SKRIFTLIG FRÅGA E-2838/00

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(8 september 2000)

Ämne: Karantänsbestämmelser för exportgrisar som kan vara smittade

Till följd av svinpesten i England införde den nederländska regeringen i början av augusti ett förbud mot import av grisar från England. Med tanke på den långa inkubationstiden är det för stunden osäkert hur många av de importerade grisarna som är smittade. I samband med detta har jordbrukarnas intresseorganisation i Nederländerna, LTO, föreslagit att sätta importerade grisar i karantän i fyra veckor innan de kommer ut på nederländska gårdar.

1. Kan kommissionen bekräfta meddelandet från det nederländska ministeriet för jordbruk, naturvård och fiskeri att Europeiska unionen inte tillåter de nederländska myndigheterna att införa karantänskrav för importörer?

2. Vilka skäl har kommissionen för att förhindra karantänsbestämmelser?

3. Delar kommissionen den uppfattning som bör motarbetas att EU-bestämmelserna leder till oavsedda och oönskade konsekvenser och upplevs som meningslösa och skadliga?

4. Vad tänker kommissionen göra för att tillåta EU:s medlemsstater att ändå införa karantänsbestämmelser för djur som misstänks ha smittsamma sjukdomar, och rent allmänt göra för att EU-regler i liknande fall inte får negativa konsekvenser?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 oktober 2000)

1. I rådets direktiv 90/425/EEG av den 20 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden(1) fastställs vilka åtgärder i nödsituationer som kan vidtas vid sjukdomar hos djur inom gemenskapen.

Såväl den avsändande som den mottagande medlemsstaten får vidta de åtgärder som krävs för att förhindra spridning av sjukom, när det gäller djur eller animaliska produkter som kan innebära en risk för folkhälsan eller för djurens hälsa. Enligt direktivet får djuren även sättas i karantän.

De skyddsåtgärder som vidtas av medlemsstaterna skall dock så snart som möjligt granskas av kommissionen. Denna prövning av åtgärdernas lämplighet görs av Ständiga veterinärkommittén, där alla medlemsstater finns representerade. Om det anses nödvändigt kan kommissionen också begära att Ständiga veterinärkommittén yttrar sig om kommissionens förslag till beslut, bland annat om skyddsåtgärder som skall vidtas på gemenskapsnivå. Kommissionen har dock även möjlighet att under exceptionella omständigheter vidta åtgärder för bekämpning av sjukdomar utan att först invänta Ständiga veterinärkommitténs yttrande, förutsatt att åtgärderna sedan så snart som möjligt granskas av denna kommitté. Om skyddsåtgärder vidtas på gemenskapsnivå måste medlemsstaterna anpassa sin lagstiftning i enlighet därmed. Efter det utbrott av klassisk svinpest som rapporterades i Förenade kungariket den 8 augusti 2000 antog den nederländska regeringen den 10 augusti en rad åtgärder i syfte att bekämpa sjukdomen. Kommissionen har sedan antagit en rad beslut som rör detta utbrott av sjukdomen. Nederländerna stödde alla förslag till beslut som diskuterades inom Ständiga veterinärkommittén, bland annat ett förbud mot förflyttning av grisar från de områden i Förenade kungariket som anses vara smittoområden och vissa begränsningar vad gäller förflyttning av grisar från hela eller delar av Förenade kungariket till andra medlemsstater. Bland dessa begränsningar ingick en 30-dagars karantän för alla grisar i ursprungsanläggningen, innan de transporteras till andra medlemsstater.

Gemenskapen hindrade således inte den nederländska regeringen från att vidta tillfälliga åtgärder för att förhindra spridning av sjukdomen i Nederländerna. Kommissionens beslut är dock bindande även för den nederländska regeringen.

2. Som framgår av ovanstående har kommissionen inte försökt hindra medlemsstaterna från att vidta åtgärder för att bekämpa sjukdomen. En av kommissionens målsättningar är dock att se till att de åtgärder som vidtas av medlemsstaterna, även i en nödsituation, är i överensstämmelse med gemenskapsrätten.

3. Gemenskapens bestämmelser och förfaranden när det gäller de åtgärder som får vidtas i en nödsituation som innebär risker för folkhälsan eller djurens hälsa i samband med handel inom gemenskapen med vissa levande djur och vissa produkter syftar till att ge en rättslig grund för adekvata skyddsåtgärder som så snabbt som möjligt skall vidtas av medlemsstaterna och/eller kommissionen. Dessa tillfälliga åtgärder skall sedan så snart som möjligt granskas på gemenskapsnivå av en expertgrupp för att man skall kunna se till att de metoder som används är enhetliga och tekniskt riktiga, samtidigt som man beaktar behovet att undvika onödiga handelsrestriktioner.

Direktiv 90/425/EEG har visat sig vara ett effektivt verktyg i dessa avseenden. Kommissionen delar därför inte parlamentsledamotens åsikt i frågan.

4. Som framgår av ovanstående får medlemsstaterna införa karantänbestämmelser för att förhindra att djursjukdomar sprids. Bestämmelser för detta fastställs i direktiv 90/425/EEG.

Kommissionen instämmer inte i att direktivet har fått negativa effekter och avser inte att göra en översyn av dess innehåll.

(1) EGT L 224, 18.8.1990.