SKRIFTLIG FRÅGA E-0876/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(22 mars 2000)

Ämne: Diskriminering av den extensiva köttproduktionen i den autonoma regionen Azorerna i förordning (EG) nr 1254/1999

Kommissionens svar på min fråga E-0039/00(1) är synnerligen överraskande. Borde jag tolka svaret så att kommissionen anser att man i länder med stora betesmarker systematiskt kastrerar tjurar?

I den autonoma regionen Azorerna, som är ett av Europas mest extensiva uppfödningsområden, finns det stora betesmarker som säkert är mer beständiga än de som finns i Frankrike och Förenade kungariket och till och med mer än de som finns på Irland och där kastreras tjurar inte systematiskt. Detta beror på att uppfödarna på Azorerna håller fast vid den traditionella boskapsuppfödningen som är individuell i motsats till den moderna uppfödningen på öppna fält som tillämpas i andra länder.

I skäl 5 i rådets förordning 1254/1999(2) utgår man ifrån principen att villkoren för produktionen av stutar vanligtvis skiljer sig från dem för produktion av tjurar, något som kunde rättfärdiga den distinktion som görs i artikel 4. Eftersom detta antagande är totalt felaktigt, åtminstone när det gäller den autonoma regionen Azorerna, anser kommissionen inte att det skulle vara ändamålsenligt att anpassa förordningen till verkligheten och se till att den snabbt ändras?

(1) EGT C 303 E, 24.10.2000, s. 134.

(2) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

Det svar som kommissionen givit på ledamotens fråga E-0039/00(1) syftade till att precisera att uppfödningsvillkor och kvalitet på det erhållna köttet skiljer sig mellan icke kastrerade handjur av nötkreatur (tjurar) och kastrerade handjur (stutar). Hänvisningen till de medlemsstater som förfogar över stora betesarealer var ett enkelt konstaterande av faktum.

Efter den särskilda delegationsresa som tjänstemän från kommissionen företog i slutet av 1993 för att kontrollera ordningen för stöd till djurproduktionen som avses i rådets förordning (EEG) nr 1600/92, av den 15 juni 1992, om särskilda bestämmelser för Azorerna och Madeira angående vissa jordbruksprodukter(2) (Poseima-programmet) känner kommissionen väl till nötkreatursuppfödningen i Azorerna.

Den grundläggande frågan är att rådet har erkänt att det på övergripande nivå finns två produktionssystem för uppfödning av handjur av nötkreatur, och att två utbetalningar gjordes för produktionssystemet för stutar. När det gäller uppfödning av tjurar, hade rådet redan 1996 aviserat att beviljande av en andra del av bidraget hade lett till produktion av särskilt tunga djur och att det därför var nödvändigt att avhjälpa denna situation genom att slopa den andra utbetalningen. Samtidigt beslutade man dock om en övergångsperiod för att medge anpassning av produktionen av tjurar i regioner med traditionell extensiv produktion. Denna övergångsperiod avslutades 1999.

Om de nationella myndigheterna dock bedömer att den särskilda produktionen av tjurar i Azorerna förtjänar ett särskilt stöd, förutses redan inom rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött(3) en smidig ram för gemenskapsutbetalningar som de berörda medlemsstaterna kan besluta om.

I skäl 5 i förordning (EG) nr 1254/1999, erinras endast om denna situation utan att därför anspråk görs på att inrikta gemenskapsuppfödningen i den ena eller den andra riktningen.

(1) EGT C 303 E, 24.10.2000, s. 134.

(2) EGT L 173, 27.6.1992.

(3) EGT L 160, 26.6.1999.