SKRIFTLIG FRÅGA E-0146/02

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(1 februari 2002)

Ämne: Inrättandet av en europeisk byrå för civila skyddsåtgärder

I Europa ankommer det på medlemsstaterna att handha räddningstjänsten vid naturkatastrofer, men vissa av länderna släpar efter i utvecklingen och tycks likgiltiga inför uppgiften, vilket är oroväckande.

Kan kommissionen med anledning av detta besvara följande:

1. Anser kommissionen inte att man bör inrätta en europeisk byrå för civila skyddsåtgärder, som skall ha till uppgift att förutse och förebygga risker samt organisera räddningsinsatserna, inbegripet frivilliga insatser?

2. Vilka initiativ tänker kommissionen ta för att närma medlemsstaternas olika räddningstjänstlagstiftningar till varandra?

3. Anser inte kommissionen att man i budgeten måste införa ett ekonomiskt anslag för ändamålet grundat på den positiva erfarenheten med Förenta staternas Federal Emergency Management Agency vilket inte enbart skall syfta till att åtgärda skador efter naturkatastrofer utan även, och framför allt, finansiera insatser för att när så är möjligt undanröja eller förebygga katastrofernas orsaker?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(12 mars 2002)

Oberoende av huruvida en europeisk räddningstjänstbyrå kommer att upprättas eller inte vill kommissionen hänvisa till rådets beslut av den 9 december 1999 om att inrätta ett program för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten(1). I nämnda program fastställs det bl.a. att åtgärder som undanröjer risker och förhindrar skador samt informerar och förbereder de ansvariga för och aktörerna inom räddningstjänsterna i medlemsstaterna är viktiga och höjer medlemsstaternas beredskapsnivå inför olyckor.

Vad gäller enhetligheten i medlemsstaternas lagstiftning inom detta område vill kommissionen påminna parlamentsledamoten om att gemenskapssamarbetet, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, stödjer och kompletterar den nationella räddningstjänstpolitiken för att den ska bli effektivare. Genom att samla erfarenheter och ömsesidigt bistånd kan man se till att antalet dödsfall, personskador, materiella skador, ekonomiska förluster och miljöskador minskas i hela gemenskapen, eftersom den sociala sammanhållningen och solidariteten kommer att bli mer konkret. Det ovannämnda programmet utesluter emellertid alla åtgärder som syftar till att harmonisera medlemsstaternas lagar och andra författningar eller det sätt på vilket den nationella beredskapen är organiserad.

Förutom genomförandet och utvecklingen av ovannämnda beslut vill kommissionen informera parlamentsledamoten om att den i sitt arbetsprogram för år 2002 har planerat att inleda en debatt om en integrerad strategi om förhindrande av, beredskap för och förebyggande av naturliga och andra risker.

Under programperioden 20002006 kan finansiering erhållas från strukturfonderna för åtgärder för att förebygga naturliga och tekniska risker inom ramen för regionala och internationella samarbetsprogram. Vissa av regionalprogrammen innehåller åtgärder för att förhindra naturliga risker (förstärkning av flodbankar, utrustning för att bekämpa skogsbränder, erosionsskydd etc.). Det finns också bestämmelser om förebyggande åtgärder som en del i ett gränsöverskridande samarbete (t.ex. varningssystem för översvämningar och tekniska katastrofer, inrättande av centra med internationellt deltagande för att bekämpa skogsbränder, samarbete i fråga om säkerhet i populära bergsområden etc.).

Strukturfonderna kan också bidra med samfinansiering av återuppbyggnad efter naturkatastrofer eller andra katastrofer (förutom återuppbyggnad av bostäder) som del av regionalprogrammen och i de områden som normalt sett är stödberättigade.

(1) EGT L 327, 21.12.1999.