SKRIFTLIG FRÅGA E-1382/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(4 maj 2000)

Ämne: Positiv särbehandling till förmån för kvinnors jämställdhet

För att antalet kvinnor inom alla samhällsområden skall kunna främjas blir man tvungen att tillgripa positiv särbehandling. Åtgärder av detta slag har i olika länder, såsom i Sverige, visat sig framgångsrika inom den offentliga sektorn där de tagit sig uttryck i form av positiv särbehandling av personer med i övrigt lika stora meriter. Trots detta förefaller man ännu inte på europeisk nivå att vara helt överens om sådana initiativ, vilket framgår av Europeiska domstolens dom i målet Kalanke, där delstaten Bremen fälldes inför rätta, eftersom den givit en kvinna företräde i ett fall där det handlade om att välja mellan en kvinna och en man och båda var lika högt kvalificerade. Samtidigt undvek man i Amsterdamfördraget att konkret tala om positiv särbehandling utan i stället inskränkte sig stadgandena i artikel 141 till att det infördes en klausul om särskilda förmåner inom ramen för kvinnors jämställdhet.

Kan kommissionen ge besked om huruvida kommissionen i framtiden tänker låta den positiva särbehandlingen av kvinnor bli en allmän princip för alla former av politik?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(3 juli 2000)

Enligt artikel 2 i EG-fördraget är en av gemenskapens uppgifter att främja jämställdhet mellan kvinnor och män, medan gemenskapen enligt artikel 3.2 skall verka för att undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och främja jämställdhet mellan dem i all verksamhet som avses i artikel 3.1.

Principen om att integrera ett jämställdhetsperspektiv (gender mainstreaming), vilket kan inbegripa positiv särbehandling om en politisk analys visar att det är nödvändigt, har antagits som ett medel för att analysera all gemenskapspolitik ur jämställdhetssynpunkt.

Kommissionens jämställdhetsgrupp, som består av kommissionsledamöter, övervakar gemenskapspolitiken vad gäller dess konsekvenser för jämställdhetsarbetet, och i det femte handlingsprogrammmet om jämställdhet som antogs av kommissionen den 7 juni 2000 föreslås att denna strategi skall vidareutvecklas(1).

Beträffande kommissionens interna reform understryker kommissionen i vitboken av den 1 mars 2000(2) (del II, s. 43) att principen om mainstreaming, som beaktas systematiskt vid könsfördelningsfrågor i all politik och verksamhet, måste vara en grundläggande parameter i reformen av personalpolitiken. De åtgärder som krävs för att främja lika möjligheter skall vidtas genom att man skapar en miljö som främjar kvinnors anställning, befordran och karriärutveckling inom institutionen. Kommissionen beslöt redan i december 1999 att tillsättningsmyndigheten vid tillsättningar av högre chefer i princip skall prioritera kvinnor, om det efter en bedömning visat sig att de sökande har likvärdiga meriter. Denna politik kommer inte att tillämpas kategoriskt, men den kommer att vara ett av tillsättningsmyndighetens viktigaste medel för att uppfylla kommissionens målsättning att under sin ämbetsperiod fördubbla det nuvarande antalet kvinnor på generaldirektörs- och direktörsnivå.

Utöver detta har kommissionen under de senaste fem åren fastställt årliga mål för rekrytering och anställning av kvinnor på mellanchefsnivå.

(1) KOM(2000) 335 slutlig.

(2) KOM(2000) 200 slutlig.