SKRIFTLIG FRÅGA E-3923/97 från Hedwig Keppelhoff-Wiechert (PPE) till kommissionen (11 december 1997)

Ämne: Stöd till skolelever genom Comenius-programmet

Europeiska unionens Comenius-program erbjuder europeiska skolor ett stort antal samarbetsmöjligheter. Comenius bygger bland annat på erfarenheterna från medlemsstaternas olika pilotprojekt, som utvecklades för att stärka den europeiska dimensionen i undervisningen. Inom ramen för åtgärd 1 ges stöd till skolor som arbetar tillsammans i ett ¨europeiskt undervisningsprojekt¨. Tyvärr finns det emellertid vissa bestämmelser som förhindrar att dessa program blir framgångsrika.

1. Skolorna kunde under pilotprojektfasen efter behov fritt använda de medel som ställts till deras förfogande, det vill säga också till kostnaderna för elevernas resor, medan en sådan finansiering nu uttryckligen förbjuds. Kan kommissionen förklara anledningen till detta?

2. Känner kommissionen till att flera projekt kan komma att misslyckas på grund av detta beslut eftersom det inte är rimligt att eleverna skall stå för kostnaderna?

3. Hur förklarar kommissionen att skolledarnas resekostnader däremot täcks?

4. Anser kommissionen att det skulle vara möjligt att låta de elever som deltar i ett projekt själva bestämma över användningen av de medel som ställts till deras förfogande?

Svar avgivet av Edith Cresson på kommissionens vägnar (29 januari 1998)

Målet med delen Comenius i programmet Sokrates är att så många elever som möjligt skall kunna dra nytta av de möjligheter som följer av det europeiska samarbetet. Med beaktande av de med nödvändighet begränsade medel som tillfaller Sokrates, är det inte möjligt att finansiera mobilitet för elever. I vissa länder överstiger faktiskt redan skolornas efterfrågan vida de medel som står till förfogande. Därför var det i övergången mellan den inledande fasen och programmet inte möjligt att fortsätta med mobilitet för elever. Konceptet ¨europeiskt undervisningsprojekt¨ innebär att elever i de medlemsstater som deltar i programmet regelbundet skall arbeta tillsammans under minst ett skolår. Lärare och elever måste följaktligen införa metoder för regelbunden kommunikation under skolåret - särskilt med hjälp av elektroniska medel. Bristen på mobilitet för elever kräver således en kraftfull pedagogisk insats från lärarnas sida, för att projekten skall bli attraktiva, livskraftiga och mer innehållsrika än ett projekt som främst är inriktat på traditionellt utbyte av elever.

Gemenskapens bidrag finansierar mobilitet för lärare och skolledare enligt det europeiska undervisningsprojektet, för att de skall kunna utarbeta ett gemensamt arbetsprogram och ge projektet mer innehåll. Eftersom de medel som står till förfogande inte gör det möjligt att finansiera mobilitet för elever, är det av desto större vikt att lärarna kan träffas i syfte att ge projektet en verklig europeisk dimension, genom att deras elever kan dra nytta av det resultat som deras arbete i partnerländerna ger.

Det är viktigt att kommissionen, i samförstånd med de medlemsstater som deltar i programmet, beslutar hur skolorna får använda gemenskapens bidrag, i syfte att säkerställa bästa möjliga användning av gemenskapens medel samt en viss samstämmighet i fråga om åtgärdens genomförande i medlemsstaterna. Eftersom de europeiska undervisningsprojekten innebär att många skolor i flera medlemsstater arbetar tillsammans krävs det gemensamma bestämmelser.