SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/520

(2004/C 78 E/0541)

SKRIFTLIG FRÅGA P-3322/03

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(5 november 2003)

Ämne: Vice ordförande Kinnock och antydningar om oegentligheter vid Eurostat

I ett dokument (”File on possible irregularities in many Commission services”) som den 31 augusti 2001 översändes till generaldirektörerna Brüner och Reichenbach fäste Paul van Buitenen även uppmärksamhet vid flera oegentligheter i samband med Eurostat.

Van Buitenen informerade de båda generaldirektörerna bland annat om en granskningsrapport där det står att det förekommit svarta kassor vid Eurostat.

Dessutom presenterade han uppgifter som gör gällande att en direktör vid Eurostat upprepade gånger har gjort sig skyldig till tjänstefel.

När erhöll kommissionens vice ordförande med ansvar för disciplinära frågor, Kinnock, en kopia av det ovannämnda dokumentet?

Har även tjänstemän vid hans kansli fått ta del av detta dokument? Om ja, när?

Vilka åtgärder har Kinnock vidtagit för att få tillgång till den ovannämnda granskningsrapporten?

Vilka åtgärder har Kinnock vidtagit för att granska anklagelserna mot den ovannämnde direktören? Och med vilket resultat?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(19 januari 2004)

Den 31 augusti 2001 översände Paul van Buitenen ett dokument på 5 000 sidor till generaldirektören för Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) och till generaldirektören för kommissionens generaldirektorat för personal och administration (ADMIN). OLAF och ADMIN fastslog senare att dokumentet innehöll 270 fastställbara anklagelser.

Som parlamentsledamoten säkert känner till parlamentets tidigare svar och uttalanden erhöll kommissionens vice ordförande med ansvar för personal och administration, Neil Kinnock, en kopia av detta dokument från ADMIN i början av september 2001, i hans egenskap av tillsättningsmyndighet för högre tjänstemän, till vilket det hänvisats i dokumentet.

De omfattande anklagelserna innebar att varken kommissionsledamoten eller tjänstemän vid hans kansli hade möjlighet att avgöra om det som beskrevs i dokumentet utgjorde eller medförde oegentligheter. Denna fråga kunde, med rätta, endast avgöras vederbörligen av de utredningsorgan till vilka akten överlämnades i enlighet med vedertagna och tillämpliga förfaranden, och bedömningen överläts helt korrekt på dem.

Som rapporterats till parlamentet utförde OLAF och ADMIN, på grundval av de preliminära utkast som översänts av Paul van Buitenen, en inledande granskning av det material som lämnats in av Paul van Buitenen, i avsikt att avgöra vilka av de anklagelser som han framfört som föll inom ramen för OLAF:s befogenheter, enligt artikel 1.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (1), och som det därför ålåg OLAF att utreda. Parlamentsledamoten känner säkert från tidigare svar till att det material i dokumentet som rörde Eurostat ansågs falla helt och hållet inom OLAF:s behörighetsområde, särskilt som OLAF redan bedrev utredningar av de frågor som togs upp.

Behöriga bedömare var därför redan från början av den uppfattningen att den information som tillhandahållits av Paul van Buitenen om Eurostat föll inom OLAF:s behörighetsområde och att det var OLAF, snarare än generaldirektoratet för personal och administration eller Neil Kinnock, som skulle utreda saken vidare. Undersökningsdomarna vid OLAF sammanfattande bedömning av de delar av akten som lämnats till OLAF sändes till kommissionens generaldirektör för administration och till ordföranden för parlamentets budgetkontrollutskott (Cocobu) den 15 februari 2002.

I fråga om Eurostat drog OLAF vid denna tidpunkt slutsatsen att den information som mottagits inte motiverade nya utredningar. Den information som Paul van Buitenen lämnat om Eurostat överfördes emellertid till de aktiva akterna.

(1) EGT L 136, 31.5.1999.