SKRIFTLIG FRÅGA E-3093/98

från Miguel Arias Cañete (PPE) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Avgifter på import av olivolja i Italien

Det italienska parlamentet har nyligen godkänt lag 313/98, i vilken artikel 4.1 fastställer att olivolja importerad till Italien (inklusive från unionen) skall kontrolleras av den italienska tullen och importören skall stå för motsvarande kostnader.

Denna åtgärd innebär indirekt en beskattning av import av produkter inom unionen, vilket uppenbart motverkar importering av olivolja från andra unionsstater, och dessutom representerar den en kränkning av den fria rörligheten för varor.

Med tanke på att nämnda åtgärd trätt i kraft den 30 augusti ställs följande fråga till kommissionen: Vilka akuta åtgärder tänker kommissionen vidta för att skydda den fria rörligheten för varor i detta konkreta fall, samt för att upphäva den italienska bestämmelse som är grunden till att denna frihet kränks?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 november 1998)

Kommissionen hade blivit underrättad om diskussionen i det italienska parlamentet om lagförslaget om märkning av olivolja. Vid granskningen av förslaget kom man fram till att det föll under tillämpningsområdet för rådets direktiv 88/182/EEG av den 22 mars 1988 om ändring av direktiv 83/189/EEG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter(1) och som kodifierats genom direktiv 98/34/EG(2) om "tekniska standarder". Kommissionen anmodade därför den italienska regeringen att inkomma med en formell förhandsanmälan av förslaget. Anmälan gjordes den 4 maj 1998. Enligt artikel 9.1 i direktivet utlöste denna anmälan en frysningsperiod på tre månader för förslaget och den perioden gick ut den 5 augusti 1998.

Den italienska anmälan av lagförslaget överlämnades den 4 augusti 1998 till de övriga 14 medlemsstaterna i enlighet med artikel 8 i direktivet och till följd härav inkom två medlemsstater med ett detaljerat utlåtande angående förslaget enligt artikel 9.2 i direktivet. Härigenom inleddes en frysningsperiod på tre månader, vilken gick ut den 5 november 1998. Den 23 juli 1998 meddelade kommissionen Italien, i enlighet med artikel 9.3 i direktivet, att den hade för avsikt att lägga fram ett förslag om lagstiftning i frågan. I enlighet med samma artikel medförde detta meddelande en ytterligare förlängning av frysningsperioden till 12 månader, vilken går ut den 4 maj 1999.

Kommissionen har vid flera tillfällen varnat Italien för att ett antagande av lagen, trots de frysningperioder som följt på anmälan av förslaget och inledandet av det förfarande som föreskrivs i direktivet, skulle utgöra en överträdelse och innebära att lagen, om den ändå antas, inte kommer att kunna hävdas mot tredje person, vilket också fastslagits av domstolen i domen CIA/Securitel av den 30 april 1996. Ett meddelande härom införs dessutom systematiskt i slutet av förteckningen över de anmälningar som inkommit till kommissionen och som med jämna mellanrum offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.(3) Omöjligheten att hävda lagen mot tredje person omfattar även den bestämmelse som parlamentsledamoten uttryckligen hänvisar till.

Trots vad som ovan sägs kungjordes och offentliggjordes lagen. I detta läge har kommissionen beslutat att inleda ett brådskande överträdelseförfarande mot Italien beträffande den aspekt som rör överträdelsen av direktivet om tekniska standarder. Beslutet fattades den 30 september 1998. Ett pressmeddelande utfärdades vid samma tillfälle. Anmodan gjordes den 8 oktober 1998 med en svarsfrist på två veckor.

(1) EGT C 81, 26.3.1988.

(2) EGT L 204, 21.7.1998.

(3) EGT C 177, 10.6.1998.