SKRIFTLIG FRÅGA E-2154/01

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(18 juli 2001)

Ämne: Regionala fiskeriorganisationer

I sitt svar på min fråga E-1378/01(1) påpekade kommissionsledamoten Fischler att de regionala fiskeriorganisationernas betydelse är en av de grundläggande utmaningarna för den gemensamma fiskepolitikens framtid. Samtidigt uppgav han att det är angeläget att i större utsträckning engagera gemenskapen i de regionala fiskeriorganisationerna, inom dessas exklusiva befogenhetsområden, samt att genomföra deras rekommendationer i gemenskapsrätten.

Samtidigt meddelade kommissionsledamoten Fischler att en enhet med ansvar för uppföljningen av samtliga regionala fiskeriorganisationer (med undantag för vissa organisationer i nordöstra Atlanten) skulle inrättas och att GD Fiske skulle omorganiseras för att på ett effektivare sätt bemöta de frågor som uppstår och även bemöta frågan om gemenskapens engagemang och deltagande i de regionala fiskeriorganisationerna på ett effektivare och konsekventare sätt.

Kan kommissionen ge en förteckning över samtliga rekommendationer och andra bestämmelser som de gemensamma fiskeriorganisationerna har antagit och som har genomförts eller kommer att genomföras i gemenskapsrätten? Kan kommissionen informera om dem som inte ännu har genomförts och varför så inte har skett?

Kan kommissionen ge detaljerad information om hur den enhet som ansvarar för uppföljningen av de regionala fiskeriorganisationerna fungerar, hur den är organiserad och sammansatt (tekniska och finansiella resurser samt personal)?

Kan kommissionen ge detaljerad information om hur GD Fiskes organigram slutligen ser ut efter sin omorganisation?

(1) EGT C 350 E, 11.12.2001.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 september 2001)

Kommissionen skulle förvisso kunna tillhandahålla en förteckning över de olika rekommendationer och bevarandeåtgärder som antagits av de regionala fiskeriorganisationerna, men det skulle säkerligen vara mycket svårt att från den utgångspunkten påvisa i vilken utsträckning dessa införlivats med gemenskapsrätten. Till exempel finns det ca 60 rekommendationer och bevarandeåtgärder vilka antagits av Kommissionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis (nedan kallad CCAMLR) och av vilka det för många inte krävs något införlivande, eftersom det gäller tillstånd för vissa parter att genomföra försöksfiske, medan det i andra samtidigt anges fångstbegränsningar och fångstförbud tillsammans med tekniska åtgärder eller kontrollåtgärder. Andra regionala fiskeriorganisationer fattar beslut om åtgärder med lika komplicerat innehåll och lika stort antal. De flesta av dessa bevarandeåtgärder rör fångstbegränsningar och fångstförbud och de införlivas med gemenskapsrätten varje år i samband med att total tillåten fångstmängd och kvoter fastställs. Eftersom det är så komplicerat när det finns flera regionala fiskeriorganisationer som verkar parallellt och de arbetsmetoder som dessa tillämpar för att vidta bevarandeåtgärder skiljer sig åt, klassificeras alla åtgärder, utom de som genomförs på grundval av total tillåten fångstmängd och kvoter, vanligtvis inom tre allmänna områden med hänsyn till hur de skall genomföras: tekniska åtgärder, kontrollåtgärder och åtgärder genom vilka system inrättas för uppföljning av fångster i industri- respektive handelsledet.

Om man tittar i registret över den gällande gemenskapslagstiftningen kan det konstateras att när det gäller de regionala fiskeriorganisationer som har vidtagit åtgärder beträffande dessa tre ärenden har gemenskapen själv antagit relevanta införlivandebestämmelser. Det finns gällande gemenskapsbestämmelser beträffande kontroll genom vilka NAFO:s(1), NEAFC:s(2) och CCAMLR:s åtgärder genomförs och en förordning om upprättande av vissa kontrollåtgärder som skall tillämpas på fiskeaktiviteten när det gäller vissa bestånd av långvandrande fiskarter håller på att antas(3). Gemenskapsbestämmelserna på området för kontroll kommer så småningom att även omfatta det arbete som utförs inom ramen för ICCAT(4) och IOTC(5) med aktivt deltagande från gemenskapens sida. Därigenom kommer otvivelaktigt genomförandet av dessa båda kontrollordningar, när de väl antagits av de ovan nämnda organisationerna, att avsevärt underlättas.

När det gäller tekniska föreskrifter har de åtgärder som vidtagits av NAFO, NEAFC och CCAMLR också genomförts med hjälp av olika texter. Så är även fallet när det gäller fiskbestånd av långvandrande arter genom antagandet i år av rådets förordning (EG) nr 973/2001 av den 14 maj 2001 om tekniska bestämmelser för bevarande av vissa fiskbestånd av långvandrande arter(6).

Till sist, när det gäller uppföljning av fångster, har rådet nyligen antagit förordning (EG) nr 1035/2001 av den 22 maj 2001 om upprättande av en dokumentationsplan för fångster av Dissostichus spp(7). Dessutom kommer kommissionen att för rådet lägga fram ett förslag rörande det uppföljningssystem för tonfisk som tillämpas inom ramen för AIDCP(8).

Kommissionen bör emellertid fortfarande betrakta detta som en dynamisk process, eftersom införlivandet av lagstiftning i dagsläget snarare innebär en uppdatering och en förbättring av bevarandeåtgärder än en reglering på nya områden. Kommissionen anser det därför nödvändigt att se över genomförandebestämmelserna för CCAMLR:s åtgärder, trots att texten rörande

genomförandet av dessa antogs för bara tre år sedan (rådets förordning (EG) nr 66/98(9)). Kommissionen har således för avsikt att nästa höst för rådet lägga fram ett gemensamt förslag med två utkast till förordningar, den ena rörande kontrollen av fiskeriverksamhet inom det område som omfattas av konventionen om CCAMLR och den andra rörande de tekniska åtgärder som skall tillämpas på denna verksamhet.

Ett annat område inom vilket det i princip förefaller motiverat med en uppdatering av gemenskapsförordningarna är det som rör inspektion och kontroll av fiskeriverksamhet inom ramen för NAFO-konventionen(10). NAFO har emellertid för avsikt att inom en nära framtid inleda en fullständig översyn av sitt system för inspektion och kontroll. Därför bör det noga övervägas om det är rätt tidpunkt att just nu inleda förfaranden för en uppdatering av de berörda gemenskapsförordningarna, utan att för den skull utesluta att detta kan komma att ske.

När det gäller den följande frågan som parlamentsledamoten ställer har den enhet som har ansvar för internationella och regionala överenskommelser inom GD Fiske tio fast anställda tjänstemän och en utsänd nationell expert med uppgift att bevaka de elva regionala fiskeriorganisationernas verksamhet och ärenden med anknytning till denna. Utöver väletablerade organisationer såsom ICCAT, NAFO, CCAMLR, IATTC(11) och CFCM(12), vilka håller en hög verksamhetsnivå året runt, bevakar enheten även organisationer som befinner sig i ett uppbyggnadsskede (SEAFO(13), WCPOFC(14)), eller till och med befinner sig på förhandlingsstadiet (SIOFC(15)). De två återstående organisationerna, WECAFC and CECAF(16), är rådgivande kommittéer underordnade FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) med en tämligen begränsad verksamhet, men de bör på medellång sikt komma att bli autonoma organisationer med egen budget och egna förvaltningsuppgifter. Enheten är indelad i team med ansvar för en eller flera organisationer för att man skall kunna se till att det sker en uppföljning av deras verksamhet och att företrädare för dessa är närvarande vid de olika mötena, både vad gäller plenarmöten och på lägre nivåer.

De två nordostatlantiska organisationer som parlamentsledamoten hänvisar till är NEAFC and IBSFC(17). Ansvaret för uppföljningen av deras verksamhet liksom för NASCO:s(18) verksamhet har lagts på den enhet som är ansvarig för förvaltningen av bestånd inom direktorat A: Politik för bevarande av bestånden. De förvaltningsmetoder de tillämpar för de bestånd de har hand om, den särskilda ställning som gemenskapen intar inom organisationen såsom en part belägen vid kusten, de specifika mekanismer för samarbete och utbyte som inrättats med Norge, Grönland, Färöarna och de baltiska staterna och de förbindelser som upprättats i detta sammanhang med kandidatländerna skiljer gemenskapens deltagande i NEAFC och ISBFC från deltagandet i andra regionala fiskeriorganisationer. Det bör emellertid påpekas att de bilaterala fiskeavtalen med Grönland förvaltas av enhet B3. Den nära anknytningen mellan de båda organisationernas verksamhet och förvaltningen av de interna fiskeresurserna gör det också motiverat att ansvaret för uppföljning läggs på denna enhet.

Vad beträffar GD Fiskes organisationsplan och uppdragsbeskrivning är dessa offentliga handlingar och omedelbart tillgängliga via Internet på generaldirektoratets hemsida på webbplatsen Europa: http://europa.eu.int/comm/dgs/fisheries/index_sv.htm

(1) Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen.

(2) Nordostatlantiska fiskerikommissionen.

(3) Förslag till rådets förordning om upprättande av vissa kontrollåtgärder som skall tillämpas på fiskeaktiviteten när det gäller vissa bestånd av långvandrande fiskarter, KOM(2000) 619 slutlig (EGT C 62 E, 27.2.2001).

(4) Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten.

(5) Tonfiskkommissionen för Indiska oceanen.

(6) Rådets förordning (EG) av den 14 maj 2001, EGT L 137, 19.5.2001.

(7) Rådets förordning (EG) av den 22 maj 2001, EGT L 145, 31.5.2001.

(8) Avtalet om det internationella programmet för bevarande av delfiner.

(9) Rådets förordning (EG) nr 66/98 av den 18 december 1997 om vissa bevarande- och kontrollåtgärder som skall tillämpas vid fiskeverksamhet i Antarktis, och upphävande av förordning (EG) nr 2113/96 (EGT L 6, 10.1.1998), ändrad.

(10) Rådets förordning (EEG) nr 1956/88 av den 9 juni 1988 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för den ordning för ömsesidig internationell inspektion som antagits av Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del (EGT L 175, 6.7.1988) och rådets förordning (EG) nr 3069/95 av den 21 december 1995 om ett inspektionssystem i gemenskapens regi för gemenskapens fiskefartyg som fiskar i regleringsområdet för Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra delar (NAFO) (EGT L 329, 30.12.1995).

(11) Interamerikanska kommissionen för tropisk tonfisk.

(12) Allmänna kommissionen för fiske i Medelhavet.

(13) Sydostatlantiska fiskeriorganisationen.

(14) Fiskerikommissionen för västra och mellersta Stilla havet (även kallad MHLC-processen - Multilateral High Level Conference).

(15) Fiskerikommissionen för södra Indiska oceanen.

(16) Organisationen för fisket i Nordatlantens västra del respektive Fiskerikommittén för östra Centralatlanten.

(17) Internationella fiskerikommissionen för Östersjön.

(18) Organisationen för bevarande av laxbestånden i Nordatlanten.