SKRIFTLIG FRÅGA P-2372/98

från Angela Kokkola (PSE) till kommissionen

(15 juli 1998)

Angående: Bränder i Grekland och södra Italien

Med anledning av den omfattande förödelse som de senaste bränderna på Sicilien och i Grekland har lett till och de oöverskådliga ekologiska konsekvenser som blir följden av sådana katastrofer tillfrågas kommissionen:

1. Har kommissionen för avsikt att lämna extra ekonomiskt stöd till de drabbade områdena i enlighet med förordning (EEG) 4256/88(1)?

2. Inom ramen för subsidiaritetsprincipen, kan kommissionen säga hur den avser att agera för att ta itu med konsekvenserna av de katastrofer som bränderna lett till?

3. Har kommissionen för avsikt att omvärdera sin inställning om skogspolitiken och föreslå en gemensam politik i denna fråga?

4. Skulle kommissionen se positivt på att man skapade ett europeiskt forskningscentrum för att förebygga och bekämpa skogsbränder i EU:s medelhavsländer?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(21 september 1998)

1. Kommissionen förfogar inte över ytterligare ekonomiska medel i enlighet med förordning (EEG) 4256/88 när det gäller utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) för att kunna ingripa till förmån för drabbade regioner och återställande av de skogar som berörts av bränderna. Genom ändrad programplanering för åtgärder inom gemenskapens stödramar skulle emellertid bidrag kunna beviljas för nödåtgärder efter bränder.

2. och 3. Kommissionen önskar fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på det faktum att gemenskapen sedan 1986 bedriver en politik för skogsskydd och följaktligen även för skydd mot skogsbrand. Ramarna för en sådan politik förnyades och förstärktes genom rådets förordning (EEG) 2158/92 av den 23 juli 1992 om skydd av gemenskapens skogar mot bränder(2). Med respekt för subsidiaritetsprincipen har denna politik gjort det möjligt att understödja medlemsstaternas ansträngningar att förhindra skogsbränder. Det är inom ramen för denna politik som hälften av de europeiska skogarna har klassats som områden med risk för skogsbrand och för dessa områden har medlemsstaterna upprättat planer för skydd mot skogsbrand. Under åren 1992-98 bidrog kommissionen, i de områden som klassats som högriskområden, till en total investeringsvolym på 42 miljoner ecu för finansiering av 77 förebyggande projekt i Grekland och till en total investeringsvolym på 34,8 miljoner ecu för 55 projekt i Italien. Till detta kommer medel från utvecklingssektionen vid EUGFJ, utgifter för utveckling och skydd av skogar enligt programmen för regional utveckling och landsbygdsutveckling. I sitt förslag till förordning om stöd från EUGFJ till landsbygdens utveckling(3) föreslog kommissionen på nytt att såväl skydd av skogar mot bränder som återställande av skogar som har förstörts av bränder även i fortsättningen kan ingå i de program för landsbygdsutveckling som medlemsstaterna lägger fram.

Det står ändå klart att budgetmyndigheternas stadiga minskning av medel till den särskilda åtgärden för skogsskydd (från 23,5 miljoner ecu år 1996 till 16 miljoner ecu år 1998) kan innebära en risk för åtgärdens effektivitet.

Åtgärden har dessutom möjliggjort gemenskapssystemet för information om skogsbränder. Med det systemet är det nu möjligt att analysera över 500 000 bränder som, mellan 1983 och 1996, omfattade en total yta på 6 miljoner hektar. Tack vare det systemet har man idag på såväl gemenskapsnivå som nationell och regional nivå tillgång till en synnerligen detaljerad beskrivning av fenomenet skogsbrand och dess orsaker. Man förfogar således över ett väl fungerande instrument för uppföljning och utvärdering av de nämnda skyddsplanerna och planeringen av förebyggande åtgärder.

Kommissionen har för avsikt att senast fr.o.m. år 2000 ersätta det nuvarande systemet för finansiering av projekt med ett system för finansiering av program. Detta kommer att göra det möjligt att upprätta en närmare förbindelse mellan planerna för skydd mot skogsbränder och användandet av gemenskapens bidrag för förebyggande åtgärder.

Kommissionen önskar dessutom fästa parlamentsledamotens uppmärksamhet på det faktum att ekonomiska bidrag från kommissionen inte kan beviljas för åtgärder som gäller skog i områden som klassats som högriskområden, om det inte finns en till kommissionen översänd plan för skydd mot skogsbränder. Denna princip godkändes nyligen genom förslaget om stöd från EUGFJ till landsbygdsutveckling.

Kommissionen anser att det politiska handlingsutrymme som gemenskapen erbjuds genom fördraget är uttömt i och med denna åtgärd. Den territoriella planeringen liksom politiken på skogsområdet, exempelvis ändringar i markanvändningen eller beslut om återplantering av skog efter bränder, förblir i stor utsträckning medlemsstaternas ansvar. På grundval av de precisa rekommendationerna i Thomas-betänkandet om skogspolitik i gemenskapen, som parlamentet antog i januari 1997, förbereder kommissionen f.ö. nu ett förslag rörande en europeisk strategi för skogspolitik. Det står klart att skydd mot skogsbränder borde spela en viktig roll i en sådan strategi.

4. Inom ramprogrammen för forskning och utveckling har kommissionen bidragit, och fortsätter att bidra, till ett antal viktiga projekt rörande skydd mot skogsbränder (Fuego, Inflame, Prometheus etc.). Dessa åtgärder, som har gett övertygande resultat, kommer att fortsätta även i framtiden och kommissionen anser därför inte att det är motiverat att upprätta ett europeiskt forskningscentrum för att förebygga och bekämpa skogsbränder i EU:s medelhavsländer.

(1) EGT L 374, 31.12.1988, s. 25.

(2) EGT L 217, 31.7.1992.

(3) EGT C 170, 4.6.1998.