SV Europeiska unionens officiella tidning CE 65/74

(2004/C 65 E/084)

SKRIFTLIG FRÅGA E-1351/03

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(10 april 2003)

Ämne: Priskonvergens

Tror kommissionen att euron har främjat priskonvergens i euroområdet och därigenom gynnat den inre marknaden och förbättrat den effektivitet med vilken ekonomiska resurser fördelas? Kan kommissionen redogöra för tillgängliga bevis till stöd för detta?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(26 maj 2003)

Euron bör uppmuntra till priskonvergens via ett antal vägar. För det första eliminerar euron växelkursfluktuationerna och skillnaderna i penningpolitiken inom euroområdet och avlägsnar sålunda dessa källor till prisskillnader. För det andra medför eliminerade växelkursfluktuationer minskade transaktionskostnader och -risker vid utlandshandel och -investeringar. Detta bör stimulera handeln över gränserna (1) liksom investeringarna och vidare öka konkurrenstrycket inom euroområdet och därför pressa ner priserna mot konvergens. För det tredje bör införandet av eurosedlar och -mynt öka pristransparensen mellan produkter i olika deltagande länder, vilket bör öka konkurrenstrycket och pressa ner priser mot konvergens. I teorin kan denna ökade pristransparens även göra det enklare för företagen att samordna sina priser, vilket skulle kunna leda till en uppåtgående priskonvergens, men ett sådant agerande strider mot gemenskapens och medlemsstaternas inhemska konkurrenspolicyregler.

Euron kommer inte att eliminera alla prisskillnader inom euroområdet. Skillnader i prisnivån kommer att finnas kvar på grund av faktorer som t.ex. olika indirekta skattesatser och handelsbarriärer, något som gemenskapen tar itu med med sina politiska åtgärder. Dessutom skulle prisnivåskillnaderna kvarstå även med en fullt integrerad marknad för euroområdet på grund av faktorer som t.ex. skillnader i smak samt transportkostnader.

De huvudsakliga uppgifter som kommissionen använder sig av för att övervaka prisnivåkonvergensen i ekonomin som helhet är Eurostats prisnivåindex. Dessa uppgifter visar att prisnivåkonvergensen inom euroområdet har fortsatt sedan euron infördes 1999. År 1998 var skillnaderna i prisnivån (2) inom euroområdet 12,9 %, medan den år 2001 (de senaste uppgifterna) låg på 12,3 %. I gemenskapen som helhet steg skillnaderna i prisnivån något mellan 1998 och 2001 och var mer variabla. Olikheterna i hur prisnivåskillnaderna utvecklats i euroområdet och i gemenskapen sedan 1998 kan ha orsakats av införandet av euron även om andra faktorer också inverkar på prisnivåerna.

Tabell 1 — Skillnader i prisnivå bland EU-länder och länder i euroområdet (3)

1992 1993 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 EU15 18,9 15,5 16,4 18,0 15,8 14,9 14,5 14,7 15,3 14,6 Euroområdet 13,7 13 15 16,9 13,8 12,7 12,9 12,8 12,4 12,3

Uppgifterna om prisnivåindex före 2000 påverkas av det stegvisa införandet av det nya nationalräkenskapssystemet (ESA95) sedan 1995 (4). Uppgifterna för 2001 är preliminära.

Den andra viktiga saken som framgår av uppgifterna om prisnivåskillnaderna är att det skett en nedgång i priskonvergensen i gemenskapen och euroområdet under de senaste åren (5) trots införandet av euron. Nedgången i priskonvergensen kan återspegla att den inre marknadens inledande effekter på prisnivåskillnaderna har trängt igenom. Därtill kommer att införandet av euron föregicks av flera år av ökande växelkursstablitet bland många av euroländerna vilket innebär att en del av effekterna av stabila växelkurser på priskonvergensen hade börjat verka före införandet av euron. I detta sammanhang kan noteras att prisskillnaden mellan Belgien, Tyskland, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna och Österrike, som haft en lång period av växelkursstabilitet med varandra, endast var 1,3 % år 2001. Dessutom är det för tidigt att säga huruvida införandet av eurosedlar och -mynt i januari 2002 kommer att ge ny fart åt priskonvergensen med tanke på att de senaste uppgifterna för närvarande kommer från 2001.

De allra senaste beläggen i fråga om priskonvergensen för enskilda produkter ingår i följande publikationer från kommissionen:

— Car price differentials within European Union on 1 November 2002, Europeiska kommissionen, GD Konkurrens.

— Ekonomisk reform: rapport om produkt- och kapitalmarknadernas funktion i gemenskapen (Cardiffrapporten) (6), Europeiska kommissionen, GD Inre marknaden.

— Priserna på dagligvaror i EU, del 3B i resultattavla för den inre marknaden nr 10 maj 2002, Europeiska kommissionen, GD Inre marknaden.

— Resultaten från en europeisk prisundersökning, del 3A av resultattavla för den inre marknaden nr 8 maj 2001, Europeiska kommissionen, GD Inre marknaden.

— Price levels and price dispersion in the EU, supplement A nr 7 juli 2001, European Economy, Europeiska kommissionen, GD Ekonomi och finans.

Dessa publikationer uppvisar en bild av avsevärda prisskillnader för enskilda produkter men också en del konvergenstendenser. Exempelvis visar den senaste rapporten om bilpriser (uppgifter för november 2002) att prisskillnaderna för nya bilar fortfarande är mycket stor, även om en viss konvergens äger rum, särskilt inom euroområdet. Cardiff-rapporten visade att priserna mellan 1992 och 2001 på olika produkter följde flera olika trender även om den allmännaste trenden var konvergens mot lägre priser. Resultattavlorna för den inre marknaden uppvisade avsevärda prisskillnader mellan medlemsstaterna för dagligvaror och hushållsartiklar, färska livsmedel och konsumentelektronik (uppgifter insamlade 1999-2000) även om inga länder konsekvent befanns vara hög- eller lågprisländer för alla produkter. I supplement A befanns skillnaderna i prisnivån i gemenskapen för alla undersökta produktkategorier vara högre än i USA (uppgifter för 1998).

Sammanfattningsvis förefaller det ha skett en kontinuerlig priskonvergens i euroområdet sedan införandet av euron 1999 även om den varit långsammare än under 1990-talet. Till dags dato har det dock inte gjorts många studier i denna specifika fråga eftersom det tar tid innan uppgifterna blir tillgängliga och det kommer att ta flera år innan de fullständiga effekterna av euron har trängt igenom. Kommissionen kommer även i framtiden fortsätta att nära övervaka eurons inverkan på priskonvergensen.

(1) Både Bun och Klaasen (2002) samt Micco, Stein och Ordoñez (2002) har funnit positiva effekter av EMU på handeln mellan euroländerna sedan början av 1999 på grundval av empiriska data.

(2) Prisnivåskillnaden mäts här som koefficient av variationen av deltagande medlemsstaters prisnivåer.

(3) Prisspridningen beräknad som koefficient av prisnivåernas variationer.

(4) Fler detaljer lämnas i Eurostats Statistics in Focus 32/2002, ”Purchasing Power Parities and related economic indicators for EU, EFTA and Candidate Countries: Preliminary results for 2000”, som publicerades den 30 juli 2002.

(5) Resultaten understöds av J. H. Rogers (2002) med hjälp av en annan uppsättning prisnivåuppgifter.

(6) KOM(2002) 743 slutlig, december 2002.