SKRIFTLIG FRÅGA E-2130/02

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(17 juli 2002)

Ämne: Flygsäkerhet och en enhetlig flygtrafikledning i Europa

Behovet av att modernisera och samordna strukturen för flygtrafikledning i Europa har blivit brännande aktuellt genom den allvarliga flygolyckan över Bodensjön då en Tupolev 154 och en Boeing

757 kolliderade under flygning, varvid tiotals personer förolyckades. För närvarande måste till exempel ett plan på sträckan Rom-Paris passera sex flygledningscentra, med alla de samordningsproblem som detta medför och som förvärras av att olika datasystem används på olika centra. Experterna inte kan utesluta att resultaten från undersökningen av den senaste olyckan kommer att utvisa att det faktum att inte särskilt väl samordnade minikontrollcentra avlöser varandra utgör en ytterligare riskfaktor för flygsäkerheten.

Avser kommissionen att utan dröjsmål undersöka effektiviteten i samordningen av den europeiska flygtrafikledningen, som flygningar över Europa är beroende av, i syfte att undersöka den grad av säkerhet detta medför, även med tanke på ett gemensamt europeiskt luftrum?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2130/02 och E-2159/02ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(22 augusti 2002)

Den tillgängliga informationen om kollisionen mellan två flygplan ovanför Bodensjön gör det för närvarande inte möjligt att dra några slutsatser om orsaken till olyckan medan undersökningen pågår. Dessa uppgifter verkar bekräfta att det automatiska varningssystemet på marken inte var i drift pga. underhåll. Efter denna tragedi har kommissionen betonat att det inte går att göra någon direkt koppling mellan problemen vid tidpunkten för olyckan, där den mänskliga faktorn också verkar ha spelat en viktig roll, och de lösningar som initiativet om det gemensamma europeiska luftrummet kan medföra. Vissa överväganden av allmän natur är emellertid lika aktuella idag som före tragedin.

Den ökade flygtrafiken under de gångna åren har ökat trycket på de nationella flygtrafikledningssystemen. Denna ökning medför ett ökat informationsutbyte mellan flygledningscentra och flygplanen som befinner sig i luften samt en ökad samordning mellan flygledningscentra. Denna samordning omfattar procedurer som definierar luftrummets struktur, informationsutbyte, kommunikationsmedel och vilka procedurer som skall följas ifall systemet inte fungerar. Ansvaret för att dessa procedurer följs och att de är effektiva ligger i första hand på tjänsteleverantörerna och slutligen på de nationella myndigheterna som skall övervaka att procedurerna följs.

Situationen i Europa visar på flera svagheter, även om nivån på säkerheten fortfarande är hög enligt den information som tjänsteleverantörerna och Eurocontrol tillhandahåller. Följande svagheter finns:

- Trafikökningen har inte föregåtts av en tillräcklig ökning av flygtrafikledningskapaciteten.

- Driftskompatibiliteten mellan flygtrafikledningscentra är för närvarande otillräcklig, särskilt med tanke på den mångfald system som används.

- Luftrummets nuvarande struktur (kontrollzoner och flygleder) som dikteras av de nationella intressena minskar inte konfliktsituationerna och därmed risken för olyckor.

- Slutligen har privatiseringsproceduren vad gäller tjänsteleverantörer inte åtföljts av inrättandet av nationella övervakningsenheter som garanterar att reglerna följs och som ser till att överträdelser bestraffas.

Initiativet avseende det gemensamma luftrummet syftar till att förbättra dessa aspekter, dvs. kapacitetsökning, förbättrad driftskompatibilitet (vad gäller system och procedurer), ökad effektivitet vad gäller luftrummets struktur och förbättrad övervakning av reglerna. Det kommer att göra det möjligt att införa enhetliga regler för procedurer, material och utbildningar samt att hantera bristerna och härigenom begränsa riskerna och garantera en höjd säkerhetsnivå.

Till följd av de senaste händelserna kommer kommissionen den 12 september 2002 samla luftfartsmyndigheternas generaldirektörer för medlemsstaterna och de länder som är associerade till Europeiska unionen (Schweiz, Norge och Island) för att diskutera lufttransportens säkerhetsproblem.