ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3329/97 från Christoph Konrad (PPE) till rådet (23 oktober 1997)

Ämne: Italiens kränkning av gemenskapsrätten

1. Innebär det en kränkning av gemenskapsrätten att en EU-medborgare (oavsett nationalitet) måste kunna uppvisa ett intyg om bosättning i Italien för att få lov att inregistrera ett motorfordon i detta land?

2. Innebär de italienska bestämmelserna som föreskriver att en medborgare i detta land som är bosatt i utlandet men samtidigt driver ett företag i Italien, utan att kunna uppvisa ett intyg om bosättning i Italien inte har rätt att inregistrera ett motorfordon i detta land, en kränkning av gemenskapsrätten?

Svar (26 januari 1998)

Det tillkommer inte rådet att bedöma den italienska lagstiftningens förenlighet med EG-fördraget när det gäller inregistrering av ett motorfordon.

Enligt fördraget åligger det kommissionen och Europeiska gemenskapernas domstol att göra denna bedömning (se i detta avseende artiklarna 155 och 164 i fördraget).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3457/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (31 oktober 1997)

Ämne: Gemensamma forskningscentret i Ispra

Personalen vid GFC i Ispra har vid upprepade tillfällen klagat över att man i samband med arbetsfördelningen inte tar hänsyn till den berörda personalens kvalifikationer.

Hur kommer det sig att italienska anställda som utbildat sig inom exempelvis juridik, ekonomi eller statsvetenskap nästan aldrig tillsätts de tjänster de är kvalificerade för, utan att man istället tillsätter tjänstemän med naturvetenskaplig bakgrund som inte har någon som helst erfarenhet av eller bakgrund inom förvaltning?

Är det bara en tillfällighet att den senare kategorin av anställda inte är av italiensk nationalitet?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (16 december 1997)

Kommissionen väljer ut kanditater genom ett internt förfarande och genomför, i fall detta inte ger resultat, därefter ett externt förfarande. Vid offentliggörandet av tjänster tas full hänsyn till reglerna om att alla som uppfyller de nödvändiga kvalifikationerna för arbetet skall ha möjlighet att ansöka.

I enlighet med Tjänsteföreskrifterna och de regler som beträffar övriga anställda väljs kandidaterna ut utan hänsyn till ras, tro, eller kön.

På en arbetsplats där teknik och naturvetenskap står i centrum har även kandidater med teknisk utbildning möjlighet att ansöka om administrativa tjänster. I varje fall utvärderas deras kompetens för utövandet av den berörda tjänsten i överensstämmelse med tjänsteföreskrifterna både utgående från deras utbildning och från deras förvärvade kunskaper.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3102/97 från Roberto Mezzaroma (UPE) till rådet (9 oktober 1997)

Ämne: Den katolska kyrkan i Ryssland

Från tillförlitliga källor har jag erfarit att Rysslands president Boris Jeltsin skall underteckna en lag som antagits den 23 juni 1997 av duman och den 4 juli samma år av det federala rådet. Denna lag föreskriver en reducering av den katolska kyrkan till att bara utgöra en sekt med mycket begränsade rättigheter.

Genom lagens artikel 18 blottläggs inte bara den ekumeniska dialogen mellan den ortodoxa och katolska kyrkan, utan man bryter också mot en av de grundläggande mänskliga rättigheterna, nämligen religionsfrihet.

Vad gör kommissionen för att hindra denna mycket allvarliga och orättvisa handling?

Bör inte rådet, kommissionen och parlamentet dessutom vidta gemensamma åtgärder genom att tillsätta en utredningskommitté för att värna om de rättigheter som de ryska medborgare som har anslutit sig till den katolska kyrkans tro och kyrka, har.

Det bör också bekräftas att den katolska religionen aldrig kan jämställas med en sekt som det finns många av i världen och som ofta har uppkommit enbart i vinstgivande syfte.

Svar (19 januari 1998)

Europeiska unionen har, liksom länder som delar samma oro, bland annat genom lämpliga framställningar bestämt uppmanat de ryska myndigheterna att inte anta lagen i fråga och därvid framhållit den synnerliga vikt som EU fäster vid att alla religioner skall behandlas rättvist och i överensstämmelse med internationellt erkända principer vilka Ryssland har förbundit sig att respektera.

Nu när lagen har antagits kommer rådet att fortsätta sina påtryckningar på de ryska myndigheterna så att de ser till att de nya lagbestämmelserna tillämpas i enlighet med Rysslands internationella åtaganden, bland annat inom Europarådet.

Rådet har inte fått kännedom om att några förföljelser av ryska medborgare av katolsk eller annan trosbekännelse skulle ha inträffat sedan lagen antagits.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3201/97 från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen (16 oktober 1997)

Ämne: Jungfruolja

De italienska konsumenternas nationella organisation meddelar att reglerna för internationell handel med olivolja snart kommer att ändras och att de ändrade bestämmelserna kommer att ingå i en gemenskapsförordning.

1. Stämmer det att jungfruolja som Italien importerar från vilket annat land som helst enligt denna ändring kommer att kunna betecknas som ¨italiensk¨ om den bara filtreras i Italien och endast innehåller en mycket liten tillsats av italiensk olja?

2. Om svaret är ja, anser inte kommissionen att sådan praxis innebär ett¨ legaliserat bedrägeri¨ gentemot konsumenten, vilken inte kommer att känna till ursprunget hos den olja han köpt?

3. Kommer inte längre principen för kontrollerat ursprung, vilken gäller för andra produkter, såsom vin och ost, att tillämpas i fråga om olivolja?

4. Vad ämnar kommissionen göra för att garantera tydlighet och ursprungsbeteckning även i fråga om olja, i syfte att undvika att förvirrande och felaktig praxis ges stöd i lag?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3201/97 och E-3383/97 ingivna av Franz Fischler för kommissionen (17 november 1997)

Det är lämpligt att först klargöra att det enligt Internationella olivoljerådets handelsnorm för olivolja och olivolja av pressrester för närvarande tillåts att olivoljan, genom den praxis som parlamentsledamöterna nämner, får sitt ursprung i det land där den filtreras och blandas med olivolja från samma land.

Det är just för att undvika att denna praxis fortlever som kommissionen har bett Internationella olivoljerådet att undersöka denna norm för att bland annat införa mer restriktiva och tydliga villkor när det gäller att fastställa ursprung.

Omarbetningen av Internationella olivoljerådets handelsnorm angående begreppet ursprungsland kommer att granskas vid arbetet under detta råds 77:e session som äger rum i Turkiet den 17 - 21 november 1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3346/97 från Frank Vanhecke (NI) till rådet (23 oktober 1997)

Ämne: Belgiska bidrag till den europeiska budgeten

I anledning av finansministermötet i Mondorf den 13 och 14 september 1997 har Nederländerna begärt att dess bidrag till unionen skall minskas. Som argument för detta framförde Nederländerna då, utgående från en intern tabell, att landet vore den största nettobetalaren till unionen.

Kan rådet ställa ett exemplar till förfogande av denna tabell som Nederländerna hänvisat till?

Har rådet tillgång till några egna kalkyler som anger i detalj vilka medlemsstater av unionen som är nettobetalare till eller nettomottagare från unionen och i vilken respektive grad de är det? Uppgifterna om detta önskas för åren 1995, 1996 och 1997.

Svar (20 januari 1998)

1. Det arbetsdokument som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till, nämndes av den nederländska delegationen vid ett informellt möte med finansministrarna, utan att officiellt ha meddelats rådet. Enligt gällande praxis ankommer det endast på den delegation som har utarbetat dokumentet, dvs. i detta särskilda fall den nederländska delegationen, att översända ett sådant internt delegationsdokument som har nämnts i ett informellt sammanhang.

2. När det gäller den andra frågan har rådet tagit del av sifferuppgifter med en uppskattning av medlen och med de flesta utgifterna per medlemsstat, som kommissionen har utarbetat. Information av samma typ har också ställts till förfogande för rådet vid dess arbete med de tidigare finansieringspaketen. Dessutom återges motsvarande information i rapporterna från revisionsrätten. Varken kommissionen eller rådet har emellertid någonsin officiellt fastställt nettobidraget per medlemsstat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3537/97 från Wilfried Telkämper (V) till rådet (14 november 1997)

Ämne: Skogsbränder i Sydostasien och deras följder för ursprungsbefolkningarna

Den katastrof som nyligen inträffade i Indonesien och Malaysia orsakade betydande miljöskador och omfattande hälsoproblem och andra problem för den lokala befolkningen.

Har rådet uppgifter om hur många människor som drabbats av röken samt av själva bränderna, vilka områden med ursprungsbefolkningar som påverkats, om ursprungsbefolkningars bosättningar eldhärjats, om människor faktiskt dött i bränderna och om de överlevande eventuellt är i behov av humanitärt bistånd?

Har rådet vidare information om mängden naturlig skog och planterad skog som har brunnit ner, om planerna på återbeskogning och om följderna för ursprungsbefolkningars rätt till land.

Anser rådet att de nyligen inträffade stora skogsbränderna och deras följder för de lokala samhällena är förenliga med bestämmelserna i konventionen om biologisk mångfald och principerna i Agenda 21?

Svar (12 februari 1998)

I sitt svar på fråga nr E-3430/97 från Johannes SWOBODA redogjorde rådet utförligt för Europeiska unionens bidrag till de länder som har drabbats av skogsbränderna i Sydostasien.

Som tillägg till de uppgifter som redan har lämnats finns det anledning att betona vikten av det bilaterala biståndet från det internationella samfundet och särskilt från unionens medlemsstater. Det internationella biståndet har skett i nära samordning på plats i Jakarta där europeiska kommissionens företrädare upprättade nödvändiga kontakter med de indonesiska myndigheterna för att säkerställa att biståndet kom fram på bästa sätt.

Det bör dessutom påminnas om vissa internationella initiativ, t.ex. den grupp experter som skickades till platserna av Förenta nationernas avdelning för humanitära frågor i Genève för att utvärdera följderna av katastrofen och åtgärder för att råda bot på dem, samt seminariet med internationella experter, ägnat åt klimatförändringar och särskilt åt skogsbränder, som hölls i november 1997 på initiativ av den indonesiska regeringen. Experter från medlemsstaterna deltog på ett konstruktivt sätt i allt detta arbete.

Slutligen måste det betonas att när det gäller bland annat återverkningarna på skogarna är det välkänt att gemenskapen och dess medlemsstater alltid har tillstyrkt utarbetandet av ett internationellt instrument för skogarnas bevarande och de har vid ett flertal tillfällen givit uttryck för detta inom ramen för såväl den extra sessionen i Förenta nationernas generalförsamling och IPF (Intergovernmental Panel on Forests) som under mötena i konferensen för parterna i konventionen om biologisk mångfald.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2232/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till rådet (18 juli 1997)

Ämne: Albanska medborgare bosatta i EU och deras möjlighet att delta i det albanska valet

Hundratusentals albanska invandrare arbetar i EU-länder, framförallt i Grekland och Italien. Trots de goda föresatser som vissa regeringar förklarat sig ha när det gäller att underlätta dessa albaners möjligheter att åka hem och rösta är det uppenbart att de som kommer att kunna utnyttja sin rösträtt utgör en mycket liten procent.

Med tanke på hur viktigt det förestående valet i Albanien är, hur stort antal invandrare det är fråga om och hur nödvändigt det vore att de albanska medborgarna samfällt gick till val, vill jag fråga rådet om det har för avsikt att uppmana den albanska regeringen och de stater som är medlemmar av OSSE att gynna initiativ som syftar till att göra det möjligt för albanska invandrare att rösta i de länder där de bor för att valresultatet på detta sätt skall bli så representativt som möjligt.

Svar (19 januari 1998)

Den ärade parlamentsledamotens fråga faller utanför ramen för rådets behörighet.

Rådet är faktiskt inte behörigt att uttala sig om det sätt på vilket ett tredje land, Albanien, organiserar deltagandet i val som äger rum i Albanien för medborgare som flyttat utanför landets gränser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3656/97 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (19 november 1997)

Ämne: Vapenhandel

Med beaktande av

- att en del av EU:s medlemsstater tillverkar och exporterar vapen till tredje länder och att kommissionen sedan 1991 har fattat beslut om en reglering av vapenhandel som varken förpliktigar till någonting eller getts någon form av fortsättning,

- att det här är en mycket känslig bransch där många stora intressen finns företrädda och där inflytandet på många andra viktiga ekonomiska områden är ansenligt,

- att det, trots att vissa medlemsstater fastställt etiska regler för vapenförsäljning, inte finns någon gemensam europeisk politik för detta,

vill jag fråga kommissionen om den har för avsikt att ta initiativ till ett uppförandekodex som skulle innehålla bindande bestämmelser för vapenhandel, och i så fall när?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (5 december 1997)

Från kommissionens sida oroas man över medlemsstaternas skilda politik och praxis när det gäller den känsliga vapentillverkningen och vapenexporten. Parlamentet antog i maj 1997 en resolution, baserad på Titley-rapporten, i vilken kommissionen uppmanades utarbeta en vitbok om vapenexport så att det bättre kan bedömas vilken plats gemenskapen intar i den internationella vapenhandeln. Kommissionen välkomnade detta förslag och är för närvarande i färd med att utarbeta dokumentet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3771/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (21 november 1997)

Ämne: Humanitär hjälp till Bulgarien - icke-statliga organisationers aktioner

Vid sitt sammanträde den 10 april 1997 antog Europaparlamentet en resolution om humanitär hjälp till Bulgarien. I resolutionen heter det bland annat att det europeiska associationsavtalet för Europeiska unionens del innebär ett moraliskt ansvar att stödja befolkningen i Bulgarien och att detta stöd och denna hjälp skyndsamt måste utvidgas till att omfatta åldringar, barn och läkartjänster.

Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Vilka åtgärder har vidtagits för finansieringen av den humanitära hjälpen till Bulgarien?

2. Existerar det något programsamarbete med icke-statliga organisationer, i vilken storleksklass är programmen, från vilka länder kommer de icke-statliga organisationerna och vad är innehållet i dessa program?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (23 december 1997)

Gemenskapen fortsatte under 1997 det sociala och humanitära biståndet till Bulgarien i huvudsak genom Phare-programmet och Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd (ECHO).

För att möta problemen inom de sämst ställda sektorerna av samhället kom kommissionen och de bulgariska myndigheterna i januari 1997 överens om ett socialt katastrofbiståndsprogram (ESAP1) från Phare på inledningsvis 20 miljoner ecu genom vilket ekonomiskt stöd till de särskilt fattiga hushållen och till utvalda utbildningsanstalter som förvaltas av arbets-, utbildnings- och hälsovårdsministeriet kanaliseras direkt.

Gemenskapen lämnar genom ett annat Phare-program på 20 miljoner ecu (ESAP2), undertecknat av kommissionen och de bulgariska myndigheterna den 16 oktober 1997, ytterligare direkt stöd till behövande familjer och institutioner och understödjer i samverkan med Förenta nationernas utvecklingsprogram (UNDP) flera stadsrenoveringsprojekt vilket kommer att stimulera sysselsättningen i fem utvalda kommuner.

Under 1997 mottog Bulgarien totalt 1,8 miljoner ecu från kommissionen för programmedlen. Medlen distribuerades av fyra europeiska icke-statliga organisationer och lämnades i form av läkemedel till hälsovårdsinrättningar, ett kompletterande livsmedelsprogram, matpaket till de mest utsatta samt i form av skolmåltider. I mars 1997 begärde kommissionen också att den med medel från Phare finansierade fonden för utveckling av det civila samhället som ett direkt och praktiskt svar på samhällskrisen skulle omfördela medel till de bulgariska icke-statliga organisationer som är aktiva på det socio-humanitära området. Enligt de senaste uppgifterna har cirka 630 000 ecu omfördelats på detta sätt, medan ett avtal om ytterligare totalt 250 000 ecu i direktstöd förväntas komma att undertecknas före årets utgång.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3430/97 från Johannes Swoboda (PSE) till rådet (3 november 1997)

Ämne: De politiska, ekonomiska och ekologiska följderna av de katastrofala skogsbränderna i Indonesien

I olika medier har man påtalat sambandet mellan en målinriktad röjning av vissa områden genom att bränna ned skogen, i enlighet med de stora koncernernas intressen, i synnerhet de inom palmoljeindustrin, och president Suhartos respektive dennes familjs personliga intressen samt den senaste tidens storbränder och deras miljökonsekvenser.

I vilken utsträckning har rådet behandlat dessa anklagelser mot den indonesiska regeringen, och vad gör rådet för att i framtiden förhindra detta slags skogsröjning genom anlagda bränder, som får ödesdigra konsekvenser för miljön, samt att småbrukare fördrivs och utplånas?

Svar (26 januari 1998)

Vid ekonomiministrarnas (ASEM) möte i Makuhari, Japan, den 30 september 1997 diskuterade ministrar från Europeiska unionens medlemsstater, rådets ordförande och kommissionen med de asiatiska länderna (däribland Indonesien) problemet bränder. Ministrarna betonade vikten av samarbete och solidaritet mellan regionerna när det gäller att hindra och att dämpa verkningarna av ödesdigra naturfenomen som skogsbränder och översvämningar.

Europeiska unionen utlovade den 27 oktober 1997 sammanlagt 326 000 ecu till Indonesien som en hjälp att bemästra de allvarliga problem de pågående mark- och skogsbränderna skapade. Åtagandet är följden av ett beslut i Europeiska kommissionen på gemenskapens och Europeiska unionens medlemsstaters vägnar att på samordnad europeisk basis bistå Indonesiens regering och folk i den rådande krissituationen. Biståndet innefattar leverans av brandkårsutrustning värderad till 194 000 ecu, 115 000 ecu för fjärranalys och 17 000 för rådgivning om brandbekämpning. Erbjudandet följer rekommendationer av Europeiska unionens arbetsgrupp för brandförsvar, ett rådgivande expertlag inrättat av kommissionen och medlemsstaterna.

Ovan nämnda åtagande tillkommer utöver pågående insatser från av Europeiska unionen stödda projekt som rör skogsbränder på södra Sumatra och östra Borneo som avser brandkårsutrustning samt grundläggande teknik och sakkunskap för utbildning och övning.

Europeiska unionens medlemsstater och Europeiska gemenskapen svarar tillsammans för nära 35 % av allt bistånd utifrån till Indonesiens skogssektor. Europeiska unionen har därför ett långsiktigt engagemang i indonesiskt skogsbruk med ett antal projekt inriktade på bevarande och hållbart förvaltande av Indonesiens skogsresurser.

Inom ramen för kommande diskussioner mellan Europeiska unionen och ASEAN-länderna förutses slutligen att överläggningar kommer att hållas de närmaste månaderna om ömsesidiga ansträngningar att stödja miljöskydd och hållbart nyttjande av naturtillgångar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3652/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (19 november 1997)

Ämne: Program för pontierna med grekiskt ursprung

Pontierna, det vill säga de greker från Svarta havet (ryssar med grekiskt ursprung) som flyttat tillbaka till Grekland, utgör en av de stödberättigade grupperna i programmen inom gemenskapsinitiativen Horizon, Tacis och Phare samt inom det operativa programmet för att bekämpa utestängning från arbetsmarknaden inom den andra gemenskapsstödramen för Grekland 1994-1999. Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Vad har gjorts för att stärka denna stödberättigade grupp inom ramen för ovannämnda program?

2. Vilken är utnyttjandegraden per åtgärd för åren 1994, 1995, 1996 och 1997?

3. Har det förekommit förseningar i samband med utnyttjandet av anslagen och - om så är fallet - vilka är då huvudorsakerna till dessa?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (9 januari 1998)

Greker från Pontos (ryssar med grekiskt ursprung) som repatrieras utgör en målgrupp inom underprogram 2 ¨Invandrare, repatriering av greker, politiska flyktingar¨ inom programmet för ¨bekämpning av utslagning från arbetsmarknaden¨ (ramen för gemenskapsstöd till Grekland, 1994 - 1999).

1. Underprogrammet omfattar utveckling av åtgärdspaket för integrering av denna målgrupp på arbetsmarknaden. Sådana åtgärder är bl.a. förberedande utbildning (undervisning i grekiska som främmande språk, undervisning till vetenskapsmän eller personer med specialyrken i vetenskaplig och facklig terminologi, information om den rättsliga, yrkesmässiga och sociala miljön), utbildning, främjande av sysselsättning, stödtjänster och kompletterande tjänster (dvs. socialpsykologiskt stöd, hjälp till anhöriga, hjälp med ett skaffa bostad).

2. Utnyttjandegraden när det gäller hela detta underprogram (de flesta åtgärder som genomfördes riktades till den speciella målgruppen) var 16 % 1994, och 0 % 1995, 74 % 1996 och (uppskattningsvis) 43 % 1997 av motsvarande årliga åtagandebemyndiganden från Europeiska socialfonden.

3. Som redan nämndes i kommissionens föregående svar om andra målgrupper i detta program beror den låga utnyttjandegraden främst på de svårigheter som är kopplade till verksamhetsprogrammets nyskapande arbetssätt, brist på lämpliga tillämpningsstrukturer och svårigheter under 1995 - 1996, särskilt med att fastställa och tillämpa system och förfaranden som skulle garantera effektivt genomförande.

De grekiska myndigheterna arbetar för närvarande på en djupgående förändring av programmet mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts under den inledande perioden. På så sätt vill man utveckla strategier och åtgärder som mer effektivt skall tillgodose dessa målgruppers speciella behov.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 158 , 25/05/1998 s. 0142



SKRIFTLIG FRÅGA E-3531/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (12 november 1997) Ämne: Värphöns i stordrift i Neubukow I Neubukow (Mecklenburg-Vorpommern) byggs en anläggning för burhållning av 800 000 värphöns. 1. I vad mån stödjer EU direkt och indirekt att denna anläggning byggs? 2. Betalas EU-medel för att upprätta infrastruktur? 3. Erhåller denna anläggning medel från strukturfonderna? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (11 december 1997) Angående finansieringen av en anläggning för uppfödning av burhöns med en kapacitet av 800 000 höns i Neubukow i den tyska delstaten Mecklenburg-Vorpommern är något stöd från gemenskapen inte planerat, vare sig för att bygga denna anläggning eller för tillhörande infrastruktur. I gemenskapens system för stöd till investeringar i jordbruksföretag, rådets förordning (EG) nr 950/97 av den 20 maj 1997 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet ((EGT L 142, 2.6.1997. )), utesluts principiellt allt stöd till sektorn för ägg och fjäderfä. Undantag görs för stöd till miljöskydd, till hygienen inom uppfödningen och till djurens välbefinnande, under förutsättning att detta inte leder till en kapacitetsökning. Inom det operativa programmet under mål 1 för Mecklenburg-Vorpommern finns det inte heller någon planerad medfinansiering av detta projekt. Även på nationell nivå har har det kommit negativa signaler från den federala regeringen när det gäller att ge stöd till infrastruktur i form av att bygga vägar på landsbygden. När det gäller ansökan om nationellt stöd för detta byggande kan någon information inte ges till parlamentsledamoten eftersom det nationella godkännandeförfarandet ännu inte är avslutat.