SKRIFTLIG FRÅGA E-1256/01

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(26 april 2001)

Ämne: Europeiska unionens ståndpunkt avseende främjande av amning

Direktiv 91/321/EEG(1) av den 14 maj 1991 angående inbördes anpassningar av medlemsstaternas lagstiftning med avseende på modersmjölksersättning och tillskottsnäring är en översättning av en internationell uppförandekod för marknadsföring av modersmjölksersättning. Den koden infördes av Världshälsoorganisationen och Unicef och antogs av WHO:s generalförsamling år 1981.

I resolution 49.15 från år 1996 uppmanar Världshälsoorganisationen till införande av kompletterande åtgärder om att inte göra reklam för ersättningar före sex månaders ålder så att mödrar anmodas att fortsätta amma. Normalt sett skulle en ny resolution ha antagits förra året men på grund av att ärendet uppskjutits så skall diskussionen om huruvida sexmånadersgränsen skall behållas eller inte att hållas i generalförsamlingen i maj.

Kommer kommissionen att vid nästa sammanträde med Världshälsoorganisationens generalförsamling att yrka för kompletterande åtgärder om att inte göra reklam för modersmjölksersättning före sex månaders ålder, i enlighet med resolution 49.15? Om så inte är fallet, varför vägrar kommissionen att genomföra Världshälsoorganisationens resolution 49.15 med tanke på amningens betydelse för folkhälsan?

(1) EGT L 175, 4.7.1991, s. 35.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(5 juli 2001)

Syftet med Världshälsoorganisationens internationella uppförandekod avseende marknadsföring av modersmjölksersättning är att på grundval av lämplig information och lämplig marknadsföring och spridning bidra till att spädbarn får säker och lämplig näring, genom skyddande och främjande av amning och genom säkerställande av en korrekt användning av modersmjölksersättning.

Enligt råden från vår Vetenskapliga livsmedelskommitté(1) och Världshälsoorganisationens politik när det gäller spädbarnsföda(2), räcker bröstmjölk vanligen för att fylla ett normalt spädbarns näringsbehov under de första fyra till sex månaderna i livet. Nuvarande gemenskapslagstiftning överensstämmer med ovanstående vetenskapliga råd och tillämpliga syften i Världshälsoorganisationens kod.

Den nya resolutionen som diskuterades och antogs vid Världshälsoförsamlingens 54:e möte i maj 2001 gällde skydd, främjande och stöd av enbart amning under en viss period. Debatten i denna fråga tog i hög grad hänsyn till resultaten av det expertsamråd om den optimala perioden för enbart amning som Världshälsoorganisationen anordnande den 2830 mars 2001. I den resolution som antagits hänvisas det till rekommendationerna och slutsatserna från det samrådet.

Expertsamrådet visade att antalet tillgängliga vetenskapliga rön av god kvalitet om detta ämne är begränsat (av de 3000 referenser som beaktades, grundades översikten på två små kontrollerade försök och 17 observationsundersökningar som varierade både vad gäller kvalitet och ursprung).

Sammanfattningsvis kom man till följande slutsatser:

- Enbart amning upp till sex månaders ålder innebär flera fördelar för både spädbarnet och modern. Den viktigaste potentiella fördelen är den skyddande effekten mot diarré, särskilt i utvecklingsländerna.

- Enbart amning kan leda till järnbrist hos känsliga barn som är beroende av att modern får tillräckligt med järn (vilket kan vara problem både i u-länder och i-länder).

- Tillgängliga uppgifter räcker inte för att utesluta andra potentiella risker med enbart amning under sex månader, bland annat växthämning och andra mikronäringsmässiga bristtillstånd.

På grundval av dessa slutsatser rekommenderar expertsamrådet enbart amning under sex månader, och införande av tillskottsnäring och fortsatt amning därefter, men med anmärkningen att denna rekommendation gäller populationer snarare än individuella spädbarn. Experterna erkänner också att vissa mödrar inte kan eller väljer att inte följa denna rekommendation och rekommenderar att dessa mödrar bör få stöd att ge sin barn bästa möjliga näring.

Mot bakgrund av ovanstående kommer kommissionen i fortsättningen att argumentera för åtgärder som verkställer expertsamrådets slutsatser och rekommendationer, som tar hänsyn till spädbarnens och mödrarnas särskilda individuella behov.

(1) Rapporter från Vetenskapliga livsmedelskommittén, 14:e serien, yttrande avgivet 27.4.1983 och 24:e serien, yttrande om avvänjningskost för spädbarn, avgivet 27.10.1989 och 30.3.1990.

(2) Se punkt 7 i Världshälsoorganisationens rapport om en global strategi för näring för spädbarn och småbarn (dok. A54/7, 9.4.2001).