SKRIFTLIG FRÅGA P-0129/98 från Eva Kjer Hansen (ELDR) till kommissionen (23 januari 1998)

Ämne: Kemikalieinnehållet i textilier

Undersökningar av kemikalier har visat att de ofta innehåller stora mängder kemikalier, bl. a. formaldehyd, azofärgämnen, dioxin och pesticider samt tungmetaller som koppar, krom, kobolt, zink och nickel. Dessa misstänks förorsaka cancer, allergi, eksem och fosterskador hos människor. I och med att EU inte har några gemensamma regler för märkning och förbud på området och mycket få medlemsstater har sådana regler innebär detta att konsumenterna kommer att hamna i en olycklig situation.

Vilka initiativ tänker kommissionen ta för att få till stånd det konsument- och hälsoskydd som behövs på textilområdet och för att leva upp till den höga nivå av konsumentskydd som kommissionen talade om i sitt arbetsprogram för 1998?

Kommer kommissionen att ta några initiativ till att det fastställs gränsvärden eller förbudsregler för kemikalie- eller tungmetallinnehållet i textilier?

Kommer kommissionen att ta några initiativ till att det skapas gemensamma EU-regler med påbud om att det klart skall framgå vilka ämnen som skall få ingå i tyger -en så kallad varudeklaration som skall göra det möjligt för konsumenterna att träffa egna val?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (27 februari 1998)

Kemikalier används under hela framställningsprocessen för textilier. Vissa av de kemikalier som förekommer i de färdiga produkterna är rester från framställningsprocessen, medan andra har tillsatts för att ge produkterna vissa egenskaper, t.ex. färger eller flamskyddsmedel.

I direktiv 96/74/EG om benämningar på textilier ((EGT L 32, 3.2.1997. )) fastställs bindande regler för märkning av textilfibrer, i syfte att ge konsumenterna exakta upplysningar om textilierna som sådana, så att den vaksamme konsumenten har möjlighet att undvika fibrer (natur- eller konstfiber) som kan framkalla allergiska reaktioner hos enskilda konsumenter eller som sannolikt framställts på ett sätt som inte är acceptabelt för den enskilde köparen.

I gällande gemenskapsrätt föreskrivs kontroll av användningen av vissa kemikalier i syfte att skydda människor och miljö. Inom detta område finns det två grundläggande rättsakter: direktiv 67/548/EEG, som berör klassificering (identifiering av risker), märkning (information om risker) och förpackning av farliga ämnen ((EGT 196, 16.8.1967. )), och direktiv 88/379/EEG, i vilket ett omfattande system för klassificering, märkning och förpackning föreskrivs för farliga preparat ((EGT L 187, 27.7.1988. )).

I rådets förordning (EEG) nr 793/93 om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen ((EGT L 84, 5.4.1993. )) fastställs en allmän ram för systematisk bedömning av kemikaliers risker samt för identifiering av behov av minskning av sådana risker. Kommissionen och medlemsstaterna har prioriterat riskbedömningen av ett antal kemikalier som kan utgöra en fara för människor och miljö. Hit hör bl.a. nickel och zink.

Användningen av nickel i föremål som kommer i direkt och långvarig kontakt med huden behandlas mer specifikt i direktiv 94/27/EG om ändring för tolfte gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar) ((EGT L 188, 22.7.1994. )). Bland de föremål som omfattas av direktivet kan nämnas örhängen, halsband, armband, knappar och blixtlås. Ikraftträdandet av direktiv 94/27/EG har uppskjutits i väntan på att standardiserade provningsmetoder antas.

Dessutom fastställs i direktiv 79/663/EEG ((EGT L 197, 3.8.1979. )) och i direktiv 83/264/EEG ((EGT L 147, 6.6.1983. )), som utgör den första respektive fjärde ändringen av direktiv 76/769/EEG, att tris(2,3-dibrompropyl)fosfat, tris-aziridinyl-fosfinoxid och polybromerade bifenyler inte får användas i textilvaror som kläder, underkläder och sängkläder som är avsedda att komma i kontakt med huden.

I direktiv 91/173/EEG ((EGT L 85, 5.4.1991. )), den nionde ändringen av direktiv 76/769/EEG, förbjuds användningen av pentaklorfenol i alla textilier med undantag för impregnering av slitstarka textilier som inte under några omständigheter är avsedda för kläder eller rumsinredning.

I allmänhet omfattas produkter som är avsedda för skydd och bevarande av textilier av det direktiv om biocidprodukter som nyligen antogs av Europaparlamentet och rådet, och som förväntas träda i kraft i mars 1998 och genomföras senast 24 månader senare.

Det har framförts misstankar om att textilier som färgats med azo-färgämnen kan vara cancerframkallande, och vissa medlemsstaterna har infört nationella bestämmelser i dtta sammanhang. Kommissionen överväger harmoniserade förbud mot vissa azo-färger i textilier och skinnprodukter, och har startat ett undersökningsprogram för att bedöma riskerna, samt beräkna vilka kostnader och vilken nytta förbudsåtgärder kan komma att ha.

I gemenskapsprogrammet planeras inga föreskrifter om att de kemikalier som använts vid tillverkningen och bearbetningen av textilierna måste anges. Vad gäller textilvarors sammansättning gäller Europaparlamentets och rådets direktiv 96/74/EG om benämningar på textilier. Detta direktiv behandlar sammansättningen av textilfibrerna. Det har ändrats genom kommissionens direktiv 97/37/EG om anpassning av bilaga I och II till Europaparlamentets och rådets direktiv 96/74/EG om benämningar på textilier till den tekniska utvecklingen ((EGT L 169, 27.6.1997. )).

Gemenskapsrätten förbjuder inte handel och industri att förse konsumenterna med mer information än lagen föreskriver, och på så sätt använda informationen om vilka kemiska ämnen som ingår i varorna för effektivare marknadsföring.