SKRIFTLIG FRÅGA E-2866/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Svenskt fiske hotat

Ett förslag från kommissionen om gränsvärden för dioxin i fisk kan bli ett dråpslag mot den svenska fiskerinäringen. Totalförbud att sälja lax och ål från Östersjön blir en trolig effekt av förslaget, enligt svenska Fiskeriverket.

I riskzonen för förbud ligger också försäljningen av östersjöfångad sill och strömming för konsumtion. I värsta fall kan ett par tusen fiskare förlora jobben.

Den svenska positionen i ärendet är att det visst kan införas gränsvärden. Men dessa kommer för tidigt. Det vetenskapliga underlaget är inte tillräckligt ännu.

Det är viktigt att inte förhasta sig i detta ärende. Har kommissionen utvärderat den sysselsättningssituation som kan uppstå i Sverige med nuvarande förslag till gränsvärden för dioxin i fisk?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(15 januari 2002)

Kommissionen är medveten om att gränsvärdena för fisk kan komma att påverka sysselsättningen i fiskerinäringen, vilket påpekats av parlamentsledamoten. Alla aspekter av problemet måste dock beaktas, och förutom de tänkbara ekonmiska konsekvenserna särskilt utifrån folkhälsosynpunkt.

Den 28 augusti 2001 föreslog kommissionen rådet att det skulle införas övre gränsvärden(1) för dioxin som en del av en övergripande strategi för att minska förekomsten av dioxiner i miljön, foder och livsmedel. Kommissionens främsta målsättning är att värna om folkhälsan genom att minska den utsträckning i vilken människor utsätts för dioxiner och dioxinliknande polyklorerade bifenyler (PCB.

Åtgärderna för att minska den utsträckning som människor utsätts för dioxiner i livsmedel är befogade mot bakgrund av att en avsevärd andel av den europeiska befolkningen får i sig mer än vad som anses godtagbart av Vetenskapliga kommittén för livsmedel. De socio-ekonomiska effekter som förslaget kan få har också övervägts, men det måste stå klart att dessa inte kan ges större vikt än den vetenskapligt grundade nivån som folkhälsoskyddet bör ligga på.

Den 29 november 2001 antog rådet förordning (EG) Nr 2375/2001(2) om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 466/2001om fastställande av högsta tillåtna halt för vissa främmande ämnen i livsmedel. I förordningen fastställs övre gränsvärden för dioxiner och furaner i ett flertal livsmedel, som fisk och fiskprodukter och produkter där dessa ingår.

Under en övergångsperiod fram till 2006 har rådet beviljat Finland och Sverige undantag från kravet att tillämpa maxvärdena för fisk som fiskats i Östersjön och som är avsedd för konsumtion i det egna landet.

Kommissionen accepterade undantaget på följande grunder:

- En stor del av den feta Östersjöfisken kommer inte att ligga under gränsvärdet och skulle sålunda försvinna från de svenska och finska matborden.

- Det kan uppstå negativa häsoeffekter i Sverige och Finland om fisk utesluts från kosten eftersom

- Östersjöfisk är den främsta källan till vitamin D för de äldre i dessa länder. I de norra delarna med lite solljus är det viktigt att få i sig vitamin D via kosten,

- Östersjöfisk skulle ersättas med billigare kött, med en hög andel mättat fett som ökar risken för hjärt- och kärlsjukdomar,

- Totalt sett utsätts inte människorna i Finland och Sverige för mer dioxin än i övriga europeiska länder.

- I Finland och Sverige finns en fungerande livsmedelsupplysning som göra att konsumenterna är väl informerade om de rekommendationer som gäller för vissa utsatta grupper att begränsa konsumtionen av Östersjöfisk för att undvika möjliga hälsorisker.

- Finland och Sverige kommer noga att övervaka förekomsten av dioxiner i fisk från Östersjön och årligen rapportera resultat och åtgärder som vidtagits för att minska risken för människor att ustättas för dioxiner via Östersjöfisk.

(1) KOM(2001) 495 slutlig.

(2) EGT L 321, 6.12.2001.