ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-2228/01

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(18 juli 2001)

Ämne: Rättsenheter inom Europeiska kommissionen och EU

Hur många ärenden behandlar varje jurist i genomsnitt vid GD Inre marknaden, Jordbruk, Regionalpolitik, Miljö, Fiske, Konkurrens och Sysselsättning och socialpolitik?

Hur många rättsenheter och jurister finns i vart och ett av de ovannämnda generaldirektoraten med uppgift att behandla klagomål och rättsliga förfaranden?

Vad är det genomsnittliga antalet ärenden per jurist i respektive EU-land?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(29 oktober 2001)

Det finns tjänstemän vars uppgift är att, huvudsakligen eller i viss utsträckning, behandla klagomål och rättsliga förfaranden i varje generaldirektorat som nämns i parlamentsledamotens fråga (Inre marknad, Jordbruk, Regionalpolitik, Miljö, Fiske, Konkurrens, Sysselsättning och Socialpolitik). De frågor som hör samman med att gemenskapsrätten tillämpas korrekt är dock inte begränsade till dessa enheter och tjänstemän i flera andra generaldirektorat har ständigt sådana arbetsuppgifter som en del i sitt normala dagliga arbete.

Generaldirektoraten (GD) för Regionalpolitik och Fiske har klara fastställda övergripande enheter som sysslar med juridiska frågor (REGIO.G.2 Rättsliga frågor, förfaranden och kontakter med kommittéerna och rådet och FISH.D.3 Juridiska frågor). Det finns 4 respektive 6 anställda i dessa enheter. GD Sysselsättning och Socialpolitik har inte någon klart fastställd juridisk enhet dess juridiska resurser är utspridda över sex enheter som har att göra med gemenskapens lagstiftning inom dess ansvarsområden, där cirka 13 anställda tar hand om klagomål och överträdelser. I direktorat D Genomförande och upprätthållande inom GD Miljö behandlar ENV.D.2-enheten (Juridiskt genomförande och upprätthållande) överträdelser och klagomål. Totalt arbetar omkring 22 anställda i generaldirektoratet med detta. I direktorat B (Jordbrukslagstiftning) inom GD Jordbruk sysslar enhet B.1 med juridiska frågor i allmänhet och rättsliga förfaranden inför domstolen i synnerhet medan enhet B.3 sysslar med överträdelseförfaranden. Totalt arbetar cirka 19 anställda inom dessa enheter.

Uppgifternas karaktär inom GD Inre marknad och GD Konkurrens medför att juridiska resurser är utspridda över alla enheter.

I dessa uppgifter begränsar sig kommissionen inte till termen jurist (lawyer eng.) som parlamentsledamoten använder i sin fråga, eftersom behandlingen av klagomål och rättsliga förfaranden kräver grundlig teknisk och ekonomisk, så väl som rättslig, analys. Dessa siffror syftar därför till anställda som täcker alla dessa discipliner.

Med hänsyn till den mängd överträdelser som berör varje medlemsstat, vill kanske parlamentsledamoten rådfråga kommissionens årsrapport om kontroll av tillämpningen av gemenskapsrätten1(1) som finns tillgänglig på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/droit_com/index_fr.htm

infractions.

1 899 ärenden registrerades under år 2000 och i slutet av 2000 fanns det cirka 3 379 oavgjorda mål.

>Plats fÄHor tabell>

(1) KOM(2001) 309 slutlig Volume I.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2934/01

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(24 oktober 2001)

Ämne: EG-märkning på tortyrredskap

Amnesty International har rapporterat om att elstöts- och bedövningspistoler exporteras från EU och marknadsförs i Taiwan med två års europeisk garanti. Varorna är också försedda med gemenskapens standardmärkning.

Kan kommissionen vidta åtgärder för att förhindra att EG-märkningen används för att främja försäljningen av vapen som används för att tortera eller misshandla människor i många länder i världen, eller står Europeiska unionen maktlös inför denna förvrängda användning av dess standardmärkning?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2934/01, E-2965/01, P-3012/01, E-3108/01 och E-3191/01ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(3 december 2001)

Parlamentsledamöterna hänvisas till kommissionens svar på den skriftliga frågan P-2783/01 från Glyn Ford(1).

(1) EGT C 81 E, 4.4.2002, s. 209.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2569/01

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(21 september 2001)

Ämne: Dammprojektet i Alqueva (Portugal)

Har kommissionen undersökt om byggandet av dammen i Alqueva stämmer överens med bestämmelserna i Habitatdirektivet, i synnerhet när det gäller effekterna på det iberiska lodjuret, som är en skyddad art med prioritering enligt bilaga II i detta direktiv?

Svar från Michel Barnier på Kommissionens vägnar

(6 november 2001)

Kommission medfinansierade 19941995 miljökonsekvensbedömningar (MKB) som gällde dammprojektet i Alqueva, vilka beaktade gemenskapens gällande miljölagstiftning för denna typ av projekt.

Till följd av dessa studier har de portugisiska myndigheterna förberett en förvaltningsplan gällande miljön för hela det område som berörs av ovannämnda projekt och som omfattar ett stort antal åtgärder för att begränsa konsekvenserna samt ersättningsåtgärder. Kommissionen följer uppmärksamt deras genomförande eftersom detta utgör ett av villkoren som hör samman med beviljandet av samfinansiering från gemenskapen av detta projekt. Därför analyserar den för närvarande de kompletterande uppgifter som mottagits från ovannämnda myndighet angående genomförandet av dessa åtgärder.

Slutligen bör det noteras att parallellt med att MKB gäller projektet i sin helhet, kommer varje individuellt projekt (mindre dammar, tunnelförbindelser och bevattningssystem) att omfattas av en separat miljökonsekvensbedömning angående målen för att bevara områden som ingår i Natura 2000-nätet och, i förekommande fall, i enlighet med de principer som fastställs i artikel 6.3 och 6.4 i rådets direktiv 92/43/EEC av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1). Av denna anledning faller det iberiska lodjuret likaså enligt bilaga IV under den ordning för skydd som definieras i artikel 12 i samma direktiv.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1832/01

från Olivier Dupuis (TDI) till kommissionen

(22 juni 2001)

Ämne: Importförbud utfärdat av myndigheterna i Serbien mot utbildningsmaterial från Jehovas vittnen

Med ett beslut av den 9 april avslog den federala inrikesministern i Förbundsrepubliken Jugoslavien, Zoran Zivkovic, en tillståndsansökan för import till Serbien av en serie skrifter från Jehovas vittnen med motiveringen att skrifterna vore till skada för barn och ungdom. Såsom det framgår av beslutet grundas importförbudet på förmodan att skrifterna av såväl antalet exemplar som innehållet att döma inte är ämnade att fylla lektyrbehoven hos Jehovas vittnens nuvarande medlemmar i Serbien utan att tjäna specifika syften i proselytvärvningen.

Vad det är som gör texterna så olämpliga för ungdomar framgår inte av beslutet eftersom ministern inte, som lagen kräver, citerar utdrag ur de textavsnitt som skulle motivera anklagelsen. Importförbudet begrundas därmed uteslutande på volymen av det material som ansökan gäller, vilket synes strida mot såväl principer stadfästa i Förbundsrepublikens författning som allmänna rättsprinciper.

Vilka initiativ har eller avser kommissionen ta för att inskärpa hos myndigheterna i Belgrad att detta förfarande är oförenligt med allmänna rättsprinciper och, i synnerhet, med åsikts-, yttrande- och religionsfriheten?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(31 juli 2001)

Kommissionens känner till att det för import av utländska skrifter enligt en lag från 1974 krävs tillstånd i varje enskilt fall från Förbundsrepubliken Jugoslaviens inrikesministerium.

Av kommissionens undersökningar framgår att myndigheterna i Förbundsrepubliken Jugoslavien inte har förbjudit skriften i fråga, men hittills vägrat att ge tillstånd till import av den aktuella sändningen på grund av den mycket stora kvantiteten. Enligt de uppgifter kommissionen förfogar över är ärendet fortfarande under behandling.

Kommissionen har regelbundna kontakter med myndigheterna i Förbundsrepubliken Jugoslavien om reformeringen av lagar och förfaranden på många områden, inbegripet detta område. Europarådet bistår med råd när det gäller europeiska normer och praxis.

Kommissionen kommer att fortsätta att noga övervaka genomförandet av demokratiska reformer i Förbundsrepubliken Jugoslavien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1881/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Portugal)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Sverige som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Sverige som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt kompletterande svarpå de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01,E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01,E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(18 september 2001)

Databasen för informationssystemet för jordbruksföretagens redovisningsuppgifter (ISJR) används som källa vid fastställandet av antalet jordbruksföretag vars areal för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor är över respektive under 50 hektar. Även om denna databas består av resultaten av en utredning av jordbruksföretagens strukturer (Eurostat), är det allmänt känt att de stora företagen är överrepresenterade. Siffrorna nedan kan därför betraktas som maximital. Uppgifterna är från 1997, det senaste året för vilket det finns uppgifter från alla medlemsstaterna i databasen ISJR.

I kolumnerna A och C i tabellen nedan anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksföretagen som brukar en jordbruksareal för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som är över respektive under 50 hektar.

I kolumnerna B och D i tabellen nedan anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksarealen för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som drivs av jordbruksföretag som brukar en jordbruksareal som överskrider respektive underskrider 50 hektar.

I kolumn F anges, per medlemsstat, vilken procentsats av jordbruksarealen för spannmål, oljehaltiga grödor och proteingrödor som skulle uteslutas, om alla andra faktorer förblev oförändrade, och om ett tak på 50 hektar skulle tillämpas.

I kolumn I anges vilka summor uttryckta i miljoner euro som skulle sparas in per medlemsstat om ett tak på 50 hektar spannmål, oljehaltiga växter och proteingrödor tillämpades. Den angivna avkastningen är den referensavkastning som medlemsstaterna uppgivit. Gemenskapens totala utgiftsbesparingar skulle uppgå till 4 miljarder euro.

>Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA P-2435/01

från Jan Mulder (ELDR) till kommissionen

(3 september 2001)

Ämne: Veterinärkontroller vid de yttre gränserna på grund av mul- och klövsjuka

Det är en allmän uppfattning att det var den illegala importen av kött till Förenade Kungariket från ett land utanför EU som nyligen orsakade mul- och klövsjukan i Förenade Kungariket och i andra EU-länder.

Kan kommissionen meddela vilka åtgärder som man har vidtagit tillsammans med medlemsstaterna för att förstärka kontrollen vid de yttre gränserna, och hur situationen skiljer sig från den som rådde innan sjukdomen nyligen bröt ut?

Om ovanstående fråga kan besvaras jakande, kan kommissionen då meddela hur mycket åtgärderna har kostat och vem/vilka som står för dessa kostnader?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 oktober 2001)

EU har en omfattande lagstiftning som rör importen av levande djur och animaliska produkter till EU.

Det är medlemsstaterna som har ansvaret för att se till att denna lagstiftning följs och att endast djur, produkter och livsmedel som uppfyller kraven enligt gemenskapens standarder importeras.

Kommissionen skall kontrollera att lagstiftningen genomförs på ett korrekt sätt. Därför har kommissionen de senaste åren varit särskilt uppmärksam på hur gemenskapens gränskontrollstationer i medlemsstaterna fungerar.

Kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor har på senare tid utfört regelbundna kontroller, och ytterligare kontrollbesök kommer att genomföras inom ramen för kommissionens beslut 97/778/EG av den 22 juli 1997 om upprättande av en förteckning över gränskontrollstationer som godkänts för veterinärkontroller av produkter och djur från tredje land, om fastställande av närmare bestämmelser om de kontroller som skall utföras av kommissionens veterinärexperter och om upphävande av beslut 96/742/EG(1).

Europaparlamentet får regelbundet information om de rapporter om kontrollbesök som utarbetats av Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor samt om de åtgärder som medlemsstaterna skall vidta när det konstaterats att EU-lagstiftningen genomförts på ett bristfälligt sätt.

Kommissionen är medveten om att det aktuella utbrottet av mul- och klövsjuka kräver en översyn av åtgärderna, som är nödvändiga för att förhindra att smittämnen som det virus som orsakar mul- och klövsjuka kommer in i gemenskapen och för att man skall kunna bekämpa dessa sjukdomar på ett mer effektivt sätt. Kommissionen undersöker nu behovet av mer detaljerad lagstiftning om kontroller vid gemenskapens gränser tillsammans med medlemsstaternas experter.

Medlemsstaterna har erinrats om att de har ansvaret för att se till att kontroller utförs på vederbörligt sätt vid gemenskapens gränser.

För närvarande har kommissionen dock inte möjlighet att dra några definitiva slutsatser när det gäller de åtgärder som medlemsstaterna skall vidta för att stärka kontrollerna vid gemenskapens gränser och kostnaderna för dessa åtgärder.

(1) EGT L 315, 19.11.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2440/01

från Mogens Camre (UEN) till kommissionen

(11 september 2001)

Ämne: Forskning kring anläggningar för separering av flytgödsel och behandling av rötslam från tätorter

Den intensiva husdjursproduktionen inom EU vållar som bekant omfattande miljöproblem bland vilka framför allt märks förorening av grundvattnet, sjöarna, floderna och havet.

Problemen kan lösas om man använder ny teknik som utan tvivel kan förbättras och göras billigare om forskningsinsatserna ökas.

Kommissionen ombeds ge besked om vilka forskningsprojekt inom ramen för anläggningar för separering av flytgödsel, biogasanläggningar och andra anläggningar för att rötslam från tätorter skall kunna göras mera hygieniskt som i dag får stöd från EU och vilka resultat som därvid uppnåtts.

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(31 oktober 2001)

I de forskningsprojekt som rör hantering av flytgödsel från boskapshållning har man under 70- och 80-talen bedrivit ett intensivt arbete med inriktning på anaeroba rötningsprocesser. De förbättrade metoder som blivit resultatet i kombination med biogasproduktion och ett bärkraftigt utnyttjande ur miljömässig och ekonomisk synpunkt anses nu vara färdigutvecklade. Tekniska, ekonomiska och lagstiftningsmässiga faktorer torde ha beaktats vid utformningen av metoderna.

Den övergripande synen på hantering av avloppsslam samt tillhörande processtekniska lösningar och behandlingssätt ingår som nyckelåtgärden Hållbar förvaltning av vatten och vattenkvalitet, som är ett särskilt prioriterat inslag i det särskilda programmet för miljö och hållbar utveckling. Det programmet ingår i sin tur i EU:s femte ramprogram för forskning och teknisk utveckling (FoTU). Målet för forskningsprojekten skall vara att uppnå minsta möjliga slamalstring och en förbättring av slammets kvalitet, det senare genom att bestämma vilka föroreningar som ingår och avlägsna dem redan vid källan. De resultat man räknar med att uppnå kommer att möjliggöra en säker och allmänt accepterad riktad användning inom jordbruket.

Några exempel på forskningsprojekt kommer att översändas direkt till frågeställaren och parlamentets sekretariat.

Resultaten från avslutade projekt och närmare information om dem finns i databasen för Cordis: http://dbs.cordis.lu/search/en/simple/EN_PROJ_simple.html och http://www.ad-nett.org

Programmet Life-Miljö samt några exempel på demonstrationsprojekt som fått EU-stöd kommer att översändas direkt till frågeställaren och parlamentets sekretariat.

Ytterligare information om projekt inom Life-programmet, vilka får ekonomiskt stöd av GD Miljö, finns på http://www.europa.eu.int/comm/life/home.htm.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1559/01

från Olivier Dupuis (TDI) till rådet

(21 maj 2001)

Ämne: Observatörsstatus för Taiwan i Världshälsoorganisationen

Sex av Förenta nationernas medlemsstater, dvs. El Salvador, Honduras, Palau, Panama, São Tomé och Príncipe samt Senegal, har skrivit till Världshälsoorganisationen med en begäran om att Taiwan skall tilldelas observatörsstatus i organisationen. Förenta staternas representanthus å sin sida antog en resolution den 24 april 2001, i vilken statssekreterare Collin Powel uppmanas att stödja initiativet som syftar till att tilldela Taiwan observatörsstatus i WHO. WHO:s organisationskommitté kommer att behandla denna begäran vid ett sammanträde som inleds nästa vecka i Genève och som kommer att pågå i nio dagar.

Avser rådet att stödja detta initiativ som syftar till att tilldela Taiwan observatörsstatus i WHO? Om så är fallet, vilka åtgärder avser rådet att vidta för att aktivt stödja denna befogade begäran? Anser inte rådet i största allmänhet att unionen borde vidta andra åtgärder för att Taiwan åtminstone skall tilldelas observatörsstatus i samtliga internationella organisationer?

Svar

(10 december 2001)

Rådet stödde inte Taiwans ansökan om observatörsstatus i WHO. Rådet skulle välkomna ett större utbyte av information mellan WHO och Taiwan, men det skulle inte stödja att Taiwan beviljas en status i denna eller något annat FN-organ vilken är oförenlig med rådets engagemang för principen om ett Kina eller med de regler och föreskrifter som styr observatörsstatus i organisationen i fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2492/01

från Glenys Kinnock (PSE) till rådet

(14 september 2001)

Ämne: Korruption

Vilka åtgärder har rådet vidtagit för att förverkliga sitt åtagande från toppmötet Afrika-Europa i Kairo, april 2000, om att vidta nödvändiga åtgärder för att bekämpa korruption och se till att förekomsten av illegalt förvärvade offentliga medel på utländska bankkonton utreds och att medlen återlämnas till ursprungslandet?

Svar

(10 december 2001)

Kampen mot korruption och främjandet av sunt styre är grundläggande beståndsdelar i unionens politik gentemot sina partners i Afrika och på annat håll i världen. Denna politik genomförs bl.a. genom ett visst antal avtal som unionen har slutit med tredje land, däribland Cotonouavtalet med AVS-staterna, samt genom särskilda biståndsprogram som finansieras av gemenskapen och som syftar till att stärka institutionsväsendet i de berörda länderna.

Vad beträffar frågan om offentliga medel som förvärvats olagligt och deponerats i utländska banker, erinrar rådet om att de åtaganden som gjordes vid toppmötet mellan Afrika och Europa i Kairo i april år 2000, inte endast berör de institutioner som deltog i toppmötet utan också regeringarna i de stater som var representerade där. Rådet anser följaktligen, med hänsyn till beskaffenheten av de frågor som måste lösas, att ett bilateralt samarbete mellan berörda länder tycks vara den mest framkomliga vägen för att gripa sig an de specifika problem som kan uppstå i sammanhanget.

För övrigt vill rådet fästa uppmärksamheten på det faktum att ministerkonferensen mellan EU och Afrika i Bryssel den 11 oktober 2001, kommer att gå igenom hur långt arbetet fortskridit med alla de frågor som finns upptagna i handlingsplanen från Kairo, inbegripet de som den ärade parlamentsledamoten har tagit upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2593/01

från Mario Borghezio (TDI) till rådet

(27 september 2001)

Ämne: Europeiska kontroller av olagliga visum och uppehållstillstånd som utfärdats i Italien

I Italien har man på initiativ från olika rättsinstanser inlett undersökningar som visar att det förekommer en omfattande handel med visum och uppehållstillstånd som utfärdats olagligt på italienska beskickningar och konsulat i många länder i hela världen.

Det har bekräftats att det inte enbart är italienska och utländska maffiagrupper som står bakom handeln, utan även vissa islamska terroristnät.

Vilka brådskande, konkreta åtgärder ämnar unionen vidta för att införa ett effektivt kontrollsystem som syftar till att förhindra att invandrare som tagit sig in i Schengenområdet med hjälp av olagliga dokument kan röra sig fritt eller uppehålla sig i Europeiska unionen?

Svar

(10 december 2001)

Att intensifiera kampen mot urkundsbedrägerier är en prioriterad angelägenhet för det belgiska ordförandeskapet, särskilt genom mått och steg för att förbättra det konsulära samarbetet på lokal nivå. Efter händelserna den 11 september 2001 höll rådet (rättsliga och inrikes frågor samt räddningstjänst) den 20 september 2001 ett särskilt möte då det identifierade mer än 30 åtgärder för att bekämpa terrorism. Dessa åtgärder, som avser bl. a. rättsligt och polisiärt samarbete, kommer också att påskynda förverkligandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. När det gäller kontroll vid gränserna uppmanar rådet medlemsstaternas behöriga myndigheter att skärpa kontrollerna vid de yttre gränserna och anmodar specialgruppen med polischefer att snarast möjligt diskutera villkoren för denna skärpning och rapportera till rådet i december samt

uppmanar övriga medlemsstater att vara ytterst noggranna vid utfärdande av viseringar och att därför stärka det lokala konsulära samarbetet. Samtidigt uppmanar rådet kommissionen att lägga fram förslag som syftar till upprättande av ett nätverk för utbyte av information om utfärdade viseringar. Kommissionen bekräftar att den skall lägga fram ett sådant förslag liksom förslag till starkare säkerhetsdetaljer i viseringarna med ändring av det förslag som för närvarande behandlas inom rådet om att ändra förordning 1683/95 om en enhetlig utformning av visumhandlingar.

I övrigt undersöker rådets instanser också möjligheten att inrätta gemensamma kontor för utfärdande av viseringar.