SKRIFTLIG FRÅGA E-0309/03

från Markus Ferber (PPE-DE) till kommissionen

(10 februari 2003)

Ämne: Nationella och gemenskapsrättsliga föreskrifter och deras följder för biodlarna

1. Frågan om huruvida mjölksyra får användas vid biodling har juridiskt hanterats på olika sätt i EU:s olika medlemsstater. Hur ställer sig kommissionen till att de ekonomiska och ekologiska konsekvenserna för biodlingen därför kommer att bli olika?

2. Varför har EU-kommissionen tagit initiativet i frågan om att medlemskap i branschorganisation skall vara obligatoriskt, trots att detta är något som faller inom medlemsstaternas behörighetsområde?

3. I vad mån får medlemsstaterna ha olika bestämmelser om huruvida mjölksyra och myrsyra skall vara tillåtna eller inte respektive obligatoriskt anses som apoteksvara eller inte, utan att detta ur gemenskapsrättslig synvinkel betraktat leder till snedvridningar av konkurrensen?

4. Hur avser EU-kommissionen att vid godkännandet av besprutningsmedel reagera på de förändrade odlingsmetoderna inom jordbruket, där odlingen av genetiskt modifierade grödor hela tiden ökar?

5. Är sockerförsörjningen för vinterutfodring av bin en fråga som berör gemenskapsrätten? Vilka konventioner och avtal tangeras av dessa bestämmelser? I vilken mån anser kommissionen att det till följd av prisutvecklingen och därmed snedvridningen av konkurrensen finns behov av åtgärder på europeisk nivå?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 mars 2003)

1. I EG-lagstiftningen finns det inga särskild bestämmelser om användning av organiska syror (mjölksyra) i kuporna för att på så sätt bekämpa vissa bisjukdomar. I de fall organiska syror används som veterinärmedicinska läkemedel är det emellertid nödvändigt med ett förhandsgodkännande. Icke desto mindre förfaller det som om det i praktiken är berättigat med olika praxis i olika medlemsstater på grund av en direkt inverkan av klimatfaktorer vid den här typen av behandling.

2. 1997 antogs rådets förordning (EG) nr 1221/97 av den 25 juni 1997 om allmänna tillämpningsregler för åtgärder som syftar till att förbättra villkoren för produktion och saluföring av honung(1), i vilken det i artikel 4 föreskrivs att de frivilliga nationella programmen skall utarbetas i nära samverkan med branschorganisationer och kooperativ inom biodlingen och produktionskedjan. Denna skyldighet riktar sig till medlemsstaterna som har ansvar för att få dessa organisationer att medverka i utarbetandet av de nationella programmen.

3. De nationella bestämmelserna för att godkänna veterinärmdicinska produkter för behandling eller förebyggande av sjukdom hos bin skall följa gällande EG-lagstiftning: direktiv 2001/82/EG(2), förordning (EEG) nr 2377/90(3) och förordning (EEG) nr 2309/93(4). Dessa bestämmelser hindrar inte att medlemsstaterna antar strängare regler när det gäller att ordinera och tillhandahålla veterinärmedicinska produkter om det behövs för att skydda människors eller djurs hälsa. Distributionen av veterinärmedicinska produkter är en fråga för medlemsstaterna, som skall vidta lämpliga åtgärder för att kontrollera parti- och minuthandel till djurägare eller djurhållare.

4. Godkännande av växtskyddsmedel regleras av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(5) och är en fråga med specifikt nationell behörighet. När medlemsstaterna lämnar godkännande skall de försäkra sig om att säkerhetsnormerna i direktivet uppfylls och att de riskhanteringsföreskrifter som gäller för verksamma ämnen enligt bilaga I till det direktivet följs. Kommissionen har nyligen tillsammans med medlemsstaterna inrättat en arbetsgrupp för herbicidtoleranta växter och en av dess uppgifter är att undersöka den möjliga inverkan av genetiskt modifierade växter på bruket av herbicider.

5. Nej. Ett stödsystem för inköp av denaturerat socker var i bruk mellan 1968 och 1974. Efter några förändringar avskaffades stödet till sektorn 1983, inbegripet stödet för inköp av socker, först och främst på grund av administrationskostnaderna, förorsakade av näringens struktur med ett mycket stort antal och vitt spridda stödmottagare som i de allra flesta fallen ägnar sig åt jordbruk bara på deltid. Av samma skäl avser kommissionen inte att föreslå ett nytt system med direktstöd till biodlingen.

(1) EGT L 173, 1.7.1997.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för veterinärmedicinska läkemedel, EGT L 311, 28.11.2001.

(3) Rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung, EGT L 224, 18.8.1990.

(4) Rådets förordning (EEG) nr 2309/93 av den 22 juli 1993 om gemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet, EGT L 214, 24.8.1993.

(5) EGT L 230, 19.8.1991.