SKRIFTLIG FRÅGA P-2391/00

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(7 juli 2000)

Ämne: Exporttillstånd för Shifco:s flotta

Somalia finns inte med i förteckningen över de tredje länder från vilka import av fiskeprodukter för livsmedel är tillåten och vilka finns upptagna i bilagan till kommissionens beslut 97/296(1). Sedan den 1 juli 1998 då gemenskapsbestämmelserna om tillnärmning av villkoren för import av fiskeprodukter trädde i kraft har import från detta land inte längre varit tillåten.

Den 5 februari 1998 ansökte Shifco, ett somaliskt bolag som är verksamt inom fiskesektorn och som administrerar fem frysutrustade fartyg, om tillstånd att exportera till gemenskapen på grundval av artikel 11.6 i rådets direktiv 91/493/EEG(2) av den 22 juli 1991 som styr de undantagsbestämmelser som kan tillämpas i särskilda situationer.

Till följd av denna förfrågan skickade kommissionen i november 1998 inspektörer till hamnen i Aden (Yemen) för en inspektion på grundval av vilken de uppmanade Shifco att genomföra en lång rad tekniska ändringar av flottan. Dessa arbeten utfördes trots svåra miljömässiga omständigheter och mycket stora kostnader. Slutligen gav kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor klartecken i den slutliga rapporten från inspektionen (i vilken det tydligt angavs vilken typ av fartyg som hade inspekterats, dvs. fartyg med frysanläggning).

Två år senare har kommissionens enheter nu fastställt att direktiv 91/493/EEG endast skall tillämpas på fabriksfartyg och inte på frysutrustade fartyg som Shifco:s flotta är och alltid har varit.

Om tillämpningen av ovannämnda direktiv alltså inte omfattade frysutrustade fartyg, hur kommer det sig då att gemenskapens inspektörer begärt att ändringsarbeten skulle utföras? Finns det någon ansvarig för denna förseelse? På vilket sätt kan kommissionens enheter kompensera för den skada som bolaget Shifco har tillfogats, inte bara i form av kostnadsersättning för de arbeten som utförts i onödan, utan också och särskilt för att råda bot på de mycket stora ekonomiska och sociala konsekvenser som verksamhetsstoppet får för de 500 italienska besättningsmännen och framför allt för de omkring 2 000 anställda somalierna?

(1) EGT L 122, 14.5.1997, s. 21.

(2) EGT L 268, 24.9.1991, s. 15.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(15 september 2000)

Som parlamentsledamoten nämner inspekterade kommissionens experter den 18 november 1998 de fem fartyg som används i trafik av företaget i fråga. Vid inspektionen uppdagades det att fartygen i själva verket var frysfartyg och inte fabriksfartyg som angivits i de dokument som företaget tillhandahållit före inspektionen. Fartyget konstaterades också vara behäftat med vissa smärre fel, som företaget förklarade skulle åtgärdas omedelbart.

Kommissionen har i efterhand överlämnat den efterfrågade informationen till företrädare för företaget och har gjort sitt yttersta för att hjälpa dem att fastställa möjliga lösningar på de problem som uppkommer i samband med företagets ansökan om att undantag skall göras i enlighet med artikel 11.6 i rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter. Kommissionen är medveten om företagets svårigheter, vilka främst beror på avsaknaden av kontroll från behöriga myndigheters sida i Somalia. Företaget måste nu överväga de möjliga lösningar som lagts fram och avgöra vilken lösning som är lämpligast med tanke på företagets avsikt att med dessa fartyg exportera fiskprodukter till EU.