SKRIFTLIG FRÅGA E-2396/98

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) och Pedro Marset Campos (GUE/NGL) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: Radioaktivt läckage i Algeciras i Spanien

I juni detta år uppstod ett radioaktivt läckage vid fabriken Acerinox i Algeciras (Cádiz i Spanien) och strålskyddsrådet meddelades att förflyktigandet av isotopen cesium-137 (ett grundämne med en halveringstid på 30 år och som absorberas av muskelmassan) var en följd av att radioaktivt skrot hade smultit. Radioaktivitet från det förorenade skrotet spreds via fabrikens smältugn till atmosfären och till annat järnskrot och det är därför inte otänkbart att detta radioaktiva läckage kan ha varit orsaken till de höga värden av cesium-137 som uppmättes i Frankrike, Schweiz, Tyskland och Italien mellan den 25 maj och den 2 juni.

Cesium-137 har även orsakat strålning vid två anläggningar för avfallshantering till vilka stålverket sände sitt avfall för total rening. Dessa anläggningar är nu stängda och isolerade så att ingen personal kan ta sig in på det förorenade området.

Acerinox bötfälldes i oktober i fjol för att företaget inte hade informerat om att en lastbil med radioaktivt skrot släppts in i fabriken. Man kan misstänka att Spanien inte har uppfyllt det internationella protokollet om kärnkraftsolyckor, eftersom landet inte omedelbart informerat om läckaget. Mot bakgrund av ovanstående ställer vi följande frågor:

1. Har kommissionen för avsikt att vidta nödvändiga åtgärder för att samla in uppgifter och kontrollera dem och vid behov vidta nödvändiga rättsliga åtgärder?

2. Vilken typ av åtgärder kommer kommissionen att vidta för att garantera ett slut på den radioaktiva förorening som cesium-137 orsakat?

3. Kan kommissionen undersöka om de grundläggande bestämmelser som fastställts för hälsoskyddet inom EU följts i detta fall (artikel 30 i Euratomfördraget och rådets direktiv 80/836/Euratom(1) och 84/467/Euratom(2) om ändring av direktiv om fastställande av de grundläggande normerna för befolkningens och arbetstagarnas hälsoskydd mot de faror som uppstår som en följd av joniserande strålning)?

4. Kan kommissionen informera om uppföljningen av denna situation?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(21 september 1998)

I slutet av maj 1998 och i början av juni upptäcktes en tillfällig men betydande ökning av koncentrationerna av cesium 137 i luften i Italien, sydöstra Frankrike och Schweiz. Kommissionen har steg för steg inhämtat information om händelsen från dem som berördes. Detta fenomen rapporterades, som en försiktighetsåtgärd, via gemenskapens och IAEA:s kommunikationssystem till deras respektive lokala kontaktpunkter den 11 juni 1998, trots att de uppmätta nivåerna inte utgjorde något hot mot folkhälsan. Via de två systemen vidarebefordrades därefter kompletterande information när sådan blev tillgänglig. Varken de enskilda medlemsstaterna i gemenskapen eller kommissionen var i själva verket skyldiga att utfärda ett tillkännagivande eftersom inga "omfattande åtgärder för att skydda befolkningen" hade vidtagits, vilket är det kriterium som anges i artikel 1 i rådets beslut 87/600/Euratom(3) (om en gemenskapsordning för ett snabbt informationsutbyte i händelse av en nödsituation som medför risk för strålning).

Kommissionen har stått i regelbunden kontakt med de spanska myndigheterna efter den första rapporten om det radioaktiva utsläppet från Acerinox-anläggningen. I juli fick kommissionen em kopia av en preliminär rapport som strålskyddsrådet (CSN) lämnat till det spanska parlamentet. CSN:s fullständiga rapport inkom i mitten av augusti, och innehållet håller för närvarande på att analyseras noggrant. Det finns inget som tyder på brott mot gemenskapens grundläggande normer för skyddet av befolkningens och de anställdas hälsa mot faror som uppstår som en följd av joniserande strålning. De spanska myndigheterna har uppskattat att de anställda som var inblandade i olyckan som mest utsattes för en dos som motsvarar 8 % av det årliga gränsvärdet för allmänheten.

Kontaminationsnivåerna i den omgivande miljön utgör inte något hot mot folkhälsan, och därför har inga motåtgärder vidtagits. Före september månad räknar man med att slutföra rengöringen och saneringen av de anläggningar för avfallshantering till vilka stålverket skickade sitt avfall.

På begäran från parlamentets miljöutskott skickades utförlig information till dess ordförande den 4 augusti 1998. Såsom påpekades i detta sammanhang diskuterar man för närvarande inom kommissionen möjliga initiativ som kan förhindra att den här typen av händelser inträffar i framtiden.

(1) EGT L 246, 17.9.1980, s. 1.

(2) EGT L 265, 5.10.1984, s. 4.

(3) EGT L 371, 30.12.1987.