SKRIFTLIG FRÅGA E-3722/00

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(30 november 2000)

Ämne: Utveckling av sockerarter och insekter som en följd av den förändrade sammansättningen av obrukbara delar av genmanipulerade växter

1. Känner kommissionen till en vetenskaplig undersökning som nyligen utfördes vid Southern Illinois University i Förenta staterna och publicerades i New Scientist den 23 september 2000, där det påvisas hittills okända faror med genmanipulerade växter och andra nya växtsorter?

2. Känner kommissionen till att den ovannämnda undersökningen givit vid handen att den förändrade sammansättningen hos dessa växter kan leda till störningar i den lokala ekologiska balansen till följd av de onormalt höga nivåerna av ämnen av typ socker i de obrukbara delarna i de växtsorter som skördats, varigenom växterna möjligtvis kan locka till sig andra insektarter än de (icke-genmanipulerade) ursprungsväxterna?

3. Känner kommissionen till att tillsynsorganen befattar sig endast med de produkter av växter som går att saluföra (både för genmanipulerade och icke-genmanipulerade växter) och att kontrollen av sammansättningen inriktar sig endast på de brukbara delarna av växterna så att förändringar i sammansättningen av andra växtdelar inte uppmärksammas och följaktligen inte heller övervakas?

4. Vet kommissionen att det går att med hjälp av DNA-analys jämföra den genetiska aktiviteten i ursprungsväxten och i de nya sorterna med varandra och att den berörde forskaren ansett att dessa metoder behöver förfinas i och med att de för närvarande fortfarande är experimentella?

5. Är kommissionen av samma åsikt som dessa vetenskapsmän som stöds av bekymrade organisationer som Gene Watch UK att en sådan analys trots att metoderna för den ännu befinner sig bara på experimentstadiet och trots de kostnaderna den kan medföra är av väsentlig betydelse för att man i framtiden skall kunna förebygga mycket mer kostsamma miljöproblem som kan bli en följd av att balansen i naturen störs?

6. Vilka möjligheter ser kommissionen till att de föreslagna bestämmelserna för GMO skall kunna anpassas efter vetenskapens nyaste rön?

7. Har kommissionen för avsikt att, i enlighet med försiktighetsprincipen, vid utfärdandet av bestämmelser i framtiden ta hänsyn till dessa resultat?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(30 januari 2001)

1. och 2. De möjliga effekterna av genetiskt modifierade organismer, som beskrivs i artikeln i New Scientist om en konferensrapport, måste beaktas vid en miljöriskbedömning i enlighet med rådets direktiv 90/220/EEG av den 23 april 1990 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön(1). En sådan riskbedömning måste genomföras innan tillstånd ges för att släppa ut genetiskt modifierade organismer på marknaden. Konferensrapporten tycks därmed inte innehålla några nya uppgifter som inte redan beaktas vid riskbedömning enligt direktiv 90/220/EEC. Det är inte möjligt att göra någon grundligare bedömning av rapporten förrän de ursprungliga uppgifter som lades fram vid konferensen offentliggjorts i en vetenskaplig facktidskrift så att man kan utvärdera dem.

3. Enligt de förfaranden för miljöriskbedömning som fastställs i direktiv 90/220/EEG skall hela den genetiskt modifierade organismen beaktas, och inte bara delar av den. När det t.ex. gäller raps skall inte bara rapsfröna utan hela rapsplantan omfattas av riskbedömningen.

4. och 5. Begreppet huvudsaklig överensstämmelse, som det hänvisas till i frågan, diskuteras för närvarande livligt i forskarvärlden. Denna diskussion förs också i de vetenskapliga kommittéer som inrättats på gemenskapsnivå och som deltar i bedömningen av produktgodkännanden. Dessa diskussioner om huvudsaklig överensstämmelse omfattar också en utvärdering av dagens bästa metoder, för att finslipa definitionen av principen om huvudsaklig överensstämmelse.

6. och 7. Enligt det ändrade direktiv 90/220/EEG skall de oberoende vetenskapliga kommittéernas deltagande i miljöriskbedömningen av anmälningar bli obligatoriskt. Detta kommer att säkerställa att vetenskapens nyaste rön tillämpas vid riskbedömningen. Dessutom innebär en säkerhetsklausul i direktiv 90/220/EEG att medlemsstaterna kan förbjuda specifika godkända produkter om nya vetenskapliga rön motiverar en omvärdering av produkten.

Försiktighetsprincipen är kopplad till en strukturerad strategi för riskbedömning, som omfattar tre aspekter: riskbedömning, riskhantering och riskkommunikation. Försiktighetsprincipen är inte något nytt begrepp. Gemenskapen har använt den ganska länge i många olika områden, t.ex. inom miljöområdet och när det gäller människors, djurs och växters hälsa. Den nämns också uttryckligen i miljöbestämmelserna i EG-fördraget.

(1) EGT L 117, 8.5.1990.