ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2034/00 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen. Direkta stöd till jordbrukssektorn.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 046 E , 13/02/2001 s. 0217 - 0217



SKRIFTLIG FRÅGA E-2034/00 från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen (21 juni 2000) Ämne: Direkta stöd till jordbrukssektorn José Manuel Silva, ansvarig för kommissionens generaldirektorat för jordbruk och landsbygdsutveckling, deltog nyligen i en universitetsstudie där det hävdades att produktiviteten inom det galiciska jordbruket knappt utgör 16 procent av EU-genomsnittet. I uttalanden citerade av galicisk press, har Silva uppgivit att Galiciens jordbrukssektor inte får stora mängder direktstöd, därför att dess basprodukter, mjölk och kött, i högre grad ingår i ett marknadssystem än i ett stödsystem. Vilken förvrängd mekanism ser till att gemenskapsstöden, särskilt de som ges via EUGFJ-garantifonden, framför allt gynnar de rikaste områdena och jordbruken, till förfång för de som i likhet med Galicien har alla möjligheter att utveckla ett flerfunktionellt jordbruk som verkligen utgår från områdets förutsättningar? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler (13 juli 2000) Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0781/00

från Roger Helmer (PPE-DE) till kommissionen

(16 mars 2000)

Ämne: Livsmedelsmyndighet

Under miljöutskottets frågestund den 23 februari 2000 om det föreslagna inrättandet av en livsmedelsmyndighet, gjorde kommissionsledamot Byrne det klart att han anser att den föreslagna myndigheten inte enbart bör ha hand om livsmedelskvalitet, utan att den också bör rikta in sig på närings- och kostfrågor. Han gjorde tillägget så att livsmedelsmyndigheten inte bara berättar skräckhistorier från ett elfenbenstorn. Kommissionsledamot Byrne hävdade vidare att livsmedelsmyndigheten bör stödja sig på rådgivande forskning som kan ha beställts av utomstående organ i medlemsstaterna.

Med detta i minnet, skulle kommissionen vänligen kunna kommentera denna klara möjlighet till att positivt ta itu med frågan om förstärkning? Stöder kommissionen närmare bestämt behovet av att tillåta och reglera information om minskade sjukdomsrisker på livsmedelsförpackningar som ger kunderna positiv hälsorelaterad information om livsmedel?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 maj 2000)

Som angavs i vitboken om livsmedelssäkerhet(1), antagen av kommissionen den 12 januari 2000, planerar kommissionen att lägga fram ett förslag till Europaparlamentet och rådet om ett direktiv om berikade livsmedel i september 2000.

Kommissionen undersöker just nu grundligt frågan om berikning av livsmedel i avsikt att utarbeta ett sådant förslag. Det är för närvarande svårt att informera parlamentsledamoten om förslagets innehåll, eftersom arbetet fortfarande är i sitt inledande skede.

Beträffande kommissionens inställning till påståenden om minskade risker för att insjukna hänvisas parlamentsledamoten till det svar som kommissionen gav på den skriftliga frågan E-232/00 från Nicole Thomas-Mauro(2).

(1) KOM(1999) 719 slutlig.

(2) EGT C 303 E, 24.10.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1299/00

från Charles Tannock (PPE-DE) till rådet

(27 april 2000)

Ämne: Rådets kapacitet att besvara parlamentsfrågor i tid

Kan rådet tala om varför jag inte fick något svar på min skriftliga fråga om skattediskussioner (P-2219/99) (som lades fram den 5 november 1999 och som skulle ha besvarats i december) förrän den 4 februari 2000?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1299/00, E-1300 och P-1541/00

(10 juli 2000)

Rådet vill erinra den ärade parlamentsledamoten om att rådet inte är bundet av de nämnda tidsfristerna i den mån dessa hänför sig till Europaparlamentets inre arbetsordning, artikel 44, punkterna 5, 6 och 7.

Emellertid vill rådet understryka att rådet, för att få till stånd ett bättre samarbete med Europaparlamentet på detta område, snabbt har vidtagit en rad inre åtgärder som skall göra det möjligt att besvara de skriftliga frågorna på kortare tid än två månader. Inom denna ram har rådet, inom sina förberedande instanser, fastställt ett förfarande för behandling av frågorna varigenom den nödvändiga balansen skall uppnås mellan denna målsättning och kravet på att genom samråd med de behöriga avdelningarna och möjlighet att avge synpunkter på rådsnivå säkerställa högsta möjliga kvalitet på svaren.

Under årens lopp har olika faktorer gjort det svårare att respektera denna balans, vilket medfört att frågorna inte kan besvaras lika snabbt, det kan röra sig om att antalet skriftliga frågor till rådet har ökat betydligt, vilket är en icke försumbar faktor, eller att frågor kommit upp på områden som förutsätter en fördjupad undersökning, eller också kan just kraven på aktualitet ibland medföra en fördröjning för att parlamentsledamoten verkligen skall få veta det senaste läget.

Under alla omständigheter delar rådet sålunda den ärade parlamentsledamotens farhågor och försäkrar att rådet i alla sammanhang skall bemöda sig om att besvara de skriftliga frågorna så bra och så fullständigt som möjligt. Rådet skall tänka igenom vilka lösningar som kan göra det möjligt att på bästa möjliga sätt utveckla nuvarande kontrollförfaranden, med hänsyn till ovan framförda krav.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0615/00

från Joaquim Miranda (GUE/NGL) till kommissionen

(3 mars 2000)

Ämne: EU-delegationen i Havanna på Kuba

EU har provisoriskt representerats av Mexikos delegation på Kuba. Kuba har inte enbart deltagit i egenskap av observatör i samtliga förhandlingar om den nya Lomékonventionen, utan också helt nyligen visat intresse för att underteckna den konvention som skall efterträda Lomé IV-konventionen. Anser kommissionen att det är möjligt att inrätta en EU-delegation i Havanna, samt vilka åtgärder har kommissionen hittills vidtagit i frågan?

Svar från Chris Patten på kommissionens vägnar

(10 maj 2000)

I budgeten för år 2000 har inga extra medel för personal eller finansiella resurser avsatts med tanke på inrättande av nya delegationer. De tillgängliga resurserna har tagits i anspråk för kommissionens representationskontor.

Det finns anledning att inrätta en delegation i Kuba av de skäl som anges i frågan. Liknande skäl skulle emellertid också kunna anges för ett antal andra länder i vilka gemenskapen har viktiga ekonomiska och politiska intressen.

Om en ny delegation inrättas måste personal omplaceras. Prioriteringar måste fastställas. Sådana prioriteringar måste fastställas inom det pågående budgetåret för att kunna göra en bedömning av behoven hos den gemensamma tjänsten för yttre förbindelser under den nuvarande kommissionens mandatperiod. Ett meddelande till rådet och Europaparlamentet om utvecklingen av den gemensamma tjänsten för yttre förbindelser, hur dess medel bäst kan användas och, vid behov, förslag till extra resurser, kommer att läggas fram senare under år 2000.

Under tiden som kommissionen ser över frågan kan den sålunda inte ge några löften om att inrätta en delegation i Kuba eller någon annanstans.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0448/00

från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen

(14 februari 2000)

Ämne: BSE i Frankrike

Kommer kommissionen, med hänsyn till resultatet av de undersökningar som har utförts i Frankrike av veterinärer som utsänts för dess räkning (DG SANCO 1058/99), att följa upp undersökningen av i den staten rådande bruk och närmare bestämt av a) den ineffektiva prövningen av misstänkta fall av BSE, b) återföringen av misstänkta djur och slaktade kreatur till livsmedelskedjan, samt c) smittonivån bland kreatur som utfordras med kött- och benmjöl? Anser kommissionen att den skriftväxling med det franska jordbruksministeriet som skett efter Bernard Vallats skrivelse av den 24 november 1999 skall läggas till handlingarna?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(21 mars 2000)

Både rapporten från kontrollbesöket i Frankrike och de franska myndigheternas kommentarer till utkastet till rapporten har offentliggjorts på Internet.

Kommissionens standardförfarande för uppföljning av resultaten av veterinärers kontrollbesök är att ge medlemsstaten möjlighet att tillhandahålla uppgifter om vilka åtgärder som vidtagits och som planeras beträffande rekommendationerna i rapporten från kontrollbesöket. Vad gäller kontrollbesöket i Frankrike (DG SANCO/1058/1999) har kommissionen bett de franska myndigheterna om ett svar. Kommissionen kommer att vidta alla nödvändiga uppföljningsåtgärder med beaktande av detta svar.

Dessa åtgärder kommer att omfatta alla fastställda brister inklusive övervakningen av bovin spongiform encefalopati (BSE), återinförandet av misstänkta fall till livsmedelskedjan och tillämpningen av kött- och benmjölsförbudet. Veterinärerna kunde konstatera att BSE-övervakningen i Frankrike inte omfattade självdöda nötkreatur (dvs. djur som dött på bondgården), men de fann inga bevis för att självdöda djur skulle ingå i livsmedelskedjan.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1235/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(10 april 2000)

Ämne: Bristol Austria Dipl. Ing K. J. Madden mot Pfeifer Ges. m.b.H

Bristol Austria Dipl. Ing K. J. Madden är ett litet företag som är registrerat under ägaren Ken J Maddens namn. Detta företag erbjuder rådgivning åt brittiska företag som vill exportera till Centraleuropa och gör framför allt affärer med Bristol Uniforms Ltd, som förser den österrikiska brandkåren med uniformer. Ken J Maddens företag har en webbadress bristol-austria.com.

En österrikisk tillverkare, en viss Pfeifer Ges. m.b.H har insisterat på att Madden skall ändra sin webbadress från bristol-austria.com till något som inte innehåller ordet Austria (Österrike). Maddens företag måste före den 6 april uppfylla detta krav eller bestrida käromålet. Webbsidan anger emellertid endast att företaget är en äganderätt.

Företaget Pfeifer har praktiskt taget monopol i Österrike eftersom det är ett av Österrikes två företag som tillverkar skyddskläder. 1997 stämdes företaget av Austrian Feuerwehrverband (ett brandkårsförbund) för att utan tillstånd ha använt förbundets logo tillsammans med namnet på ett dotterbolag, och för inte så länge sedan lanserade företaget en ny typ av brandsäker jacka på den europeiska marknaden som BTTG (Förenade kungarikets främsta testorgan) och två olika tyska testorgan efter en grundlig testning har funnit understiga befintliga normer med 32 procent.

Kommer kommissionen att se närmare på det här fallet och fastställa om Pfeifer Ges. m.b.H gjort sig skyldigt till ett illegalt agerande eller inte vad beträffar dess försök att tvinga Ken J Maddens företag att ändra sin webbsideadress?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(12 maj 2000)

Att döma av den information frågeställaren lämnar förefaller frågan ha anknytning till en tvist om domännamn på den högsta domännivån i.COM.

Registreringen av domännamn i.COM sköts av företaget Network Solutions Inc. (NSI). Företaget Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (ICANN) har utarbetat ett enhetligt tvistlösningsförfarande som passar för alla varumärkesrelaterade tvister som rör namnregistrering i.COM.

Enligt ICANN-praxis skall de flesta varumärkesrelaterade tvister om domännamn lösas i samförstånd, genom medling eller inför domstol, och först därefter kan ett domännamn strykas, tillfälligt avföras eller överföras (se http://www.icann.org/udrp/udrp.htm). Tvister som beror på missbruk av namnregistrering (t.ex. cybersquatting) kan handläggas med hjälp av ett skriftligt snabbförfarande som varumärkesinnehavaren kan initiera genom att skicka ett klagomål till en Internetleverantör som är godkänd för att lösa tvister.

Kommissionen har ingen behörighet på området. I det fall frågeställaren tar upp kan det bli nödvändigt att kontakta en juridisk rådgivare med sakkunskap på området.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1165/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(12 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. I kapitel 5 behandlas lagstiftningen beträffande livsmedelssäkerhet.

Kommissionen vill förstärka och förtydliga den existerande WTO-ramen (punkt 108). Försiktighetsprincipen måste iakttas när det gäller livsmedelssäkerheten. Framförallt krävs att man finner en enhetlig metod för tillämpningen av denna princip. Åtgärder som vidtas av andra länder för att utestänga produkter från EU måste analyseras inom ramen för de möjligheter som avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder erbjuder i detta hänseende. EU vill bli medlem av Codex alimentarius och internationella byrån för epizootier.

Anser kommissionen att de existerande bestämmelserna i avtalet om tillämpningen av sanitära och fytosanitära åtgärder är otillräckliga för en adekvat tillämpning av försiktighetsprincipen? Om det förhåller sig så, vilka brister har kommissionen då funnit när det gäller avtalet om tillämpningen av sanitära och fytosanitära åtgärder? Och vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att avhjälpa detta? Om detta inte är fallet, kommer kommissionen trots detta att föreslå ändringar?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(16 juni 2000)

Kommissionen anser att bestämmelserna i artikel 5.7 i avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder återspeglar tillämpningen av försiktighetsprincipen. Denna artikel föreskriver inte hur riktlinjerna skall utformas för tillämpningen.

Inom livsmedelsområdet däremot har Codex Alimentarius, vars normer tagits i beaktande i avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder, på gemenskapens förfrågan tagit på sig uppgiften att definiera försiktighetsprincipen och att fastställa riktlinjer för dess tillämpning.

Världshandelsorganisationens olika rapporter från övervakningsorganet har klargjort att denna punkt inte är uttömmande vad gäller tillämpningen av försiktighetsprincipen i avtalet om sanitära och fytosanitära åtgärder och att den inte skall anses vara oberoende av bestämmelserna i artiklarna 2 och 5 i avtalet om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder. Även om detta avtal skulle kunna ändras så att villkoren för tillämpningen av försiktighetsprincipen klassificeras bättre är det förmodligen inte nödvändigt ur kommissionens synpunkt, eftersom samma resultat kan uppnås genom att utveckla bindande riktlinjer för tillämpningen av artikel 5.7 som i framtiden säkerligen skulle tillåta en korrekt och icke protektionistisk användning av försiktighetsprincipen.

Gemenskapen presenterade ett meddelande om tillämpning av försiktighetsprincipen vid ett möte med kommittén för sanitära och fytosanitära frågor i Världshandelsorganisationen i mars 2000 med syftet att inleda en diskussion med sina samarbetspartner och att klarlägga en gemensam ståndpunkt för framtiden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1531/00

från Marie-Thérèse Hermange (PPE-DE) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Familjens och barnens värn

I sin resolution A4-0004/1999(1) av den 28 januari 1999 om familjens och barnens värn förordade Europaparlamentet att det, för att få ned dödligheten bland spädbarn och mödrar, inrättas ett nätverk för perinatal epidemiologi, bestående av perinatala övervakningsenheter i respektive land samt en gemensam europeisk databas.

Kan kommissionen ange vilken åtgärd den vidtagit, eller avser att vidta, för att realisera detta förslag?

(1) EGT C 128, 7.5.1999, s. 79.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1530/00, E-1531/00, E-1532/00, E-1533/00, E-1534/00, E-1535/00, E-1536/00 och E-1537/00 ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(27 juni 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0151/00

från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Statligt stöd och kolindustrin

Kan kommissionen bekräfta att den vid undersökningen av sammanslagningen av Ruhrkohle AG Saarbergewerke och Preussag Anthrazit GmbH 1998 kom fram till att den tyska regeringen hade beviljat statligt stöd? Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att säkerställa att detta stöd återbetalas?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(1 mars 2000)

Kommissionen kan bekräfta att den har undersökt om icke anmält statligt stöd var inblandat när det privata företaget RAG Aktiengesellschafts (RAG AG) köpte det statligt ägda Saarbergwerke AG.

Undersökningen ledde till att kommissionen den 18 januari 2000 överlämnade en formell underrättelse till den tyska regeringen med begäran om att regeringen inom en månad efter mottagande av skrivelsen till kommissionen översänder en utförlig och kvantifierad ekonomisk bedömning av de risker som RAG AG löper vid köp av Saarbergwerke AG, en utförlig kommersiell och finansiell bedömning av de olika dotterbolagen i Saarbergwerke AG-gruppen vid tidpunkten för sammanslagningen tillsammans med en likviditetsprognos, en utförlig kommersiell och finansiell bedömning av synergieffekter för Deutsche Steinkohle AG vid köp av Saarbergwerke AG:s kolproducerande verksamhet, en utförlig kommersiell och finansiell bedömning av synergieffekterna för RAG AG vid köp av Saarbergwerke AG:s övriga producerande verksamhet samt en förklaring till varför försäljningspriset på 1 D-mark som betalades av RAG AG för Saarbergwerke AG inte anmäldes som statligt stöd till kolsektorn i överensstämmelse med artikel 1.2 och 1.4 i kommissionens beslut nr 3632/93/EKSG av den 28 december 1993 om gemenskapsregler för statsstöd till kolindustrin(1) om Tyskland betraktade detta som en riskförsäkring för RAG AG.

Denna skrivelse kommer också att offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning tillsammans med en uppmaning till tredje part att inkomma med synpunkter inom en månad efter offentliggörandet. De synpunkter som inkommer kommer att vidarebefordras till den tyska regeringen som därmed har möjlighet bemöta synpunkterna.

Mot bakgrund av dessa svar kommer kommissionen därefter att fatta ett slutgiltigt beslut om huruvida icke anmält statligt stöd var inblandat i köpet.

(1) EGT L 329, 30.12.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0203/00

från Niels Busk (ELDR) till kommissionen

(4 februari 2000)

Ämne: Tullstämplar i tredje land

När tullstämplar i tredje land ändras behåller de organ som ansvarar för åtgärden ofta exportörernas ersättningar och säkerhetsgarantier, och därigenom blir de europeiska exportörerna ansvariga för förhållanden som de inte har möjlighet att kontrollera.

Kan kommissionen säkerställa att ansvaret för kontinuerlig registrering av ändringar av officiella tullstämplar i tredje land enbart skall åligga myndigheterna?

Ämnar kommissionen införa ett permanent förfarande med alla tredje länder som är berättigade till ersättning? Ett sådant förfarande skulle säkerställa att information om samtliga ändringar av dessa länders tullstämplar rapporteras till Bryssel för att därefter översändas till aktörerna i de enskilda medlemsländerna.

Anser kommissionen att tullstämplarnas verkliga värde de kan ju stjälas, kopieras eller användas på annat otillbörligt sätt står i rimligt förhållande till deras ekonomiska betydelse?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 mars 2000)

När exportbidragssatsen varierar med utgångspunkt i de exporterade varornas destination, kräver gemenskapens regler att mottagaren av exportbidraget bevisar att varan i fråga har importerats till ett tredje land för vilket en särskild exportbidragssats har fastställts. I ett stort antal fall bevisas detta med hjälp av tullhandlingar från olika länder i världen. Handlingarna innehåller i allmänhet stämplar och namnteckningar från tullmyndigheter i tredje land, som intygar deras äkthet.

I allmänhet förfogar de nationella organ som betalar ut exportbidraget över en samling av de vanligaste tullstämplarna. Om de konstaterar att en stämpel har ändrats, vidtar de åtgärder för att kontrollera om den nya stämpeln är giltig. Huvudsaken är att man försäkrar sig om att de handlingar som lämnas in för att styrka begäran om utbetalning av ersättning är giltiga.

Kommissionen har inte för avsikt att upprätta en central katalog över de tullformulär och tullstämplar som används i tullförfarandena i tredje land. Ansvaret för att gemenskapens bestämmelser om betalning av exportbidrag tillämpas ligger hos de nationella organ som betalar ut exportbidragen. Dessa har lång erfarenhet på området och dessutom regelbundna kontakter med tullmyndigheter i tredje land.

Framställningen av en katalog av det här slaget skulle kunna ligga inom Världstullorganisationens ansvarsområde.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0474/00

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Stöd till fiskare på Sicilien

Regionen Sicilien har i enlighet med sin egen lag nr 30/1998 föreskrivit stödåtgärder för avbrott i och begränsning av fiskeriverksamheten. Fiskarna har ännu inte erhållit något stöd på grund av att kommissionen redan i maj förra året framförde kritik som myndigheterna på Sicilien besvarade i sinom tid. Det bör emellertid beaktas att Europeiska kommissionen redan avgett positiva yttranden om den regionala lagen i fråga.

Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående besvara följande:

1. Vilka särskilda orsaker hindrar kommissionen från att låta regionen Sicilien tilldela stöd till de fiskare på ön som anhållit om detta?

2. Inom vilken tidsfrist avser Europeiska kommissionen att uttala sig, och därmed lätta på den ekonomiska bördan för de hundratals verksamma inom denna sektor som redan drabbats hårt av den påtvingade sysslolösheten?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 april 2000)

Kommissionen håller på att undersöka om den sicilianska regionallagen nr 30 av den 26 oktober 1998 är förenlig med gemenskapsrätten.

Kommissionen kommer inom kort att fatta ett beslut i detta avseende, bl.a. mot bakgrund av de kompletterande uppgifter som lämnats av de italienska myndigheterna till kommissionen den 28 december 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0252/00

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Bisysslor

Hur många av kommissionens anställda har en bisyssla eller ett uppdrag som krävt tillstånd enligt tjänsteföreskrifterna och hur många har anmodats upphöra eller avstå från en anställning av denna typ?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(24 mars 2000)

I artikel 12 i tjänsteföreskrifterna anges att tjänstemän måste avstå från extern verksamhet som kan inverka på deras ställning. En tjänsteman som vill delta i extern verksamhet, oavsett om denna är inkomstbringande eller inte, eller åta sig uppdrag utanför gemenskaperna måste begära tillstånd från tillsättningsmyndigheten. Ansökan skall avslås om verksamheten eller uppdraget är av sådan art att den kan störa tjänstemannens oberoende eller skada gemenskapernas arbete.

Antalet externa verksamheter där tillstånd har krävts under de senaste fem åren är 677. Det har främst gällt undervisningsuppdrag på universitet, framträdanden vid konferenser och seminarier, deltagande i styrelser för olika typer av akademiska, administrativa och konstnärliga stiftelser, samfund och andra organisationer vars verksamhet inte strider mot kommissionens eller gemenskapernas intressen. Vid fyra tillfällen har ansökningar om tillstånd att delta i extern verksamhet avslagits.