ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2839/00

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(8 september 2000)

Ämne: Spridning av open skies-avtal mellan medlemsstater och Förenta staterna till följd av fusioner mellan nationella flygbolag

1. Känner kommissionen till att fusionsförhandlingarna mellan flygbolagen British Airways (Förenade kungariket) och KLM (Nederländerna) möjligen hotas av kravet från amerikansk sida att det i så fall måste slutas ett liberalt avtal mellan Förenta staterna och Förenade kungariket, enligt den open skies modell som redan förekommer för Nederländerna (Källa: De Volkskrant av den 10 augusti 2000)?

2. Delar kommissionen uppfattningen att sådana open skies -avtal förhindrar såväl nationella myndigheter i medlemsstaterna som den Europeiska unionen att föra en aktiv politik för att begränsa flygtrafikens fortsatta utbyggnad och förstärka järnvägens konkurrensposition när det gäller mellanlånga transporter på avstånd upp till 2 000 kilometer?

3. Vad tänker kommissionen göra för att förhindra en ytterligare ökning av open skies -avtal?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(31 oktober 2000)

1. Kommissionen känner till de amerikanska myndigheternas ståndpunkt när det gäller förhandlingarna om en sammanslagning av KLM och British Airways. Dessa förhandlingar har emellertid avbrutits, vilket kanske redan har kommit till parlamentsledamotens kännedom.

2. Kommissionen har för rådet lagt fram ett förslag om att utarbeta en gemensam ståndpunkt när det gäller USA. Syftet är att skapa ett gemensamt transatlantiskt luftfartsområde (TCAA) mellan Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och USA. Enskilda open skies-avtal är naturligtvis ett betydande hinder både för utarbetandet av en gemensam ståndpunkt och för förhandlingar mellan gemenskapen och USA.

Det skall noteras att järnvägarnas konkurrensläge inte kan bli en avgörande faktor i diskussionerna om transatlantiska flyglinjer. Ett gemensamt transatlantiskt luftfartsområde skulle dock underlätta intermodaliteten mellan flyg och tåg inom Europa och inom USA, särskilt när det gäller förbindelserna för höghastighetståg.

3. När det tredje lagstiftningspaketet (skapandet av en inre marknad för lufttransporter) antogs fastställde kommissionen att sådana avtal endast kan ingås på gemenskapsnivå. Kommissionen har inlett överträdelseförfaranden (enligt artikel 226 (f.d. 169) i EG-fördraget) mot de medlemsstater som ingår eller som har ingått bilaterala luftfartsavtal med USA efter juni 1992 (då det tredje paketet antogs). För åtta medlemsstater (Belgien, Danmark, Tyskland, Luxemburg, Österrike, Finland, Sverige och Förenade kungariket) har nu dessa förfaranden avslutats. Eftersom dessa åtta medlemsstater inte följde kommissionens motiverade yttrande fördes deras fall inför EG-domstolen 1998. Överträdelseförfaranden mot Frankrike och Nederländerna pågår fortfarande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2782/00

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Fördelning av biljetter till världsmästerskapen 2006

Kommer kommissionen att stå i kontakt med de tyska organisatörerna inför världsmästerskapen i fotboll 2006 för att se till att arrangemangen när det gäller biljettfördelningen sker i enlighet med EU-fördraget och annan konkurrenslagstiftning inom EU?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(5 oktober 2000)

Internationella fotbollsförbundet (FIFA) och deras auktoriserade organ är enligt EU-lagstiftningen skyldiga att se till att försäljning och distribution av biljetter inför VM i fotboll 2006 följer bestämmelserna i EG-fördraget, däribland konkurrenslagstiftningen. Så länge det inte finns någon anledning till oro är det helt upp till FIFA att sköta detta, men kommissionen står naturligtvis till förfogande för samtal och rådgivning om biljettförsäljningen så att den följer EU-lagstiftningen.

Som frågeställaren kanske är medveten om riktade kommissionen 1999 ett beslut till den lokala kommitté som organiserade VM 1998 efter att de genomfört försäljningsarrangemang som gjorde att allmänheten utanför Frankrike diskriminerades. Kommissionen vill inte se någon upprepning av detta eller av något annat omotiverat diskriminerande försäljningsarrangemang så frågeställaren bör vara medveten om att kommissionen inte tvekar att vidta åtgärder mot turneringsorganisatörer som inte uppfyller sina juridiska skyldigheter enligt EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2628/00

från Guido Viceconte (PPE-DE), Antonio Tajani (PPE-DE) och Mario Mantovani (PPE-DE) till kommissionen

(1 augusti 2000)

Ämne: Gemenskapsplan för att hejda aids-epidemin i Afrika

I ljuset av den trettonde internationella aidskonferensen som ägde rum i Durban i Sydafrika har man kunnat konstatera att en oroväckande utveckling väntar flera afrikanska länder. Experterna tog upp en rad uppskakande uppgifter utifrån vilka man för det närmaste decenniet förutspår en betydande befolkningsminskning (mellan 0,1 och 0,3 % om det inte vore för aids-epidemin skulle befolkningen i stället ha ökat med mellan 1 och 3 %) och en kraftigt sjunkande medellivslängd från 60 till 30 år.

Europa måste sätta igång att vidta åtgärder för att försöka stoppa denna plåga, särskilt som man numera vet hur effektiva förebyggande åtgärder och behandlingar är. Det behövs en politisk vilja att genomföra en rad insatser för att rädda Afrikas befolkning.

Kan kommissionen, i samarbete med läkemedelsbolagen, å det snaraste utarbeta en gemenskapsplan för omedelbar tillämpning, där anslag i form av ekonomiska bidrag tilldelas för att sätta igång en informationskampanj om aids i dessa länder, samtidigt som man vidtar förebyggande åtgärder, till exempel genom användningen av vaccin, och åtgärder som syftar till göra hälsovården tillgänglig för alla?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(11 oktober 2000)

Kommissionen är liksom parlamentsledamoten bekymrad över hälsokrisen i utvecklingsländerna vilken förvärrats avsevärt genom det förvärvade immunbristsyndromet (aids), särskilt i Afrika.

Kommissionen antog nyligen ett nytt meddelande om påskyndade insatser mot de viktigaste överförbara sjukdomarna som led i fattigdomsbekämpningen(1). I detta anges den strategiska ram som kommissionen kommer att använda för att bättre bemöta den ökade spridningen och de allt större effekterna av humant immunbristvirus (HIV) och aids samt av malaria och tuberkulos i utvecklingsländerna. I meddelandet föreslås en rad konsekventa utvecklings-, handels- och forskningsstrategier i syfte att bekämpa dessa sjukdomar.

På denna grundval kommer en åtgärdsplan att utarbetas under de kommande månaderna i enlighet med de olika förslagen till åtgärder.

Den 28 september stod kommissionen värd för en mycket lyckad och välbesökt internationell rundabordskonferens på hög nivå för att diskutera gemenskapens politik och få synpunkter på utformningen av ett handlingsprogram för genomförande av meddelandet.

(1) KOM(2000) 585 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1122/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. Kapitel 5 tar upp lagstiftningen kring livsmedelssäkerheten.

Kommissionen framhåller i vitboken att den strävar efter en hög nivå på livsmedelssäkerhet och konsumentskydd. Detta mål omfattar hela livsmedelskedjan, inberäknat importen från tredje land. Följaktligen råder det ett akut behov av ett helhetsbetonat synsätt på frågan om livsmedelssäkerhet. Vitboken innehåller 117 stycken och räknar upp 84 lagstiftningsåtgärder, som med prioritet skall genomföras inom tre år (stycke 7).

Erkänner kommissionen att lagstiftningsförfarandet under de gångna åren merendels tagit längre tid i anspråk än tre år? a) Om så är fallet, hur avser kommissionen knappa in på den föreslagna tidsperioden? Kommer det att behöva ändras på förfarandena med tanke på detta?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 och E-1162/00 ingivet av David Byrne för kommissionen

(9 juni 2000)

De frågor som parlamentsledamoten har tagit upp undersöks i syfte att man skall kunna lägga fram förslag till lagstiftning enligt den tidsplan som fastställts i vitboken om livsmedelssäkerhet.

Det skulle vara olämpligt att för närvarande föregripa detaljerna i varje förslag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1148/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. Kapitel 5 tar upp lagstiftningen kring livsmedelssäkerheten.

Det finns inga harmoniserade krav för hur ofta kontroller av restsubstanser av bekämpningsmedel skall göras (stycke 74). Kommissionen vill successivt fastställa gränsvärden för alla bekämpningsmedel i råvaror. Åtgärder skall vidtas för att bristerna i fråga om kontroll och laboratorieundersökningar skall kunna avhjälpas.

Dessutom används bekämpningsmedel som ännu inte utvärderats på gemenskapsnivå. Det inkommer också tillståndsansökningar för nya bekämpningsmedel. Godkännandeförfarandet för nya bekämpningsmedel måste påskyndas. Samtidigt bör granskningen av giltiga tillstånd för bekämpningsmedel bli mera enhetlig så att produkter som saknar säkerhetsdata eller som man befarar att skall vara farliga kan återkallas från marknaden. På så sätt kan man främja användningen av säkrare bekämpningsmedel.

1. Överväger kommissionen ytterligare krav på hur ofta kontroller av restsubstanser av bekämpningsmedel skall göras? Om så inte är fallet: varför gör kommissionen det inte, med beaktande av de negativa konsekvenserna för människor och miljö?

2. Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att påskynda arbetet med att utvärdera nya bekämpningsmedel, mot bakgrund av att osäkra bekämpningsmedel fortfarande används i en situation där nyare och kanske säkrare medel redan finns att tillgå?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 och E-1162/00 ingivet av David Byrne för kommissionen

(9 juni 2000)

De frågor som parlamentsledamoten har tagit upp undersöks i syfte att man skall kunna lägga fram förslag till lagstiftning enligt den tidsplan som fastställts i vitboken om livsmedelssäkerhet.

Det skulle vara olämpligt att för närvarande föregripa detaljerna i varje förslag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1308/00

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(27 april 2000)

Ämne: Bestämmelser om tredjelandstransporter

Det uppstår gång på gång problem i Italien med tredjelandstransporter, vilket för transportföretagen ofta slutar med att de italienska myndigheterna beslagtar fordonen.

Enligt det administrativa arrangemang som träffats mellan Italien och Tyskland skall tyska transportföretag avsluta tredjelandstransporten på italienskt territorium om de förfogar över ett korrekt bilateralt tillstånd och innan dess transiterat fordonets hemland. För österrikiska godstransportörer finns det emellertid ingen sådan möjlighet, vilket gör det omöjligt att avsluta en tredjelandstransport på italienskt territorium för dessa (med undantag för CEMT-tillstånd).

Härav uppkommer två frågor:

- Hur överensstämmer det administrativa arrangemang som träffats mellan Italien och Tyskland om tredjelandstransporter med förbudet mot diskriminering i artikel 1.3 första strecksatsen?

- När kan man räkna med att tredjelandstransporter skall kunna genomföras utan diskriminering i hela EU? Vilka andra avtal har med andra ord ingåtts och hurdant är förhandlingsläget på området för transportavtal mellan EU och tredje land?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(19 juni 2000)

Som frågeställaren påpekar skall det fortfarande ingås bilaterala avtal för transporter i tredje land när en godstransportör som är etablerad i en medlemsstat transporterar gods mellan två andra länder, om minst ett av dessa länder är tredje land.

I den tillämpliga gemenskapslagstiftningen, rådets förordning (EEG) nr 881/92 av den 26 mars 1992 om tillträde till marknaden för godstransporter på väg inom gemenskapen till eller från en medlemsstats territorium eller genom en eller flera medlemsstaters territorier(1), står det uttryckligen att i väntan på att avtal sluts mellan gemenskapen och tredje land skall förordningen inte påverka bilaterala avtal som styr transporter i tredje land. I dessa bilaterala avtal görs däremot per definition skillnad mellan godstransportörer som är etablerade i ett land som är part till ett sådant avtal och sådana som är etablerade i ett annat land.

För tillfället pågår inga förhandlingar mellan gemenskapen och tredje land för att sluta vägtransportavtal som helt skulle ersätta de bilaterala avtal som sluts mellan medlemsstater och tredje länder.

(1) EGT L 95, 9.4.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2589/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(1 augusti 2000)

Ämne: Europeisk transplantationslista

Beneluxländerna har något de kallar en europeisk transplantationslista, där de medborgare i dessa tre länder som behöver en transplantation kan skriva upp sig och eventuellt få ett donerat organ från något av Beneluxländerna. Det verkar emellertid som om endast medborgare från de tre Beneluxländerna kan sättas upp på denna europeiska transplantationslista.

Kan kommissionen ange om det finns något liknande system som täcker hela EU och om inte, om det finns några planer på att införa en riktigt europeisk transplantationslista som omfattar EU:s samtliga medlemsstater?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 september 2000)

Kommissionen känner inte till några väntelistor för transplantationer inom EU som helhet som liknar den lista som finns i Beneluxländerna.

Frågan diskuteras för närvarande i Europarådet och kommissionen deltar i detta arbete.

Vidare krävs i artikel 152 (f.d. artikel 129) att gemenskapen skall besluta om åtgärder för att fastställa höga kvalitets- och säkerhetsstandarder i fråga om organ och ämnen av mänskligt ursprung, blod och blodderivat.

Enligt den nya hälsovårdsstrategin(1) som bland annat har utarbetats för att uppfylla dessa krav har det fastställts mål på transplantationsområdet (se bilagan punkt 2.1). Ett av de föreslagna målen är att utveckla och förvalta ett gemenskapsnätverk för organ och ämnen av mänskligt ursprung. Om ett sådant nätverk också skulle kunna användas för väntelistor för transplantationer återstår att se och kommer att undersökas i nära samarbete med medlemsstaterna.

(1) Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om en hälsovårdsstrategi för Europeiska gemenskapen, KOM(2000) 285 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1937/00

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Budgetpost A-3037

Ett belopp på 600 000 euro från budgetpost A-3037 går till organisationen Europeiskt kvinnoforum. Kan kommissionen ange vilka organisationens syften och mål är samt vilket urvalsförfarande som används för denna budgetpost?

Fastställer kommissionen särskilda mål för Europeiskt kvinnoforum och hur kontrollerar kommissionen hur dessa medel används?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Europeiskt kvinnoforum grundades 1990 för att få europeiska beslutsfattare att arbeta för att främja kvinnors ställning i samhället. Tanken var att föra samman så många kvinnoorganisationer som möjligt under ett tak. Idag har Europeiskt kvinnoforum över 2 700 kvinnoorganisationer som medlemmar, antingen direkt eller indirekt genom nationella paraplyorganisationer i de 15 medlemsstaterna eller genom europeiska icke-statliga organisationer.

Europeiskt kvinnoforum inrättade 1996 ett oberoende centrum som har till uppgift att bekämpa våld mot kvinnor. Centrumet skall samla in statistik, påverka beslutsfattare så att åtgärder vidtas för att bekämpa våldet samt informera kvinnor, beslutsfattare och allmänheten om våld.

Europeiskt kvinnoforum fungerar som observatör i kommissionens kommitté för lika möjligheter och har valts till samordnare för alla europeiska icke-statliga organisationer i samband med uppföljningen av den internationella kvinnokonferensen i Peking 1995.

Europeiskt kvinnoforum har genomfört flera framgångsrika kampanjer, till exempel när det gäller att integrera ett jämställdhetsperspektiv i EG-fördraget, att ge bestämmelserna om jämställdhet ökad tyngd och att införa jämställdhet som en av grundstenarna för de europeiska sysselsättningsriktlinjerna. Centrumet har också genomfört två valkampanjer på nationell nivå för kvinnor i Europaparlamentet, vilka samordnades i Bryssel.

Europeiskt kvinnoforum genomför en rad projekt, som t.ex. Agenda 2000 för kvinnor, projekt för unga kvinnor yrkesutbildning och ökad delaktighet för unga kvinnor i fråga om europeisk politik, särskilt när det gäller jämställdhetsfrågor, kvinnor och hälsa: en undersökning om särskilda hälsofrågor som rör kvinnor, med rekommendationer för den europeiska politiken samt databas om kvinnoorganisationer i Central- och Östeuropa.

Budgetmyndigheten beslutar om tilldelning av medel enligt budgetpost A-3037. Kommissionen genomför detta beslut.

Europeiskt kvinnoforum lämnar in sitt förslag till årligt arbetsprogram till kommissionen för godkännande. När arbetsprogrammet har godkänts ingår det i det årliga avtalet mellan kommissionen och Europeiskt kvinnoforum. Avtalet omfattas av de allmänna villkor som är tillämpliga på gemenskapens operativa bidragsavtal, och omfattas således av de allmänna bestämmelserna om ekonomistyrning.

Utbetalningen görs i tre omgångar: en förskottbetalning, en interimsbetalning efter det att kommissionen har godkänt en interimsrapport med finansieringsöversikt, samt en slutbetalning efter det att kommissionen har godkänt en slutrapport med finansieringsöversikt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1765/00

från Karl von Wogau (PPE-DE) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Användandet av det bidrag som inte betalas ut till tobaksodlarna och som är avsett för forskningsändamål

Känner kommissionen till att två procent (en procent mellan 19931998) av den ersättning som tobaksodlarna får för plantor i syfte att använda denna till forskningsändamål reserveras för forskningsändamål sedan 1999?

Hur används dessa medel?

Medlen är avsedda för forskningsändamål inom ramen för den europeiska tobaksodlingen. I detta forskningsprojekt deltar bl a Landesanstalt für Pflanzenbau i Forchheim/Baden. För forskningsuppdrag under perioden 19971999 har 300 000 DEM ännu inte betalats ut. Detta är en nödvändig inrättning för den tyska tobaksodlingens framtid.

Vidare påbörjades under de senaste tre åren inte heller några nya program på forskningsområdet. Man frågar sig därför hur ökande reserver och framtida avkastning kommer att användas.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(11 juli 2000)

Genom rådets förordning (EEG) nr 2075/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak(1) upprättades en gemenskapsfond för tobak. I och med rådets förordning (EEG) nr 1636/98 av den 20 juli 1998(2), och den ändring som denna medförde av artikel 13, har syftet med denna fond utvidgats och dess medel har fördubblats för att uppgå till 2 % av den ersättning som tobaksodlarna får för varje skörd, vilket för närvarande motsvarar ett belopp på 19 miljoner euro. Kommissionen har utarbetat en ny förordning(3) om tillämpningsföreskrifter för denna fond som ersätter den gamla.

I praktiken vidtar kommissionen åtgärder som finansieras genom en ad hoc-budgetpost med benämningen Gemenskapsfonden för forskning och upplysning (B1-175). Anslagen för denna budgetpost motsvarar uppskattningen av de reella kostnader som uppkommit under det givna budgetåret.

Sedan 1997 har fonden inte finansierat några nya projekt, men de tillgängliga medlen har gjort det möjligt att finansiera pågående projekt som valts ut efter två inbjudningar att lämna projektförslag som ägt rum 1994 respektive 1996. Dessa fleråriga projekt finansieras årsvis. Kommissionen överväger att sätta igång nya projekt under de närmaste månaderna.

För att kompensera för de förseningar som uppstått har kommissionen mellan december 1999 och april 2000 gjort åtaganden för 5,2 miljoner euro som, utöver förskotten för år 2000, syftar till att korrigera den ekonomiska situationen för 19971998. Ett åtagande på 0,5 miljoner euro planeras fram till slutet av år 2000 för att korrigera etapperna under 1999. Hittills har 1 miljon euro betalats ut i form av förskott under år 2000. Kommissionen kommer att inleda en rad kontroller på plats under juli 2000 för att i enlighet med artikel 21 i bilaga II till avtalet kunna påbörja de resterande utbetalningarna. Eftersom Landesanstalt für Pflanzenbau i Forchheim/Baden är inblandat i tre projekt kommer de utestående beloppen att, via samordnarna, betalas ut så snart kontrollerna på plats för de berörda projekten har slutförts.

(1) EGT L 215, 30.7.1992.

(2) EGT L 210, 28.7.1998.

(3) Ännu ej offentliggjord.