ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1558/00

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(11 maj 2000)

Ämne: Global handel med katt- och hundpäls

Kan kommissionen ange vilka åtgärder den är beredd att vidta för att främja förbud mot export till Europa av artiklar gjorda av katt- och hundpäls?

Undersökningar som utförts av Human Society International har visat att miljoner hundar och katter årligen slaktas för sina skinn och inte sällan på ett mycket inhumant sätt. Ofta exporteras skinnen till EU i form av dekorationer på stövlar eller rockar.

Konsumenterna i Europeiska unionen kanske inte är medvetna om att de artiklar de köper är gjorda av skinn från dessa djur eller om det hemska sätt på vilket djuren dödas eftersom märkningen i bästa fall är missledanden, i värsta fall ohederlig.

EU-konsumenterna förtjänar att få reda på det verkliga ursprunget till de material som används i de artiklar de köper. Är kommissionen beredd att om en första åtgärd säkerställa en bättre kontroll av märkningen av ovannämnda varor?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1465/00 och P-1558/00 ingivet av Christopher Patten för kommissionen

(8 juni 2000)

Kommissionen delar frågeställarens oro över den internationella handeln med katt- och hundpälsar, särskilt när det gäller de möjliga effekterna för djurens välfärd.

Kommissionen har antagit en omfattande uppsättning bestämmelser som täcker en lång rad frågor om djurens välfärd. Det finns ingenting i Världshandelsorganisationens (WTO) regler som hindrar gemenskapen från att vidta åtgärder som anses grundläggande för djurens välfärd, dvs. att anta höga standarder inom gemenskapens gränser. Kommissionen anser emellertid att gemenskapen inte ensidigt kan påtvinga tredje länder djurskyddsbaserade produktionsstandarder som gäller inom gemenskapen. Enligt WTO:s regler har gemenskapen inte rätt att förbjuda produkter enbart av den anledning att de har producerats enligt de avvikande bestämmelser beträffande djurens välfärd.

Antagandet av internationella djurskyddsstandarder inom ramen för multilaterala avtal kan bidra till att lösa potentiella konflikter med handelspartner. Kommissionen försökte se till att frågan om djurs välfärd togs upp på dagordningen för WTO:s millennierunda, men fick under dessa förhandlingar i Seattle nästan inget stöd alls för sina åsikter om djurs välfärd. Kommissionen kommer att fortsätta att framföra sin åsikter i denna fråga inom ramen för WTO.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2212/00

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(3 juli 2000)

Ämne: Finansiering av informationsbroschyrer

Nyligen, närmare bestämt i september 1999, har en informationsbroschyr publicerats av ILGAEurope (La régionale européenne de l'International Lesbian and Gay Association) med titeln L'Après Amsterdam: l'Union européenne et l'orientation sexuelle med finansiellt stöd från kommissionen.

I inledningen står att handboken publiceras inom ramen för ett projekt som stöds av kommissionen (GD X) inom ramen för Prince-programmet (informationsprogrammet för EU-medborgare).

Kan kommissionen med hänsyn till detta uppge:

1. vilka Prince-programmets syften är och vilka regler som styr det,

2. när det kan anses vara formellt korrekt att kommissionen finansierar en privat förenings informationshandbok riktad till europeiska medborgare,

3. om det ämne som ovannämnda skrift behandlar kan anses utgöra offentlig information åt EU-medborgare om finansieringen av gemenskapsinstitutionerna?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(7 september 2000)

Syftet med programmet Prince (program för information till EU-medborgarna) är att se till att EU-medborgarna får information om de teman som är knutna till unionen och som anses vara prioriterade. Valet av prioriterade teman fastställs inom ramen för budgetförfarandet på grundval av rekommendationer från den interinstitutionella rådgivande gruppen, med företrädare på högsta nivå från parlamentet och kommissionen.

Genomförandet av programmet Prince grundas på principerna om partnerskap antingen med de statliga myndigheterna i medlemsstaterna som önskar det (konvention) eller på det organiserade civila samhället på grundval av förslagsinfordran om information som då samfinansieras. Med ett organiserat civilt samhälle menar man föreningsvärlden, icke-statliga organisationer, sammanslutningar, fackliga organisationer etc.

I det fall som parlamentsledamoten tar upp, är International Lesbian and Gay Association (ILGA) Europa, i likhet med alla andra sammanslutningar som har en erkänd rättslig status, berättigad till bidrag i den mån sammanslutningen har lagt fram ett projekt som godkänts av den jury som har utsetts för att välja ut projekt.

Alla medborgare har rätt till information för att bilda sig en uppfattning om alla frågor. Broschyren L'après Amsterdam: L'Union européenne et l'orientation sexuelle omfattas av denna rätt till information.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1551/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(18 maj 2000)

Ämne: Tillämpning av måttet köpkraftsparitet (PPP) och dess giltighet

I sitt svar på min skriftliga fråga E-0275/00(1) bekräftade kommissionen att den portugisiska delegationen inte protesterat eller gjort något uttalande om giltigheten i köpkraftsparitetsmåttet PPP och dess användning i gemenskapslagstiftningen, vare sig under eller efter det sammanträde som PPP-arbetsgruppen höll i Luxemburg den 2122 juni 1999.

Men kommissionen säger ingenting om de uttalanden och protester som gjorts vid tidigare tillfällen. Visst ifrågasatte de nationella portugisiska statistiska myndigheterna köpkraftsparitetsmåttets giltighet och dess användning i gemenskapslagstiftningen den 5 maj 1998?

Är det inte så att PPP-arbetsgruppen inte föreslog några större förändringar av situationen vid sitt möte i Luxemburg, och att de portugisiska myndigheterna därför inte heller uttryckte några ändrade åsikter i ämnet?

(1) EGT C 303 E, 24.10.2000, s. 169.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(10 juli 2000)

Trots ingående undersökningar har det inte gått att finna några spår av de uttalanden som de nationella portugisiska statistikmyndigheterna skulle har gjort och som frågeställaren hänvisar till.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1819/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(8 juni 2000)

Ämne: Finansiering enligt förordning (EEG) nr 3904/92

I sitt svar på min skriftliga fråga nr E-0154/00(1) uppger kommissionen att 17 procent av det stöd som den anslagit för Italien för finansiering av projekt inom ramen för ovannämnda förordning, dvs. 2 707 miljoner ITL, har gått till Ligurien. Kommissionen konstaterar dessutom att 97 procent av de finansierade initiativen har främjat små och medelstora företag.

Den har emellertid inte besvarat de två första delfrågor som ingick i min föregående fråga, och därför anmodas den att uppge

1. vem som har mottagit detta stöd och för vilka projekt,

2. om företag i Ventimiglia-området, som drabbats hårdast av att tullformaliteterna avskaffats, också har mottagit stöd?

(1) EGT L 394, 31.12.1999, s. 1.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(19 september 2000)

Enligt den rapport om genomförandet av rådets förordning (EEG) nr 3904/92 av den 17 december 1992 om åtgärder för att anpassa tullaryrket till den inre marknaden(1) som har överlämnats till kommissionen av det italienska arbetsmarknads- och

socialministeriet kan följande uppgifter lämnas om antalet och lokaliseringen av de projekt som genomförts i enlighet med denna förordning:

>Plats fÄHor tabell>

Följande uppgifter från genomföranderapporten kan lämnas avseende provinsen Imperia (där Ventimiglia ligger): 10 projektförslag lades fram (2 från staden Imperia, 3 från San Remo och 5 från Ventimiglia). De italienska myndigheter som ansvarar för genomförandet av programmet valde ut 6 projekt som skulle finansieras (1 från Imperia och 5 från Ventimiglia). Enligt den information som kommissionen har tillgänglig underlät alla utom en av de utvalda sökande att fullfölja förfarandet och fick därför inget bidrag inom programmet.

Det enda projekt från denna grupp som slutligen fick bidrag var lokaliserat till Ventimiglia. Projektet avsåg inrättande av ett servicecentrum för lastbilar(2). Slutmottagaren var Autoporto riviera dei fiori spa. De godkända kostnaderna uppgick till 1 140 miljoner lire, med 285 miljoner lire i EU-bidrag och en nationell delfinansiering på 285 miljoner lire.

(1) EGT L 394, 31.12.1992.

(2) Realizzazione di un centro di assistenza al traffico degli autotrasportatori che preveda oltre allo svolgimento dell'attivita' edilizia la gestione dei servizi autoportuali.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1275/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Indragning från spanska regeringens sida av 12 procent av Galiciens tilläggskvot för mjölk

Spanska regeringens jordbruksminister Jesus Posada meddelade nyligen i Santiago de Compostela att den centrala förvaltningen skulle dra in 12 procent av de 207 000 ton tilläggskvot för mjölk som gäller Galicien och som skulle tilldelas i sin helhet i april. Han förklarade detta med att man behövde en beredskap för eventuella krav eller oförutsedda händelser.

Har spanska regeringen befogenhet att fatta ett sådant beslut? Kommer kommissionen se till att man respekterar den tilläggskvot för mjölk som tillkommer de galiciska jordbrukarna, som dessutom skulle behöva en påtaglig höjning av sin produktion?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 maj 2000)

Tilldelningen av individuella referenskvantiteter och i synnerhet tilläggskvoter som finns tillgängliga tack vare den specifika ökning som rådet beslutat om inom ramen för Agenda 2000, faller under medlemsstaternas ansvar i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 3950/92 av den 28 december 1992 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter(1) och mot bakgrund av objektiva kriterier. Medlemsstaterna måste ändå meddela kommissionen vilka åtgärder som antas för tilldelningen i fråga.

I ett meddelande till kommissionen från den 21 mars 2000 säger sig Spanien ha uppnått en överenskommelse med myndigheterna i den autonoma regionen angående fördelningen av kvoterna. Kommissionen förfogar för tillfället inte över någon mer detaljerad information, men ser inte negativt på ett eventuellt kvarhållande av en viss procent av tilläggskvoten för mjölk i den nationella reserven, enligt rapporten från parlamentsledamoten, för att kunna tillgodose specifika behov.

(1) EGT L 405, 31.12.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1881/00

från Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) till kommissionen

(9 juni 2000)

Ämne: Bensinpriserna i Spanien

Bensinpriserna i Spanien har höjts för sjätte gången i rad inom loppet av en månad. Den senaste höjningen förefaller ännu mer förvånande om man beaktar att samtliga i Spanien verksamma stora bensinbolag håller priser som, vilket även kommissionsledamot Loyola de Palacio har påpekat, överensstämmer på ett uppseendeväckande sätt.

Om man bortser från denna uppseendeväckande överensstämmelse, vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer kommissionen att vidta i detta sammanhang? Anser kommissionen att konkurrensen inom denna sektor är snedvriden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(2 augusti 2000)

Det faktum att de största oljebolagen på den spanska marknaden håller ungefär samma priser i detaljistledet utgör inte i sig ett tillräckligt bevis för att bolagen skulle ha bildat en kartell eller att konkurrensen skulle vara snedvriden i Spanien. Som parlamentsledamoten påpekar kan det dock vara så att likartade priser i detaljistledet är resultatet av en samordning mellan de företag som är verksamma på den spanska marknaden som syftar till eller får till följd att konkurrensen snedvrids.

I det aktuella fallet har dock kommissionen för närvarande inte några bevis för att det skulle förekomma någon samordning mellan distributörerna. Kommissionen har dessutom fått veta att de nationella myndigheterna för närvarande håller på att undersöka frågan. Kommissionen försäkrar parlamentsledamoten att den fortsätter att övervaka att gemenskapens konkurrensregler tillämpas i denna bransch och utesluter inte ett eventuellt ingripande om den skulle finna frågor som har en gemenskapsdimension.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0755/00

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(13 mars 2000)

Ämne: Transport av hästar från Litauen till Italien

Enligt uppgift genomförs det transporter av hästar mellan Litauen och Italien under vilka hästarna lider i onödan på grund av de fruktansvärda transportförhållandena.

Tänker kommissionen ta upp frågan med Italiens och Litauens regeringar?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(28 april 2000)

Kommissionen är medveten om det lidande som hästar som importeras från central- och östeuropeiska länder utsätts för till följd av de förhållanden som råder under transporten.

Problem orsakas också fortfarande på grund av att rådets ändrade direktiv 91/628/EG om skydd av djur vid transport(1) inte efterlevs till fullo vid vissa italienska gränskontrollstationer.

Kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor har gjort flera veterinärbesök på de italienska gränskontrollstationerna. Efter besöken lades detaljerade rekommendationer fram för de italienska myndigheterna. De italienska myndigheterna har planerat åtgärder för att förbättra förhållandena för djuren och kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor planerar att genomföra ytterligare ett veterinärbesök inom den närmaste framtiden för att kontrollera dessa åtgärder.

I ett meddelande nyligen från de italienska myndigheterna gjordes de officiella veterinärer som är anställda vid gränskontrollstationerna uppmärksamma på att importerade hästar som har rest i mer än 24 timmar behöver en viloperiod på 24 timmar.

Kommissionen ser icke desto mindre över ärendet i syfte att eventuellt inleda ett överträdelseförfarande mot Italien i enlighet med artikel 226 (före detta artikel 169) i EG-fördraget.

Dessutom anser kommissionen att det för att uppnå en allmän förbättring av djurskyddsnormerna är nödvändigt både att förbättra efterlevnaden av befintlig lagstiftning och att arbeta för internationell enighet i denna fråga.

Inom denna ram har kommissionen inlett ett förfarande för att förhandla om gemenskapens deltagande i den reviderade europeiska konventionen om skydd av djur under internationella transporter (ETS-65). Detta kommer att göra det lättare att garantera en godtagbar nivå för djurskyddet i Europa och påskynda arbetet med att harmonisera lagstiftningen om djurskydd i kandidatländerna. Dessutom diskuterades och analyserades problemet med långa transporter framför allt import av hästar till gemenskapen från central- och östeuropeiska länder vid det 7:e sammanträdet i arbetsgruppen av chefsveterinärer från de associerade länderna som anordnades i Lissabon den 1114 april 2000.

(1) EGT L 340, 11.12.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1359/00

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(4 maj 2000)

Ämne: Ceuta och Melilla slås samman i Eurostats klassificering av Mål 1-områden

Alla regioner där ekonomin hamnar under gränsen 75 procent av gemenskapens BNI kan få stöd som Mål 1-område. När klassificeringen skall göras brukar man betrakta de spanska städerna Ceuta och Melilla som en helhet, som om de vore en ekonomisk, geografisk och administrativ enhet.

Men dessa båda städer i Nordafrika har inget ekonomiskt eller administrativt samarbete och det är inte logiskt att de för denna 75 procent-regel skall betraktas som en enhet när man skall avgöra vilka områden som skall klassificeras som Mål 1-regioner.

Inser kommissionen att man borde räkna de båda spanska städernas BNI var för sig, så att de kan ingå i de geografiska områden inom gemenskapen som kan få stöd som Mål 1-regioner?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(16 juni 2000)

Enligt artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999, som innehåller allmänna dispositioner för strukturfonderna(1), skall de regioner som kommer ifråga för mål 1 utgörs av områden vilka är mål 2-regioner i klassificeringen av statistiska territoriella enheter (NUTS II) och vilkas bruttonationalprodukt per invånare, mätt enligt standarder för köpkraft och beräknad från gemenskapsuppgifter från de tre senaste åren och som fanns tillgängliga den 26 mars 1999, är lägre än 75 % av den genomsnittliga bruttonationalprodukten i gemenskapen.

Enligt klassificeringen av statistiska territoriella enheter bildar Ceuta och Melilla en enda region av typen NUTS II. Av uppgifter som nämns i artikel 3 av ovannämnda förordning framgår att den bruttonationalprodukten per invånare i Ceuta och Melilla är lika med 71,4 % av genomsnittet i gemenskapen. Det är anledningen till att Ceuta och Melilla kommer att berättigas till stöd som mål 1-områden inom strukturfonderna för perioden 20002006.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2199/00

från Frédérique Ries (ELDR) till kommissionen

(3 juli 2000)

Ämne: Lika behandling av personer oavsett ras eller etnisk härkomst

Då Buitenwegs betänkande (A5-0136/2000) om lika behandling av personer oavsett ras eller etnisk härkomst var uppe till behandling i utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter ingav

jag tillsammans med min kollega Willy de Clercq ändringsförslag 72, där följande konstaterades: I detta direktiv avses med likabehandlingsprincipen att det inte skall få förekomma någon direkt eller indirekt diskriminering på grund av etniskt ursprung eller ras, och inte heller uppmuntran till diskriminering eller uppmuntran till hat eller våld på grund av etniskt eller religiöst ursprung eller ras, såsom förnekande av Förintelsen.

Vid debatterna i utskottet tvivlade kommissionen inte på att ändringsförslaget i princip var berättigat, men anförde vissa juridiska argument emot det, enligt vilka ett sådant stadgande borde ingå i en separat text.

Kan kommissionen ge till känna vilka åtgärder den avser att vidta i anledning av detta ändringsförslag och framför allt i anledning av att förnekande av Förintelsen skall anses som uppmuntran till diskriminering? Hur kommer i stora drag den separata lagtext att se ut som kommissionen vid utskottsdebatterna ställt i utsikt? När är det meningen att texten skall framläggas?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(13 september 2000)

Enligt artikel 13 i EG-fördraget kan rådet vidta åtgärder för att bekämpa diskriminering. I kommissionens förslag till direktiv, som grundar sig på artikel 13, om genomförandet av principen om likabehandling av enskilda personer oavsett ras eller etniskt ursprung(1), förbjuds sådan diskriminering av enskilda personer inom ett antal områden. Kommissionen tror att den ändring som parlamentsledamoten föreslagit till utkastet till det direktiv som sedermera antogs av rådet den 29 juni 2000(2) inte gällde diskriminering av enskilda personer vilket faller inom direktivets räckvidd, utan rasistiskt beteende i mer omfattande former, vilket faller utanför räckvidden för artikel 13.

Av detta skäl kunde inte kommissionen godta den föreslagna ändringen. Kommissionen noterar emellertid att artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen bemyndigar unionen till att bekämpa rasism och främlingsfientlighet i mer omfattande form. Kommissionen vill erinra om att rådet år 1996 antog enligt f.d. artikel K.3 i Fördraget om Europeiska unionen en gemensam åtgärd(3) om rättsligt samarbete för att bekämpa rasism och främlingsfientlighet, inbegripet uppmaning till rashat, våld och förnekandet av Förintelsen. Genomförandet av den gemensamma åtgärden ska granskas i sommar för andra gången. I ljuset av denna granskning kommer kommissionen att överväga vilka framtida insatser som blir nödvändiga enligt artikel 29 i Fördraget om Europeiska unionen för att ta itu med de frågor som parlamentsledamoten tar upp.

(1) KOM(1999) 566 slutlig.

(2) EGT L 180, 19.7.2000.

(3) EGT L 185, 24.7.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1322/00

från Bertel Haarder (ELDR) till kommissionen

(17 april 2000)

Ämne: Brister i utbetalningen av utlovat stöd till B'Tselem

I april 1998 beslutade kommissionen att stödja B'Tselems (The Israeli Information Center for Human Rights in the Occupied Territories) projekt Generating Commitment for Human Rights (projektnummer 98mas15 B7-7050 I MEDA:s demokratiprogram). 1999 beviljades ännu ett anslag till B'Tselem för dess deltagande i ett projekt med fyra andra israeliska människorättsorganisationer (projektnummer 1998/281A B7-7050 i MEDA:s demokratiprogram). Med anledning av att flera ledamöter av Europaparlamentet ställt frågor angående stödet till B'Tselem 1998 svarade kommissionens ledamot Manuel Marín att kontraktet skulle utformas i början av 1999. Ännu har dock inget kontrakt lagts fram för något av de två projekten.

Kan kommissionen svara på när B'Tselem kan ta emot de utlovade kontrakten på de belopp som beviljats till deras två projekt?

Kan kommissionen svara på varför de beviljade beloppen ännu inte utbetalats?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(22 maj 2000)

Samtliga MEDA:s demokratiprogram för 1998 dvs. ungefär 40 projekt, däribland B'Tselem, har nu undertecknats av kommissionen och skickats till respektive stödmöttagare för kontrasignering. Trots den beklagliga förseningen kommer dessa projekt, inklusive B'Tselem, i stort sett att utvecklas enligt planerna.

Bidragen från MEDA:s demokratiprogram för 1999 till fyra israeliska icke-statliga organisationer, däribland B'Tselem, godkändes av kommittén för mänskliga rättigheter i oktober 1999. Kontraktet kommer så snart som möjligt att undertecknas av kommissionen och skickas till stödmottagaren.

Så snart kontraktet kontrasignerats av stödmottagaren kommer projektet att sättas i gång och stödbeloppen att utbetalas i enlighet med de kontraktsenliga villkoren.