ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/235

(2004/C 84 E/0278)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3354/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till rådet

(13 november 2003)

Ämne: Språkminoriteter i Grekland och officiell statistik

Kommissionsledamoten Viviane Reding fullgör på ett oklanderligt sätt sina åligganden, och hennes bidrag till uppvärderingen av generaldirektoratet för utbildning och kultur är uppenbart. Emellertid tycks det som om en del av personalen i detta generaldirektorat inte ger henne tillräckliga upplysningar, och genom sina otillräckliga svar skapar man, helt i onödan, ett ganska nedslående intryck av kommissionen.

I min fråga nr E-2777/03 (1) hänvisade jag till att det i Euromosaic-studien (på sidan 41 i den engelska texten) står att ”man räknar med att vart och ett av dessa språk [i Grekland] talas av mellan 50 000 och 80 000 personer”, och jag frågade vidare vem som samlat in dessa uppgifter och huruvida de är tillförlitliga och officiella. Viviane Reding svarade att de tre ansvariga för rapporten samarbetat med en vetenskaplig kommitté bestående av tio medlemmar från EU, Förenta staterna och Kanada.

Instämmer rådet i ovanstående statistiska uppgifter? Vilka officiella uppgifter har de grekiska myndigheterna gett om de människor som talar arumänska, albanska och makedonska (slavisk)? Är det etiskt försvarbart att inte använda den officiella statistiken från en EU-medlemsstat vid uppskattningen av vissa språkgruppers storlek? Anser inte rådet att det finns tillräckligt med forskare i EU som kan sammanställa rapporter om språkgrupper i unionen? Vad anser rådet om att man i frågor som uteslutande rör EU (och som är ytterst känsliga) blandar in forskare från tredje land som skall uttala sig om den eventuella förekomsten av språkminoriteter i EU? Vilka konkreta åtgärder har rådet vidtagit under de senaste tio åren när det gäller den (stora och internationellt erkända) grekiska minoriteten i norra Epirus, som genom ihärdiga försök från den albanska regimens sida under närmare 50 år riskerade att bli berövade sitt språk och sin religion? Vilka synbarliga resultat har dessa eventuella åtgärder gett?

Svar

(9 mars 2004)

När det gäller statistiken i Euromosaic-studien från 1996 vill rådet betona att det inte är rådets uppgift och inte heller ligger inom dess behörighet att lämna ett omdöme om arbete som utförts av tredje part efter en anbudsinfordran från Europeiska kommissionen.

När det gäller den grekiskspråkiga minoritetens situation i Albanien bör det erinras om att det i de pågående förhandlingarna mellan EU och Albanien i samband med stabiliserings- och associerings-processen ägnas särskild uppmärksamhet åt frågor rörande demokratisering och skydd av minoriteter. Europeiska kommissionen, som erhöll mandatet för förhandlingar i oktober 2002, kan lämna mer detaljerad information i detta sammanhang.

(1) EUT C 65 E, 13.3.2004, s. 215.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/866

(2004/C 78 E/0919)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3863/03

från Mario Borghezio (NI) till kommissionen

(8 december 2003)

Ämne: Det europeiska bevisupptagningsbeslutet: ett förslag som hotar de mänskliga friheterna

Det finns fara för att kommissionens nyligen framlagda förslag till rådets rambeslut om ett europeiskt bevisupptagningsbeslut som skall gälla i en annan medlemsstat (1) utgör ytterligare ett steg mot en auktoritär europeisk rättsordning som ligger utanför de nationella parlamentens kontroll.

Vad innehållet beträffar är rådets beslut i stort sett identiskt med det beträffande den europeiska arresteringsordern men går ett steg längre genom att göra det möjligt att döma en åtalad uteslutande på bevis som en annan medlemsstat tvingats överlämna i enlighet med bevisupptagningsbeslutet. Rådets beslut anger inga minimikrav för att säkra hållbarheten av dessa bevis vid en rättegång i den stat som har fattat bevisupptagningsbeslutet.

Endast ett fåtal medlemsstater har hittills infört den lagstiftning som krävs för att genomföra rambeslutet om den europeiska arresteringsordern, som däremot kritiserats och ifrågasatts från olika håll. Anser inte kommissionen, mot denna bakgrund, att det är för tidigt att lägga fram detta nya förslag till rambeslut? Anser inte kommissionen att den hellre snarast bör återta förslaget?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(16 januari 2004)

Frågan gäller framför allt vilken giltighet bevis som erhållits från ett annat land genom ett europeiskt bevisupptagningsbeslut har i den ansökande staten. Frågeställaren uttrycker oro över att förslaget inte innehåller några minimigarantier för hållbarheten av sådana bevis.

Kommissionens förslag berör inte direkt frågan om godtagande av bevisning som erhållits genom ett europeiskt bevisupptagningsbeslut. I vilken utsträckning föremålen, handlingarna och uppgifterna som erhållits genom ett sådant beslut godtas som bevisning i brottmål kommer därför att — som alla andra bevis — kontrolleras av domstolarna i respektive land i enlighet med gällande nationell lagstiftning. För att skydda de grundläggande rättigheterna anges i förslaget att den rättsliga myndighet som utfärdar beslutet skall försäkra att de begärda föremålen, handlingarna eller uppgifterna a) är nödvändiga och proportionerliga i förhållande till förfarandena i fråga, b) skulle kunna upptas enligt lagen i den utfärdande staten under motsvarande omständigheter, om de fanns tillgängliga på dess territorium, och c) torde komma att tillåtas som bevisning i den rättegång som den är avsedd att användas i. Dessutom kan den rättsliga myndighet som utfärdar beslutet begära — och under vissa omständigheter kräva — att beslutet verkställs i enlighet med vissa formaliteter. Därigenom kan man se till att bevisen erhålls på ett sådant sätt att de faktiskt uppfyller lagstiftningskraven i den utfärdande staten.

Kommissionen anser därför inte att förslaget om ett europeiskt bevisupptagningsbeslut är farligt och oliberalt, vilket frågeställaren antyder. Inte heller anser kommissionen att den bör återta förslaget.

(1) KOM(2003) 688 slutlig.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/208

(2004/C 78 E/0212)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3010/03

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(8 oktober 2003)

Ämne: Elavbrott i Italien

Jag skulle vilja veta om kommissionen ämnar utreda orsakerna till det elavbrott som ägde rum i Italien natten mellan den 27 och den 28 september 2003.

Jag skulle vilja veta om det långa elavbrottet berodde på ”ett mänskligt misstag”, som det har påståtts i tidningarna, eller på andra orsaker som kan hänföras till de länder som levererar el till Italien.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(6 november 2003)

Enligt den information som för närvarande är tillgänglig och som tillhandahålls av UCTE (Union for the Co-ordination of Transmission of Electricity) har händelserna ägt rum på följande sätt:

— Den 28 september 2003 kl 03.01: Avstängning av kraftledningen Lavorgno-Mettelen (ledning som är belägen i Schweiz och som förser Italien med el).

— Den 28 september 2003 kl 03.25: Avstängning av kraftledningarna Sils-Soazza, Airlo-Mettlen (schweiziska ledningar som förser Italien med el).

Efter dessa avstängningar föll Italiens försörjning från Schweiz med nästan 3 000 megawatt. Detta bortfall fick konsekvenser för andra sammankopplade ledningar Italien-Frankrike och Italien-Österrike vilket snabbt (på 40 sekunder) ledde till att alla ledningar som kopplade samman Italien med dess grannländer stängdes av.

Strömavbrottet på hela den italienska halvön berodde på att den el som importerades till Italien (ca 25 % av förbrukningen under denna period med hög förbrukning) till följd av avstängningen inte omedelbart kunde ersättas med italiensk el under denna period.

För närvarande undersöker UCTE orsakerna till denna händelse och särskilt möjligheten att en eller flera av dess medlemmar inte har respekterat driftsnormerna. UCTE undersöker också eventuella brister vad gäller samordningen mellan de som är ansvariga för överföringsnäten (GRT).

Tillsammans med det schweiziska ministeriet undersöker även de italienska och franska myndigheterna händelserna.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/279

(2004/C 78 E/0280)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3397/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(17 november 2003)

Ämne: Tandvårdsutrustning och infektionsrisk

Ett flertal italienska och internationella studier har visat att tandvårdsutrustning kan orsaka infektioner, och även allvarliga sådana. Samma vatten- och luftslangar används år ut och år in. Inuti dessa slangar bildas en biofilm som gynnar utvecklandet av bakteriekolonier och virus. Sugslangar placeras ofta några få centimetrar från öppna sår, och är fullkomligt nedsmutsade av de beläggningar som bildats av saliv, blod, plack, tandputs och metall under dagar, månader och år! Det finns 170 miljoner människor i världen som är sjuka i hepatit C och det går inte längre att förneka att en del av dem har smittats under tandvårdsbehandlingar. Mot bakgrund av det befintliga rådsdirektivet 93/42/EEG (1), som tar upp den biologiska risk som medicintekniska produkter innebär, och mot bakgrund av att detta direktiv grundar sig på statistiska uppgifter tillfrågas kommissionen följande:

1. Känner kommissionen till de risker som beskrivs ovan?

2. Har kommissionen några uppgifter om i vilken grad direktiv 93/42/EEG har införlivats och genomförts i medlemsstaterna?

3. Anser inte kommissionen att den bör uppmana medlemsstaternas hälsoministerier att kontrollera att direktivet verkligen tillämpas fullt ut?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(23 december 2003)

Kommissionen är medveten om riskerna för smitta i samband med användning av medicinteknisk utrustning. I detta avseende måste man skilja mellan själva den medicintekniska utrustningen och användningen av den.

I direktiven om medicinteknisk utrustning, särskilt rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993, definieras de grundläggande krav som utrustningen måste uppfylla när det gäller kvalitet, säkerhet och prestanda för att få släppas ut på marknaden och tas i bruk. Utrustningen i fråga skall bedömas av en tredje part, det s.k. anmälda organet, och endast sådan utrustning som uppfyller kraven får CE-märkas och göras tillgängliga för vårdändamål. En väsentlig del i direktiven rör användningsinstruktionerna, särskilt omsterilisering och utbyte.

Frågan om i vilken utsträckning tillhandahållare av vård korrekt följer användningsinstruktioner när de använder medicinteknisk utrustning har inte med dessa direktiv att göra, eftersom den berör nationell vårdpolitik enligt artikel 152 i EG-fördraget. Enligt denna artikel skall gemenskapens åtgärder på området folkhälsa vidtas med full respekt för medlemsstaternas ansvar för att organisera och tillhandahålla vårdtjänster och medicinsk omvårdnad.

Kommissionen skulle välkomna alla initiativ som medlemsstaterna genomförde på nationell nivå för att öka graden av säkerhet och hälsoskydd för patienterna.

(1) EGT L 169, 12.7.1993, s. 1.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/629

(2004/C 88 E/0647)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2910/03

från Joan Vallvé (ELDR) till kommissionen

(2 oktober 2003)

Ämne: Problem vid den tysk-polska gränsen

Fredagen den 19 september träffades arbetsgruppen för europeiska gränsregioner (AEBR=Association of European Border Regions), till ledningsmöte i Burg (Spreewald). Dessa möten anordnas enligt ett roterande schema.

Ledamöterna och undertecknad informerades om följande problem:

Av kostnadsskäl och mot bakgrund av Polens förestående inträde i unionen har tullförvaltningen, från den 1 oktober 2003, sagt upp hyresavtalet för en uppställningsplats vid f.d. flygplatsen vid Preschen (Landkreis ung. storkommun) Spree-Neiße) längs A15 vid gränsövergången Forst/Olszyna. För närvarande används området bl.a. som parkeringsplats för 700 lastbilar och därutöver för ADR-transporter och specialtransporter, tomma fordon och släp. Vidare finns sanitära anläggningar samt uppställningsplatser för att förare skall kunna följa sina körscheman med lagstadgade vilopauser. De ofta flera timmar långa väntetiderna underlättas av att det finns ordentliga sopanläggningar, restauranger och snabbmatställen.

Om ingen enighet nås före den 1 oktober 2003 och om uppsägningen av avtalet träder i kraft kommer det utan tvivel att uppstå kilometerlånga lastbilsköer på motorvägen med därmed kända konsekvenser.

Mot bakgrund av den helt oacceptabla situationen vid gränsövergången vid Guben-Schalgsdorf där lastbilar praktiskt taget dagligen står i kö ända in i staden Guben, skulle nedläggningen av uppställnings-området i Preschen knappast förbättra trafikkaoset.

I egenskap av parlamentsledamot och ordförande för ABER önskar jag få veta om Europeiska kommissionen avser vidta några åtgärder för att undvika dessa problem vid den tysk-polska gränsen.

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(6 november 2003)

Kommissionen har noterat parlamentsledamotens synpunkter rörande de problem som skulle kunna uppkomma vid gränsövergången Forst-Olszyna. Vad beträffar de tillgängliga anläggningarna för tullkontroller är det, på grundval av de tillgängliga upplysningarna, dock inte möjligt att klart fastställa i vilken utsträckning dessa direkt påverkas av utlöpandet av det berörda hyresavtalet. De administrativa och organisatoriska aspekterna av tullförvaltningarna faller för övrigt inte under kommissionens behörighet utan helt och hållet under medlemsstaternas behörighet. Även om medlemsstaterna måste iaktta vissa gemenskapsprinciper, faller tillhandahållandet av sådana anläggningar följaktligen helt och hållet under den nationella behörigheten. Kommissionen har ingen rätt att ingripa när det gäller lokala kontraktsarrangemang rörande sådana anläggningar.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/144

(2004/C 88 E/0153)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3435/03

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(20 november 2003)

Ämne: Bulgarisk provokation mot medlemsstat i EU

Enligt uppgifter i grekisk press har det i Bulgarien getts ut ett frimärke med en del av det heliga berget Athos (närmare bestämt Zografos-klostret) som motiv, som om detta tillhörde Bulgarien. Trots grekiska klagomål vägrar man från bulgariskt håll att dra in frimärket med motiveringen att ”frimärket gavs ut i juni 2001 under Kostovregeringen, och att dra in frimärket skulle kunna väcka reaktioner från oppositionen”.

Är denna provokation från Bulgariens sida gentemot en medlemsstat i EU förenlig med det uppträdande som ett kandidatland till EU bör iaktta? Tänker kommissionen agera, och i så fall hur, för att förhindra försäljningen av detta frimärke och för att man från Bulgarisk sida skall förstå att vägen till ett EU-medlemskap inte går via metoder som de ovan beskrivna?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(12 januari 2004)

Enligt de uppgifter kommissionen har tagit del av föreställer de frimärken som parlamentsledamoten avser klostret Zografos, ett kloster i Grekland med en bulgariskspråkig orden.

Europeiska unionen har emellertid ingen behörighet i fråga om frimärken. Kommissionen har därför inte möjlighet att vidta åtgärder för att förhindra försäljning av detta frimärke.
1.

Under ett planerat kontrollbesök på platsen för projektet Egnatia, som delvis finansieras genom det transeuropeiska transportnätets (TEN-T) budget, upptäcktes vissa problem, nämligen att Greklands förfarande vid tilldelning av kontrakt om undersökningar kanske inte är förenligt med gemenskapens regler för offentlig upphandling. Detta behöver därför klargöras. Problemet verkar vara en sammanblandning av det kvalitativa urvalet och kriterierna för tilldelning av kontrakten ifråga. Kommissionen samarbetar med de grekiska myndigheterna för att samla in all information som är nödvändig för bedömningen av frågan.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/476

(2004/C 88 E/0488)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3859/03

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2003)

Ämne: Finansiering av små projekt inom ramen för programmet Tacis

Andelen medel som inom ramen för programmet Tacis beviljas för små projekt steg under 2002 med 15 procent. Kan kommissionen ange hur många små projekt som har erhållit finansiering och beloppen för dessa? Har en utvärdering gjorts av projektresultaten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 mars 2004)

Kommissionen utgår från att parlamentsledamoten avser de två huvudkategorierna av ”småskaliga projekt” inom ramen för Tacis, dvs. de som finansieras via instrumentet för småskaliga projekt inom programmet för gränsöverskridande samarbete och de som finansieras via komponenten för stöd till det civila samhället och lokala initiativ inom partnerskapsprogrammet för institutionell uppbyggnad. Vad beträffar instrumentet för småskaliga projekt inom programmet för gränsöverskridande samarbete anslogs ett belopp på 6,7 miljoner euro inom ramen för 2002 års Tacisåtgärdsprogram för gränsöverskridande samarbete: sammanlagt rekommenderades 32 småskaliga projekt för finansiering och kontrakt har ingåtts för dessa och dessutom har det ingåtts kontrakt för 12 mikroprojekt (dvs. projekt för ett belopp på högst 50 000 euro per projekt). Den sista bedömningsomgången för mikroprojektkomponenten avslutades för kort tid sedan: kontrakten för de utvalda mikroprojekten kommer att ingås under de nästkommande veckorna.

Vad beträffar komponenten för stöd till det civila samhället och lokala initiativ inom partnerskaps-programmet för institutionell uppbyggnad anslogs ett belopp på 11,7 miljoner euro inom ramen för 2002 års Tacisåtgärdsprogram för institutionell uppbyggnad: sammanlagt rekommenderades 62 projekt för finansiering och kontrakt för 61 av dessa hade ingåtts i slutet av december 2003.

Projekten i de båda projektkategorierna började genomföras först helt nyligen och det är följaktligen för tidigt att göra en bedömning av resultaten. Delegationerna kommer att övervaka genomförandet av projekten.
1.

Kommissionens delegation i Havanna har underrättats om att två politiska fångar i Holguínfängelset, Iván Hernández Carrillo and Angel Moya Acosta, har hållits i isoleringscell sedan den 17 respektive 18 oktober. Delegationen har också underrättats om att fem andra politiska fångar i samma fängelse, Antonio Díaz Sánchez, Alfredo Domínguez Batista, Adolfo Fernández Sáinz, Mario Enrique Mayo och Arnaldo Ramos Lauzerique, har hungerstrejkat sedan den 18 oktober i protest mot bestraffningen av deras medfångar. Delegationen har också mottagit uppgifter om att de tre politiska fångar som parlamentsledamoten nämner (Rafael Ibarra Roque, Pedro Arguelles Morán och Arturo Suárez Ramos) och andra politiska fångar (bl.a. Oscar Elías Biscet, Francisco Chaviano, Nestor Rodríguez Lovaina, Oscar Espinosa Chepe and Juan Carlos González Leiva) har utsatts för grym och förnedrande behandling. Den 28 november höll Europeiska unionens Kubaambassaders arbetsgrupp för de mänskliga rättigheterna ett möte vid vilket Oswaldo Paya, mottagare av Sacharovpriset för 2002, deltog. Paya rapporterade om den press som oliktänkande och släktingar till politiska fångar lever under och gav uttryck för sin djupa oro över fångarnas hälsotillstånd, särskilt de hungerstrejkandes. Han kritiserade särskilt att matransoner dras in för politiska fångar (dvs. att utsvältning används som straff), att besöksrestriktioner införs om fångarna rapporterar om övergrepp eller tortyr och annan omänsklig behandling, att förhållandena i isoleringscellerna är outhärdliga (ingen belysning, ingen toalett, råttor) och att sjuka fångar inte ges lämplig behandling.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 70/192

(2004/C 70 E/203)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3068/03

från Hugues Martin (PPE-DE) till kommissionen

(14 oktober 2003)

Ämne: Finansiering av organ som hyr ut lokaler till informationskontoren Info-Point Europe

Den 1 januari 2003 började den nya budgetförordningen för EU-institutionerna (rådets förordning (EG) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002) (1) att gälla. Enligt mina källor innebär genomförandet av förordningen att de anslag som tidigare tilldelats de organ som hyr ut och delar lokaler med informationskontoren Info-Point Europe i fortsättningen fördelas enligt ett nytt förfarande. Istället för att få anslag automatiskt kommer dessa informationskontor att vara tvungna att delta i ett anbudsförfarande. Om de inte lämnar in bäst anbud kommer de inte heller att få något anslag.

Utöver anslag till verksamheten har dessa organ även erhållit andra former av stöd, exempelvis i form av tidskrifter och EU-publikationer, tillgång till EU:s Intranät och servrar, IT-stöd i form av back-up-tjänster från helpdesk, hjälp att ta fram dokumentation och teknisk assistans, och information från möten med de ansvariga för databaserna, etc. Det har beslutats att organ som lämnar in ansökan kommer att fortsätta att få tillgång till detta logistiska stöd under 2004. Denna fortsättning lär dock vara temporär.

Detta nya förfarande som avses öka öppenheten och insynen i samband med tilldelningen av anslag ger upphov till tre frågor som kommissionen berört utan att ge något utförligt svar:

— Vilka bedömningsgrunder kommer att användas för att välja bland de organ som lämnar in anbud?

— Kommer det logistiska stödet att fortsätta efter 2004?

— Europeiska kommissionen håller just nu på med att utarbeta nya former för samarbete som skall bidra till att information finns lättillgänglig för allmänheten samtidigt som man följer budgetförordningens nya bestämmelser. Kan kommissionen vara mera specifik på denna punkt?

(1) EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.
SV Europeiska unionens officiella tidning CE 70/31

(2004/C 70 E/035)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1076/03

från Peter Skinner (PSE) till kommissionen

(31 mars 2003)

Ämne: Motorola Computer Group, Worldsworth Technologies Ltd och prissättning

Jag har fått ett brev angående Motorola UK (Förenade kungariket) som har vägrat att godkänna inköpsorder från Worldsworth Technologies Ltd. Företaget anser att de har vägrats detta på grund av att de har lagt märke till att Motorola Computer Group fuskar med prissättningen. De har försökt att köpa in delar från Tyskland, men de anser att Motorola hindrat dem att göra detta. Deras nuvarande leverantör i Hong Kong hotas på samma sätt.

Jag har förstått att Worldsworth Technologies ingav ett klagomål hos Europeiska kommissionen i januari 1999 beträffande Motorolas prissättning, som trängde undan Worldsworth från marknaden.

Har undersökningarna av detta klagomål lett till några resultat och vilka är i så fall dessa?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(21 maj 2003)

Som parlamentsledamoten vet inledde kommissionen en undersökning av Motorola Computer Groups (en affärsdivision hos Motorola Inc) distributionsavtal för vissa av dess produkter för att bedöma om dessa avtal var förenliga med artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget. Denna undersökning inleddes sedan kommissionen i januari 1999 fått ett klagomål från Wordsworth Technologies Ltd.

Kommissionen har aktivt undersökt detta klagomål från Wordsworth Technologies Ltd. Ett mycket stort antal formella begäran om upplysningar har skickats till Motorola Computer Group, dess återförsäljare och kunder samt till Wordsworth Technologies Ltd för att kommissionen skall kunna bedöma alla fakta i deras rätta ekonomiska och rättsliga sammanhang. Kommissionen har också hållit olika möten med parterna i detta ärende, också med Wordsworth Technologies Ltd.

Motorola Computer Group har ändrat sina distributionsavtal som en direkt följd av kommissionens undersökningar i detta ärende.

Kommissionen håller för närvarande på slutföra sin analys av alla de frågor som Wordsworth Technologies Ltd tog upp i sitt första klagomål och i senare korrespondens, bland annat det brev som parlamentsledamoten hänvisar till, som kommissionen dock fick kännedom om först i slutet av 2002.

Kommissionen kommer inom en snar framtid att kunna meddela Wordsworth Technologies Ltd sin ståndpunkt i detta ärende. Wordsworth Technologies Ltd kommer att få möjlighet att lämna synpunkter på denna ståndpunkt.