SKRIFTLIG FRÅGA E-1316/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(8 maj 2002)

Ämne: Odling av hampa med låg THC-halt

Att tillåta odling av hampa med låg THC-halt medför omfattande kontrollproblem eftersom det inte går att se skillnad på plantor med låg respektive hög THC-halt. International Narcotics Control Board (INCB) har i flera av sina årsrapporter (bland annat i 1997 års) varnat för att den snabbt ökande odlingen av hampa inom unionen kan komma att omöjliggöra nödvändig reglering och kontroll av odlingarna. INCB har också påpekat vikten av att EU-ländernas regeringar och unionens institutioner i sitt arbete inte bara beaktar miljömässiga, industriella och ekonomiska aspekter, utan även tar hänsyn till kontrollen av narkotika. Av årsrapporten 1999 framgår också att fält där det påstås att det odlas hampa med låg THC-halt i många fall rent faktiskt odlas hampa med hög THC-halt för den illegala marknaden. Enligt officiella rapporter från Schweiz används det stora flertalet av de platser där det påstås odlas hampa med låg THC-halt egentligen för produktion av cannabis för den illegala narkotikamarknaden. Uppskattningsvis skördades under 1998 mer än 100 ton cannabis på detta sätt i Schweiz. Narkotikan spreds nationellt genom ett nät av så kallade hemp shops och distribuerades också till andra europeiska länder (INCB Report 1999, paragraferna 455-456).

När kommer det ett förslag från kommissionen om att förändra den gemensamma organisationen av marknaden för lin och hampa som går ut på att odling av hampa ej längre är stödberättigat från gemenskapen?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-1313/02, E-1315/02 och E-1316/02ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(21 juni 2002)

Hampa (Cannabis sativa) omfattas av följande gemenskapslagstiftning på jordbruksområdet:

- Rådets förordning (EG) nr 1673/2000 av den 27 juli 2000 om den gemensamma organisationen av marknaderna för lin och hampa som odlas för fiberproduktion(1). Genom denna gemensamma organisation av marknaden införs ett stöd för beredning av hampa avsedd för fiberproduktion.

- Rådets förordning (EG) nr 1251/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor(2), i dess ändrade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 1672/2000 av den 27 juli 2001(5).

- Rådets förordning (EEG) nr 2358/71 av den 26 oktober 1971 om den gemensamma organisationen av marknaden för utsäde(3). Ett produktionsstöd för certifierat utsäde kan ges för hampa avsedd för fiberproduktion.

- Kommissionens förordning (EG) nr 2461/1999 av den 19 november 1999 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) 1251/1999 beträffande användningen av jordbruksmark som tagits ur bruk till produktion av råvaror för tillverkning inom gemenskapen av produkter som inte primärt är avsedda till livsmedel eller foder(4).

Genom dessa förordningar ger gemenskapens jordbrukslagstiftning stöd till hampa avsedd för produktion av fibrer och andra råvaror samtidigt som den undanröjer hälsorisken genom att underställa utbetalningen av stödet mycket stränga villkor. Det är endast de sorter som har en mycket låg halt av tetrahydrocannabinol (THC) (0,2 %) som berättigar till stöd.

Dessutom kräver rådet att medlemsstaterna inrättar ett strängt kontrollsystem som kan leda till att vissa sorter utesluts om THC-halten överstiger 0,2 %.

I svensk lagstiftning förbjuds däremot själva produktionen, liksom beredningen, av all typ av hampa såvida det inte finns tillstånd för mycket specifika användningsändamål.

Förbudet mot produktion av hampa gör det omöjligt att importera hampfrön avsedda för fiberproduktion till Sverige.

Såsom parlamentsledamoten mycket riktigt påpekar har de svenska myndigheterna hänskjutit vissa frågor som först måste avgöras till domstolen. Dessa frågor gäller huruvida det svenska förbudet mot hampodling är förenligt med gemenskapslagstiftningen.

I avvaktan på domstolens dom har kommissionen inte för avsikt att föreslå några ändringar av lagstiftningen i fråga.

(1) EGT L 193, 29.7.2000.

(2) EGT L 160, 26.6.1999.

(3) EGT L 246, 5.11.1971.

(4) EGT L 299, 20.11.1999.

(5) EGT L 193, 29.7.2000.