ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0040/99

från Hanja Maij-Weggen (PPE) till kommissionen

(20 januari 1999)

Angående: Handel med katt- och hundskinn

Den 13 december 1998 kl. 22.55-23.45 sände tyska RTL en tevedokumentär med titeln Katzen und Hunde: der Pelz-Skandal, Verbraucher verbund und Tierquälerei (Katter och hundar: Pälsskandalen, konsumentgrupper och djurplågeri) där man uppgav att handeln med katt- och hundskinn ökar.

Enligt uppgift används dessa skinn till pälskragar, mysdjur, skinnjackor, skor, golfhandskar etc.

Det lär handla om hundratusentals skinn som bland annat säljs i Tyskland, Österrike, Nederländerna och Schweiz.

Kan kommissionen meddela om handel med och förädling av katter och hundskinn är lagligt i EU:s medlemsstater?

Kan kommissionen bekräfta att denna handel och förädling har ökat i omfattning?

Anser inte kommissionen att detta är en olycklig utveckling, även med tanke på att katter och hundar samtidigt är husdjur och en ökad handel med skinn från dessa djur ökar riskerna för tjuvjakt på lösspringande husdjur?

Är kommissionen villig att förbjuda denna handel och förädling inom EU så att medborgarna inte behöver vara rädda för att deras husdjur skall infångas och dödas för denna handels skull?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(9 april 1999)

Det dokumentärprogram som frågeställaren avser sändes på den tyska TV-kanalen RTL och rörde grymma metoder för att avliva katter och hundar som tillämpas för skinnframställning i vissa länder i Asien. Kommissionen anser liksom frågeställaren att djur inte bör behandlas på ett grymt sätt.

Kommissionen inhämtar inte någon specifik information rörande handel med eller förädling av sådana skinn. Det är därför inte möjligt att bekräfta huruvida denna affärsverksamhet ökar i omfattning. Likaså saknas information för att avgöra om efterfrågan på hund- och kattskinn faktiskt leder till en ökad risk för att husdjur som springer lösa skall stjälas.

För närvarande finns ingen bindande internationell överenskommelse om minimistandarder vid avlivandet av hundar och katter. Enligt rådande tolkning av Världshandelsorganisationens (WTO) regler kan djurskyddsbestämmelser inte åberopas för att uppställa villkor för import från tredje land. Kommissionen kommer dock att i samband med fastställandet av gemenskapens förhandlingsmål inför nästa omgång av WTO-förhandlingarna undersöka möjligheterna att ta upp djurskyddsaspekter i allmänhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0477/99

från Susan Waddington (PSE) till kommissionen

(5 mars 1999)

Angående: Regelverk för naturliga "cosmeceutical products"

Tillverkare av produkter som ligger i gränslandet mellan läkemedel och kosmetika men som inte klassas vare sig som det förra eller det senare (på engelska: "cosmeceutical products") har svårt att få licens för sina produkter eftersom det inte finns någon rättslig reglering för denna typ av produkter på EU-nivå. Känner kommissionen till detta och vad kan kommissionen göra för att ett regelverk ska kunna komma till stånd så att dessa produkter kan säljas på hela den inre marknaden?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(19 april 1999)

Begreppet "kosmeceutiska produkter" erkänns inte i gemenskapslagstiftningen och kommissionen anser att denna typ av produkt måste klassas enligt befintlig lagstiftning, dvs antingen som läkemedel, vilket innebär tillämpning av bestämmelserna i rådets direktiv 65/65/EEG av den 26 januari 1965 om tillnärmning av bestämmelser som fastställs genom lagar eller andra författningar och som gäller farmaceutiska specialiteter(1), eller som kosmetiska produkter, och då gäller bestämmelserna i rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter(2).

En produkt klassas som läkemedel med utgångspunkt i dess faktiska verkan (om den har behandlande eller läkande egenskaper) eller utifrån presentationen av den (om konsumenten har intrycket att produkten i fråga är ett läkemedel eller producenten framställer den som sådan). I detta fall krävs ett godkännande för försäljning innan produkten släpps ut på marknaden. Däremot får man inte tillskriva en produkt behandlande eller läkande egenskaper om den uteslutande eller i huvudsak är avsedd att rengöra eller parfymera olika yttre delar av människokroppen, tänderna och munnens slemhinnor, ändra deras utseende, skydda eller hålla dem i gott skick, eller för att förhindra kroppslukt. Det krävs inget godkännande för försäljning före utsläppandet på marknaden av kosmetiska produkter.

(1) EGT L 22, 9.2.1965.

(2) EGT L 262, 27.9.1976.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0796/99

från Paul Rübig (PPE) till kommissionen

(6 april 1999)

Angående: Förpackning av mjölk i 180 ml-flaskor

Enligt direktiv 75/106/EEG(1)om färdigförpackning av vissa vätskor efter volym tillåts förpackning av mjölk och mjölkdrycker (med undantag för yoghurt) endast i vissa förpackningsvolymer. I den undre delen av skalan befinner sig förpackningsvolymerna 200 ml och 250 ml.

De minsta flaskor som står till förfogande för förpackning av mjölk i Österrike har en volym på 250 ml. Denna volym har visat sig sig vara för stor särskilt för leveranser till daghem. Det finns även flaskor med en volym på 180 ml, som egentligen är avsedda för yoghurt. Att köpa in 200 ml-flaskor vore olönsamt för producenterna och daghemmens handelsparter. En ekonomiskt ändamålsenlig lösning vore däremot att förpacka mjölk i yoghurtflaskor.

Ser kommissionen någon möjlighet att tolka eller ändra nämnda direktiv så att det blir möjligt att även förpacka mjölk i 180 ml-flaskor i ovan beskrivna särfall?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(7 maj 1999)

I direktiv 75/106/EEG av den 19 december 19741975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om färdigförpackning av vissa vätskor efter volym fastställs i bilaga 3 icke-obligatoriska(2) nominella volymer för alla vätskor(3). Medlemsstaterna får alltså i sin nationella lagstiftning för att genomföra direktivet tillåta att vätskor saluförs i andra volymer än dessa (t.ex. mjölkflaskor på 180 ml), under förutsättning att de rättsliga villkoren avseende rättvis handel och konsumentskydd uppfylls.

Vad gäller bilaga 3 kan denna bara ändras genom ett medbeslutandeförfarande på grundval av ett förslag från kommissionen.

(1) EGT L 42, 15.2.1975, s. 1.

(2) De nominella volymernas icke-obligatoriska karaktär definieras på följande sätt i artikel 5.1: "Medlemsstaterna får inte av skäl som hänför sig till mldr de nominella volymerna om dessa angivits i kolumn 1 i bilaga 3, vägra, förbjuda eller begränsa utsläppandet på marknaden av färdigförpackningar som uppfyller kraven i detta direktiv.".

(3) Utom för särskilda alkoholer för vilka volymerna är obligatoriska.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0463/99

från Maria Cardona (UPE) till kommissionen

(24 februari 1999)

Angående: Stöd från Europeiska unionen till jordbruksföretag på Madeira som drabbats av hårt väder

Under andra veckan i januari i år drabbades den autonoma regionen Madeira mycket hårt av våldsamma oväder, som gick fram över så gott som samtliga kommuner och i praktiken drabbade alla jordbruksföretag. Hårdast drabbades dock företagen på öns södra del, där det i huvudsak odlas bananer som står för regionens största inkomster.

Skadorna uppskattas till mer än 1 miljard escudos (mer än 5 miljoner euro), vilket innebär att situationen är mycket allvarlig och det är nästan helt säkert att inkomstförlusterna, i synnerhet för små och medelstora jordbrukare, kommer att orsaka allvarliga sociala problem.

Mot bakgrund av denna mycket bekymmersamma sociala situation, kan kommissionen meddela om det redan har beviljats eller om det finns planer på att inom kort bevilja finansiellt stöd eller annat stöd till dessa jordbruksföretag för att undvika ytterligare inkomstförluster i denna autonoma region i Portugal, som är en av Europeiska unionens fattigaste?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 mars 1999)

Den portugisiska regeringen har redan lagt fram en stödansökan till kommissionen, och som svar på denna ansökan har kommissionen begärt ytterligare information om vilken typ av oväder som har drabbat ön och i vilken grad, samt dess konsekvenser för produktionen och produktionskapaciteten när det gäller regionens jord- och skogsbruksproduktion.

När det gäller strukturåtgärderna föreskrivs det i artikel 5 h i förordning (EEG) 4256/88, ändrad genom rådets förordning (EEG) 2085/93 av den 20 juli 1993 om ändring av förordning (EEG) 4256/88 om tillämpningsföreskrifter till förordning (EEG) 2052/88 vad avser utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)(1), att ekonomiskt stöd från utvecklingssektionen vid EUGFJ får utgå för att återställa jord- och skogsbrukets produktionskapacitet efter naturkatastrofer. Inom ramen för denna bestämmelse skulle ett eventuellt stöd från gemenskapen kunna frigöras från det totala gemenskapsstödet till Portugal.

(1) EGT L 193, 31.7.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0696/99

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Strukturfonderna

De regioner vars inkomstnivå per invånare är lägre än 75 procent av den genomsnittliga inkomstnivån för gemenskapens invånare klassificeras som mål 1-områden och är berättigade till omfattande gemenskapsstöd.

För att ta reda på om detta tröskelvärde har överskridits eller inte fastställer man i förslaget till rådets förordning (KOM(98) 131)(1) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna att man vid beräkningarna skall ta hänsyn till siffrorna för de tre senaste åren som Eurostat har information om.

För närvarande finns endast siffrorna för budgetåren 1994, 1995 och 1996 tillgängliga.

När kommer siffrorna för 1994 att ersättas med siffrorna från 1997 i de regioner som strävar efter att bli berättigade till stöd som mål 1-regioner?

Svar från Yves-Thibault de Silguy på kommissionens vägnar

(19 april 1999)

I december 1999 borde Eurostat ha de färdiga beräkningarna av regional bruttonationalprodukt per capita för 1997, uttryckt i köpkraftsstandard.

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1111/99

från Paul Rübig (PPE) till kommissionen

(15 april 1999)

Angående: Surfingbrädor och konkurrenssituationen på den inre marknaden

Syftet med EU:s konkurrensbestämmelser är att säkerställa en konkurrenskraftig inre marknad i gemenskapen och avvärja negativa följder av att ett eller flera företag intar en ledande ställning på den inre marknaden. Ett stort antal producenter säkerställer fri konkurrens och därigenom fritt marknadstillträde samt i princip även fler arbetstillfällen än monopol- eller oligopolstrukturer.

I Tyskland uppger man att området för tillverkning av surfingbrädor präglas av en ökande marknadskoncentration efter att enskilda aktörer har gått samman.

Hur bedömer kommissionen marknaden för surfingbrädor och vilka marknadsandelar får de enskilda aktörerna (enligt ursprungsland, eventuellt utan angivande av namn)?

Vilka planer på samgående har anmälts under de senaste sex månaderna till konkurrensmyndigheten?

Är kommissionen tvungen att agera på grund av detta? Vilka åtgärder har den redan vidtagit och/eller planerar den att vidta?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(6 maj 1999)

Enligt gemenskapens bestämmelser om koncentrationskontroll (rådets förordning (EEG) 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer(1)) är det endast större koncentrationer (sammanslagningar och förvärv av företag samt samriskföretag) med en gemenskapsdimension som skall anmälas till kommissionen. En koncentration har gemenskapsdimension om företagens omsättning överstiger vissa tröskelvärden. I allmänhet måste företagens sammanlagda omsättning i hela världen överstiga 5 miljarder euro och omsättningen i gemenskapen för minst två av de aktuella företagen överstiga 250 miljoner euro. Koncentrationer som inte når upp till dessa tröskelvärden skall bedömas av medlemsstaternas konkurrensmyndigheter, till exempel tyska Bundeskartellamt. Detta gäller för det stora flertalet koncentrationer.

Kommissionen har inte genom sin praxis fått någon djupare kunskap om marknaden för surfingbrädor. Kommissionen har inte under de senaste sex månaderna mottagit någon anmälan om ett förvärv inom surfingbrädebranschen eller någon information om att en koncentration ägt rum som skulle ha anmälts enligt förordning (EEG) 4064/89. Därför handlägger den heller inget ärende om koncentrationskontroll som rör denna bransch. Det är möjligt att nationella konkurrensmyndigheter har handlagt sådana ärenden och kan ge upplysningar om detta.

(1) EGT L 395, 30.12.1989 (finns i inofficiell svensk översättning).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0701/99

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(26 mars 1999)

Angående: Strukturfonderna

De regioner vars inkomstnivå per invånare är lägre än 75 procent av den genomsnittliga inkomstnivån för gemenskapens invånare klassificeras som mål 1-områden och är berättigade till omfattande gemenskapsstöd.

För att ta reda på om detta tröskelvärde har överskridits eller inte fastställer man i förslaget till rådets förordning (KOM(98) 131 slutlig)(1) om allmänna bestämmelser för strukturfonderna att man vid beräkningarna skall ta hänsyn till siffrorna för de tre senaste åren som Eurostat har information om.

Generaldirektören för Europeiska gemenskapernas statistikkontor (Eurostat) meddelade vid sammanträdet i parlamentets underutskott för monetära frågor den 17 februari 1999 att de statistiska uppgifterna för budgetåren 1994, 1995 och 1996 redan omfattade uppgifter om den grå marknaden i de regioner som analyserats. Han angav dock inte exakt vilka kriterier man hade följt vid bedömningen av den här typen av verksamhet.

Hur stor andel av de regionala inkomsterna kommer från den "grå marknaden" respektive från den "officiella marknaden" i Asturien under vart och ett av de berörda åren?

(1) EGT C 176, 9.6.1998, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0493/99

från Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) till kommissionen

(5 mars 1999)

Angående: Förstörelse av den grekiska ön Gavdopoula

Enligt nyligen offentliggjorda planer skall en hamnanläggning uppföras på den grekiska ön Gavdopoula med påföljden att ekosystemet där kommer att förstöras fullständigt. Man planerar att plana ut hela ön till en höjd på sex meter över havet. Med det bortschaktade materialet skall öns yta utökas så att en privat hamn kan anläggas där båtar på omkring tolv meter skall kunna lägga till. Dessutom skall industribyggnader, lagerlokaler och förvaltningskomplex uppföras.

Ön Gavdopoula och dess omgivning skyddas av direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter och den grekiska regeringen har länge tillerkänt denna region särskild skyddsstatus. Regionen är en viktig rastplats för flyttfåglar på väg till Afrika och där finns bland annat 14 olika landsnäckor som inte förekommer någon annanstans i världen. I vattnet lever bland annat munksälar och havssköldpaddor. Dessutom har där gjorts antika fynd som är betydande för det europeiska kulturarvet.

1. Vilken är kommissionens ståndpunkt vad gäller den skyddsstatus som skall iakttas för regionen Gavdopoula enligt direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, för att, som direktivet fordrar, i alla fall undvika att rådande ekologiska förhållanden där försämras?

2. Anser inte kommissionen att uppförandet av den planerade hamnanläggningen i regionen Gavdopoula strider mot europeiska standarder för miljöskydd?

3. Anser kommissionen att den miljökonsekvensbeskrivning som på grundval av europeiska föreskrifter gjorts i samband med planerna, är tillräcklig?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-0396/99 och E-0493/99 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen

(21 april 1999)

Kommissionen hänvisar frågeställaren till sitt svar på Vassilis Ephremidis skriftliga fråga H-669/98 under frågestunden vid parlamentets möte i juli 1998(1) samt till sina svar på Mihail Papayannakis skriftliga fråga E-741/98(2) och Elisabeth Schroedters skriftliga fråga E-3607/98(3).

Förutom dessa svar har kommissionen nu sänt ett formellt brev till Grekland i vilket den ber om detaljerad information i denna fråga. Kommissionen kommer att överväga vilken uppföljning frågan skall få utifrån de grekiska myndigheternas svar.

(1) Parlamentsdebatt (juli 1998).

(2) EGT C 402, 22.12.1998, s. 27.

(3) EGT C 297, 15.10.1999, s. 88.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0015/99

från Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) till kommissionen

(12 januari 1999)

Angående: Talan avseende en förbränningsugn i Drogenbos

I sitt svar på min fråga H-0968/98(1) om det aktuella läget när det gäller talan mot den planerade förbränningsugnen i Drogenbos tillkännagav kommissionen den 17 november 1998 att den höll på att granska den information som lämnats av de belgiska myndigheterna i detta sammanhang.

Jag skulle gärna vilja att kommissionen besvarade följande:

1. Har denna granskning under tiden avslutats? Om så är fallet, vilka resultat föreligger?

2. Vilket samband finns mellan denna talan och det förfarande vid fördragsbrott som kommissionen inledde mot Belgien i slutet av december med anledning av ofullständigt genomförande av direktiv 89/369/EEG om förhindrande av luftförorening från nya kommunala avfallsförbränningsanläggningar(2) och av direktiv 89/429/EEG om minskning av luftförorening från befintliga kommunala avfallsförbränningsanläggningar(3)?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(11 februari 1999)

Till följd av utredningen av klagomålen angående förbränningsanläggningen i fråga, har kommissionen beslutat att inleda ett överträdelseförfarande mot Belgien i enlighet med artikel 169 i EG-fördraget. Orsaken är att man misstänker ett brott mot bestämmelserna i rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(4).

Detta ärende har inget att göra med det överträdelseförfarande mot Belgien som pågår för närvarande och som gäller det bristande genomförandet av rådets direktiv 89/369/EEG av den 8 juni 1989 om förhindrande av luftförorening från nya kommunala avfallsförbränningsanläggningar(5) och rådets direktiv 89/429/EEG av den 21 juni 1989 om minskning av luftförorening från befintliga kommunala avfallsförbränningsanläggningar(6).

(1) Protokollet av den 17.11.1998.

(2) EGT L 163, 14.6.1989, s. 32.

(3) EGT L 203, 15.7.1989, s. 50.

(4) EGT L 175, 5.7.1985.

(5) EGT L 163, 14.6.1989.

(6) EGT L 203, 15.7.1989.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0089/99

från Christine Oddy (PSE) till kommissionen

(20 januari 1999)

Angående: Millennium Access Guide ("guide för tillgång till det nya årtusendet")

Känner Europeiska kommissionen till Millennium Access Guide som har givits ut av den internationella handikapporganisationen Disabled Peoples' Internationals EU-kommitté?

Vad tänker kommissionen göra för sprida kunskap om publikationens existens till organisatörer av millennieevenemang så att de kan sörja för att rörelsehindrade får största möjliga tillgång till evenemang som markerar början på nästa årtusende?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(16 februari 1999)

Kommissionen känner till Millenium Access Guide, som publicerats av EU-kommittén för Disabled people's international, och har bidragit till finansieringen av publikationen. Ledamöterna i högnivågruppen för handikappfrågor, som består av företrädare för medlemsstaterna, har fått kopior med uppmaningen att hålla dem tillgängliga för lämpliga organisatörer av millennieevenemang.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0200/99

från Gianni Tamino (V) till kommissionen

(11 februari 1999)

Angående: Italienska undantagsbestämmelser för slakterier

Med artikel 48 i italienska statens budget för 1999 har man återigen förlängt fristen - denna gång till den 31 december 1999 - för anpassning till hygieniska och hälsomässiga normer på slakterier som hanterar färskt kött och på offentliga slakterier som inte ännu har genomfört bestämmelserna i direktiv 91/497/EEG(1) och 91/498/EEG(2) av den 29 juli 1991, som införlivades i den italienska lagstiftningen genom lagdekret nr 286 av den 18 april 1994.

Denna undantagsbestämmelse har även utvidgats till att omfatta kravet på att djuren skall bedövas innan de avlivas och slaktas, vilket fastställs i direktiv 93/119/EEG(3) av den 22 december 1993, som införlivades i den italienska lagstiftningen genom lagdekret nr 333 av den 1 september 1998.

I sitt svar på min fråga E-3274/97(4), som jag ställde i samband med den tidigare förlängningen av fristen, uppgav kommissionen att den skulle kontakta de italienska myndigheterna för att klargöra situationen.

Känner kommissionen till denna situation och hur bedömer den frågan?

Om den fastställer ett flagrant brott mot gemenskapslagstiftningen, ämnar den i så fall inleda ett överträdelseförfarande mot Italien?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(26 februari 1999)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.

(1) EGT L 268, 24.9.1991, s. 69.

(2) EGT L 268, 24.9.1991, s. 105.

(3) EGT L 340, 31.12.1993, s. 21.

(4) EGT C 158, 25.5.1998, s. 75.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 207 , 21/07/1999 s. 0177



SKRIFTLIG FRÅGA E-0316/99 från John McCartin (PPE) till kommissionen (19 februari 1999) Angående: Mottagare av investeringar på grisköttssektorn i Irland Med tanke på att över 100 miljoner euro, till största delen medel från EU, investerats i den irländska grisköttssektorn under de senaste femton åren, kan kommissionen ange vilka företag i Irland som mottagit dessa medel och fördelningen dem emellan? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler (24 mars 1999) Kommissionen sänder direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat en tabell som innehåller de efterfrågade upplysningarna.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 297 , 15/10/1999 s. 0119



SKRIFTLIG FRÅGA E-3968/98 från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen (4 januari 1999) Angående: Program för "förbättrade eldstäder" Vad har kommissionen gjort för att undersöka om det är lämpligt att förlita sig på program för användning av "förbättrade eldstäder" och andra efterfråge- eller utbudsorienterade strategier för att minska användningen av brännved i områden som tar emot flyktingar?
SKRIFTLIG FRÅGA P-3211/98

från Bernard Castagnède (ARE) till kommissionen

(19 oktober 1998)

Angående: Ersättning till bananproducenter till följd av cyklonen George

Vilka särskilda åtgärder tänker kommissionen vidta för att ersätta både de europeiska bananproducenterna i Västindien och de traditionella, från AVS-länderna härrörande bananproducenterna i samma område, vars skördar förstörts av cyklonen George?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 november 1998)

Inom ramen för rådets förordning (EEG) 404/93 av den 13 februari 1993 om den gemensamma organisationen av marknaden för bananer(1), får kommissionen vidta de särskilda åtgärder som krävs om försörjningen av gemenskapsmarknaden drabbas av effekterna av exceptionella förhållanden.

Först och främst måste det fastställas om det verkligen rör sig om exceptionella förhållanden. När det gäller cyklonen "George", och ifråga om dess härjningar på Guadeloupe, är kommissionen för närvarande i färd med att göra en sådan utvärdering och följaktligen har den ännu inte möjlighet att uttala sig i den frågan.

För övrigt kan kommissionen meddela parlamentsledamoten att den har mottagit ett brev från Dominikanska republiken, i vilket det betonas att bananproduktionen, trots cyklonens framfart, fortfarande är tillräcklig för att försörjningen av gemenskapens marknad skall kunna fortgå som planerat.

(1) EGT L 47, 25.2.1993.