SKRIFTLIG FRÅGA E-1060/98

från Elisabeth Schroedter (V) till kommissionen

(6 april 1998)

Ämne: Oberättigad subventionering av värmekraftverket vid Frankfurt an der Oder till förmån för det inhemska brunkolet

Kommissionen svarade inte på min konkreta skriftliga fråga (P-3142/97)(1) om kommissionen har anmält subventioneringen.

Detta kräver nya och mera ingående frågor från min sida:

1. Varför utgår kommissionen ifrån att subventioneringen av värmekraftverket i Frankfurt inte ensidigt gynnar brunkolsindustrin, om subventioneringen leder till att jordgassektorn förlorar 63 procent av sin säkra leveransandel till brunkolet?

2. Håller kommissionen med delstatsregeringen i Brandenburg om att man inte kan tala om subventioner i fallet Frankfurt an der Oder, eftersom pengarna betalades ut i en klumpsumma i stället för på lång sikt, fastän subventioneringen utgör nästan hälften av brunkolspriset om man räknar ut den på årsnivå?

3. Är kommissionen av samma åsikt som delstatsregeringen i Brandenburg i sin motivering till subventioneringen att värmekraftverket för brunkolsdamm och gas är en modell med ytterst modern teknik, trots att byggherren av värmekraftverket meddelat att liknande kraftverk finns i Thailand och Malaysia?

4. Vad anser kommissionen om delstatsregeringens Brandenburgs åsikt att denna kraftverksvariant är den ekonomiskt mest ändamålsenliga, fastän fackliga institut anser att ett gasdrivet värmekraftverk skulle vara fördelaktigare av kostnads-, pris och konkurrensskäl?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(2 juni 1998)

Först och främst bör det påpekas att det i samband med ett förfarande enligt artikel 93 i EG-fördraget inte är kommissionen som på eget bevåg granskar en stödåtgärd, utan att medlemsstaten enligt artikel 93.3 är skyldig att anmäla åtgärden i så god tid att kommissionen kan yttra sig i frågan. Endast då medlemsstaten inte efterkommer denna skyldighet och kommissionen ändå får kännedom om att en sådan åtgärd planeras eller har genomförts, tar kommissionen första steget genom att uppmana medlemsstaten att inkomma med upplysningar.

I föreliggande fall underrättades de tyska myndigheterna om att kommissionen på grundval av tillgängliga uppgifter ansåg att de ifrågavarande åtgärderna inte omfattade något stöd. Enligt kommissionens uppfattning påverkades den inre marknaden inte av att byggandet av värmekraftverket i Frankfurt an der Oder subventionerades. Eftersom kontrakten för anläggningsbygget hade tilldelats på grundval av öppna anbudsförfaranden, fanns det enligt kommissionen heller inga farhågor om en snedvridning av konkurrensen på marknaden för anläggningar.

Följande svar syftar till parlamentsledamotens enskilda frågor:

1. Inom ramen för förfarandet undersöktes huruvida den tyska delstaten Brandenburgs subvention uteslutande gynnade en särskild energisektor och i så fall skadade konkurrensen på EU:s energimarknad. Så var inte fallet med värmekraftverket i Frankfurt an der Oder, eftersom det vid sidan om brunkol också används gas.

2. Enligt definitionen av statligt stöd i artikel 92 i EG-fördraget är allt stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Vid bedömningen av en subvention är det därför ovidkommande om den betalas ut som engångsbelopp eller löpande.

3. I den tyska regeringens meddelande från 1995 åberopas inte det argument som frågeställaren nämner. Frågan undersöktes därför inte närmare, eftersom den i samband med förfarandets fortsatta gång saknade betydelse för bedömningen av stödets förenlighet med EU:s konkurrensregler.

4. Den tyska regeringens meddelande från 1995 innehåller en jämförelse mellan de olika kraftverksalternativ för Frankfurt an der Oder som stod till buds innan man bestämde sig för kombinationslösningen med gas och brunkol. Särskild hänsyn skulle härvid tas till att kraftverket i första hand skulle försörja staden Frankfurt an der Oder med fjärrvärme. Mot denna bakgrund undersöktes därför följande alternativ: gas- och ångturbinanläggning, gasturbin- och spillvärmeanläggning, brunkolsdamm- och ångturbinanläggning samt en kombinerad brunkolsdamm- och gasanläggning.

Vid jämförelsen av de olika alternativens för- och nackdelar påvisade den tyska regeringen att ett gasdrivet värmekraftverk inte var den genomgående bästa lösningen för de specifika behov som Frankfurt an der Oder har, utan att behoven bäst skulle kunna tillfredsställas genom den valda kombinationslösningen.

(1) EGT C 117, 16.4.1998, s. 154.