SKRIFTLIG FRÅGA P-3451/01

från Theodorus Bouwman (Verts/ALE) till kommissionen

(6 december 2001)

Ämne: Hotande stängning av Wärtsiläs fabrik i Zwolle och förmodade hemliga avtal om sysselsättningsgarantier i samband med Wärtsiläs övertagande av en fabrik i Italien

Nyligen beslutade den finska motortillverkaren Wärtsilä, trots att produktionen går med vinst och orderportföljen är välfylld, att flytta hela produktionen från sin nederländska fabrik i Zwolle till Italien (Trieste). Detta betyder en omedelbar förlust av 700 arbetstillfällen och eventuellt av ytterligare hundratals arbetstillfällen hos underleverantörerna. Eftersom företagets resultat inte direkt orsakat denna nedläggning föreligger det farhågor om att de bakomliggande motiven är ljusskygga.

Under de senaste åren har de nationella och lokala myndigheterna samt Europeiska investeringsbanken beviljat flera miljoner gulden i bidrag och utvecklingslån. Jämte en allvarlig förlust av arbetsplatser innebär flyttningen av produktionen också en enorm kapitalförstöring och att man flyttar know-how som erhållits med hjälp av nederländska utvecklingslån.

Skulle kommissionen därför inom den närmaste framtiden kunna undersöka och rapportera om vilka avtal som ingåtts mellan de italienska myndigheterna och Wärtsilä i samband med övertagandet av det tidigare statsägda företaget i Trieste; överenskommelser om sysselsättningsgarantier (för de 1 800 anställda) eller andra avtal som på något sätt givit upphov till en oegentlig flyttning av produktionen mellan Wärtsiläs produktionsorter?

Skulle kommissionen vidare kunna undersöka vilka finansiella och icke finansiella incitament, även om det inte rör sig om gemenskapsmedel, som från de italienska myndigheternas sida beviljats för att underlätta denna oegentliga flyttning av produktionen?

Anser kommissionen liksom frågeställaren att detta ärende utgör ett exempel på ett oegentligt utnyttjande av finansiella och andra incitament och ett exempel på bidragsshopping. Om detta skulle vara fallet kommer kommissionen då att vidta åtgärder mot detta, inbegripet att skjuta upp flyttning av produktionen i avvaktan på en undersökning?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(16 januari 2002)

Kommissionen känner inte till att några avtal slutits mellan de italienska myndigheterna och Wärtsilä men kommer att ställa frågan till de italienska myndigheterna. Om dessa avtal innehåller bestämmelser om statligt stöd kommer kommissionen att granska detta stöd med utgångspunkt i artikel 87 (f.d. artikel 92) i EG-fördraget. Wärtsiläs anläggning i San Dorligo della Valle ligger för övrigt i en region som är berättigad till regionalstöd enligt det undantag som anges i artikel 87.3 c i EG-fördraget. Kommissionen kan på grundval av sitt beslut av den 20 juni 2001 tillåta regionalstöd på upp till 8 % av investeringen, mätt som nettobidragsekvivalent. Det är för övrigt möjligt att de bestämmelser som kommissionen godkänt i fråga om stöd till sysselsättning eller utbildning eller andra typer av stöd är tillämpliga i detta fall. Sådana stödåtgärder är förenliga med EG-fördragets bestämmelser, om de ligger inom ramen för system som godkänts av kommissionen eller omfattas av undantag enligt förordningarna (utbildning/små och medelstora företag/stöd av mindre betydelse).

Vad beträffar incitament som beviljats med hjälp av gemenskapsmedel kan kommissionen slå fast att Wärsilä inte fått medel från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERDF), men väl från Europeiska socialfonden (ESF), inom ramen för det samlade programplaneringsdokumentet för 19971999 för stöd till yrkesutbildning.

Eftersom det inte kunnat konstateras att ekonomiska eller andra incitament utnyttjats olagligt kan kommissionen inte svara på parlamentsledamotens sista fråga. Generellt sett är syftet med kommissionens ingripanden att minska de negativa effekterna för konkurrensen till följd av stödåtgärder från de nationella myndigheternas sida. Bidragsshopping är ett exempel på hur statligt stöd kan påverka konkurrensen negativt och måste därför undvikas. Om det när utredningen avslutats visar sig att Wärtsilä har fått stöd som är oförenligt med EG-fördraget kommer kommissionen att vidta nödvändiga åtgärder, och vid behov kommer det olagligt utbetalda stödet att återkrävas. Kommissionen har inte befogenhet att kräva att Wärtsilä upphäver beslutet att flytta sin produktionsanläggning, inte ens under den tid utredningen pågår.