ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2531/97 från Gunilla Carlsson (PPE) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Alkoholförsäljningsavgifter

Rätten att sälja alkohol till allmänheten är i Sverige idag förbehållen det statligt ägda bolaget ¨Systembolaget¨. Privata företag och importfirmor kan dock få tillstånd av Alkoholinspektionen att sälja till restauranger eller just till Systembolaget.

Dessa tillstånd är mycket dyra och är inte proportionellt relaterade till hur mycket alkohol som faktiskt säljs. Man betalar i stället för rätten att få sälja alkohol upp till en viss gräns. Till exempel måste ett företag som i realiteten säljer ca 250 liter starksprit betala för en rättighet att sälja 50 000 liter starksprit för att få tillstånd. Detta innebär att små och medelstora företag diskrimineras samtidigt som den fria rörligheten av varor försvåras.

Anser kommissionen att det gällande systemet med försäljning av licenser, och kostnaderna för dessa är rimligt? Om inte, vad tänker kommissionen göra åt saken?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (20 oktober 1997)

Det svenska monopol för detaljhandel med alkoholhaltiga drycker som administreras av Systembolaget och som frågeställaren syftar på behandlas för närvarande i domstolen, som skall meddela ett förhandsavgörande ((Mål C-189/95, Åklagaren mot Henry Franzén. )). Denna fråga rör det svenska detaljhandelssystemets förenlighet med artiklarna 30-36 i EG-fördraget.

Kommissionen har vidare mottagit klagomål från medborgare och ekonomiska operatörer beträffande systemet för meddelande av tillstånd för försäljning av alkoholhaltiga drycker till restauranger och till Systembolaget samt de kostnader som är förknippade med detta. Villkoren för att få sådana tillstånd skulle kunna innebära ett hinder för att föra in alkoholhaltiga drycker från andra medlemsstater i Sverige och skulle i så fall vara oförenliga med artiklarna 30-36 i EG-fördraget. Dessa klagomål granskas för närvarande av kommissionen, och domstolens svar på den tidigare nämnda frågan, som väntas inom kort, kommer även att beaktas vid kommissionens bedömning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2209/97 från Charlotte Cederschiöld (PPE) till rådet (18 juli 1997)

Ämne: Läget den 1 juni 1997 för ratifikation av Europeiska unionens konventioner

I den handlingsplan för att bekämpa den organiserade brottsligheten som utarbetats av den av Europeiska rådet inrättade högnivågruppen omnämndes konventioner och protokoll vars ratifikation var nödvändig för den gemensamma kampen mot organiserad brottslighet.

För var och en av nedanstående undertecknade konventioner (och undertecknat protokoll, där det är tillämpligt)

- Konventionen om förenklat utlämningsförfarande mellan Europeiska unionens medlemsstater,

- Europolkonventionen,

- Konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen,

- Konventionen om utlämning mellan Europeiska unionens medlemsstater,

- Konventionen om korruption,

kan rådet meddela

1. datum för undertecknande, och

2. läget för ratifikationsförfarandena i varje medlemsstat den 1 juni 1997?

Svar (10 november 1997)

Rådet kan inte ge upplysningar om hur långt arbetet har framskridit i varje medlemsstat när det gäller de interna ratifikationsförfarandena för de konventioner som antas enligt avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen. Däremot kan rådet, för de konventioner vars ratifikation anses nödvändig för handlingsplanen för kamp mot den organiserade brottsligheten, ange vilka medlemsstater som har deponerat sina ratifikationsinstrument fram till den 20 oktober 1997.

Konventionen om ett förenklat förfarande för utlämning mellan Eurpeiska unionens medlemsstater, undertecknad den 10 mars 1995:

Danmark den 19 november 1996, Sverige den 18 juli 1997, Portugal den 13 oktober 1997

Konventionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå (Europol), undertecknad den 26 juli 1995:

Förenade kungariket den 10 december 1996, Spanien den 9 juni 1997

Konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, undertecknad den 26 juli 1995:

Ingen deponering av ratifikationsinstrument

Protokollet om förhandsavgörande av Europeiska gemenskapernas domstol angående tolkning av konventionen om upprättandet av en europeisk polisbyrå, undertecknat den 24 juli 1996:

Förenade kungariket den 10 december 1996, Spanien den 6 oktober 1997

Konventionen om utlämning mellan Europeiska unionens medlemsstater, undertecknad den 27 september 1996:

Danmark den 17 september 1997

Protokollet om förhandsavgörande av Europeiska gemenskapernas domstol angående tolkning av konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, undertecknat den 29 november 1996:

Ingen deponering av ratifikationsinstrument

Konventionen om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i, undertecknad den 26 maj 1997:

Ingen deponering av ratifikationsinstrument
SKRIFTLIG FRÅGA P-3312/97 från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen (15 oktober 1997)

Ämne: Anslag till tortyroffer

Europeiska kommissionen har godkänt anslag till 27 projekt och program för rehabilitering av tortyroffer i hela världen inom ramen för en gemenskapsstrategi för att främja mänskliga rättigheter och demokrati.

Jag vore tacksam om kommissionen kan informera mig om något av dessa program inriktas på tortyroffer i Östtimor.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (31 oktober 1997)

Kommissionen informerar parlamentsledamoten om att inget av de 27 projekt som godkändes av kommissionen den 11 juni 1997 inom ramen för stöd till rehabiliteringscentrer för tortyroffer (budgetpost B7-7070) är avsett för Östtimor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2521/97 från Renate Heinisch (PPE) till kommissionen (22 juli 1997)

Ämne: Information om storleken på de under år 1996 av Europeiska unionen anslagna stödmedlen till högskolor och forskningsinrättningar i delstaten Baden-Württemberg

Jag frågar kommissionen: För vilka åtgärder gick gemenskapens medel under år 1996 till högskolor och forskningsinrättningar i delstaten Baden-Württemberg, och hur stora var beloppen från

1. fjärde ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration,

2. gemenskapsprogrammen på områdena energi och miljö,

3. gemenskapsinitiativen, särskilt Interregprogrammen,

4. programmen Sokrates, Leonardo da Vinci och Ungdom för Europa,

5. regional- och strukturfonderna samt

6. gemenskapens övriga program?

Kompletterande svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (24 november 1997)

Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2852/97 från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till rådet (13 september 1997)

Ämne: 33 universitet framför kritik mot förvaltningen av Sokrates-programmet

Coimbra-gruppen, som omfattar 33 europeiska universitet, har kritiserat förvaltningen av Sokrates-programmet till följd av att de medel som står till förfogande för projekten är otillräckliga. Detta kan vara frustrerande när universiteten på begäran har lagt ner mycket arbete på att förbereda projekten.

Kan rådet garantera programmets framtid och att de medel som anslås är tillräckliga för att utveckla projekten?

Är rådet medvetet om att universitetens anspråk vida överstiger programmets budgetramar?

Vad anser rådet om det faktum att universiteten är frustrerade eftersom programmet, på grund av att det täcker många områden, är underfinansierat? Anser rådet att en ökning med 50 miljoner ecu under två år räcker för att komma till rätta med denna otillräckliga finansiering?

Svar (10 november 1997)

Rådet har undersökt lämpligheten av att se över nivån på finansieringsramen för Sokrates-programmet som rådet har antagit tillsammans med Europaparlamentet genom medbeslutandeförfarande i mars 1995 inom ramen för Europaparlamentets och rådets förslag till beslut om ändring av det beslut genom vilket Sokrates-programmet inrättades.

Ovan nämnda förslag till beslut som grundar sig på artiklarna 126 och 127 i EG-fördraget måste undergå det förfarande som avses i artikel 189b i fördraget och det är i detta sammanhang som rådet nu har antagit sin gemensamma ståndpunkt. Det verkar alltså för tidigt att på detta stadium dra några bestämda slutsatser om rådets inställning.

Rådet erkänner emellertid vikten av att säkerställa utvecklingen av programmet under de två sista åren av dess existens och planerar därför en markant höjning av det finansiella anslaget till Sokrates-programmet trots den nuvarande stränga budgetdisciplinen i alla medlemsstater. Dessa ekonomiska restriktioner utgör ett ofrånkomligt hinder och man bör följaktligen ta hänsyn till detta då man söker en rimlig lösning.

Slutligen bör den ärade parlamentsledamoten komma ihåg att det i Sokrates-programmet fastställs att de medel som avsätts inom ramen för den högre utbildningen (Erasmus) inte skall understiga 55 % av den totala ramen för programmet och att kommissionen med bistånd av en kommitté som består av företrädare för medlemsstaterna ansvarar för förvaltningen av denna summa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2826/97 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: PVC

Vad anser kommissionen om säkerheten i att använda PVC som byggnadsmaterial?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (25 september 1997)

Polyvinylklorid (PVC) används i stor omfattning som byggnadsmaterial, exempelvis i fönsterramar, rörledningar, golv- och väggbeklädnader och ledningar. Byggtillämpningar står för mer än hälften av gemenskapens PVC-marknad (55 % år 1995).

PVC-produkter som används inom byggsektorn, liksom produkter tillverkade av annat material, måste uppfylla de gällande tekniska säkerhetsbestämmelserna. I detta sammanhang spelar det ingen roll om materialet i fråga är PVC eller något annat.

Det kan vara av intresse för ledamoten att kommissionen åtagit sig att ta hänsyn till de bevis som föreligger med avseende på miljöaspekterna på att PVC förekommer i avfallskedjan. Utgående från dessa bevis kommer kommissionen att se över sin strategi beträffande PVC i avfallskedjan, och om det är motiverat ur miljö- eller hälsosynpunkt lägga fram förslag beträffande problem som kan uppstå i detta sammanhang.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2949/97 från Florus Wijsenbeek (ELDR) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Järnvägsinfrastruktur

Känner kommissionen till att det beroende på nationella skillnader i järnvägsinfrastrukturen förekommer stora skillnader när det gäller högsta tillåtna axeltryck?

Har kommissionen för avsikt att lägga fram förslag i samband med förslaget om ¨Freight Freeways¨ och inom ramen för de Transeuropeiska näten harmonisera det maximala axeltrycket och lastprofilerna för Europa, så att den inomeuropeiska järnvägstrafiken inte skall behöva ställas inför dessa tekniska begränsningar?

Om svaret är ja, vilket högsta tillåtna axeltryck och vilken lastprofil föreslås då från kommissionens sida?

Om svaret är nej, varför anser då kommissionen att det inte föreligger något behov av harmonisering?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (4 november 1997)

Kommissionen är medveten om att det förekommer nationella skillnader i järnvägsinfrastrukturen i gemenskapen, bl.a. skillnader i högsta tillåtna axeltryck och lastprofiler. Detta är resultatet av utvecklingen av separata nationella järnvägsnät under många år.

Kommissionen stödjer driftskompatibilitet mellan de nationella näten. Man tog ett första steg i den riktningen med förslaget till direktiv om driftskompatibiliteten hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg ((Direktiv 96/48/EG, EGT L 235, 17.9.1996. )) som antogs av råden den 23 juli 1996. För att på bästa sätt förbättra de internationella gods- och passagerartransporternas konkurrenskraft (utom höghastighetsförbindelser) har kommissionen dessutom påbörjat en studie om driftskompatibilitet som omfattar ett antal frågor, bl.a. lastprofiler, och man planerar att lägga fram förslag under senare delen av 1998 om kostnadseffektiva åtgärder för att integrera de konventionella nationella näten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1839/97 från Pasqualina Napoletano (PSE) till kommissionen (28 maj 1997)

Ämne: Europeiska unionens bidrag till Italien

Vilka bidrag, i form av princip-, åtagande- respektive betalningsbemyndiganden, har Europeiska unionen beviljat Italien under 1994, 1995 och 1996 för

den gemensamma jordbrukspolitiken - garantidelen, strukturfonderna, FoTU, transporteuropeiska nätverk miljö, små och medelstora företag, kultur?

Är det möjligt att illustrera dessa uppgifter med lyckade exempel, kanske med redan befintliga broschyrer om de olika politikområdena?

Vilka tekniska hjälpmedel (databaser, Internet-Europa) har kommissionen till sitt förfogande för att informera allmänheten om de här finansiella bidragen?

Kompletterande svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (18 november 1997)

Parlamentsledamoten hänvisas till en undersökning av bidragen till gemenskapens budget som översändes till parlamentet den 14 oktober 1997 ((SEK(97)1918. )).

Vad gäller strukturfonderna i Italien år 1994-1996 kan ledamoten hitta den informationen i den sjätte, sjunde och åttonde årsrapporten om strukturfonderna.

Kommissionens generaldirektorat för regionalpolitik och sammanhållning har en databas med information om nära tusen fall, samt information om projekt som framgångsrikt samfinansierats av Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF). Trettiosex projekt har valts ut för publicering i gratisbroschyren Regionernas historia, som översänds direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat. Vidare håller broschyrer på att utarbetas om andra projekt i medlemsstaterna.

Program för verksamhet som samfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden och godkänts av kommissionen offentliggörs medan de pågår i DG XVI Informationsbrev, som ges ut på elva språk. Detta informationsbrev finns även på Internet, på webbplatserna Europa och Europa Plus. På http://www.cc.cec:8080/en/comm/dg16/re-prog/rphome.htm finns databasen ERUF-program som ger en kortfattad beskrivning av alla program och hänvisar till de myndigheter som ansvarar för att genomföra programmen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2940/97 från Georges Berthu (I-EDN) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Michel Rocards förklaring

I tidningen Le Monde av den 14 augusti 1997 beskriver Michel Rocard sina ansträngningar för att göra det möjligt att inrätta en frivillig internationell styrka som skulle medla mellan de beväpnade grupperna i Kongo. Han avslutar med följande ord: ¨På min förfrågan svarar Europeiska kommissionen att det fortfarande finns kvar vissa anslag för 'utrikes- och säkerhetspolitik'. Ärendet kan slutföras¨.

Kan kommissionen redogöra för vad det är för åtgärder som avses?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar (10 oktober 1997)

Kommissionen bekräftar att den har tillfrågats av Michel Rocard, ordförande i utskottet för utveckling och samarbete, om anslagsläget för budgetposten beträffande den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP). Kommissionen har lämnat de begärda upplysningarna på sedvanligt sätt och enligt principen om insyn i förvaltningen av budgetmedel.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2825/97 från Ria Oomen-Ruijten (PPE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Handel med anabola steroider

Känner kommissionen till att handeln med anabola steroider, som är tillåten i Spanien och förbjuden i Nederländerna, skadar den gemensamma marknaden och riskerar befolkningens hälsoskydd?

Under vilka förutsättningar är handeln i Spanien tillåten (obligatoriska recept, exporttillstånd)?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att åstadkomma en enhetlig europeisk reglering som säkerställer ett omfattande hälsoskydd?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Martin Bangemann (10 oktober 1997)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2190/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (25 juni 1997)

Ämne: Förordning (EG) nr 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser - deponering av genetiskt modifierade ursprungliga sorter och av de sorter som odlats ur dessa

Är det tänkt att producenterna måste deponera såväl genetiskt modifierade ursprungliga sorter som de sorter som framkommit ur dessa genom odling samtidigt för kontroll? (eftersom tydliga förändringar delvis endast blir synliga vid direkt jämförelse)

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2188/97, E-2190/97 och E-2194/97 (28 oktober 1997)

Artikel 4.4 i den förordning som citeras av den ärade parlamentsledamoten, eventuellt kompletterad i enlighet med artikel 4.5 eller i förekommande fall artikel 3.4 eller artikel 9.1 i samma förordning, avser den information som skall tillhandahållas som stöd för ansökningar om utsläppandet av produkterna på marknaden.

Denna information påverkar inte genomförandet av utvärderingsförfarandena av de organ som utvärderar livsmedel enligt vad som avses i artikel 4.3 i förordningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2529/97 från José Happart (PSE) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Öppenhet och demokrati i förbindelse med bestämmelserna för EU:s rådgivande vetenskapliga kommittéer

Mot bakgrund av BSE-krisen strävar kommissionen efter att upprätta nya strukturer som för närvarande behandlas av Europaparlamentets uppföljningskommitté för BSE.

Som en första åtgärd kommer nya interna bestämmelser att införas för de rådgivande vetenskapliga kommittéerna.

Man märker emellertid redan nu i diskussionerna ett visst misstroende bland vetenskapsmännen vad gäller öppenheten i förbindelse med information om arbetet i dessa kommittéer.

1. Vad anser Emma Bonino om de förbehåll som infördes med hänsyn till Europaparlamentets deltagande i de vetenskapliga kommittéernas arbete?

2. Enligt vilka kriterier skall man avgöra om de enskilda situationerna skall hållas konfidentiella eller vara offentliga?

3. Är kommissionen medveten om att denna brist på öppenhet kommer att fortsätta att ge upphov till misstag i stället för att förhindra dem?

Svar avgivet av Emma Bonino på kommissionens vägnar (6 oktober 1997)

Som det redan har antytts, via generaldirektörer och ledamöter, till den tillfälliga kommittén för uppföljning av rekommendationerna om bovin spongiform encefalopati (BSE), har kommissionen infört olika nya element i de vetenskapliga kommittéernas arbete för att öka deras öppenhet. Dagordningar, protokoll och antagna yttranden från dessa kommittéer offentliggörs nu på Internet och sänds på begäran.

Kommissionen önskar allmänt ge parlamentet omfattande tillgång till de vetenskapliga kommittéernas arbete. Kommissionen anser dock inte att parlamentet skall delta i dessa möten och denna åsikt delas av majoriteten av de berörda vetenskapsmännen.

Det är kommissionens uppfattning att en uppdelning av de två institutionernas behörighetsområden skapar ökad klarhet. Parlamentets deltagande i kommittéernas möten kan skapa förvirring med tanke på deras olika roller.

Under alla omständigheter kommer kommissionen att sörja för att parlamentet skall få tillgång till de upplysningar, som ligger till grund för de vetenskapliga kommittéernas arbete.

Med hänsyn till principerna om öppenhet och opartiskhet vid urvalsförfarandet har kommissionen inbjudit en observatör från såväl parlamentet som från rådet att närvara vid valet av ledamöter till de vetenskapliga kommittéerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2241/97 från Gerardo Fernández-Albor (PPE) till kommissionen (2 juli 1997)

Ämne: Nya perspektiv i frågan om hemmafruars pensioner

I sitt svar på fråga (E-0119/97 ((EGT C 217, 17.7.1997, s. 101. ))) som behandlade detta ämne ställde sig ministerrådet avvaktande till möjligheten att frågan om hemmafruars pension, som så länge diskuterats inom gemenskapen, skulle kunna få en tillfredsställande lösning.

Rådet hänvisade i detta sammanhang till nya initiativ som kommissionen tagit, vilka skulle kunna omfatta denna fråga som är mycket betydelsefull för hemmafruarna och som alltid blir till föremål för eviga diskussioner utan att det nås en betydande social lösning.

Kan kommissionen ange vilka konkreta planer som föreligger på detta område, mot bakgrund av de förhoppningar som ministerrådet hänvisar till i sitt svar på ovan nämnda fråga? Kan kommissionen också ange hur den kan bemöta de rättmätiga krav som ställs av hemmafruarna i hela unionen?

Svar från Padraig Flynn på kommissionens vägnar (12 september 1997)

Kommissionen avser att inleda en ny debatt om de frågor som behandlas i förslaget till direktiv av den 23 oktober 1987 ((Dok. KOM(87) 494 slutlig. )) genom att lägga fram ett nytt förslag till direktiv. Detta förslag, som avser att åtgärda bristerna i befintliga direktiv som rör lika behandling av kvinnor och män, bör utarbetas med beaktande av rättspraxisens utveckling särskilt när det gäller företags- eller yrkesbaserade system (målet Barber och närliggande mål) och med beaktande av ändrade familjestrukturer och sociala strukturer.

Det bör framhållas att problematiken kring hemmafruarnas sociala trygghet behandlas i samband med den debatt som inletts på gemenskapsnivå genom kommissionens meddelande av den 12 mars 1997. Modernisering och nydaning av social trygghet i Europeiska unionen ((Dok. KOM(97) 102 slutlig. )). I detta meddelande läggs stor vikt vid en anpassning av den sociala tryggheten till den nya jämställdheten mellan könen när det gäller förvärvsfrekvens, samt vid ändrade familjestrukturer.

Dessutom behandlar kommissionen i sin rapport om den sociala tryggheten från 1997 även medlemsstaternas insatser när det gäller att genomdriva en individualisering av rättigheter utan att äventyra kvinnornas ekonomiska ställning.