ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2965/02

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(22 oktober 2002)

Ämne: Televisionskanal för information till jordbrukare

Genom gemenskapens tredje stödram och på initiativ av den grekiske jordbruksministern har medel ställts till förfogande för att skapa en televisionskanal vars syfte skulle vara att upplysa de grekiska jordbrukarna om frågor i anslutning till deras verksamhet.

Så vitt jag vet har ingen sådan kanal inlett sin verksamhet fram till dags dato. Därför ber jag kommissionen upplysa mig om följande:

1. Hur stora är de anslag som beviljats för denna kanal och när har de beviljats?

2. Varför har kanalen inte kommit igång med sina sändningar och vad har hänt med ärendet?

3. Är kommissionen nöjd med det sätt på vilket dessa anslag har förvaltats? Om svaret är nekande: vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att ta reda på vad som hänt med anslagen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 november 2002)

1. Ett pilotprojekt planerades i samband med Nationella operativa programmet Utveckling av jordbrukssektorn under den andra gemenskapsstödramen (19942000) för Grekland, rörande digitaliseringen av jordbruksministeriets befintliga data om landsbygdsutveckling och inköp av ett begränsat antal avkodare. Detta projekt genomfördes av jordbruksministeriet efter stora förseningar först under sommaren 2001.

2. Skapandet av en station och inrättandet av ett utvecklingsprogram för landsbygds-TV, inklusive inköp av 20 000 avkodare och satellitantenner (10 000 för kollektiv och 10 000 för en utvald grupp individer) föreslogs av jordbruksministeriet under den tredje gemenskapsstödramen i samband med Nationella operativa programmet Landsbygdsutveckling (20002006). Redan på ett tidigt stadium stötte projektet på stora problem med programmering och genomförande och drogs tillbaka från programmet på begäran av kommissionen på våren 2002. Inga utgifter har gjorts för detta projekt under den tredje gemenskapsstödramen. Motsvarande åtgärd kommer att avföras från Nationella operativa programmet Landsbygdsutveckling (20002006) och det belopp som ursprungligen anslogs för detta projekt kommer att fördelas på andra projekt i samband med ändringen av programmet som redan har påbörjats.

3. Kommissionen kommer att beakta resultatet och jordbruksministeriets förvaltning av det första pilotprojektet om digitalisering och kommer att besluta om finansiell uppföljning i samband med slutrapporten för Nationella operativa programmet Utveckling av jordbrukssektorn, som ännu inte har inlämnats av de grekiska myndigheterna och avslutandet av den andra gemenskapsstödramen (19941999) för Grekland.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3482/02

från Freddy Blak (GUE/NGL) till kommissionen

(29 november 2002)

Ämne: Nepotism vid kommissionens generaldirektorat för jordbruk

Kommissionen har utsett Fabrizio Barbaso till vice generaldirektör för GD Jordbruk. Han skall bland annat ansvara för marknader.

Barbaso utsågs till vice generaldirektör för marknader i oktober 2000 men suspenderades i juli 2002 efter det att förstainstanrätten fastställt att han saknade nödvändig erfarenhet av frågor om jordbruksmarknader.

Hur kan kommissionen motivera att Barbaso på nytt utses till vice generaldirektör när han enligt domstolens dom saknar kompetens på sitt ansvarsområde?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(20 januari 2003)

Parlamentsledamoten bör lägga märke till att förstainstansrättens beslut annullerade utnämningen av tjänstemannen i fråga på grundval av den arbetsbeskrivning som då gällde. Rätten suspenderade däremot inte tjänstemannen, såsom påstås, och tjänstemannen suspenderades inte heller på något annat sätt.

Den nyligen gjorda utnämningen inom generaldirektoratet för jordbruk (GD AGRI) gjordes helt i överensstämmelse med de förfaranden som kommissionen antog i december 2000 och som beskrivs i meddelandet Bedömning, urval och utnämning av högre kommissionstjänstemän(1) Meddelandet kommer att skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Annonsen för tjänsten i fråga utformades enligt den politik som kommissionen införde i december 2000 när det gäller att anställa personer som kan utföra flera funktioner i ledande ställning inom institutionen. Kommissionen tog också hänsyn till de ändringar som gjorts i organisationsstrukturen inom GD AGRI och som hade börjat gälla under tiden.

Efter en första genomgång av de sökande och efterföljande intervjuer i Rådgivande kommittén i nomineringsfrågor följde kommittén normal praxis och upprättade en förteckning över de kandidater som kunde komma i fråga, och det fanns fem sådana kandidater. Kandidaterna på förteckningen intervjuades sedan av den ledamot av kommission som har ansvar för jordbruksfrågor och av mig i egenskap av kommissionsledamot med ansvar för personal och administration, och kommissionen beslutade att Fabrizio Barbaso hade den bästa kombinationen av de kvalifikationer och egenskaper som efterfrågades i annonsen för denna tjänst. Han utnämndes sedan i vederbörlig ordning.

(1) SEK(2000) 2305/5.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2528/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(11 september 2002)

Ämne: Israels användning av palestinier som levande sköldar

Den israeliska människorättsorganisationen i Betlehem har rapporterat om en händelse den 14 augusti då en ung palestinier användes som mänsklig sköld, trots att det är förbjudet. Palestiniern dog, liksom den israel som försökte utnyttja honom som sköld. Den israeliska armén använder mänskliga sköldar i sitt repressiva kolonialkrig mot den palestinska befolkningen. Varför förblir EU passivt inför dessa dåd av en stat som använder all sin styrka mot ett försvarslöst folk? Vad tänker rådet göra för att förhindra att staten Israel agerar på detta kriminella sätt?

Svar

(18 februari 2003)

Den ärade parlamentsledamoten tar upp en av de mest tragiska aspekterna av konflikten mellan Israel och Palestina, nämligen civilbefolkningens lidanden. Trots att båda sidor måste uppfylla sina åtaganden om att avstå från att angripa civila och undvika aktioner som innebär att de utsätts för fara, fortsätter såväl israeliska som palestinska män, kvinnor och barn att betala ett högt pris. Rådet har därför i sina uttalanden gång på gång utan reservationer fördömt våld och terrorism i konflikten mellan Israel och Palestina.

Rådet har i sina kontakter med Israel regelbundet tagit upp frågan om civila offer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2614/02

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: 1- och 2-eurosedlar

I alla euroländerna förs för närvarande en hetsig debatt om huruvida priserna har stigit sedan euron infördes den 1 januari 2002 och i så fall i vilken utsträckning.

Konsumentorganisationer publicerar regelbundet siffror som påstås bekräfta denna prisinstabilitet och i medierna pågår ständiga diskussioner. Därigenom får många konsumenter en negativ bild av den nya valutan som orsak till prisökningarna. En märkbar konsekvens är att handeln rapporterar minskande konsumtion, men framför allt att många konsumenters förtroende för den europeiska finanspolitiken, och därmed för den nya valutan, minskar. Om man vill främja den europeiska andan är det inte bra att folk känner nostalgi för eurons föregångare.

Den här veckan har konsumentorganisationer och fackförbund i Italien reagerat mycket negativt på de senaste beräkningarna av konsumentprisindex (en ökning med 2,3 procent i augusti). Detta ledde till att ekonomi- och finansminister Giulio Tremonti uttalade sig för att införa en 1-eurosedel i Italien. Åtgärden skulle motverka effekterna av den allmänna uppfattningen att mynt till skillnad från sedlar inte har något verkligt värde. På så sätt skulle konsumtionsklimatet förbättras genom en ny medvetenhet.

Anser inte kommissionen att ett införande 1- och 2-eurosedlar över hela euroområdet skulle vara en psykologiskt lämplig åtgärd för att motverka den rådande osäkerhetskänslan?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(22 oktober 2002)

Europeiska centralbanken är ensam behörig att välja valörer på sedlarna. Beslutet att trycka sju valörer från 5 till 500 euro fattades efter fyra års ingående diskussioner inom arbetsgruppen för tryckning och utfärdande av europeiska sedlar, som bildades 1992 av Centralbankschefskommittén. De Eurobarometerenkäter som genomförts under det här året visar att sedlarna har tagits mycket väl emot av EU-medborgarna som inte vill ha någon förändring. Tanken på att trycka sedlar med en valör av en eller två euro har inte fått något verkligt stöd (förutom i Grekland och Italien) och möter ibland stort mostånd (68 % av fransmännen är till exempel emot idén enligt en nyligen genomförd undersökning).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3223/02

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(14 november 2002)

Ämne: Kandidatländerna och volymen hot air

Finns det någon beräkning av hur stor volym så kallad hot air de 10 (längre fram 12) nya medlemsstaterna innehar under inledningsskedet av EU:s system med handel av utsläppsrätter (20052007) eller under efterföljande perioder(na)? Hur stor volym hot air kan som en jämförelse Förbundsrepubliken Tyskland sälja, mot bakgrund av att den tyska återföreningen skedde efter Kyotoprotokollets basår?

Har EU utarbetat några strategier för när och hur denna hot air bör släppas ut på marknaden, med hänsyn till priset på utsläppsrättigheter (och de faktiska minskningarna av utsläppen inom EU)? Om det föreligger några sådana strategier, var har de i så fall publicerats?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(14 januari 2003)

Målen i Kyotoprotokollet gäller för perioden 20082012. Före detta datum finns det inte några bindande mål i lagstiftningen.

EU:s system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser enligt kommissionens förslag(1) bygger på att enheter tilldelas utsläppsrätter som de kan handla med. Utsläppsrätterna måste delas ut till enheter som omfattas av direktivet enligt i förhand fastställda kriterier och i enlighet med EG-fördragets bestämmelser, i synnerhet bestämmelserna om statligt stöd.

Om hot air skall tolkas som att företag erhåller utsläppsrätter som är större än deras förväntade faktiska behov så är kommissionen förvissad om att det inte kommer att förekomma någon handel med hot air, varken under perioden 20052007 eller senare. Anledningen är att enligt förslaget förbjuds regeringar att dela ut utsläppsrätter som är större än vad enheterna kan förmodas behöva.

Därför verkar det inte troligt att någon hot air kommer att vara föremål för handel av aktörer i någon av de nuvarande eller framtida medlemsstaterna.

(1) EGT C 75 E, 26.3.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3132/02

från Samuli Pohjamo (ELDR) till kommissionen

(4 november 2002)

Ämne: Hur olika språk finns företrädda i kommissionens ämbetsverk

Europeiska patentbyråns verksamhet är av mycket stor betydelse för företag som ansöker om europeiska patent. Det europeiska patentprojektet har planerats sedan lång tid tillbaka och har drivits särskilt av kommissionen.

Det ligger i Europeiska unionens intresse att alla länder och språkgrupper skall vara företrädda i gemenskapens ämbetsverk. I Finland har det upplevts som ett problem att det inte finns någon finländare anställd på Europeiska patentbyrån och någon service därför inte finns att få på finska.

Vad tänker kommissionen göra för att man i språkligt hänseende skulle nå fram till en snabbare och mera flexibel patentservice? Som exempel kan nämnas att tekniken utvecklas verkligt snabbt och om det tar flera år att få ett patent, då kan det hända att tekniken under tiden hinner bli föråldrad.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 december 2002)

Europeiska patentverket (EPO) är inget EU-organ. Det är en självständig enhet som är totalt fristående från EU-institutionerna. Enligt artikel 4.2 i konventionen om meddelande av europeiska patent (europeisk patentkonvention) är Europeiska patentverket ett av Europeiska patentorganisationens viktigaste organ.

Sedan Europeiska patentverket inrättades 1975, har dess officiella språk varit engelska, franska och tyska. Enligt artikel 14.2 i patentkonventionen kan medborgare i ett land som anslutit sig till patentkonventionen och vars språk inte är ett av de tre arbetsspråken lämna in en europeisk patentansökan på ett språk som är officiellt språk i dennes hemland, under förutsättning att en översättning översänds i ett senare skede.

Finland anslöt sig till patentkonventionen den 1 mars 1996. 2001 var 20 finländska medborgare anställda vid EPO, och enligt den information kommissionen fått från EPO hade ytterligare åtta finländare anställts före den 31 oktober 2002.

Frågan om arbetsspråk som gör det möjligt för anställda i internationella organisationer att kommunicera måste klart skiljas från frågan om översättningskrav som t.ex. gäller för ett europeiskt patent som blivit godkänt.

Mot bakgrund av det planerade gemenskapspatentet(1) och EU:s eventuella anslutning till Europeiska patentorganisationen, övervägs mycket noggrant frågor som översättningskrav, kostnader och de nationella patentverkens eventuella inblandning i de inledande stadierna av behandlingen av patentansökningar i EU.

Kommissionen är medveten om att ansökningförfarandena kan vara långdragna, men det bör noteras att arbetsbördan bara är en av en rad faktorer som inverkar på hur lång tid det tar för en patentansökan att bli beviljad. Bland de andra faktorerna kan nämnas patentansökarens strategi och tidsfristerna för att behandla ansökningarna som fastställts i den rättsliga ram inom vilken patentverken verkar.

(1) Förslag till rådets förordning om gemenskapspatent, EGT C 337 E, 28.11.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1890/02

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(1 juli 2002)

Ämne: Regional kodning av DVD-spelare

I juni 2000 ställde jag två skriftliga frågor om den regionala kodningen av DVD-spelare (E-1509/00, E-1510/00(1)) och ett beslut fattades om att undersöka detta ytterligare. Kan kommissionen redogöra för vad som har uträttats i frågan och vilka framsteg som gjorts?

(1) EGT C 53 E, 20.2.2001, s. 157-158.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(6 september 2002)

Som parlamentsledamoten vet inledde kommissionen en undersökning av den regionala kodningen av DVD-spelare i juni 2001. De största filmbolagen anser att det främsta syftet med detta system är att ge dem möjlighet att skydda sin upphovsrätt och det traditionella mönstret med att släppa filmer vid olika tidpunkter i olika delar av världen, samt att skydda dem mot piratverksamhet.

Kommissionen förstår parlamentsledamotens oro (som han beskriver i sin skriftliga fråga E-1510/00) för att detta system kan leda till att konsumenterna tvingas köpa DVD-spelare till högre priser. Under kommissionens undersökning har en rad filmbolag, DVD-tillverkare och detaljhandlare lämnat uppgifter om hur det regionala kodningssystemet inrättas och fungerar. Kommissionen håller nu på att avsluta sin undersökning med att bedöma om systemet är förenligt med gemenskapens konkurrensregler.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1907/02

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(2 juli 2002)

Ämne: Invandring

Anser kommissionen att den nyligen antagna lagstiftningen om invandring i Danmark strider mot den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter, särskilt artikel 12 och artikel 14?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(5 augusti 2002)

Även om det är kommissionens plikt att se till att de grundläggande rättigheterna respekteras inom gemenskapsrättens område har den ingen befogenhet att undersöka huruvida den nationella lagstiftning som ligger utanför gemenskapsrättens tillämpningsområde är förenlig med Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna. Detta följer av EG-domstolens praxis (Demirel-, Warauf- och ERT-målen) och artikel 51 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

När det gäller invandring finns det ännu ingen gemenskapslagstiftning som baseras på artikel 63 i EG-fördraget. Enligt ett protokoll till Amsterdamfördraget har Danmark dessutom valt att inte tillämpa denna artikel.

Danmarks nya lagstiftning om invandring gäller inte fri rörlighet för EU-medborgare och deras familjemedlemmar som är tredjelandsmedborgare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2921/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(16 oktober 2002)

Ämne: Saint Kitts och Nevis

Kan kommissionen ange vilka projekt i Saint Kitts och Nevis som har finansierats genom EU:s budget under 2000?

Kan kommissionen ange det totala stödbelopp, för samtliga stödområden, som betalats ut till Saint Kitts och Nevis under 2000?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 och E-2922/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(4 december 2002)

Kommissionen översänder direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat en tabell över de önskade upplysningarna och bifogar även årsrapporten från 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av det yttre biståndet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3084/02

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 oktober 2002)

Ämne: Bantningsmedlet Letigen

I Danmark har det rasat en debatt om att förbjuda bantningsmedlet Letigen då det varit många klagomål på dessa piller. Även svenskar ska ha rest över Öresund till Danmark för att få tag på Letigen.

Men detta bantningspiller är förbjudet i andra EU-länder. Vad gäller då för den inre marknaden? Ska Letigen vara tillåtet över hela unionen, eftersom det är tillåtet i ett medlemsland? Eller om nu Letigen är en sådan hälsofara som dess kritiker i Danmark hävdar, ska det då verkligen få säljas i ett medlemsland när det är förbjudet i majoriteten av medlemsländerna?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen

(26 november 2002)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-3064/02 från Torben Lund(1).

(1) Se s. 152.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2742/02

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(30 september 2002)

Ämne: Grekiska saknas på Inforegios hemsida

Via Inforegios hemsida har man en mycket intressant möjlighet att informera sig om den regionalpolitiska utvecklingen i varje medlemsstat. Men på den sida som gäller Grekland (http://www.europa.eu.int/comm/regional_policy/projects/stories/search.cfm) har man inte möjlighet att läsa informationen på grekiska, vilket betyder att en grekisk läsare tvingas läsa på ett främmande språk för att få information om sitt eget land.

Kan kommissionen redogöra för anledningen till denna allvarliga brist? Har kommissionen för avsikt att i framtiden erbjuda denna typ av information även på grekiska?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(4 november 2002)

Fram till i februari 2002 sköttes webbplatsen Inforegio, som behandlade unionens regionalpolitik, av ett privat företag. Därefter har den flyttats till kommissionens Europa-server. I samband därmed gör kommissionen sitt bästa för att med beaktande av tillgängliga budgetresurser och de tekniska villkoren utöka antalet dokument som läggs ut på samtliga unionens språk. De exempel på goda rutiner som presenteras på webbplatsen Inforegio och som parlamentsledamoten hänvisar till kommer att offentliggöras på grekiska inom några månader. En ny rad exempel kommer att offentliggöras direkt på grekiska på webbplatsen Inforegio under våren 2003. Dessa exempel kommer också att finnas i en broschyr om strukturfondssatsningar i Grekland som publiceras av kommissionen under det halvår när Grekland har ordförandeskapet i rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3312/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(22 november 2002)

Ämne: Användning av gemenskapsmedel för gränsöverskridande hälsovård i Grekland

I en tid då olika smittsamma sjukdomar (främst tuberkulos och virushepatit) får en allt större spridning i Grekland fungerar inte de fyra gränsöverskridande folkhälsocentraler som med gemenskapens pengar inrättats i Grekland. De här hälsocentralerna skulle kunna fungera som en första kontrollinstans och erbjuda vård för ekonomiska invandrare i Grekland som lider av olika smittsamma sjukdomar.

Exakt hur stora är de belopp som EU beviljat för inrättandet av dessa hälsocentraler? Varför har de fortfarande inte tagits i bruk? Känner kommissionen till hur de pengar använts som Grekland tagit emot för att inrätta de här centralerna? Vilka eventuella sanktioner kommer att riktas mot Grekland med anledning av detta?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(7 januari 2003)

Inom ramen för gemenskapsinitiativet Interreg II, Gränsöverskridande samarbete, under perioden 19941999, medfinansierade Europeiska regionala utvecklingsfonden, ERUF, med upp till 70 % följande center för gränsöverskridande hälsovård:

>Plats fÄHor tabell>

Enligt de uppgifter som har lämnats till de behöriga nationella myndigheterna har dessa program genomförts och det fysiska föremålet för investeringar som ingick i gemenskapsprojektet har godkänts. Enligt samma uppgifter är dessa center klara att tas i drift så snart nödvändig personal har anställts, och rekryteringen pågår.

Grekland har ännu inte ansökt om räkenskapsavslut för det berörda programmet. Enligt gällande gemenskapslagstiftning skall sådana ansökningar för perioden 19941999 lämnas in senast den 31 mars 2003.

När denna ansökan inkommer har kommissionen för avsikt att granska de uppgifter som de aktuella bestämmelserna föreskriver skall ingå i ett räkenskapsavslut för ett program, även slutrapporten, och den kommer att från fall till fall besluta om vilka åtgärder som skall vidtas.