SKRIFTLIG FRÅGA E-2688/02

från Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(26 september 2002)

Ämne: Republiken Italiens överträdelse av rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 genom regionen Lombardiets lag nr 18 av den 7 augusti 2002

Genom den regionala lagen nr 18 av den 7 augusti 2002 har regionen Lombardiet tillåtit jakt på följande vilda fågelarter, skyddade enligt direktiv 79/409/EEG(1), under jaktsäsongen 2002/2003:

- Passer italiae, Passer montanus och Sturnus vulgaris, från den 1 september till den 30 december, med en möjlighet för varje jägare att skjuta 20 exemplar per dag, och högst 100 per år;

- Fringilla coelebs och Fringilla montifringilla, från den 15 september till den 30 december, med en möjlighet för varje enskild jägare att skjuta högst 5 exemplar per dag och högst 40 per år.

Enligt EG-domstolen (dom av den 17 maj 2001 i målet C-159/99) gäller dessutom följande: Härtill kommer att det i artikel 9.2 i [fågel]direktivet föreskrivs att för de fall som omfattas av tillämpningsområdet för artikel 9.1 en förvaltningsmyndighet skall avgöra om villkoren i denna punkt är uppfyllda och bestämma vilka platser och vilka fåglar som i undantagsfall kan komma i fråga för jakttillstånd. De myndigheter som är behöriga enligt artikel 9.2 i fågeldirektivet skall dessutom undersöka om det finns någon annan lämplig lösning på det konkreta problemet utan att det är nödvändigt att medge undantag.

Det aktuella undantaget har i stället beviljats, inte av en förvaltningsmyndighet, som angetts ovan, enligt ett regelmässigt administrativt förfarande, utan direkt genom den regionala lagen nr 18/2002. Förekomsten av de villkor som krävs enligt direktivet har med andra ord bekräftats i form av ett ovedersägligt rättsligt faktum. När det gäller arterna Fringilla coelebs och Fringilla montifringilla har undantagsjakten i själva verket motiverats med de båda arternas positiva hälsotillstånd, vilket är en uppenbar kränkning av direktivets artikel 9.1 c).

Italien har i och med denna regionala lag inte uppfyllt sina skyldigheter enligt fördragen. Det är inte förenligt med gemenskapsrätten att en medlemsstat, eller en regional myndighet i en medlemsstat, i syfte att kringgå gemenskapsrätten antar kortfristiga rättsakter i en fråga som huvudsakligen är en förvaltningsangelägenhet.

Har kommissionen för avsikt att inleda ett överträdelseförfarande enligt artikel 226 i EG-fördraget mot Italien, som i och med regionen Lombardiets lag nr 18 av dem 7 augusti 2002 har brutit mot direktiv 79/409/EEG?

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 november 2002)

Enligt artikel 9 i direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar, får medlemsstaterna, om det inte finns någon annan lämplig lösning, medge undantag från bestämmelserna i artiklarna 5, 6, 7 och 8 av följande anledningar:

a) - Hänsyn till människors hälsa och säkerhet.

- Hänsyn till flygsäkerheten.

- För att förhindra allvarlig skada på gröda, boskap, skog, fiske och vatten.

- För att skydda flora och fauna.

b) För forsknings- och utbildningsändamål, för återinplantering och återinförsel och för den uppfödning som krävs för detta.

c) För att under strängt kontrollerade förhållanden och på selektiv grund tillåta fångst, hållande i fångenskap eller annan förnuftig användning av vissa fåglar i litet antal.

I undantagen skall anges

- vilka arter som berörs av undantagen,

- vilka medel, arrangemang eller metoder som tillåts vid fångst eller dödande,

- villkoren vad gäller risker samt för vilka tider och områden dessa undantag får tillåtas,

- den myndighet som har befogenhet att förklara att de föreskrivna villkoren är uppfyllda och att besluta om vilka medel, arrangemang och metoder som får användas, inom vilka gränser och av vem,

- den kontroll som kommer att ske.

Mot bakgrund av ovanstående bör det påpekas att detta direktiv inte hindrar medlemsstaterna från att medge undantag genom särskild lagstiftning med begränsad giltighet, förutsatt att den är förenlig med de anledningar och villkor som anges i punkt 1 och 2 i artikel 9. Undantag måste grundas på en deklaration från den behöriga myndigheten om att villkoren uppfylls.

Eftersom kommissionen inte känner till den situation frågeställaren nämner kommer den i det aktuella fallet att vidta lämpliga åtgärder för att samla noggranna uppgifter och se till, inom de gränser som satts för kommissionen genom EG-fördraget, att gemenskapslagstiftningen följs.

Om kommissionen får uppgift om att gemenskapslagstiftningen inte följs i det aktuella fallet, kommer den som väktare av EG-fördraget inte att tveka att vidta de åtgärder som krävs, inbegripet överträdelseförfaranden enligt artikel 226 i EG-fördraget, för att se till att den relevanta gemenskapslagstiftningen följs.