ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1437/00

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(5 maj 2000)

Ämne: Tonfiskeorganisation för västra Stillahavsområdet

Förhandlingar pågår för att skapa en ny organisation för tonfisket i västra Stillahavsområdet. Trots vår fiskerisektors stora betydelse deltar inte gemenskapen, som ändå har förmånliga förbindelser med länderna i området och även betydande fiskeintressen.

Tänker kommissionen vara med i förhandlingarna för att skapa denna nya regionala fiskeorganisation? Varför har kommissionen inte redan engagerat sig?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 juni 2000)

Kommissionen har inbjudits att delta som observatör på Multilateral High Level Conference (MHLC):s 4:e, 5:e och 6:e möte beträffande bevarandet av bestånd av långvandrande fiskarter i mellersta och västra Stilla Havet.

Vid konferensens 5:e möte lyckades kommissionen få inskrivet i utkastet till ett framtida avtal att kommissionen skall få delta som medlem i den framtida organisationen.

Vid konferensens senaste session i Honolulu den 1219 april 2000 anhöll kommissionen att få delta som fullvärdig medlem i nästa steg i processen, dvs. det provisoriska arrangemang, som det kommer att fattas beslut om för att täcka upp perioden mellan undertecknandet av konventionen (i september 2000) och dess ikraftträdande (vilket troligtvis tar 2 till 3 år). Denna ansökan godkändes dock inte av deltagarna på konferensen, på basis av den resolution som antogs 1999 och som fått till effekt att inga nya medlemmar antas för att delta i MHLC:s process.

Kommissionen granskar för tillfället olika möjliga initiativ för att försöka övertyga MHLC:s medlemmar om behovet och legitimiteten av att kommissionen deltar fullt ut i MHLC-processens provisoriska regim.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1962/00 från Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) till kommissionen. Kvoter för tonfiskfiléer.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 072 E , 06/03/2001 s. 0158 - 0158



SKRIFTLIG FRÅGA E-1962/00 från Carmen Fraga Estévez (PPE-DE) till kommissionen (21 juni 2000) Ämne: Kvoter för tonfiskfiléer I sitt svar på min skriftliga fråga E-1087/00(1) har kommissionen uppmanat mig att noggrant läsa den studie som kommissionen har genomfört i detta ärende. Bortsett från att det var på grund av att jag noggrant läste studien som jag ställde såväl fråga E-1087/00 som tre andra frågor på samma tema, och bortsett från att det inte bara är jag som hyser dessa tvivel, utan även fiske- och bearbetningssektorerna inom gemenskapen, företrädare för AVS- och GSP-länderna och andra ledamöter (vilket framgår av kommissionens egna handlingar), innehåller kommissionens svar en intressant upplysning avseende gemenskapsindustrins försörjning av tonfiskfiléer. Eftersom det utan tvivel är fråga om ett tryckfel som inte kan klargöras endast genom att noggrant läsa den genomförda studien, ombeds kommissionen besvara följande fråga: Kan kommissionen förklara vad som menas med att kvoten för torskfiléer för år 1997 har till 56 procent använts av Italien och till 44 procent av Italien [den spanska språkversionen]? (1) EGT C 46 E, 13.2.2001, s. 121. Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (24 juli 2000) Kommissionen har redan bett ledamoten om ursäkt för sakfelet i det tidigare svaret och upplyst om att svaret egentligen avsåg Spanien (56 %) och Italien (44 %).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1859/00

från Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) till kommissionen

(9 juni 2000)

Ämne: Katalanskan

I artikel 22 i lag 1/1998 av den 7 januariom språkpolitik, godkänd av parlamentet i Katalonien, står det att universitet och högre utbildningsinstitut måste vidta lämpliga åtgärder för att garantera och främja katalanskan i all sin undervisnings- och forskningsverksamhet samt i sådan verksamhet som inte är kopplad till undervisningen. I enlighet med denna föreskrift antog de katalanska universiteten sina språkbruksförordningar.

En serie anklagelser från Asociación de Profesores para la Democracia (lärare för demokrati) och organisationen Convivencia Cívica Catalana (som leds av Alejo Vidal-Quadras) har lett till att domstolen som en försiktighetsåtgärd har stoppat förordningen om språkbruk (Reglamento de usos lingüísticos) vid universitetet Rovira i Virgili eftersom den eventuellt strider mot författningen.

Vad anser kommissionen om de rättsliga förfaranden som inletts mot verksamhet och personer som endast har gjort sig skyldiga till att i praktiken omsätta en önskan om att på ett normalt sätt kunna använda katalanskan i ett land, där såväl stadgarna om Kataloniens autonomi som stadgarna för universitetet Rovira i Virgili erkänner att dess språk är katalanska?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(14 juli 2000)

Respekt för den kulturella och språkliga mångfalden i medlemsstaterna är en grundläggande princip för uppbyggnaden av Europa. Kommissionen har emellertid ingen behörighet vid rättsliga förfaranden när det handlar om nationell lagstiftning, och kan inte ge sin ståndpunkt i ett rättsligt förfarande i en medlemsstat på ett område som inte regleras av gemenskapsrätten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2067/00

från Joachim Wuermeling (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2000)

Ämne: Överdrivna certifieringskrav försvårar importen av serviser till Turkiet

Sedan juli i fjol kräver Turkiet att det skall företes turkiska certifikat för att serviser skall kunna importeras. Inom ramen för varuprovningen tas det ur varje sändning ut prover för kontrolländamål, ingen ersättning betalas för dessa och avgifter uppbärs. Detta leder till hinder för importen och till att de varor som importeras de facto beläggs med en importavgift på cirka 20 procent av varornas värde.

1. Har kommissionen fått information om hur de turkiska myndigheterna går till väga vid import av serviser för användning i privathushåll och hotell?

2. Anser kommissionen att Turkiets importavgifter innebär en kränkning av associeringsavtalet mellan EU och Turkiet?

3. Vad avser kommissionen vidta för åtgärder i anledning av det inträffade?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Det problem som frågeställaren hänvisar till har kommit till kommissionens kännedom via företrädare för den privata sektorn.

Kommissionen anser att dessa åtgärder faktiskt utgör ett handelshinder som strider mot beslut nr 1/95 fattat av associeringsrådet för EG och Turkiet av den 22 december 1995 om genomförande av den slutgiltiga fasen av tullunionen(1).

Kommissionen har efter januari 2000 kontaktat de turkiska myndigheterna för att lösa problemet inom ramen för tullunionens gemensamma kommitté.

(1) EGT L 35, 13.2.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1584/00

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Skidolycka i Meribel, Frankrike

Anser kommissionen att bestämmelserna i Internationella skidförbundets uppförandekod för skidlöpare har rättslig verkan i EU? Anser kommissionen att bestämmelserna är tillämpliga på samma grunder i Frankrike och Storbritanninen?

Med hänvisning till det rättsliga samarbetet och den enhetliga marknadens bestämmelser om försäkringar, anser kommissionen att frågan om vem som bär ansvaret för en olycka mellan två brittiska skidlöpare som inträffat i Frankrike kan avgöras i brittiska domstolar, eller att ett franskt försäkringsbolag som är betalningsskyldigt för den ena skidlöparens skador kan kräva att rättegången äger rum i franska domstolar?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(23 juni 2000)

Kommissionen saknar uppgifter om Internationella skidförbundets uppförandekod för skidåkare och har därför inte möjlighet att besvara ledamotens första fråga.

Frågor om domstols behörighet i tvistemål regleras inom medlemsstaterna av Brysselkonventionen om domstols behörighet och verkställighet av domar på privaträttens område, i dess ändrade lydelse. I princip skall talan väckas i det land där svarande har hemvist. Emellertid medger konventionen en rad olika alternativ. I fall av skadestånd utanför avtalsförhållanden, har kärande alternativet att väcka talan i det land där skadan inträffade. Brysselkonventionen föreskriver även särskilda regler för behörighet i försäkringsmål (artiklarna 8-12a). Enligt dessa regler kan, vid ansvarsförsäkring,

talan mot försäkringsgivaren också väckas vid den domstol där den skadelidande har väckt talan mot den försäkrade, om lagen i domstolsstaten tillåter det (artikel 10 första stycket)

I det ärende som parlamentsledamotens gäller, medger konventionen att tvisten drivs antingen i Förenade kungariket eller i Frankrike.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1511/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Domännamn

Vilka åtgärder vidtar man på europeisk nivå för att förhindra att generiska namn registreras som domännamn, vilket leder till att vissa företag och privatpersoner får orättvisa fördelar?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(27 juni 2000)

Kommissionen är fullt medveten om de problem som finns i gemenskapen när det gäller att bekämpa spekulativ registrering av namn, detta gäller bl.a. generiska namn som registreras som domännamn.

Såsom påpekats i kommissionens meddelande om organisation och förvaltning av Internet(1), kommer kommissionen att föra en öppen diskussion om vilka principer som kan användas för att förebygga spekulativ registrering och andra oegentligheter i samband med registrering av namn.

(1) KOM(2000) 202 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1295/00

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Körkort och diabetes

Den brittiska regeringen har tolkat direktiv 91/439/EEG(1) på ett sådant sätt att det innebär förbud för nästan alla dem som behandlar sin diabetes med insulin att föra fordon avsedda för persontransport och fordon vars vikt överstiger 3,5 ton.

1. Vet kommissionen om någon annan medlemsstat har infört så restriktiva bestämmelser?

Den brittiska regeringen anser att dess politik följer av mångåriga expertbedömningar av de faror som är förenade med att personer som behandlar diabetes med insulin för större fordon. Underhusets kommitté för vetenskap och teknologi rapporterade emellertid i februari 2000 att källan till dessa bevis inte kunde identifieras.

2. Har kommissionen några bevis som kan stödja den brittiska regeringens tolkning av direktivet?

(1) EGT L 237, 24.1.1991, s. 1.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(21 juni 2000)

I rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort(1) föreskrivs följande i bilaga III punkt 10:

För sökanden eller förare i denna grupp som lider av diabetes och behöver insulinbehandling får körkort endast utfärdas eller förnyas i undantagsfall, och då endast om detta kan motiveras med stöd av ett läkarutlåtande samt på villkor att regelbundna hälsokontroller äger rum.

Detta innebär att personer med diabetes mellitus normalt sett inte bör få tillstånd att köra lastbil eller buss, eftersom det finns risk för att de drabbas av blackout. Om en blackout uppträder när den berörda personen kör en ett så stort fordon är riskerna för allvarliga olyckor naturligtvis stora.

De medicinska bestämmelser som ingår i bilaga III till direktivet grundar sig på expertutlåtanden från medicinska sakkunniga runt om i gemenskapen.

Vad beträffar tolkningen av direktivet är det varje medlemsstats sak att fastställa detaljerna för hur sådana undantagsfall skall definieras. Det får dock naturligtvis inte tolkas som att alla insulinberoende diabetiker har rätt att köra lastbil eller buss.

(1) EGT L 237, 24.8.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1389/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(4 maj 2000)

Ämne: Ökad medverkan för kvinnor vid beslutsfattandet

Såväl inom den offentliga som den privata sektorn råder det fortfarande en markant obalans i fråga om hur kvinnor är företrädda på tjänster i beslutsfattande ställning. Som exempel kan anföras Europeiska kommissionen där kvinnorna utgör endast 19 procent av det totala antalet tjänstemän inom kategori A. Inom det privata näringslivet, närmare bestämt inom finanssektorn, uppgår andelen kvinnor rentav bara till 8,2 procent.

Orsakerna till detta står att uppleta bland annat i att det saknas barnomsorg eller att kostnaderna för barnomsorgen är så höga, men också i att kvinnor alltjämt i hög grad är utsatta för en dubbel belastning genom förvärvsarbete och familj/hushåll.

Hur avser kommissionen förmå medlemsstaterna att i sina framtida nationella sysselsättningsplaner konkret ta itu med dessa hinder och därvid bland annat ställa barnomsorgstjänster till förfogande till ett överkomligt pris och inrikta befolkningens uppmärksamhet på hur viktigt det är med en jämnare fördelning av arbetet i hem och hushåll?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(16 juni 2000)

Möjligheten att förena privatliv och arbetsliv har länge prioriterats i kommissionens jämställdhetspolitik. När det gäller Europeiska socialfonden hänvisas det uttryckligen till behovet av barnomsorg för att göra det lättare för föräldrar att förena arbete och familjeansvar. Det gäller särskilt gemenskapsinitiativet Employment NOW (19941999) och riktlinjerna för det nya gemenskapsinitiativet Equal(1).

I rådets beslut 2000/228/EG av den 13 mars 2000 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik för år 2000(2) särskilt riktlinje 21 anmodas medlemsstaterna att utforma, genomföra och främja en familjevänlig politik, som bland annat inbegriper prismässigt överkomliga, lättillgängliga och högkvalitativa vårdtjänster för barn och andra anhöriga samt föräldraledighet och andra möjligheter till tjänstledighet. Kommissionen kommer även i fortsättningen att övervaka genomförandet av denna riktlinje och kommer, om genomförandet varit bristfälligt, att utfärda rekommendationer til medlemsstaterna för att förbättra situationen.

Kommissionen har i enlighet med rådets beslut 95/593/EG av den 22 december 1995 om gemenskapens handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för män och kvinnor (19962000)(3) stött olika projekt som syftar till att få män att delta i omsorgen.

(1) KOM(2000) 853.

(2) EGT L 72, 21.3.2000.

(3) EGT L 335, 30.12.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1701/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Beteckningar på ägg

I Sverige har det debatterats huruvida Gröna Konsum har rätt att sälja ägg under beteckningarna burägg, sprättägg och ekoägg. Konsum har noggrann kontroll av sina leverantörer och utför en särskild salmonellakontroll. Svenska Livsmedelsverket hävdar dock att EU slagit fast att inga beteckningar får finnas jämte EU:s ägg från burhöns, ägg från frigående höns, högst sju höns per kvadratmeter, ägg från frigående höns, fler än sju höns per kvadratmeter och ägg från utehöns. Livsmedelsverket hävdar att Konsum inte kan ha sina egna äggbeteckningar utan måste följa EU:s äggförordning. Delar kommissionen Livsmedelsverkets ståndpunkt?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(14 juli 2000)

I artikel 18.1 i förordning (EEG) nr 1274/91(1) 1991 om vissa handelsnormer för ägg, i dess lydelse enligt förordning (EEG) nr 1221/92(2), föreskrivs mycket riktigt att inga andra termer än de som anges i den artikeln får användas för att på ägg och äggförpackningar ange produktionssystem och de får endast användas om de tillämpliga villkoren enligt bilaga II är uppfyllda.

Syftet med dessa termer som överenskommits i nära samarbete med medlemsstaternas förvaltningar är att ge konsumenterna klar och otvetydig information. I de gemensamma handelsnormerna för ägg anges emellertid inga term- eller produktionsvillkor för organiskt producerade ägg.

(1) EGT L 121, 16.5.1991.

(2) EGT L 218, 1.8.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1175/00

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(12 april 2000)

Ämne: Användning av hyrbilar från tredje länder

I sitt svar på fråga H-1190/98(1) meddelade kommissionen att den avsåg att hitta en lösning på den här frågan under årets första hälft (dvs. 1999).

Lyckades den med detta?

(1) Europaparlamentets debatter (januari 1999).

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 juni 2000)

Kommissionen kan meddela att det genom artikel 1.2 i kommissionens förordning (EG) nr 1662/1999 av den 28 juli 1999 om ändring av förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen(1), vilken trädde i kraft den 5 augusti 1999, har givits en lösning på det problem som togs upp i fråga H-1190/98 under frågestunden vid sessionen i januari 1999(2).

I enlighet med den nya bestämmelsen kan tullmyndigheten tillåta en fysisk person som är etablerad i gemenskapens tullområde att på detta område använda ett fordon som hyrts i ett tredje land, genom ett skriftligt avtal. Villkoret för detta tillstånd är att det tredje land där fordonet hyrts och är registrerat tillåter temporär import, under jämförbara omständigheter, av fordon som hyrts och är registrerade i gemenskapens tullområde. Inom åtta dagar från det att kontraktet börjat gälla måste fordonet antingen återexporteras eller återlämnas till en hyrfirma som är etablerad i gemenskapens tullområde för senare återexport.

(1) EGT L 197, 29.7.1999.

(2) Europaparlamentets debatter (januari 1999).
SKRIFTLIG FRÅGA P-1905/00

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(6 juni 2000)

Ämne: Äktenskapsförord

Kan kommissionen bekräfta att de äktenskapsförord som godkänts och undertecknats i en medlemsstat inte gäller vid andra medlemsstaters domstolar?

Kan kommissionen försäkra Europaparlamentet om att den kommer att vidta åtgärder för att ge medborgare rättsligt skydd i sådana situationer?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(5 juli 2000)

Parlamentsledamoten vill att kommissionen skall bekräfta att äktenskapsförord som godkänts och undertecknats enligt en av medlemsstaternas rättssystem inte gäller vid andra medlemsstaters domstolar.

Kommissionen kan upplysa ledamoten om att det i dag inte finns några tillämpliga gemenskapsbestämmelser om äktenskapsförord och makars förmögenhetsförhållanden. Makars förmögenhetsförhållanden utesluts ur tillämpningsområdet i både Brysselkonventionen om domstols behörighet och i Romkonventionen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser på det civil- och handelsrättsliga området. Äktenskapsförord och makars förmögenhetsförhållanden ingår inte heller i tillämpningsområdet för förordningen om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål. Enligt kommissionens meddelande Resultattavla för framstegen i skapandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen(1) skall i april 2004 en preliminär undersökning göras om domstols behörighet, lagvalsregler samt erkännande och verkställighet av domar om makars förmögenhetsförhållanden.

Av det ovanstående framgår att giltigheten hos äktenskapsförord som ingåtts i andra medlemsstater för närvarande måste avgöras enligt nationella bestämmelser, framför allt varje medlemsstats bestämmelser om internationell privaträtt.

Kommissionen kan meddela att det finns en konvention om tillämplig lag på makars förmögenhetsförhållanden, som utarbetades i samband med Haagkonferensen om internationell privaträtt men bara har ratificerats av tre medlemsstater, nämligen Frankrike, Luxemburg och Nederländerna.

(1) KOM(2000) 167 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1621/00

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Klagomål mot postverket i Tyskland på grund av oredlig konkurrens

I de europeiska konkurrensreglerna stadgas det att postverken inte får använda sina inkomster från monopoliserade tjänster till att korssubventionera verksamhet inom sådana sektorer som är öppna för konkurrens. I Tyskland har Deutsche Post AG ett lagfäst monopol på befordran av vanliga postförsändelser. Befordran av paket är däremot en serviceform som inte utgör föremål för monopol. I motsats till den vanliga posttrafiken, som går med vinst, har paketbefordran gått med förlust sedan 1984. 1994 inlämnades det första av en rad klagomål till Europeiska kommissionen på grund av oredlig konkurrens.

Den 21 juli 1999 inledde kommissionen ett förfarande mot Deutsche Post på grund av otillåtet statligt stöd. Kommissionens bedömning av frågan är ett test för ändamålsenligheten och trovärdigheten i regelverket kring postsektorn och statligt stöd. Om statligt stöd snedvrider konkurrensen består den yttersta påföljd, som enligt de europeiska bestämmelserna kan bli aktuell, i att det otillåtna statliga stödet återindrivs.

I andra fall som berört Tyskland har Europeiska kommissionen tillämpat reglerna för statligt stöd utan att därvid göra några avkall på reglernas krav och tyska företag har ålagts återbetala otillåtna statliga stöd.

Kommer kommissionen i detta fall av klagomål mot Deutsche Post att kunna bjuda motstånd mot påtryckningar från Tyskland och vidhålla samma resoluta hållning?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1621/00 och E-1646/00 ingivet av Mario Monti för kommissionen

(30 juni 2000)

Den 20 juli 1999 beslutade kommissionen att inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 (f.d. artikel 93) i EG-fördraget om ett eventuellt statligt stöd till Deutsche Post AG.

Förfarandet omfattar alla former av eventuellt statligt stöd till Deutsche Post AG.

Kommissionen utreder för närvarande den tyska regeringens och berörda parters yttranden. Eftersom utredning fortfarande pågår kan inga upplysningar ännu lämnas om den eventuella utgången i ärendet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2714/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Genomsnittlig kapitalkostnad i euroområdet

Kan kommissionen ange om den genomsnittliga kapitalkostnaden har sjunkit reellt sett för företagen inom euroområdet till följd av införandet av euron och den tillväxt det inneburit för marknaden för företagsaktier uttryckta i euro?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(19 september 2000)

Marknaden för euroobligationer genomgår djupgående förändringar till följd av eurons införande, den tekniska utvecklingen och globaliseringen. Eurons införande har förenat elva nationella marknader till en enda, i grunden mer homogen, obligationsmarknad inom euroområdet. Detta har drivit på utvecklingen av marknaden för euroobligationer och skapat bättre insyn, ökat konkurrensen mellan finansiella institut och gynnat utveckling av en bredare och mer likvid obligationsmarknad, vilket främjar värdepapperisering och avveckling av mellanhänder. Dessa faktorer samverkar för att förbättra kapitaltillgången för företag i euroområdet och sänka deras kostnader för kapital.

1999 ökade den privata sektorns emittering av skuldinstrument kraftigt, särskilt inom sektorn för företagsobligationer, där emissionerna var nästan fyra gånger fler än 1998. Att utvecklingen på marknaden för företagsobligationer gått så snabbt beror på att det finansiella systemet inom gemenskapen i huvudsak är bankorienterat, i motsats till det mer marknadsorienterade systemet i USA. Tillväxten på marknaden för företagsobligationer, som ger ett alternativ till klassisk finansiering via banklån, underlättar de omfattande omstruktureringar av den europeiska industrin som håller på att ske. Tillväxten på marknaden för företagsobligationer kommer därför att få viktiga konsekvenser för finansieringen av ekonomin i allmänhet, och för företagssammanslagningar, -uppköp och omstruktureringar i synnerhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1200/00

från Adriana Poli Bortone (UEN) till kommissionen

(12 april 2000)

Ämne: Kommunen Casarano

Den 21 mars 2000 ägde en demonstration rum i kommunen Casarano (provinsen Lecce) till minne av femårsdagen för åtagandet till stöd för maffians offer, något som i första hand åtnjuter kommissionens beskydd.

I vilken omfattning och med vilka åtgärder har kommissionen stött detta initiativ?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(27 juni 2000)

Parlamentsledamoten underrättas härmed av kommissionen om att den inte skänkt något moraliskt, ekonomiskt eller logistiskt stöd till demonstrationen i fråga. Emellertid har kommissionens ordförande givit sitt personliga understöd till detta initiativ.