ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2164/02

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(18 juli 2002)

Ämne: Böjda bananer

Två brittiska domstolar har nyligen fastställt att EU:s bestämmelser om hur böjda bananer och gurkor får vara inte går att tillämpa. Skulle kommissionen kunna ange om den ämnar vidta några åtgärder för att se till att bestämmelserna tillämpas i Förenade kungariket? Skulle kommissionen också kunna redogöra för varför kommissionens Londonkontor upprepade gånger förnekat att det finns EU-lagar som reglerar formen på frukter och grönsaker och avfärdat sådana påståenden som skräckhistorier och EU-myter?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 september 2002)

Handelsnormer för flera slags frukt och grönsaker, inklusive bananer, fastställs i kommissionsförordningar. De grundar sig på internationella överenskommelser som diskuterats i sådana forum som Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE). Kommission har vid upprepade tillfällen klargjort denna situation, inklusive förklaringar till EU-myter som givits av kommissionens representation i Storbritannien.

När det gäller Högsta domstolens dom av den 24 juni 2002, som parlamentsledamoten hänvisar till i sin fråga, skulle kommissionen vilja påpeka att domstolen inte ifrågasatte om dessa gemenskapens handelsnormer kunde tillämpas i Storbritannien. Domen handlade snarare om tolkningen av en nationell bestämmelse som gör överträdelser av dessa normer till lagbrott. Domstolen uttalade att den bestämmelsen inte gäller beträffande sådana normer som tillkommit efter det att bestämmelsen trädde i kraft.

Kommissionen följer noga de brittiska myndigheternas reaktioner på Högsta domstolens dom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2287/02 från Imelda Read (PSE) till kommissionen. Tobaksreklam.



Europeiska unionens officiella tidning nr 092 E , 17/04/2003 s. 0148 - 0148



SKRIFTLIG FRÅGA E-2287/02 från Imelda Read (PSE) till kommissionen (25 juli 2002) Ämne: Tobaksreklam Den 28 mars 2002 översände Förenade kungarikets regering till kommissionen en anmälan, som gjorts i enlighet med direktiv 98/34/EG(1) och berörde lagen om reklam för och säljfrämjande åtgärder med avseende på tobaksprodukter. Perioden under vilken detta lagförslag förklarats vilande var avsedd att gå ut den 1 juli 2002. Kan kommissionen bekräfta att orsaken till att perioden förlängdes var att Tysklands regering framfört protester mot detta brittiska förslag till en lag mot tobaksreklam? (1) EGT L 204, 21.7.1998, s. 37. Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (22 augusti 2002) Kommissionen bekräftar att utkastet till lag om reklam för och säljfrämjande åtgärder med avseende på tobaksprodukter mycket riktigt anmäldes den 28 mars 2002 i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter. Den 28 juni 2002 inkom de tyska myndigheterna i enlighet med artikel 9.2 i det direktivet med ett så kallat detaljerat utlåtande. Detta detaljerade utlåtande har förlängt frysningsperioden till den 30 september 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0581/02

från Professor Sir Neil MacCormick (Verts/ALE) till rådet

(5 mars 2002)

Ämne: Posttjänster i landsbygdsområden

Är rådet medvetet om hur angeläget det är för samhällen på landsbygden att behålla sina lokala postkontor, eftersom dessa ofta dessutom fungerar som lokala butiker för allmänna varor och därför utgör ett centrum för avlägset belägna orter?

Kommer rådet, mot bakgrund av detta, att se positivt på Europaparlamentets inställning till att liberalisera posttjänster samt till att behålla den gräns på 150 gram som föreslagits, tills det att en noggrann översyn av möjligheterna till vidare liberalisering genomförs? Avser rådet dessutom att avvisa förslag om att införa en gräns på 50 gram 2006, vilket lades fram av kommissionen i oktober 2001, utan tillräcklig insikt i hur en sådan åtgärd skulle kunna påverka allmänna tjänster och avgiftsbestämmelser?

Svar

(5 november 2002)

Under plenarsammanträdet den 1114 mars 2002 antog Europaparlamentet vid den andra behandlingen ett antal ändringar av rådets gemensamma ståndpunkt om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen.

I dessa ändringsförslag föreskrivs att kommissionen åläggs att vartannat år lämna information om utvecklingen inom sektorn, särskilt de ekonomiska, sociala, sysselsättningsmässiga och tekniska aspekterna, liksom om tjänsternas kvalitet.

Vid mötet den 7 maj 2002 antog rådet direktivet om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen efter att ha godkänt de ändringar som antagits av Europaparlamentet vid den andra behandlingen. Genom direktivet eftersträvas en liberalisering av ytterligare en del av postmarknaden (20 % enligt vissa beräkningar) senast den 1 januari 2006 med bibehållande av befintliga garantin för tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster. I detta hänseende beaktas genom det nya skäl 6 som införts på begäran av Europaparlamentet uttryckligen den stora sociala och ekonomiska betydelsen av postnät på landsbygden som möjliggör tillhandahållandet av ett nät av väsentlig infrastruktur för allmän tillgång till ny teknik inom telekommunikationssektorn. Ytterligare åtgärder kan eventuellt komma att antas på grundval av ett förslag som kommissionen skall överlämna senast den 31 december 2006.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2785/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(3 oktober 2002)

Ämne: Stängningen av Federal Mogul-fabriken bristande information till personalen

Federal Mogul Company, som för närvarande är etablerat i Bridgwater i sydvästra England, har 370 anställda. Den 20 augusti 2002 meddelade företaget utan föregående information till personalen att fabriken skulle läggas ned. Bolaget har för avsikt att flytta verksamheten till Polen och Turkiet.

Kan kommissionen bekräfta att denna brist på samråd, både med fackföreningarna på plats och de anställda, är en klar överträdelse av gemenskapsrätten?

Kan kommissionen också ange om den nu kommer att vidta lämpliga rättsliga åtgärder?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(13 november 2002)

Kommissionen skulle vilja påminna om att flera gemenskapsdirektiv föreskriver informations- och samrådsförfaranden med arbetstagarföreträdare som kan tillämpas vid företagsnedläggningar, bl.a. rådets direktiv 98/59/EG av den 20 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar(1) samt rådets direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare(2). Nyligen antogs Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen(3) i syfte att komplettera gemenskapens lagstiftning på detta område. Medlemsstaterna behöver emellertid inte ha införlivat direktivet i sin nationella rätt förrän den 23 mars 2005.

De två första direktiven har införlivats i medlemsstaterna nationella rätt. Det är nu de behöriga nationella myndigheternas uppgift att bedöma om direktiven har tillämpats korrekt och effektivt i varje enskilt fall.

(1) EGT L 225, 12.8.1998.

(2) EGT L 254, 30.9.1994.

(3) EGT L 80, 23.3.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2520/02

från Pietro-Paolo Mennea (PPE-DE) till kommissionen

(4 september 2002)

Ämne: Air Sicilia

Enligt italiensk press och klagomål från allmänheten har flygbolaget Air Sicilia som enbart flyger inom Italien vid ett flertal tillfällen ställt in sina flygningar. I samband med att dessa flygningar har ställts in har flygbolaget visat nonchalans mot passagerarna, som fortfarande inte har fått sina utgifter återbetalda.

Först drabbades kunderna alltså av dålig service, och nu tvingas de vänta troligen förgäves på sin ersättning. Detta är ett flagrant brott mot deklarationen om resenärernas rättigheter som skall respekteras av alla operatörer i sektorn och således även av detta flygbolag.

Enligt pressuppgifter befinner sig detta flygbolag i ekonomiskt trångmål och kan därför inte respektera de förpliktelser som gjorts gentemot kunderna och sin egen personal, som kräver utbetalning av flera månaders obetald lön.

Samtidigt agerar flygbolagets ägare under andra bolagsnamn.

Kan kommissionen meddela om dessa uppgifter är riktiga?

Kan kommissionen även berätta om denna generella situation strider mot EU-medborgarnas rättigheter, och om kommissionen därför kommer att vidta åtgärder för att skydda alla dem som har lidit skada på grund av denna situation eller detta beteende?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(8 oktober 2002)

Av uppgifterna i frågeställarens fråga tycks det som om Air Sicilia inte kan uppfylla sina ekonomiska skyldigheter gentemot sina kunder. Kommissionen har i dagens läge inga ytterligare uppgifter i ärendet.

Gemenskapens lagstiftning om flygpassagerares rättigheter omfattar inte sådana situationer. De omfattas i stället främst av nationell lagstiftning, för vilken nationella myndigheter eller domstolar har ansvaret.

Kommissionen kommer emellertid att be de italienska myndigheterna om information mot bakgrund av artikel 5.5 i rådets förordning (EEG) nr 2407/92 av den 23 juli 1992 om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag(1). Genom artikel 5.5 fastställs ett visst samband mellan ett licensinnehav och lufttrafikföretagets ekonomiska situation.

Mer allmänt följer kommissionen noggrant luftfartssektorns ekonomiska situation, och om en allvarlig allmän försämring hotar passagerarnas intressen kommer kommissionen att överväga initiativ för att skydda dem.

(1) EGT L 240, 24.8.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0539/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2002)

Ämne: Kommissionsledamöternas roll

Kommissionsledamot Diamantopoulou deltog förra veckan i ett partimöte anordnat av regeringspartiet Pasoks ungdomsförbund där hon i hårda ordalag fördömde kulturpersonligheter i Grekland som kritiserat henne för hennes åsikter om att ge engelskan status av Greklands andra officiella språk.

Hennes tonfall och de vassa omdömena fick många att fråga sig om kommissionsledamöter faktiskt kan delta i partipolitiska karnevaler av det här slaget, gå till hätska angrepp mot personer med annan åsikt än den de själva företräder och blanda sig i hemlandets politiska liv på det här sättet. Jag ber att få påminna om att Anna Diamantopoulou för ett halvår sedan riktade frän kritik mot Atens ärkebiskop Christodoulos vars åsikter i fråga om de grekiska personbevisen och skyddet av medborgerliga rättigheter avviker från regeringens.

Det bör även konstateras att ämnet för Diamantopoulous kritik inte har det minsta att göra med hennes ansvarsområde, som är EU:s socialpolitik, ett område som med fog ger upphov till många frågetecken i medlemsstaterna beträffande denna politiks framtid och effektivitet, eftersom kommissionen nyligen uppskattade behovet av nya sysselsättningstillfällen till 20 miljoner (av vilka 11 miljoner för kvinnor) för att EU:s mål om full sysselsättning skall kunna uppnås.

Vad anser kommissionen om att kommissionens ledamöter blandar sig i tvister mellan politiska partier i medlemsstaterna? Hur ställer sig kommissionen till Anna Diamantopoulous hätska angrepp mot intellektuella och allmänt respekterade personer (till exempel mot filologen Sarandos Kargakos) och hennes beskyllningar om att dessa är nationalister? Är detta förenligt med det milda tonfall och den högkvalitativa politiska framställning som Europeiska kommissionen eftersträvar?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(4 april 2002)

Som kommissionen har påmint om vid flera tillfällen i sina svar på skriftliga och muntliga frågor från Europaparlamentets ledamöter är kommissionens ledamöter politiker med ett politiskt uppdrag. De respekterar de skyldigheter som är förbundna med detta uppdrag och det står dem fritt att uttrycka sina personliga åsikter, oberoende och på eget ansvar.

Enligt uppförandekodexen för kommissionsledamöter kan ledmöterna vara aktiva medlemmar i politiska partier eller fackföreningar om detta inte påverkar deras arbetsinsats vid kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1300/02

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(7 maj 2002)

Ämne: USA:s nationella missilförsvarsprogram

Har det förekommit några överläggningar mellan kommissionen och medlemsstaterna om USA:s nationella missilförsvarsprogram i syfte att fastlägga EU:s ståndpunkt? Om så inte är fallet, finns det några planer på att bestämma en tidpunkt när frågan skall diskuteras?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(12 juni 2002)

Förenta staternas nationella robotförsvarsprogram syftar inte till att förhindra själva spridningen av robotar, utan snarare till att skydda Förenta staternas territorium mot de potentiella följderna av en sådan spridning. Programmet kan emellertid komma att inverka på de strategier för icke-spridning av robotar som genomförs på internationell nivå.

Spridningen av robotar, vilka kan fungera som bärare av massförstörelsevapen, är en fråga som berör hela världssamfundet och som behöver analyseras utifrån spridningens potentiella följder för den globala säkerheten. Det finns ett brett samförstånd om att det är nödvändigt att bekämpa spridningen av robotar, framför allt genom rättsligt bindande multilaterala ramar och expertkontroller.

Europeiska unionen spelar en ledande roll i detta arbete, särskilt genom sitt starka stöd till antagandet av den internationella uppförandekod mot spridning av ballistiska missiler som utarbetats inom ramen för kontrollsystemet för missilteknik (MTCR). Unionen verkar nu för att även länder som inte är medlemmar av MTCR skall omfattas av koden.

CONOP/CODUN (rådets arbetsgrupper om icke-spridning och avrustning) är de forum där frågor rörande spridning diskuteras på expertnivå och där det utarbetas förslag till de gemensamma ståndpunkter som skall antas av rådet. Det finns än så länge ingen gemensam ståndpunkt om Förenta staternas robotförsvarsprogram.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1747/02 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen. Läget för Steffen Smidt, generaldirektör för fiske vid kommissionen.



Europeiska unionens officiella tidning nr 028 E , 06/02/2003 s. 0131 - 0131



SKRIFTLIG FRÅGA E-1747/02 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen (19 juni 2002) Ämne: Läget för Steffen Smidt, generaldirektör för fiske vid kommissionen Har generaldirektören för fiske Steffen Smidt verkligen avsatts eller fortsätter han att utöva sitt ämbete, vilket kommissionsledamot Franz Fischler förvånansvärt nog tycks ha påstått? Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (6 augusti 2002) Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till punkt 3 i sitt gemensamma svar på de skriftliga frågorna E-1430/02 från Erik Meijer och E-1563/02 från Richard Corbett(1). (1) EGT C 309 E, 12.12.2002, s. 122.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1887/02

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(1 juli 2002)

Ämne: Gränsskydd

I samband med diskussionerna kring kommissionens meddelande(1) En framtida integrerad förvaltning av EU-medlemsstaternas yttre gränser ställs följande frågor till kommissionen:

1. Hur många gränspoliser eller personer som arbetar med säkerheten vid gränserna finns det i var och en av medlemsstaterna?

2. Vilken är ingångslönen för en tjänsteman utan ledningsansvar?

(1) KOM(2002) 233.

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(8 augusti 2002)

Kommissionen kan inte besvara den ställda frågan, som hör till de nationella myndigheternas ansvarsområde. Den beklagar att den inte förfogar över de efterfrågade uppgifterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1273/02

från Ioannis Souladakis (PSE) till rådet

(6 maj 2002)

Ämne: Nedskärning av stöd för uppfödning av getter och får

I EU:s budget för 2002, jordbruksersättningarna, föreskrivs nedskärningar av stödet för get- och fårkött, från 970 miljoner EUR till 672 miljoner EUR. Detta motiveras med att priserna för get- och fårkött stigit, på grund av galna ko-sjukan och den kris den gett upphov till på den europeiska köttmarknaden (minskad efterfrågan på nötkött och större efterfrågan på andra köttslag, get- och fårkött etc.).

På grund av annorlunda matvanor i Sydeuropa och Medelhavsområdet har konsumtionen av get- och fårkött däremot alltid varit stor i Grekland, vilket innebär att ökningen av detta kötts kommersiella värde, på grund av ökad efterfrågan, förblivit liten och inte kan jämföras med motsvarande ökning i Nordeuropa. Under dessa förhållanden och mot bakgrund av att de budgeterade ersättningarna för get- och fårkött är lika för alla, oberoende av de faktiska priserna på marknaden, leder detta till problem för dem som håller får och getter i Sydeuropa, särskilt i Grekland.

Hade rådet, då det föreslog dessa nedskärningar, tänkt på de särskilda omständigheter som gäller för de grekiska uppfödarna? Vilka åtgärder tänker det vidta för att tackla problemet med de grekiska uppfödarnas ersättningar, för att göra dem rättvisa?

Svar

(30 september 2002)

1. Rådet har för närvarande inte fått något förslag som syftar till att ändra reglerna för kompensation som fastställdes vid senaste reformen av den gemensamma organisationen för marknaden för får- och getkött.

2. Eftersom det handlar om analysresultat av situationen på marknaden för får- och getkött hänvisas den ärade parlamentsledamoten till Europeiska kommissionens svar på Er muntliga fråga H-0310/02 under frågestunden vid sammanträdesperioden 1316 maj 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0641/02

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till kommissionen

(6 mars 2002)

Ämne: Finansiering inom ramen för Meda-programmet och insyn

Genom ändringen av förordningen om Meda-programmet (rådets förordning (EG) nr 2698/2000)(1) skall kommissionen i enlighet med artikel 8 c offentliggöra resultaten av anbudsinfordran, inbegripet information om hur många sådana som mottagits, tidpunkten för tilldelningen av kontrakten och namn och adress på dem vars anbud mottagits i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och på internet.

Hur förklarar kommissionen att den hittills inte har uppfyllt sitt åtagande, vilket klart och tydligt framgår av bestämmelsen i förordningen, samtidigt som den när det gäller andra program för finansiering, t.ex. Tacis, har offentliggjort motsvarande uppgifter? Har kommissionen för avsikt att omgående göra detta, och om så är fallet, finns det någon konkret tidsplan för genomförandet?

(1) EGT L 311, 12.12.2000, s. 1.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(19 april 2002)

Kommissionen är medveten om de skyldigheter som följer av artikel 1 punkt 8 c i rådets förordning (EG) nr 2698/2000 av den 27 november 2000 om ändring av förordning (EG) nr 1488/96 om finansiella och tekniska stödåtgärder (Meda) för reformering av ekonomiska och sociala strukturer inom ramen för partnerskapet mellan Europa och Medelhavsområdet.

Offentliggörandet av resultaten sker allt eftersom kontrakten undertecknas och i de flesta fallen har offentliggörandet redan skett och finns tillgängligt på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/europeaid/cgi/frame12.pl.

I de fall där kontrakt tilldelats utan att något offentliggörande ägt rum, är det till övervägande del fråga om decentraliserade upphandlingar där den upphandlande myndigheten och den nationelle utanordnaren dröjer med att meddela resultaten till kommissionen.

Med hänsyn till betydelsen av insyn ser kommissionen till att uppgifterna rörande tilldelningen av kontrakt finansierade inom ramen för Medaprogrammet publiceras så skyndsamt som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0777/02

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(18 mars 2002)

Ämne: Tidningsbud

Min tidningshandlare har berättat att leveranspriset från den 1 mars 2002 kommer att höjas på grund av nya EU-bestämmelser som begränsar vikten på de tidningar som ett barn får bära. Enligt tidningshandlaren blir det nu nödvändigt att använda bil tre gånger i veckan i samband med leveranserna. Han menar dock att det är nödvändigt att höja priserna om det skall vara ekonomiskt lönsamt att leverera tidningarna med bil.

Beror denna prisökning verkligen på en EU-bestämmelse, eller är detta ett svepskäl som tidningshandlaren använder för att kunna höja priserna?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(18 april 2002)

Enligt EG-rätten är barnarbete förbjudet. I artikel 1 i rådets direktiv 94/33/EG(1) fastställs att medlemsstaterna ska vidta de nödvändiga åtgärderna för att förbjuda barnarbete. I artikel 3 b) definieras ett barn som en ung person som inte fyllt 15 år eller som ännu omfattas av skolplikt enligt nationell lag.

Enligt artikel 4 i direktivet får emellertid medlemsstaterna tillåta barnarbete under vissa begränsade förhållanden: barn som arbetar inom kulturell eller liknande verksamhet, barn som har fyllt 14 år och som arbetar inom ett system där arbete varvas med utbildning, barn som har fyllt 14 år och som utför annat lättare arbete än arbete inom kultur och liknande verksamhet, samt för barn som fyllt 13 år under ett begränsat antal timmar i veckan i de fall som fastställs i nationell lagstiftning. I artikel 4.3 föreskrivs att de medlemsstater som utnyttjar denna möjlighet ska fastställa arbetsvillkoren för det lättare arbetet i fråga.

Rådets direktiv 94/33/EG är tillämpligt i alla medlemsstater sedan den 22 juni 1996.

Den situation som parlamentsledamoten nämner omfattas inte av ovannämnda direktiv och inte heller av någon annan EG-rättsakt. Det finns därför ingen ny utveckling på EU-nivå som i mars 2002 skulle motivera den höjning av leveranspriserna som parlamentsledamoten nämner.

(1) Rådets direktiv 94/33/EG av den 22 juni 1994 om skydd av minderåriga i arbetslivet, EGT L 216, 20.8.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1721/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(13 juni 2002)

Ämne: Bevakning av kärnkraftverk

Efter händelserna den 11 september, och efter självmordsattackerna som ägt rum i Israel och Palestina, anser säkerhetsorganisationer både i Europa och i Förenta staterna att kärnkraftverken utgör högriskmål för möjliga terroristattentat, och att anläggningar inom kärnkraftindustrin samt de forskningscenter som använder sig av kärnämnen, som centret i Ispra i Vareses kommun,

därför bör sättas under extra hög bevakning.

1. Kan kommissionen meddela om det på gemenskapsnivå förbereds åtgärder för att garantera en förbättrad bevakning av kärnkraftverken, i syfte att trygga medborgarnas säkerhet och hälsa?

2. Kan kommissionen ge sin syn på denna fråga?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(1 augusti 2002)

Det är medlemsstaterna som ansvarar för säkerhetsåtgärder vid kärnanläggningar. Det finns inte någon gemenskapslagstiftning på detta område.

Efter den 11 september 2001 har myndigheterna i medlemsstaterna förstärkt det befintliga skyddet av alla riskplatser, framför allt av kärnanläggningar. Det rör sig om mycket olika åtgärder, bland annat administrativa kontroller och militära åtgärder. Vad åtgärderna innebär är till stor del konfidentiellt och de behöriga tjänsterna i medlemsstaterna kontrollerar att de genomförs på ett korrekt sätt.

När det gäller Ispra bör det noteras att största delen av verksamheten vid detta centrum endast avser hantering av kärnavfall, och att säkerhetsåtgärderna har stärkts.