektivet. Behöriga myndigheter bör till exempel undersöka från fall till fall om det är lämpligt att genomföra ett samråd med allmänheten. Dessutom stöder kommissionen rent principiellt, mot bakgrund av Århuskonventionen(2), att allmänheten har bred tillgång till miljöinformation och att den deltar i beslutsfattande på miljöområdet.

På frågeställarens frågor lämnas följande svar:

- Samråd med allmänheten är nödvändigt när den bedömning som krävs enligt artikel 6.3 i habitatdirektivet sker enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(3) efter ändring av direktivet (EIA-direktivet).

- Som påpekas ovan krävs samråd med allmänheten alltid om bedömningen enligt artikel 6.3 i habitatdirektivet ingår i bedömningen av inverkan på miljön enligt EIA-direktivet.

- Den österrikiska lagstiftning genom vilken habitatdirektivet införlivas i nationell rätt har undersökts av kommissionen. Vid denna undersökning identifierades flera fall av avvikelse från direktivet, bland annat beträffande artikel 6.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.

(2) Konvention av den 25 juni 1998 om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslut och rätt till överprövning i miljöfrågor.

(3) EGT L 175, 5.7.1985.