SKRIFTLIG FRÅGA E-0520/03

från Miet Smet (PPE-DE) till rådet

(24 februari 2003)

Ämne: Kvinnors rättigheter i Pakistan

Europeiska unionen och Pakistan undertecknade 2001 ett samarbetsavtal. I artikel 1 i detta samarbetsavtal ingår en klausul om respekt för mänskliga rättigheter och demokratiska principer.

Trots att Pakistan skrivit under på dessa principer respekteras inte alltid kvinnors rättigheter i detta land. AFP, Reuters och New York Times har rapporterat att vissa pakistanska kvinnor faller offer för blodshämnd, bland annat våldtäkt, bränning, mord, osv. Blodshämnd kan utdömas av lokala råd.

Har EU redan reagerat på dessa grova kränkningar av kvinnors rättigheter? Om inte, har EU för avsikt att reagera på dessa kränkningar?

Finns det en mekanism som på ett systematiskt sätt skulle kontrollera och framtvinga respekt för kvinnors rättigheter i Pakistan? Och finns det möjlighet att avbryta samarbetet mellan Pakistan och EU om kvinnors rättigheter, och mänskliga rättigheter i allmänhet, hela tiden kränks?

Om svaret på ovanstående två frågor är nej, kommer EU att skapa dessa två möjligheter i framtiden?

Om det finns ett system för att kontrollera och framtvinga respekt för kvinnors rättigheter och om samarbetet mellan Pakistan och EU eventuellt skulle kunna avbrytas, gäller detta då för alla länder som undertecknat ett sådant avtal med EU (en samarbetsavtal av tredje generationen som uttryckligen hänvisar till mänskliga rättigheter)?

Svar

(22 juli 2003)

1. Rådet erinrar om att EU i alla dialogmöten med Pakistan betonar den vikt som rådet fäster vid respekten för de mänskliga rättigheterna, däribland kvinnors rättigheter. Rådet kommer att fortsätta med detta vid varje lämpligt tillfälle. EU:s beskickningschefer i Islamabad bevakar mycket noggrant utvecklingen av de mänskliga rättigheterna och tar upp individuella fall vid sina regelbundna kontakter med myndigheterna.

2. EU har infört mänskliga rättigheter som en väsentlig del i sina handels- och samarbetsavtal med tredje länder sedan 1995. Enligt dessa klausuler skall respekten för grundläggande mänskliga rättigheter och demokratiska principer ligga till grund för parternas inrikes- och utrikespolitik och utgöra en väsentlig del i avtalet. Avtalet får hävas vid en eventuell överträdelse. Före 1995 togs ofta respekten för mänskliga rättigheter uttryckligen upp i exempelvis ingressen till avtalen.

3. Hittills har det inte hävts något avtal med en klausul om mänskliga rättigheter som väsentlig del. Men i de fall då EU ansett att ett partnerland brutit mot de väsentliga delarna i avtalet, har vissa bestämmelser i avtalet tillfälligt upphävts. Det var exempelvis fallet med de finansiella bestämmelserna i Cotonouavtalet avseende Zimbabwe (2002), Komorerna (2000), Elfenbenskusten (2000), Fiji (2000), Haiti (2000) och Liberia (2001). I andra fall försenades undertecknandet av samarbetsavtal av omsorg om mänskliga rättigheter, när det bland annat gällde Kroatien (1995), Pakistan (1999), Algeriet (1998) och Ryssland (1995).

4. Betoningen ligger mer på att främja dialog och positiva insatser än att vidta bestraffningsåtgärder. EU tar varje tillfälle i akt att uppmana stater att respektera de mänskliga rättigheterna och befrämja skyddet av dem och att erinra partnerländer om deras åtaganden enligt avtal med en klausul om mänskliga rättigheter som väsentlig del.

5. Utkastet till samarbetsavtal mellan EG och Pakistan om partnerskap och utveckling som är under behandling i Europaparlamentet har den inriktning som beskrivs ovan.