SKRIFTLIG FRÅGA E-1177/98

från Ulf Holm (V) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Svenska språket hotat

Den europeiska patentorganisationen, EPO, har sedan några år drivit frågan om att förändra reglerna för patentansökningar i Europa. EPO föreslår nu att endast en mindre del av ett patent skall behöva översättas till det lands språk vari man ansöker om patent. I huvudsak skall det, enligt förslaget, räcka med att hela patentet översätts till engelska, tyska och franska.

Innebörden av förslaget skulle medföra omfattande inskränkningar för bland annat det svenska språkets ställning inom EU. Det utgör samtidigt ett angrepp mot våra demokratiska principer. Svenska medborgare skulle mista sin rätt att på det inhemska språket ta del av i Sverige gällande riksdokument.

Anser rådet att detta förslag ligger i linje med de demokratiska principerna om varje medborgares rätt i EU att ha tillgång till gällande dokument på sitt eget språk? Vad avser kommissionen göra för att förhindra att vissa språk marginaliseras inom EU? Anser rådet att antalet officiella språk inom EU skall begränsas med tanke på den förestående utvidgningen?

Svar från Mario Monti På kommissionens vägnar

(11 juni 1998)

Patentkostnaderna är för närvarande extremt höga i Europa, vilket allvarligt skadar konkurrenskraften för innovativa företag, särskilt små och medelstora företag som inte kan få ett tillräckligt skydd för sina uppfinningar. Detta är negativt för företagen, men också för gemenskapens ekonomi i allmänhet och för sysselsättningen. En av de omständigheter som bidrar mest till patentkostnaderna är patentinnehavarens skyldighet att översätta alla patenthandlingar till alla berörda länders språk (ca DEM 22 500 eller 11 000 ecu per patent i genomsnitt).

Europeiska patentverket håller för närvarande på att undersöka flera olika lösningsmodeller i ett försök att minska kostnaderna. Syftet med dessa lösningsmodeller är att säkra jämvikten mellan spridningen av den tekniska information som ingår i patenten och upprätthållandet av en rimlig kostnadsnivå. Gemensamt för alla dessa lösningsmodeller är att de inte diskriminerar något språk. Med andra ord rör det sig inte på något sätt om att gynna ett eller flera språk på bekostnad av andra, utan att minska eller anpassa den dokumentvolym som skall översättas till alla språk. Syftet med såväl den övergripande som den kompakta lösningen är att fastställa vad som är viktigt i ett patent för spridning av informationen och som följaktligen bör översättas till alla språk. Båda lösningsmodellerna säkerställer att alla språk behandlas lika.

I grönboken om gemenskapspatentet och patentsystemet i Europa, som antogs i juni 1997(1), läggs också fram olika förslag om språkpolicyn för ett eventuellt gemenskapspatent. I grönboken presenteras sex alternativ till den nuvarande språkpolicyn. Inget av dessa förslag skulle innebära en diskriminering av något gemenskapsspråk. Kommissionen delar således inte parlamentsledamotens åsikt om att det finns en risk för att det svenska språket marginaliseras.

Grönboken är för närvarande ute på remiss hos alla berörda kretsar (näringslivet, patentombuden, de små och medelstora företagen, uppfinnarna och översättarna) och hos övriga gemenskapsorgan. Europaparlamentet torde snart uttala sig om Anoveros Trias de Bes rapport om de olika förslag som ingår i grönboken, inbegripet det som gäller översättningskraven. När remissomgången har avslutats ankommer det på kommissionen att planera vilka åtgärder som bör vidtas för att det europeiska patentsystemet skall bli enklare, effektivare och billigare.

(1) KOM(97) 314 slutlig.