SKRIFTLIG FRÅGA P-0197/01

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(29 januari 2001)

Ämne: Bristande tillämpning av artikel 4.3 i direktiv 90/220/EEG

1. Känner kommissionen till att det i Europas yttre hamnar (exempelvis La Coruna, Tarragona, Rotterdam eller Hamburg) inte förekommer så gott som några systematiska och heltäckande kontroller när det gäller genetiskt modifierade produkter, utan på sin höjd stickprov?

2. Har kommissionen några upplysningar om i vilken omfattning de få stickproven genomförs (i procent)?

3. På vilket sätt ser kommissionen till att medlemsstaterna garanterar att endast de genetiskt modifierade produkter som uttryckligen är tillåtna släpps ut på marknaden i gemenskapen?

4. Eftersom Förenta staterna även tillåter genetiskt modifierade produkter som EU inte tillåter, borde då inte importen från tredje land, särskilt från Förenta staterna (framför allt majs och soja), systematiskt kontrolleras med hänsyn till om det genetiskt modifierade materialet är tillåtet i gemenskapen?

5. På vilket sätt skaffar sig kommissionen och medlemsstaterna information, mot bakgrund av att det inte finns något utsädesregister i Förenta staterna? Kan man utgå från att varken kommissionen eller medlemsstaterna har några omfattande kunskaper om vilka genmodifierade sorter som finns på marknaden i Förenta staterna eller andra tredje länder och som skulle kunna importeras till EU?

6. Finns det hos för det första kommissionen, för det andra myndigheterna i medlemsstaterna över huvud taget några testmöjligheter för samtliga genetiskt modifierade organismer som odlas i Förenta staterna? Jag ber om en sammanställning över motsvarande tester. Om så inte är fallet: Hur kan kontroller genomföras om testmöjligheter saknas?

7. Varför gör kommissionen ingenting mot de medlemsstater som endast stickprovsvis genomför sådana kontroller och som därmed inte ser till att direktiv 90/220/EEG efterlevs?

8. Har kommissionen påpekat för medlemsstaterna och för allmänheten att artikel 4.3 i direktiv 90/220/EEG(1) föreskriver systematiska kontroller?

9. Varför har kommissionen inte följt upp de hithörande klagomålen från Greenpeace, och varför har man inte agerat trots tips om olagligt utsläppande på marknaden (se exempelvis frågan från Breyer till kommissionen om att utsäde olagligt släppts ut på marknaden i Baden-Württemberg, E-1571/99(2))?

(1) EGT L 117, 8.5.1990, s. 15.

(2) EGT C 170 E, 20.6.2000, s. 36.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(26 mars 2001)

1. 3. I rådets direktiv 90/220/EEG av den 23 april 1990 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön (GMO) föreskrivs i artikel 4 att medlemsstaterna har ansvar för att se till att skadliga effekter på människors hälsa och på miljön av utsättandet av GMO undviks. I syfte att uppnå detta mål föreskrivs det i artikel 4.3 att medlemsstaterna skall se till att deras myndigheter organiserar lämpliga inspektioner och kontroller när av GMO. I det reviderade direktivet 90/220/EEG bibehålls denna föreskrift i artikel 4.5.

Kommissionen har undersökt ett antal klagomål avseende laster som ankommit i hamnarna La Coruna, Tarragona, Rotterdam och Hamburg. Såsom redan påpekats i samband med dessa klagomål innebär artikel 4.3 inte att medlemsstaterna måste kontrollera varje inkommande fartyg. I direktivet föreskrivs ingen särskild frekvens för inspektioner, utan detta får medlemsstaterna själva bestämma och organisera på ett sätt som garanterar att direktivets skyddsnivå upprätthålls, dvs. att skadliga verkningar på människors hälsa eller miljön undviks.

4. Det har inrättats en tillfällig teknisk arbetsgrupp om inspektioner och kontrollåtgärder för genetiskt modifierade organismer, i syfte att debattera huruvida specifika tekniska metoder för spårning av eventuella otillåtna avsiktliga utsättningar av genetiskt modifierade organismer för utsläppande på marknaden är tillgängliga och tillämpbara. Inom ramen för den särskilda vertikala lagstiftningen diskuteras för närvarande ytterligare åtgärder avseende denna fråga.

5. För att GMO (rena eller i blandningar med andra produkter) skall kunna importeras till gemenskapen måste gällande gemenskapslagstiftning respekteras så att allmänheten kan vara säker på att dess produkter är ofarliga för människor och för miljön. Enligt direktiv 90/220/EEG får GMO endast släppas ut på marknaden om de erhållit tillstånd i enlighet med bestämmelserna i direktivet. Detta gäller även för produkter som innehåller eller härstammar från GMO och som importeras till gemenskapen.

Information om situationen i fråga om tillstånd för utsläppandet på marknaden av GMO i USA kan erhållas via Internet på de berörda behöriga myndigheternas hemsidor. Eftersom dessa Internetsidor är fritt tillgängliga använder medlemsstaterna och kommissionen dessa källor för att uppdatera sina uppgifter om situationen i USA. Kommissionen upprätthåller dessutom regelbundna kontakter med de amerikanska myndigheterna för att diskutera olika frågor som berör GMO, t.ex. hur långt man kommit med olika tillstånd för utsläppande på marknaden av genetiskt modifierade varianter.

6. Den specifika klassificeringen av en genetiskt modifierad organism är ett flerstegsförfarande, som utöver en allmän klassificering av organismen som genetiskt modifierad omfattar en rad olika test för att entydigt identifiera den specifika genetiskt modifierade organismen. Det har utvecklats en hel rad kvalitativa test för att spåra GMO i olika laboratorier över hela gemenskapen. Dessa har validerats under samordning från kommissionens gemensamma forskningscentrum. Dessa validerade testmetoder möjliggör allmän identifiering av GMO, och arbetet med att vidareutveckla dessa testmetoder fortsätter och uppdateras regelbundet.

7. och 8. Kommissionen skulle endast vidta åtgärder mot en medlemsstat i enlighet med artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget om det föreligger tecken på att det brutits mot direktivets föreskrifter. Liksom i alla rättsförfaranden är det kommissionen som har bevisbördan. Att medlemsstaterna inte systematiskt kontrollerar alla inkommande fartyg från USA och Kanada är inget brott mot artikel 4.3 i direktivet.

9. Kommissionen har följt upp klagomålet från Greenpeace och tagit upp frågan med de tyska, spanska och nederländska regeringarna. Vad gäller importerna till La Coruna, Tarragona och Rotterdam har kommissionen fastställt att det inte fanns några bevis som kunde tjäna som grund för ett överträdelseförfarande mot de spanska eller nederländska myndigheterna. När det gäller Rotterdam, där Greenpeace lade fram bevis för påstådda oegentligheter i fråga om en specifik last, genomförde de nederländska myndigheterna egna inspektioner av den berörda lasten, men fann inga otillåtna livskraftiga genetiskt modifierade organismer. De nederländska myndigheterna meddelade kommissionen att de har för vana att inspektera och testa fartyg om klagomål inkommer eller det finns anledning att misstänka oegentligheter. Frågan om importerna till Hamburg håller fortfarande på att undersökas.

Vad gäller situationen i Baden-Württemberg har kommissionen erhållit preliminära upplysningar från de tyska myndigheterna om att det här rörde sig om i huvudsak tillåtna varianter i en låg andel, under 1 %. Ärendet granskas dock fortfarande.