ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1188/98

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Undersökning om nordvästra regionala järnvägen (Förenade kungariket)

Har kommissionen fått något exemplar av den här undersökningen? Är den medveten om att denna undersökning utarbetades utan att de ansvariga lokala myndigheterna rådfrågades? Är den medveten om att många av dessa myndigheter anser att såväl de tekniska bedömningarna som kostnads- och prisbedömningarna är bristfälliga? Håller kommissionen med om att det skulle vara ett misstag att fatta några politiska beslut på grundval av den här undersökningen?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(10 juni 1998)

Kommissionen bekräftar att den har fått en kopia av undersökningen från North West Partnership.

Kommissionen har ännu inte blivit informerad om de lokala myndigheternas synpunkter även om den har noterat att undersökningens styrkommitté utgjordes av företrädare för många lokala myndigheter och regionala organ.

Fastän undersökningen huvudsakligen handlar om ärenden som avgörs på nationell och lokal nivå, kommer kommissionen att beakta den för att ta hänsyn till vilka följder dessa kan få på gemenskapsnivå. Om parlamentsledamoten eller de lokala myndigheter som denne hänvisar till önskar skicka kommentarer till kommissionen kommer dessa också att beaktas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1703/98

från Carlos Robles Piquer (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Ämne: Förnyelse av gemenskapens bilpark

Antalet personbilar inom EG som enligt statistiken registrerats för mer än tio år sedan är fortfarande alarmerande. Dessa bilar utgör i genomsnitt över tjugofem procent av de nationella bilparkerna.

Om man bortser från de viktiga intressen som gemenskapens bilindustri representerar och koncentrerar sig på andra frågor som kan påverkas av detta faktum, såsom trafiksäkerhet och livskvalitet, vore det utan tvekan lämpligt att stimulera en minskning av ovan nämnda andel som i vissa länder såsom Grekland uppgår till 50,62 %, i Finland 44,15 % och i Spanien 36,29 %.

Anser kommissionen att den genom ett konkret program på detta område borde vidta nya åtgärder inriktade på att stimulera köp av nyregistrerade bilar, vilket skulle minska andelen mer än tio år gamla bilar som fortfarande är i bruk, öka trafiksäkerheten och förbättra människors livskvalitet inom gemenskapen?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(24 juni 1998)

Kommissionen har inte för avsikt att föreslå särskilda åtgärder för att systematiskt minska antalet gamla fordon i drift. Kommissionen vill dock hänvisa frågeställaren till direktiv 96/96/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet(1), där det föreskrivs att motorfordon regelbundet skall besiktigas beträffande en minimiuppsättning av säkerhets- och miljökrav som i huvudsak rör bromsar, däck, ljus och utsläpp.

I det direktivet föreskrivs att alla fordon, inbegripet gamla bilar, regelbundet skall kontrolleras med avseende på trafiksäkerhet, vilket starkt främjar trafiksäkerheten.

(1) EGT L 46, 17.2.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1021/98

från Angela Billingham (PSE) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Erkännande av examensbevis

De grekiska myndigheterna vägrar erkänna eller registrera den examen som en brittisk medborgare har erhållit av examensnämnden "International Therapy Examination Council" i Förenade kungariket. Trots att dessa diplom och examensbevis ger henne rätt att öppna skönhetssalong i Förenade kungariket vägrar de grekiska myndigheterna att godkänna dem.

Skulle kommissionen kunna utreda om detta förfarande står i strid med rätten att fritt tillhandahålla tjänster, som är en av de grundläggande principerna på den inre marknaden?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 maj 1998)

Vad gäller kosmetologer hänvisas till rådets direktiv 75/368/EEG av den 16 juni 1975 om åtgärder för att främja det effektiva utövandet av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster inom diverse branscher, särskilt övergångsåtgärder för dessa verksamhetsformer(1). I detta direktiv föreskrivs att då möjligheten att påbörja eller utöva någon av de verksamheter i en medlemsstat som nämns i direktivet är avhängig av innehav av allmänna, merkantila eller yrkesmässiga kunskaper och färdigheter skall den medlemsstaten såsom tillräckligt bevis på detta godta det faktiska utövandet av verksamheten i fråga i en annan medlemsstat under åtminstone tre år.

Beträffande examensbevis grundar sig förpliktelsen om ömsesidigt erkännande på EG-fördragets artiklar. EG-domstolen har således i sina domar "Heylens" (mål 222/86 av den 15 oktober 1987) och "Vlassopoulou" (mål C-340/89 av den 7 maj 1991) understrukit att värdlandet inte utan att åsidosätta en förpliktelse som följer av själva EG-fördraget, och närmare bestämt av artiklarna 5, 48, 52, 59, kan vägra att ta hänsyn till kunskaper och kvalifikationer som en EG-medborgare har förvärvat i en annan medlemsstat. Värdlandet är således förpliktat att införa ett förfarande som gör det möjligt att jämföra de kvalifikationer som den berörda parten förvärvat i en annan medlemsstat och de som krävs i värdlandet. Om de kvalifikationer som förvärvats av den berörda parten i en annan medlemsstat är likvärdiga med kvalifikationer i värdlandet skall en sådan procedur även ge möjlighet att säkerställa att värdlandet utan vidare godtar det utländska examensbeviset, av vilket det framgår att den berörda parten har sådana kvalifikationer. Om det efter en sådan bedömning visar sig att kvalifikationer som anses nödvändiga för att utöva verksamheten i fråga saknas kan värdlandet kräva att den berörda parten bevisar att han har förvärvat de kunskaper och kvalifikationer som saknas, men måste godta den del av utbildningen som är likvärdig. När en brist objektivt har fastställts åligger det även värdlandet att erbjuda den berörde utlänningen möjlighet att komplettera sin utbildning.

Kommissionen är villig att undersöka de specifika ärenden som parlamentsledamoten framlägger för den.

(1) EGT L 167, 30.6.1975.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0578/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(4 mars 1998)

Ämne: Höghastighetståg

Mot bakgrund av svaren på de tidigare frågorna om höghastighetståg med särskilda hänvisningar till Romområdet (E-0508/97(1) och E-2351/97(2) och den bristande respekten för bestämmelser om miljökonsekvensbedömningar, tänker jag i och med denna fråga informera kommissionen om att det i Italien för närvarande pågår vissa rättsliga förfaranden mot personer som är inblandade i den dåliga förvaltningen av höghastighetståg i Italien. Därför ställs följande frågor till kommissionen:

1. Har de åtgärder som omnämns i Ritt Bjerregaards kompletterande svar för kommissionen av den 5 juni 1997 och bekräftas i svar E-2351 av den 9 september 1997 inletts?

2. Anser kommissionen inte att det mot bakgrund av att direktiven inte har följts och mot de tidigare omnämnda händelser som gör införandet av höghastighetståg i Italien oklart vore lämpligt att, i enlighet med artikel 186 i EG-fördraget, anmoda domstolen om att vidta tillfälliga åtgärder, såsom nedläggning av arbetet?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(24 april 1998)

Kommissionens behörighet omfattar inte klagomål som rör straffrätten. Eftersom kommissionens uppgift är att se till att gemenskapslagstiftningen följs, har den bara befogenhet att inleda undersökningar om någon bestämmelse i gemenskapsrätten berörs.

Med anledning av frågeställarens information angående projektet för höghastighetståg mellan Rom och Neapel översände kommissionen en formell förfrågan till de italienska myndigheterna för att ta reda på om man hade gjort någon miljökonsekvensbedömning i enlighet med rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(3). De italienska myndigheterna svarade att en sådan bedömning hade gjorts. De meddelade att det italienska miljöministeriet redan 1993 hade ställt sig positivt till projektet på grundval av den miljökonsekvensbedömning som utfördes året innan av kommittén för miljökonsekvensbedömning inom miljöministeriet. Två mindre delar av projektbeskrivningen tycktes dock saknas i bedömningen och ny information inkrävdes därför från de italienska myndigheterna. Mot bakgrund av denna nya information kan kommissionen nu konstatera att det godkännande som gavs 1993 med stöd av den miljökonsekvensbedömning som gjorts av miljöministeriet 1992 endast gällde de allmänna projektet och inkluderade inte de två förbindelserna i Rom och Neapel. Det projekt som omfattar de två förbindelserna och de projekt som rör förvaltningen av hela arbetet bedömdes av Regione Lazio 1994 och av miljöministeriet (tjänsten för miljökonsekvensbedömning och information till medborgarna) 1995. Dessa två instanser godkände hela projektet. Offentlig information och konsultation verkar ha skett i vederbörlig ordning.

Mot bakgrund av ovanstående är det inte relevant att åberopa artikel 186 i EG-fördraget.

(1) EGT C 391, 23.12.1997, s. 15.

(2) EGT C 82, 17.3.1998, s. 62.

(3) EGT L 175, 5.7.1985.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0716/98

från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Helhetssyn på energipolitiken och energiåtgärderna

Med anledning av kommissionens meddelande Helhetssyn på energipolitiken och energiåtgärderna (KOM(97) 0167) vill vi ställa följande fråga: Kan kommissionen ta fram en gemensam energipolitik, som är enhetlig och samordnad på EU-nivå, som bygger på energipolitiskt samarbete mellan medlemsstaterna och som gör det möjligt för parterna att behålla sin självständighet när det gäller val av primära energikällor?

Det bör understrykas att så länge Europeiska unionen inte har en avdelning om energi i fördraget är risken den att den gemensamma energipolitiken kommer att baseras på flera andra gemensamma politikområden.

Svar från Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(16 april 1998)

Genom sitt meddelande från april 1997 om en helhetssyn på energipolitiken och energiåtgärderna(1) åtar sig kommissionen att upprätta en fullständig översikt över gemenskapens åtgärder på energiområdet. Översikten skall täcka både de åtgärder som vidtas i samarbete med medlemsstaterna och de åtgärder som vidtas på gemenskapsnivå, antingen inom ramen för energipolitiken eller i samband med andra politikområden. Meddelandet utgör det första steget mot en integrerad ansats som gör det möjligt att bättre bemöta de strategiska problem som gemenskapens står inför i olika energifrågor. Det betonas att gemenskapsåtgärder skulle underlättas och ges högre effektivitet om det i fördraget fördes in en särskilt rättslig grund för sådana åtgärder, där samtliga prioriteringar inom energiområdet beaktas.

Eftersom regeringskonferensen 1997 inte antog någon sådan bestämmelse har kommissionen föreslagit en integrerad ansats genom att inrätta ett flerårigt ramprogram inom energisektorn(2). Syftet är att koncentrera gemenskapens olika åtgärder inom energisektorn och se till att de blir effektiva och konsekventa i förhållande till de tre prioriterade målsättningarna försörjningstrygghet, konkurrens och miljöskydd. Genom att inom kommissionen inrätta ett nätverk för de berörda generaldirektoraten kommer man dessutom att förbättra överensstämmelsen mellan de olika energiåtgärder som vidtas inom ramen för olika delar av gemenskapens politik, t.ex. forskning, yttre förbindelser och strukturpolitik.

(1) KOM(97) 167 slutlig.

(2) KOM(97) 550 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1780/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(11 juni 1998)

Ämne: Turkiet förhindrar val av armenisk patriark i Istanbul

Den 17 maj 1998 hade fastställts som dagen för val av armenisk patriark i Istanbul, efter det att patriarken Karekin avlidit i början av året. De turkiska myndigheterna förbjöd dock detta val och sköt upp det på obestämd tid.

Detta agerande strider mot bestämmelserna i FN-stadgan, men även mot Lausannefördraget som Turkiet har skrivit under och som föreskriver att de turkiska myndigheterna inte skall blanda sig i den armeniska kyrkans verksamhet och att alla kristna minoriteter som bor på turkiskt territorium är skyddade. Men detta är något som förvisso aldrig har skett, tvärtemot har Turkiet metodiskt gått in för att driva ut alla kristna (greker, armenier och andra) som vägrar att överge sina fädernesjord.

Jag skulle vilja veta vilken officiell inställning Europeiska kommissionen har och på vilket sätt den avser att reagera i denna fråga som uppenbarligen handlar om en överträdelse (för femtielfte gången) av de kristna minoriteternas religiösa rättigheter i Turkiet - ett land som insisterar på att bli medlem i EU men som fortsätter att tillämpa samma tillvägagångssätt som i totalitära stater.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(16 juli 1998)

Kommissionen fäster särskild vikt vid att situationen beträffande de mänskliga rättigheterna och fullföljandet av demokratiseringsprocssen i Turkiet förbättras för att förbindelserna mellan EU och Turkiet skall kunna utvecklas.

Vid Europeiska rådets möte i Luxemburg, som ägde rum i december 1997, erinrade Europeiska unionen om att en förutsättning för att banden mellan Turkiet och EU skall kunna stärkas är att de politiska och ekonomiska reformer som Turkiet inlett, bl.a. i fråga om anpassningen av de normer och den praxis som gäller beträffande de mänskliga rättigheterna i EU, fullföljs. Europeiska rådet tillade att en förstärkning av banden även förutsätter att minoriteterna respekteras och skyddas. Det sistnämnda gäller givetvis även den armeniska minoriteten, för vilken valet av dess patriark är en viktig faktor för dess organisation.

Trots Ankaras beslut att tillfälligt ställa in all politisk dialog med EU avser kommissionen att fortsätta meddela sina turkiska samtalspartners EU:s uppfattning i dessa frågor.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1093/98

från Susan Waddington (PSE) till kommissionen

(7 april 1998)

Ämne: Integrering av jämställdhetsaspekter och den inre marknaden för el och gas

Rådet har antagit ett direktiv om den inre marknaden för el och en gemensam ståndpunkt om förslaget till direktiv om den inre marknaden för gas. Man är allmänt orolig över att den inre marknaden kommer att ha negativa konsekvenser för sysselsättningen inom dessa sektorer.

Uppgifter från Eurostat, kommissionens rapport om sysselsättningen i Europa 1997, Public Services Privatization Research Unit i Förenade kungariket och European Federation of Public Services Unions visar alla att sysselsättningen inom dessa sektorer minskade i medeltal 3-4 procent per år mellan 1990 och 1996. Enligt Cambridge Econometrics kommer arbetstillfällena att minska med 250 000 på medellång till lång sikt. Det är kvinnorna som drabbas hårdast av den minskade sysselsättningen. Enligt Eurostat minskade antalet kvinnor som är sysselsatta inom sektorn från 19,6 procent 1993 till 18,6 procent 1995.

Har kommissionen undersökt på vilket sätt den inre marknaden för el och gas kommer att påverka sysselsättningen, och i synnerhet kvinnornas sysselsättning, inom dessa sektorer? Har kommissionen bedömt följderna av den inre marknaden på grundval av de egna politiska riktlinjerna som fastställdes i "Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser" (KOM(97) 0067 av den 21 februari 1996)? På vilket sätt ämnar kommissionen motarbeta de negativa följderna för kvinnorna och kommer kommissionen att rådgöra med arbetsmarknadens parter om detta?

Svar avgivet av Chistos Papoutsis på kommissionens vägnar

(5 juni 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-341/98 från Nel van Dijk(1).

(1) KOM(97) 157 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1074/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(30 mars 1998)

Ämne: Oegentligheter i samband med anbudsförfarandet avseende datorisering

I tre frågor (P-1972/97(1), P-2841/97(2) och E-3869/97(3)) har jag anmodat kommissionen att yttra sig om de förmodade oegentligheterna i den italienska regeringens förfarande i samband med tilldelning av kontrakt för att utrusta det italienska utbildningsdepartementet med datorer. Kommissionen har mottagit en bekräftelse från den italienska regeringen avseende det jag hävdat, dvs. att FS (Ferrovie dello Stato - italienska statens järnvägar) hade sålt företaget TeleSistemi Ferroviari efter att man hade ingett ett anbud då anbudsinfordran publicerades, men innan kontraktet slutligen tilldelades. FS tillhör således fortfarande det tillfälliga konsortium som vann anbudsförfarandet tillsammans med EDS (Electronic Data Systems Italia) utan att äga det enda företag som var specialiserat inom denna sektor. Om allt detta bekräftades, skulle följden vara, att FS då kontraktet tilldelades inte hade någon rätt att delta i konsortiet, och att anbudet från konsortiet formellt var ogiltigt, eftersom ett av de företag som deltog i anbudsförfarandet inte uppfyllde kraven i anbudsinfordran. FS var således inte behörigt på detta område och uppfyllde inte kraven. Man bör undersöka om det var korrekt att ignorera detta faktum och ändå tilldela EDS kontraktet.

Anser kommissionen

1. att man mot bakgrund av det som nämnts ovan kunde tänka sig att exempelvis British Railways från och med imorgon fritt kan bilda ett tillfälligt konsortium med IBM i syfte att delta i anbudsförfaranden avseende datorisering i medlemsstaterna,

2. att detta förfarande även kan tillämpas vid anbudsförfaranden som innefattar särskilda krav på dokumenterad erfarenhet från informationssektorn,

3. att de medlemsstater som ämnar tillämpa samma förfarande som den italienska regeringen överhuvudtaget inte är skyldiga att - redan då man skisserar anbudsinfordran - specificera att kraven lätt kan förfalla mellan det att anbudsinfordran offentliggörs och det att kontraktet tilldelas, och att de således är helt tillfälliga och relevanta enbart när det gäller att få tillgång till anbudsförfarandet?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 juni 1998)

De uppgifter som de italienska myndigheterna lämnat på kommissionens uppmaningar visar inte att Ferrovie dello Statos överlåtelse av TSF har diskvalificerat det från anbudsförfarandet för datoriseringen av det italienska utbildningsministeriet i egenskap av medlem i den koncern som leds av EDS UK.

Det är tvärtom tydligt att Ferrovie dello Stato trots överlåtelsen av detta företag behöll sin betydande ställning och roll inom den koncern som inrättats för att utföra uppgifterna i detta kontrakt.

(1) EGT C 45, 10.2.1998, s. 132.

(2) EGT C 117, 16.4.1998, s. 76.

(3) EGT C 196, 22.6.1998, s. 24.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0711/98

från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Livsmedelslagstiftning och konsumenters hälsa

Med anledning av kommissionens grönbok Allmänna principer för livsmedelslagstiftningen i Europeiska unionen (KOM(97) 0176) och meddelande från kommissionen Konsumenters hälsa och livsmedelssäkerhet (KOM(97) 0183) vill vi ställa följande fråga:

Kan Europeiska kommissionen se till att enbart rent tekniska frågor hanteras genom kommittéförfaranden, och att grundläggande frågor även i fortsättningen blir föremål för politiska beslut?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0477/98

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(27 februari 1998)

Ämne: Betydelsen av gemenskapens ekonomiska utveckling i framtida strukturfondsprogram

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för närvarande för att främja betydelsen av gemenskapens ekonomiska utveckling i strukturfondsprogram? Vilken roll spelar utarbetandet av riktlinjer i enlighet med beslutet från rådets informella möte i Irland den 14-15 november 1996 för detta, och hur bedömer kommissionen inledningsvis effekterna av dessa riktlinjer? Vilka ytterligare åtgärder överväger kommissionen för närvarande för att främja betydelsen av gemenskapens ekonomiska utveckling under nästa programplaneringsperiod 2000-2006?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(22 april 1998)

Kommissionens förslag till "europeisk strategi för främjande av lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ"(1) börjar långsamt omsättas i praktiken.

För dess förverkligande har ansvariga ministrar för regionalpolitik och fysisk planering hållit ett informellt möte och i stort anslutit sig till de riktlinjer som fastslogs under Europeiska konferensen för lokal utveckling, som organiserades den 11-12 november 1996 under det irländska ordförandeskapet. Dessa fokuserade speciellt på behovet av att utveckla och fördjupa partnerskap, att utveckla samordnade och kreativa strategier för att skapa lokala arbetstillfällen och utgå från att de ska förverkligas av förmedlande samarbets- och samordningsorgan. Ett första förverkligande av dessa riktlinjer är de nya program som antagits av områdena under industriell omvandling (mål 2), huvudsakligen i Spanien, Frankrike, Italien och Förenade kungariket. De har också i hög grad införlivats i övriga program, som 1997 reviderats efter halva tiden. På förslag från medlemsstaterna och inom ramen för ett brett samarbete med den privata sektorn har kommissionen valt ut 89 lokala partnerskap för arbete, där den parallellt velat omsätta dessa riktlinjer i ett tillämpande och utnyttjande av nya metoder för skapande av lokala arbetstillfällen. För flertalet partnerskap har valts en övergripande strategi med inriktning på personlig service, lokal kulturell utveckling eller miljö.

För perioden 2000-2006 blir utvecklingen av den inhemska potentialen ett prioriterat område för insatserna från strukturfonderna och speciellt europeiska regionala utvecklingsfonden, vars insatser kan utvidgas till personlig service. Kommissionen presenterar också förslag om hur partnerskap kan förstärkas.

(1) KOM(95) 273 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1119/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(8 april 1998)

Ämne: Slopandet av professuren i arkeologi vid Mannheims universitet

Vid Mannheims universitet i Baden-Württemberg i Tyskland, har man planer på att, "av finansiella skäl", slopa de professurer som kan relateras till klassiska studier. Mot bakgrund av det värdefulla arbete som de institutioner som nu hotas med nedläggning bidragit med på området för klassiska studier och antikforskning, och med tanke på den betydelse som Europeiska unionen tillmäter "det gemensamma kulturarvet", vill jag fråga Europeiska kommissionen om det, i fall ovannämnda universitet skulle vända sig till kommissionen, finns program för stöd till dessa institutioner, så att de kan fortsätta med sin verksamhet?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar

(25 maj 1998)

Inom ramen för Sokrates-programmet har gemenskapen reserverat medel för att stärka samarbetet mellan utbildningssystemen i medlemsstaterna och för att stödja en europeisk dimension på alla utbildningsnivåer.

Universitet kan inte ansöka om finansiering för professurer från Sokrates-programmet.