ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0680/00

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(9 mars 2000)

Ämne: Valda företrädares inblandning i kontrollen av internationella institutioner

Kan kommissionen ange om det förekommer några diskussioner med regeringar och parlamentariska grupper i syfte att främja ett ökat deltagande från valda företrädare i kontrollen av internationella institutioner, inklusive FN?

Anammar kommissionen till exempel Europaparlamentets förslag att uppmana ordförandena i de nationella parlamentens miljöutskott att sammanträffa med tjänstemän från FN:s miljöorgan?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 maj 2000)

Parlamentsledamotens fråga om valda företrädares medverkan i kontrollen av internationella institutioner berör ämnen som globalt styre och reformering av Förenta nationerna. Eftersom gemenskapen som sådan inte är medlem i Förenta nationerna (FN) är detta ett område där medlemsstaterna har det primära ansvaret. Rent allmänt uppmuntrar kommissionen närmare kontakter mellan valda företrädare och också internationella organisationer. Detta är också grundtanken för arrangemanget mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om parlamentsledamöters deltagande i internationella konferenser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1006/00

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(31 mars 2000)

Ämne: Försörjning av tonfiskfiléer till den europeiska tonfiskkonservindustrin

Den 17 december 1999 beviljade rådet (fiske), inom ramen för den nya gemensamma organisationen av marknaden, en ny importkvot för perioden 20012003 på 4 000 ton till en tullavgift på 6 procent för tonfisk från tredje länder.

Unionen samtyckte dessutom till att under första kvartalet 2001, i enlighet med avtalet mellan EU och Mexiko, överväga möjligheten att öppna en kvot för tonfiskfiléer från Mexiko.

Ingår den kvot som eventuellt skulle öppnas för Mexiko i de 4 000 ton tonfiskfiléer som beviljats till en tullavgift på 6 procent för perioden 20012003, eller kommer kvoten för Mexiko att läggas ovanpå de 4 000 ton som gäller för tredje länder?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(5 juni 2000)

De autonoma tullkvoter som gemenskapen öppnat med tanke på försörjningen till förädlingsindustrin ska vara tillämpliga erga omnes och följaktligen åtkomliga för varje tredje land, så att de uppfyller de av världshandelsorganisationen (WTO) utgivna normerna. Däremot är de tullkoncessioner som faller inom ramen för ett frihandelsavtal, som t ex det som slutits mellan gemenskapen och Mexiko, begränsade till just det berörda partnerskapet i enlighet med artikeln XXIV: 8(b) i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT). Härav följer att alltmedan Mexiko gynnas av fördelarna med autonoma gemenskapstullkvoter, har övriga tredje länder ingen möjlighet att dra nytta av de tullkoncessioner som gemenskapen öppnat till förmån för Mexiko inom ramen för frihandelsavtalet.

Den autonoma tullkvoten på 4 000 ton tonfiskfiléer till en avgift på 6 %, som nyligen godkänts av rådet, skulle således även kunna gynna Mexiko. Gemenskapen bör likaledes rätta sig efter det åtagande som utgör del av handelsavtalet mellan gemenskapen och Mexiko och som en konsekvens därav inleda diskussioner någon gång under tiden fram till den 1 september 2001, i syfte att undersöka möjligheten av att öppna en tullkvot som gäller för denna typ av produkter och specifikt för ett visst land.

Parlamentsledamoten bör vidare påminnas om att de handelskoncessioner som redan avtalats med Mexiko inom fiskesektorn, liksom eventuella framtida koncessioner, faller inom ramen för ett handelsavtal vilket kommer att resultera i en väsentlig ökning av det bilaterala handelsutbytet inom alla sektorer, till gagn för såväl Mexiko som gemenskapen, inklusive de spanska företagen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1085/00

från Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) till kommissionen

(7 april 2000)

Ämne: Syftet med undersökningen av tonfiskfiléförsörjningen

Rådet har givit kommissionen i uppdrag att genomföra en undersökning om gemenskapsmarknadens försörjningsbehov när det gäller tonfiskfiléer. I rapporten om denna undersökning, som offentliggjorts av kommissionen, hävdar man att syftet är att göra en balansräkning över försörjningen av tonfiskfiléer. I första stycket i kapitlet med rekommendationer står det dock att huvudsyftet med denna undersökning är att undersöka vilken försörjning den italienska industrin behöver för att fortsätta vara konkurrenskraftig.

Vilket är det slutgiltiga syftet med denna undersökning?

Anser kommissionen att det är etiskt riktigt att denna undersökning, som gjorts som ett speciellt uppdrag för rådet och finansierats med offentliga medel, i själva verket används för att undersöka behoven i vissa företag i en medlemsstat?

Borde inte dessa företag genomföra en särskild undersökning om de ville veta vilka deras svaga punkter är i konkurrensen med andra företag i medlemsstaterna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 maj 2000)

När det gäller den första frågan hänvisas ledamoten till kommissionens gemensamma svar på de skriftliga frågorna E-756/00 till E-761/00 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna(1).

Beträffande frågan om utnyttjandet av undersökningen, anser kommissionen att det är balanserat såväl när det gäller analysen som slutsatserna.

Analysen täcker de viktigaste producentmedlemsstaterna och konsumentmedlemsstaterna för denna produkt (liksom tredje länder) och rekommendationerna avser samtliga aktörer på marknaden på både kort och medellång sikt.

Därför är det oriktigt att säga att undersökningen har utnyttjats för att undersöka vilka behov som vissa bestämda företag i en medlemsstat har. Denna studie fokuserar inte på aktörerna i en enskild medlemsstat utan granskar i detalj situationen för de största företagen i de berörda medlemsstaterna. Därför görs i undersökningen en grundlig analys av situationen för sju spanska företag, fem italienska företag och fyra franska företag.

Som svar på den sista frågan vill kommissionen erinra om att denna studie genomfördes av kommissionen på anmodan av rådet och inte på begäran av de berörda företagen.

(1) EGT C 26 E, 26.1.2001, s. 104.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1524/00

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Bostadsområde invid tippningsplats för muddermassor

Kan Europeiska kommissionen ge en allmän anvisning om hur regel 1 i bilaga I i direktivet om (1999/31/EG)(1) om deponering av avfall skall tolkas, i synnerhet mot bakgrund av att det finns planer på att eventuellt anlägga en tippningsplats för farliga muddermassor i Oostvlietpolder i kommunen Leiden i Nederländerna? Grannkommunen Voorschoten planerar ett bostadsområde 250 meter från den eventuella tippningsplatsen.

Tycker Europeiska kommissionen att det går för sig att förlägga ett bostadsområde direkt intill en tippningsplats för farliga muddermassor?

(1) EGT L 182, 16.7.1999, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(16 juni 2000)

I enlighet med punkt 1 i bilaga I till rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall måste man, när man väljer en lokalisering för en deponi beakta krav som rör avståndet från platsens yttre gräns till bostads- och rekreationsområden, vattenleder, vattenförekomster och jordbruksområden eller tätbebyggelse. Deponin kan tillåtas endast om det framkommer att deponin med beaktande av platsens särdrag med hänsyn till ovannämnda krav eller rättelseåtgärder som skall vidtas inte utgör någon allvarlig risk för miljön.

Det är medlemsstaternas uppgift att vidta de författningar som krävs för att genomföra dessa krav. Rådets direktiv 1999/31/EG skall införlivas i nationell lagstiftning senast den 16 juli 2001. Byggandet av bostadsområden omfattas däremot inte av direktivet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1218/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(14 april 2000)

Ämne: Följderna av torkan i Portugal

Torkan i Portugal håller på att skada jordbruket, framför allt vinter- och försommarodlingarna.

Har kommissionen redan gjort något för att stödja de portugisiska producenter som drabbats? Om så är fallet, vad har den gjort?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 maj 2000)

Kommissionen följer uppmärksamt den situation med torka som rått i Portugal de senaste månaderna. Det är ännu för tidigt att bedöma vilka skador som åsamkats detta års produktion.

Kommissionen är i förekommande fall beredd att granska de konkreta problem som skulle kunna uppstå inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden.

Om Portugal så begär inom ramen för sitt operativa program jordbruk och landsbygdsutveckling för perioden 20002006 och inom de ramar som sätts upp av redan anslagna budgetmedel, skulle dessutom kommissionen kunna samfinansiera ett återupprättande av produktionskapacitet som skadats genom naturkatastroferna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1778/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(8 juni 2000)

Ämne: Pressfrihet i Ryssland

Anser kommissionen att den genomsökning som FSB (före detta KGB) utförde i den oberoende tidningskoncernen MediaMosts lokaler är ett tecken på att det råder ett nytt klimat, tio år efter Berlinmurens fall och några år efter avskaffandet av kommunismen i Ryssland?

Är kommissionen orolig för denna attack mot pressfriheten och mot MediaMost och dess TV-station NTV, vars chef, Vladimir Goussinsky, även är en viktig person inom den ryska judiska befolkningsgruppen?

Kommer kommissionen att uppmana Rysslands president Vladimir Putin att garantera yttrandefriheten och att fördöma denna sorts agerande, vilket är oacceptabelt i ett land som styrs enligt rättsstatsprincipen, som är medlem i Europarådet och som en dag hoppas ansluta sig till Europeiska unionen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(5 juli 2000)

Kommissionen har i likhet med andra i det internationella samfundet noga följt den senaste utvecklingen när det gäller medierna i Ryssland och är mycket oroad över rapporterna om incidenter som skulle kunna undergräva pressfriheten. Yttrandefriheten är en avgörande förutsättning för ett demokratiskt samhälle och ett viktigt bevis för Rysslands åtagande att skapa ett öppet samhälle grundat på rättssäkerhet och respekt för grundläggande mänskliga rättigheter. Kommissionen kommer fortsätta att noga följa sitautionen och att, när situationen kräver, ta upp både allmänna frågor och enskilda fall med de ryska myndigheterna.

Dessutom har kommissionens delegation i Ryssland hållit flera möten med både ryska och utländska journalister för att diskutera situationen när det gäller yttrandefriheten i Ryssland. Med på mötena fanns framstående journalister från TV-stationen NTV och Radio Ekho Moskvy, som båda ägs av Media-Most-företaget. Delegationen har även nyligen varit med och tagit två andra initiativ. Det ena var att ge finansiellt stöd till Pennklubbskongressen i Moskva, som i huvudsak handlade om yttrandefrihet, och det andra att, i april i år (2000), skicka ett dussintal ryska journalister till Europa.

Dessutom har kommissionen genom gemenskapens demokratiprogram stött några av Rysslands icke-statliga organisationer inom mediabranchen och i Tacis 2000-programmet kommer det att finnas verksamhet som är relaterad till utbildningen av ryska journalister.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1107/00

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Lika möjligheter i kandidatländerna

Hur tänker kommissionen se till att EU:s direktiv om lika möjligheter för kvinnor till fullo genomförs och respekteras i samtliga kandidatländer?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(18 maj 2000)

Unionens utvidgning förutsätter att kandidatländerna uppfyller Köpenhamnskriterierna på det politiska och ekonomiska området samt i fråga om regelverket.

När det gäller det sistnämnda kriteriet måste kandidatländernas nationella lagstiftning vara helt harmoniserad med gemenskapens regelverk vid tidpunkten för anslutningen. Detta gäller givetvis också för gemenskapens direktiv om lika möjligheter för kvinnor.

I detta sammanhang övervakar kommissionen noggrant att den nationella lagstiftningen anpassas till regelverket och fäster särskilt stor vikt vid att gemenskapens regelverk verkligen tillämpas och genomförs i kandidatländerna. Kommissionen utvärderar varje år de gjorda framstegen genom återkommande rapporter.

Kommissionen kommer att fortsätta sin övervakning av dessa frågor och kommer att redovisa resultaten i nästa återkommande rapport.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1870/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(9 juni 2000)

Ämne: Fängelser och den tredje pelaren

De senaste händelserna i distriktsfängelset i Sassari på Sardinien och rättsväsendets efterföljande åtgärder vittnar om den ytterst oroväckande situation som de italienska fängelserna befinner sig i och som på ett negativt sätt inverkar på såväl situationen för internerna som på

kriminalpolisens arbete. Omoderna lokaler, ohållbara hygienförhållanden, överfyllda fängelser (antalet interner överstiger antalet disponibla platser med 120 procent) och brist på fängelsepersonal är endast några av de mest iögonfallande bristerna i systemet. Under sådana förhållanden förekommer det dagligen våldsamheter av alla slag, och skyddet av de mänskliga rättigheterna förefaller avlägset.

Med tanke på möjligheterna till samarbete under den tredje pelaren uppmanas kommissionen att besvara följande frågor:

1. Varför utför den inte en jämförande undersökning om situationen i fängelserna i unionens medlemsstater för att bedöma förhållandena i dem och föreslå normer för dem?

2. Förekommer det skillnader mellan kriminalpolisens rättsliga status i de olika medlemsstaterna?

3. Kan dessa möjligen harmoniseras?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(13 juli 2000)

Parlamentsledamoten tar upp frågan om situationen i fängelserna i EU. Detta är en fråga där medlemsstaterna i första hand är ansvariga.

1. En jämförande undersökning av levnadsvillkoren i fängelserna skulle i teorin kunna tänkas inom ramen för finansieringsprogrammet Grotius, som berör samarbete inom rättsliga och inrikes frågor. Hittills har dock detta ämne aldrig tagits med i de årliga prioriteringsprogrammen och ingen ansökan om en sådan jämförande undersökning som föreslås av parlamentsledamoten har lämnats in.

2. Fångvårdarnas ställning är olika i medlemsstaterna, beroende på olika lagstiftning.

3. Med hänsyn till subsidiaritetsprincipen är en harmonisering av fångvårdarnas ställning inte en prioriterad fråga inom området för rättsliga och inrikes frågor. Ett flertal initiativ på EU-nivå för att utbilda och informera poliser och kriminalvårdsanställda har dock påbörjats, i enlighet med de prioriterade frågor som utpekades av Europeiska rådet i Tammerfors den 1516 oktober 1999 för att skapa ett europeiskt område med frihet, säkerhet och rättvisa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2139/00

från Claude Turmes (Verts/ALE) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Luxemburgs tolkning och tillämpning av direktiv 98/43 om tobaksreklam och sponsring av sportevenemang

Är kommissionen medveten om att bilrallyt Tour du Luxembourg I hjärtat av Europa genomfördes den 22 och 23 april 2000 längs 550 km vägar, stigar och cykelbanor, med den försvårande omständigheten att det rörde sig om Påskafton och Påskdagen?

Evenemanget, som organiserades i relativt liten skala för första gången år 1999, hade i år europeiska dimensioner (Europamästerskap, koefficient 2). Rallyt, som hade en budget på 10 miljoner LUF, sponsrades av Marlboro, vars namn fanns överallt (på reklamskyltar, varav en enorm skylt täckte den byggnad som rymmer Ettelbrücks jordbruksmässa, vid starten, på sponsrade fordon som deltog och, i synnerhet, på de 600 funktionärer som övervakade sträckan klädda i Marlboros färger). Rallyt har i själva verket flyttats från de belgiska Ardennerna, där direktivet har införlivats, till luxemburgska Ardennerna. Innan direktivet trädde i kraft förekom endast tävlingar i s.k. hillclimbing i Luxemburg.

Jag anser att det i skälen och artiklarna i direktiv 98/43/EG(1) föreskrivs frister för att anpassa handelsbruk efter bestämmelserna och för att ersätta tobaksbolag som sponsorer med andra bolag. Under övergångsperioden har medlemsstaterna inte rätt att tillåta evenemang som inte förekom innan direktivet trädde i kraft. Har en medlemsstat som ger ett tillstånd till ett evenemang i syfte att detta skall flyttas 50 km en plikt att agera lojalt (artikel 12 i EG-fördraget) gentemot de medlemsstater som har införlivat direktivet och därigenom gjort att evenemanget inte kan hållas inom dess territorium?

Håller kommissionen med om min tolkning? Om så är fallet och med hänsyn till de faktiska omständigheterna, är kommissionen beredd att inleda de förfaranden som är nödvändiga för att garantera att gemenskapslagstiftningen iakttas?

(1) EGT L 213, 30.7.1998, s. 9.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 september 2000)

Kommissionen har inte haft kännedom om bilrallyt Tour de Luxembourg in the Heart of Europe som hölls den 22 och 23 april 2000.

Vad gäller tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/43/EG av den 6 juli 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till förmån för tobaksvaror(1), vill kommissionen erinra om att Luxemburg inte har skyldighet att införliva detta direktiv med sin nationella lagstiftning förrän den 30 juli 2001.

Kommissionen anser följaktligen att det inte i detta fall inte är aktuellt med åtgärder för att säkerställa att gemenskapsrätten respekteras. Vad gäller eventuell lojalitet gentemot en annan medlemsstat ankommer det på den medlemsstaten och inte på kommissionen att åberopa detta.

(1) EGT L 213, 30.7.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1992/00

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: TvDanmark

Den danska TV-stationen TvDanmark A/S har den 5 april 2000 anfört klagomål hos kommissionen om den danska TV-stationen TV2. Klagomålet går ut på att TV2 utnyttjar sin dominerande ställning på den kommersiella danska TV-marknaden på ett sätt som snedvrider konkurrensen.

När väntar sig kommissionen att den skall ha nått fram till ett avgörande vad gäller TvDanmark A/S's klagomål om att TV2 skulle snedvrida konkurrensen och sammanblanda intäkter från licenser och reklam?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Kommissionen bekräftar att den har mottagit ett klagomål från TvDanmark om att public service-företaget TV2 bryter mot gemenskapens konkurrensregler.

Klagomålet rör både statligt stöd och konkurrenshämmande förfaranden. Kommissionen har börjat granska klagomålet för att avgöra om artiklarna 82, 86 och 87 (tidigare artiklarna 86, 90 och 92) kan vara tillämpliga.

För närvarande, och med hänsyn till hur komplicerat ärendet är, utreder kommissionen huruvida ett formellt granskningsförfarande är nödvändigt. Det går inte på detta stadium att ge någon indikation på hur länge ett beslut kan dröja.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1700/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Nationella skatter och avgifter på importerade bilar

Kan den svenska staten ta ut en försäljningsskatt på en importerad begagnad bil som är lika hög som på en ny svensk bil? Samma fråga gäller uttag av miljö- och skrotningsavgifter. Kan den svenska staten ta ut en lika hög avgift på en importerad bil som på en ny svensk bil?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 juli 2000)

I enlighet med domstolens rättspraxis är det diskriminering i den mening som avses i artikel 90 (f.d. artikel 95) i EG-fördraget när en medlemsstat tar

ut en skatt grundad på ett värde som i allmänhet är högre än det verkliga värdet för fordon från andra medlemsstater, medan motsvarande fordon från medlemsstatens inhemska marknad beskattas utifrån sitt verkliga värde. I praktiken är de överbeskattade fordon som berörs av denna rättspraxis begagnade. Nya fordon beskattas i allmänhet på grundval av sitt verkliga värde.

Det framgår av domstolens avgöranden(1) att rättspraxis avser skatter som grundas på fordonets värde. Den pålaga för fordon som tillämpas i Sverige är inte en värdeskatt, utan en fast avgift som uppgår till 700 svenska kronor (=84,43 euro). Denna avgift är oberoende av fordonets värde och syftar till att i förväg täcka fordonets skrotningskostnader (när det inte längre är brukbart och definitivt tagits bort från marknaden). Skrotningsavgiften gäller både nya och begagnade fordon registrerade i Sverige i och med det att de för första gången tas i trafik i denna medlemsstat. Denna lag är för övrigt knuten till medlemsstatens miljöpolitik som innebär att fordon som inte längre är brukbara inte ska överges i naturen, utan skrotas i enlighet med miljöreglerna. Auktoriserade bilskrotare sköter skrotningen och ser till att miljöreglerna efterlevs. Det är därför svenska staten erbjuder en återbetalning av en del av skrotningsavgiften (500 SEK) om fordonen skrotas av auktoriserade bilskrotare.

Under dessa omständigheter anser inte kommissionen att den ovannämnda avgiften som tas ut av den svenska staten då ett fordon för första gången tas i trafik i Sverige strider mot gemenskapsrätten.

Förutom ovannämnda avgift och mervärdesskatten, känner inte kommissionen till några andra svenska skatter eller avgifter för fordon i samband med att de säljs eller tas i trafik i denna medlemsstat.

(1) Särskilt: Dom av den 11 december 1990 i mål C-47/88, kommissionen mot Danmark, Rec. 1990, s. I-4509; Dom av den 9 mars 1995 i mål C-345/93, Nunes Tadeu, Rec. 1993, s. I-479; Dom av den 23 oktober 1997 i mål C-375/95, kommissionen mot Grekland, REG 1997 s. I-5981.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1093/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(7 april 2000)

Ämne: Antibiotika i hönsägg

I november och december köpte den italienska konsumenttidskriften Altroconsumo 32 olika äggförpackningar i flera stormarknader i Rom och Milano och lät undersöka innehållet. De undersökta äggen tillhörde kategori A och det handlade alltså om ägg som måste konsumeras färska och som skulle vara av högsta kvalitet. I nio fall hittade man de i ägg förbjudna antibiotikaformerna sulfonamid och kinolonderivat.

För att förebygga sjukdomar får djuren läkemedel under uppfödningen. De ägg som läggs under denna period eller omedelbart därefter måste naturligtvis destrueras. Detta gäller också i de fall då det gjorts uppehåll i behandlingen. Det är absolut nödvändigt att låta det gå en tid så att ämnena hinner försvinna ur kroppen på hönorna, och i detta fall är det helt uppenbart att fristen inte respekterats. När människor äter ägg som innehåller antibiotika får det som följd att vissa bakterier blir resistenta och att människan vänjer sig vid ämnena. Detta leder i sin tur till att antibiotikans effekt vid sjukdom försämras.

Kan kommissionen ange om den känner till detta problem och om den tänker vidta några åtgärder för att skydda konsumenterna och därmed säkra unionsmedborgarnas hälsa?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(9 juni 2000)

Enligt bilaga II i rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav(1) måste man kontrollera förekomsten av antibiotika, däribland sulfonamid och kinolonderivat, i ägg, oberoende av om dessa ämnen redan godkänts för behandling av värphöns.

Kommissionen har inte mottagit den italienska rapporten med 1999 års resultat av övervakningsprogrammet.

Som ett resultat av parlamentsledamotens fråga har man skickat en förfrågan om denna händelse till de italienska myndigheterna, och beroende på deras svar kommer man sedan att vidta lämpliga åtgärder.

(1) EGT L 125, 23.5.1996.