ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1580/01

från Cecilia Malmström (ELDR) till rådet

(28 maj 2001)

Ämne: Samvetsfången Néjib Hosni i Tunisien

Néjib Hosni, som fått ett flertal internationella priser för sitt hängivna arbete för att försvara de mänskliga rättigheterna och som är en av de medlemmar som grundat Conseil national des libertés en Tunisie (CNLT) (det tunisiska rådet för fri- och rättigheter) fängslades i juni 1994 till följd av falska anklagelser om förfalskning. Efter att ha blivit dömd utan bevis till åtta års fängelse i en orättvis rättegång 1996 frigavs han villkorligt i slutet av samma år efter en internationell solidaritetskampanj.

Hosni arresterades på nytt i december 2000 och dömdes till femton dagars fängelse för att han inte respekterat ett rättsbeslut som förbjöd honom att utöva sitt yrke som advokat i fem år. Förbudet var egenmäktigt, eftersom det stred mot gällande bestämmelser om utövande av advokatyrket. Néjib Hosni är nu tvungen att sitta av den återstående tiden på fem och ett halvt år av den dom på åtta år som han fick i rättegången 1996.

Dessutom har de attacker och trakasserier som regeringen utsatt Hosni och människorättsaktivister för nått aldrig förut skådade dimensioner. Fängslandet av Hosni, upplösningen av verksamheten i den tunisiska människorättsorganisationen Ligue tunisienne des droits de l'homme (LTDH), ökningen av antalet rättsliga processer mot ledarna i LTDH och CNLT samt fysiska attacker mot ledarna för och aktivisterna i dessa grupper och andra civila organisationer är endast några exempel på att människorättssituationen i Tunisien håller på att försämras.

Vad ämnar rådet göra för att få ett slut på påtryckningarna och attackerna mot människorättsaktivisterna i Tunisien och för att få den tunisiska regeringen att omedelbart och villkorslöst frige Néjib Hosni och ge honom fri rörlighet i Tunisien och utomlands?

Svar

(26 november 2001)

Rådet noterar med tillfredsställelse att Néjib Hosni frigavs från El-Kef-fängelset den 12 maj 2001, efter nästan fem månaders frihetsberövande, genom presidentens benådning. Likaledes noterar rådet att två andra politiska fångar, Béchir Abid och Haroun Mbarek frigavs villkorligt i slutet av maj. Båda är medlemmar av i Tunisien förbjudna politiska partier. Rådet hälsar slutligen med tillfredsställelse frigivningen av Sihem Ben Sedrine den 11 augusti och hoppas att anklagelserna för missfirmelse av tjänsteman som riktats mot henne kommer att behandlas i laga ordning.

Rådet kommer att fortsätta att med de tunisiska myndigheterna ta upp frågor om de mänskliga rättigheterna, bland annat sådana enskilda fall som Néjib Hosni, närhelst det finns anledning och på lämplig nivå, bland annat i den politiska dialogen med Tunisien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1946/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(3 juli 2001)

Ämne: Den enorma miljöförstörelsen i Jugoslavien efter Nato:s bombningar

Intresset har avtagit för vad som händer i Jugoslavien. Men det finns all anledning att ta upp frågan om den enorma miljöförstörelsen som är en direkt följd av Nato-bombningarna. Det har debatterats en del om ammunition bestyckad med utarmat uran och dess skadliga verkan på främst KFOR-soldater i Kosovo och Bosnien. Men den fast bosatta befolkningens öde har inte uppmärksammats på samma sätt.

Tidningen Die Zeit nr 5/2001 uppger att FN:s miljöorganisation Unep har gjort undersökningar av miljöföroreningar orsakade av NATO:s bombningar av oljeanläggningen och andra kemiska anläggningar i staden Pancevo och anser dessa föroreningar vara farligare än föroreningarna orsakade av det utarmade uranet. Enligt Unep:s undersökningar har 80 000 ton olja och oljeprodukter brunnit upp under bombningarna enbart vid raffinaderiet i Pancevo. I samband med detta frigjordes aromatiska kolväten, vilka framkallar cancer och ger genetiska skador på människor.

Die Zeit uppger även att en bombad petrokemisk fabrik förorsakat utsläpp av 2 100 ton etylendiklorid i marken och vattnet. Gränsvärdet för etylendiklorid i en liter dricksvatten är ett mikrogram, medan Unep:s team har uppmätt 5 960 mikrogram i en liter vatten i Pancevo! I Donau är den uppmätta koncentrationen 65 mikrogram per liter och stora koncentrationer är också uppmätta i grundvattnet. I Pancevo:s raffinaderi har 460 ton vinylklorid, som också orsakar cancer, brunnit upp. En stor hälsofara utgör även åtta ton kvicksilver som har läckt ut.

NATO bombade inte bara raffinaderiet, den petrokemiska fabriken och gödselfabriken i staden utan även anläggningen för sanering av tekniskt vatten.

Har kommissionen uppmärksammat dessa ovannämnda problem och vad föreslår kommissionen skall göras för att åtgärda problemet?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

Kommissionen antar att artikeln refererar till rapporten från FN:s miljöprograms (UNEP) särskilda arbetsgrupp för Balkan om miljökonsekvenserna av konflikten i Kosovo. Den publicerades i oktober 1999 och har fått stor uppmärksamhet i media. I rapporten identifierades Pancevo som ett av de problemområden där bombningarna förvärrat den befintliga miljösituationen som den låga industriella standarden lett till. Vid givarkonferensen för Förbundsrepubliken Jugoslavien, som nyligen organiserades av Europeiska kommissionen och Världsbanken i Bryssel (den 29 juni 2001), gjorde UNEP ett uttalande om uppföljningen till rapporten. Detaljerad information om konferensen finns på webbplatsen för Europeiska kommissionens och Världsbankens gemensamma kontor (www.seerecon.org). I uttalandet (se www.unep.org) meddelade UNEP att man var fullt engagerad i saneringsarbetet i Novi Sad, Pancevo, Kragujevac och Bor. Kommissionen ger stöd till många andra prioriteringar och projekt i Förbundsrepubliken Jugoslavien, men finansierar inte denna verksamhet. Den bekostas av andra givare, bilateralt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1478/01

från Rainer Wieland (PPE-DE) till kommissionen

(18 maj 2001)

Ämne: Rasism i Nederländerna

1. Känner kommissionen till att den holländska kyrkokören De Buddys - som i medlemsstaten Nederländerna är lika bekant som kören Wiener Sängerknaben inom det tyska språkområdet - på en nyligen utgiven CD-skiva sjunger en sång med titeln Kauf nicht bei Österreichern Köp inte hos österrikare?

2. Är kommissionen medveten om vilken historisk dimension som mot bakgrund av Tysklands historia under detta århundrade är förenad med denna titel?

3. Känner kommissionen till om regeringen i medlemsstaten Nederländerna vidtar några åtgärder mot dessa - och andra - främlingsfientliga förehavanden?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(6 september 2001)

Kommissionen fördömer alla former av rasism och främlingsfientlighet, inklusive hets mot folkgrupp. Den betonar att det som ett led i kampen mot rasism och främlingsfientlighet är viktigt att komma ihåg det vi kan lära av det förflutna.

Kommissionen vill erinra om att rådet den 29 juni 2000(1) antog ett förslag från kommissionen, direktiv 2000/43/EG om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung. Genom detta direktiv förbjuds diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung när det gäller anställning, utbildning, social trygghet, sociala förmåner och tillgång till och utbud av varor och tjänster. Medlemsstaterna skall senast den 19 juli 2003 vidta de åtgärder som krävs för att genomföra direktivet i nationell lagstiftning.

Kommissionen vill också erinra om den gemensamma åtgärd som rådet antog den 15 juli 1996 om åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet(2). Medlemsstaterna uppmanas att se till att ett antal rasistiska och främlingsfientliga beteenden som förtecknas i den gemensamma åtgärden görs straffbara eller, om detta inte är möjligt, att undantag görs från principen om dubbel straffbarhet för sådana beteenden. Kommissionen anser att det är dags att uppnå ytterligare framsteg när det gäller straffrättsliga åtgärder mot överträdelser av rasistisk och främlingsfientlig karaktär och den arbetar för närvarande på ett lagförslag på detta område.

Kommissionen känner till den holländska gosskören De Buddys existens och den kontrovers som uppstod i och med att sången Kauf nicht bei Österreichern finns med på en ny CD, vilket var avsett som en protest mot bildandet av den nuvarande österrikiska federala regeringen. Kommissionen känner inte till om de nederländska myndigheterna har vidtagit någon åtgärd till följd av att denna sång gavs ut.

(1) EGT L 180, 19.7.2000.

(2) EGT L 185, 24.7.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1705/01

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(14 juni 2001)

Ämne: Betalningsmedel

Betalning med kreditkort kommer att öka avsevärt och spela en viktig roll i övergången till euro, då denna betalningsform får en avgörande betydelse för de europeiska

konsumenternas betalningar och resor inom EU:s territorium. Det är dock detaljhandlarna som av bankerna i praktiken tvingas att bära kostnaderna för transaktionerna med kreditkort, där bankavgifterna eller växlingsavgifterna varierar kraftigt från en medlemsstat till en annan.

Kan kommissionen redogöra för olika typer av bankavgifter som förekommer i medlemsstaterna och vilka specifika åtgärder som planeras för en harmonisering på detta område inom EU?

Har kommissionen planerat att vidta, eller har den redan vidtagit, särskilda åtgärder för att mildra effekterna/förlusterna som en omfattande användning av kreditkort i samband med övergången till euron förorsakar den detaljhandel som har en given vinstmarginal och som därför inte kan vältra över kostnaderna på konsumenterna för kreditskortstransaktioner (till exempel bensinstationer)?

Kan kommissionen upplysa om det är förenligt med gemenskapslagstiftningen att kreditkortsföretag och bankerna tar ut växlingsavgifter för varje transaktion och att dessa företag i praktiken tvingar detaljhandlare att bära kostnaderna för transaktioner som utförs med kreditkort?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(20 september 2001)

När en näringsidkare vill acceptera kreditkort som betalningsmedel måste han ingå ett avtal med en bank, förvärvaren. I detta avtal specificeras de priser för tjänsten som skall gälla för näringsidkaren (avgifter för näringsidkaren).

När förvärvaren fastställer avgifterna för näringsidkaren tar den hänsyn till sina egna kostnader (transaktionshantering, avgifter banker emellan, underhåll av betalningsterminaler ) och sin vinstmarginal, även mot bakgrund av den lokala konkurrensen. Det är därför det kan förekomma betydande skillnader mellan avgifterna för näringsidkarna från en medlemsstat till en annan.

Att de förvärvande bankerna tar ut en avgift från näringsidkarna i utbyte mot en tjänst strider inte mot gemenskapens bestämmelser. Kommissionen har inte för avsikt att ingripa i denna konkurrensbetingade affärsprocess genom att fastställa det pris som näringsidkaren skall betala för tjänsten och den har inte till uppgift att harmonisera detta område inom gemenskapen.

Kommissionen anser däremot att införandet av euron borde ha åtföljts av skapandet av ett gemensamt betalningsområde. Den 25 juli 2001 lade den därför fram ett utkast till förordning i vilken det fastställs en princip om icke-diskriminering vid betalningar i euro. Vad anbelangar den fråga som ställts följer att den provision som näringsidkaren betalar skall vara densamma, oavsett om betalningen sker inom ett land eller över en gräns.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2035/01

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Situationen beträffande mänskliga rättigheter i Vietnam

Vet kommissionen att den vietnamesiska regeringen fortfarande håller den 83-årige patriarken för Vietnams förenade buddistiska kyrka, Thich Huyen Quang, fången?

Vet kommissionen att även kyrkornas generalsekreterare, Thich Quang Do, sedan den 31 maj hålls i husarrest för en tid på 2 år och att 3 buddistiska munkar, Thich Tam An, Thich Khong Tahn och Tich Quang Hue har arresterats?

Vet kommissionen att hundratals pagoder i centrala Vietnam har blockerats av den vietnamesiska armén?

Är kommissionen beredd att begära upplysningar om ovannämnda personers öden och att insistera på att den vietnamesiska regeringen respekterar religionsfriheten som en grundläggande rättighet för landets medborgare?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(4 september 2001)

Det uppges att Thich Huyen Quang inte sitter i fängelse, utan i husarrest i en buddistisk pagod i provinsen Quang Ngai. Vidare rapporteras det att Thich Quang Do har ådömts administrativt frihetsberövande i två år från och med den 1 juni 2001 av Ho Chi Minh-stadens folkkommitté, sedan han offentligt uttalat sin avsikt att leda en konvoj till provinsen Quang Ngai för att befria Thich Huyen Quang från husarrest och eskortera honom till Ho Chi Minh-staden för läkarvård. Det har rapporterats att Thich Tam An, Thich Khong Tanh och Thich Quang Hue hålls fängslade på grund av att de stött Thich Quang Dos åtgärd. Det har också rapporterats att tillträde till ett antal pagoder blockerades av de lokala myndigheterna i Vietnam i början av juni (d.v.s. samtidigt som Thich Quang Do berövades sin frihet).

Kommissionens delegation i Hanoi följer nära, i samarbete med medlemsstaternas beskickningar i Vietnam, viktiga frågor som gäller mänskliga rättigheter och deltar i alla insatser för att ge uttryck för unionens farhågor till de vietnamesiska myndigheterna. Kommissionen kommer att fortsätta att ta upp särskilt angelägna frågor och enskilda fall i samband med dessa kontakter.

Vidare vill vi peka på kommentarerna från ledamoten av kommissionen med ansvar för yttre förbindelser under parlamentsdebatten om religionsfrihet i Vietnam den 5 juli 2001(1).

(1) H/se asia/Vietnam/2001/EP Replies.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2181/01

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(23 juli 2001)

Ämne: Godtyckliga beslut från den grekiska förvaltningen

I grekisk press kunde man den 6 juli 2001 läsa nyheten att en miljon grekiska id-kort måste makuleras efter ett beslut från högsta förvaltningsdomstolen, där man har gjort den felaktiga bedömningen att den s.k. principen om skydd av personuppgifter kräver att nationalitet inte skall anges på de nya id-korten. Det är värt att notera att 300 000 nya id-kort där nationalitet inte anges redan har lämnats ut till de grekiska medborgarna, trots att EU:s menar att detta beslut från de grekiska myndigheternas sida inte var lagligt. Enligt uttalanden från högt uppsatta tjänstemän inom den grekiska polisen skall de nya id-korten (som inte heller anger religionstillhörighet) dras in och de 700 000 id-kort som redan har tryckts måste makuleras.

Hur bedömer kommissionen det brott som de grekiska myndigheternas beslut att utelämna nationalitet från de nya id-korten har visat sig vara? Planerar man några sanktioner - och i så fall vilka - för de länder som överträder gemenskapslagstiftningen och struntar i unionens förvarningar, där man i god tid påpekade att borttagandet av nationalitet är olagligt? Vilka skulle konsekvenserna kunna bli av ett eventuellt framtida beslut från EG-domstolen om att även ett obligatoriskt uteslutande av religionstillhörighet strider mot gemenskapslagstiftningen? Är ett frivilligt angivande av religion i strid med denna lagstiftning?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(27 september 2001)

Kommissionen riktade den 4 december 2000 en skrivelse till de grekiska myndigheterna, där det påpekades att det faktum att medborgarskap inte anges på de nya grekiska identitetskorten strider mot gemenskapsrätten. Kommissionens åsikt har bekräftats av Greklands högsta förvaltningsdomstol och godtagits av de grekiska myndigheterna.

Enligt artikel 228 (tidigare artikel 171) i EG-fördraget kan EG-domstolen förelägga en medlemsstat att betala ett standardbelopp eller ett vite, om den finner att staten har underlåtit att efterkomma dess dom. Det är den enda påföljd mot medlemsstaterna som föreskrivs i gemenskapsrätten.

Vad beträffar den frivilliga uppgiften om religionstillhörighet på de grekiska identitetskorten hänvisas parlamentsledamoten till kommissionens svar på den muntliga frågan H-0456/00 från Alexandros Alavanos.(1) Det bör också påpekas att den grekiska högsta förvaltningsdomstolen har funnit att även ett frivilligt angivande av religionstillhörighet strider mot den grekiska författningen.

(1) Skriftligt svar av den 13 juni 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2194/01

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(17 juli 2001)

Ämne: Skador som köttsektorn drabbades av i samband med BSE

Inför den katastrofsituation som skakade Europa till följd av galna kosjukan och dess negativa effekter reagerade kommissionen med att införa olika typer av stöd till djurfoderproducenter och jordbrukare för att kompensera för åsamkade förluster.

Tillgängliga uppgifter gör emellertid gällande att det inte har utgått något stöd till de sektorer som nästan uteslutande är beroende av försäljningen av nöt- och fårkött. Detta gäller slaktare och charkuterister som, då de är mycket specialiserade yrkesutövare, nästan som hantverksspecialister, har drabbats väldigt hårt och som inte har kunnat diversifiera sitt utbud på samma sätt som i många andra fall.

När krisen var inne i sitt allvarligaste skede uppgick försäljningsförlusterna till 70-80 procent för slaktarna och till nästan 100 procent för charkuterister som är specialiserade på annat än rena köttprodukter. Mot bakgrund av detta och med hänsyn till direktiven 85/374/EEG(1) och 1999/34/EG(2), Europaparlamentets betänkande A4-0020/97 och beslut 283/1999/EG(3) av den 25 januari 1999, anser inte kommissionen att det bör vidtas åtgärder för att kompensera för dessa förluster och mildra de negativa effekterna av BSE-krisen?

(1) EGT L 210, 7.8.1985, s. 29.

(2) EGT L 141, 4.6.1999, s. 20.

(3) EGT L 34, 9.2.1999, s. 1.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(6 september 2001)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-2013/01 från Joan Colom I Naval(1).

(1) Se s. 162.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2250/01

från Richard Balfe (PSE) till kommissionen

(19 juli 2001)

Ämne: Återlämnandet av Aksum-obelisken till Etiopien

I artikel 37 i det italienska fredsfördraget som trädde i kraft i september 1947 förklarades att Italien inom 18 månader skulle återlämna allt krigsbyte som tagits från Etiopien, och i överenskommelsen mellan Italien och Etiopien från 1997 föreskrevs att Aksum-obelisken som bortfördes 1937 på order av Mussolini själv och som restes i Rom till minne för marschen mot Rom skulle återlämnas före 1997 års utgång. Skulle kommissionen mot bakgrund av detta kunna ta upp frågan om återlämnandet av obelisken med det italienska utrikesdepartementet och uppmana det att meddela när det utlovade återlämnandet faktiskt kan ske?

Skulle kommissionen även kunna uppmana det italienska utrikesdepartementet att redogöra för återlämnandet av andra objekt som förts bort från Etiopien, och i synnerhet om när man kommer att återlämna det etiopiska nationalarkivet från före kriget, nu införlivat i det italienska statsarkivet, och det etiopiska flygplanet Tsehai, som också härrör från före kriget och som för närvarande finns i det italienska flygmuseet?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(5 september 2001)

Ärendet i fråga faller utanför ramen för kommissionens behörighet vilket gör att kommissionen inte kan tillhandahålla den information som efterfrågas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1679/01 från Isidoro Sánchez García (ELDR) till rådet. Uttalanden om strukturfondsmedel till de spanska regionerna.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 040 E , 14/02/2002 s. 0077 - 0077



SKRIFTLIG FRÅGA E-1679/01 från Isidoro Sánchez García (ELDR) till rådet (15 juni 2001) Ämne: Uttalanden om strukturfondsmedel till de spanska regionerna Öppenhet skall känneteckna all verksamhet inom gemenskapsinstitutionerna, framför allt inom rådet. I linje med detta skulle jag vilja få kännedom om innehållet i de diskussioner som fördes under rådets möte (utrikesfrågor) i början av maj i Sverige, och framför allt om de uttalanden som gjordes av den spanska utrikesministern Piqué, om strukturfondsstöden till de spanska regionerna? Svar (8 oktober 2001) Rådet höll inget möte i Sverige i början av maj. Den ärade parlamentsledamoten tänker förmodligen på ett informellt möte mellan unionens utrikesministrar i Nyköping den 56 mars 2001. För alla eventualiteter erinras den ärade parlamentsledamoten om att de informella ministermötena syftar till en så fri diskussion som möjligt om frågor av allmän natur. Dessa möten är inga rådsmöten och ersätter inte rådets normala verksamhet. Följaktligen finns ingen officiell dagordning, rådet framställer inga dokument, vare sig före eller efter mötet, och dessa möten kan i inget fall ge upphov till slutsatser eller formella beslut, vilket tydligt bör framgå av de eventuella pressmeddelandena.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2029/01

från Giovanni Pittella (PSE), Fiorella Ghilardotti (PSE) och Guido Sacconi (PSE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Införande av ett etikmärke

Införande av ett etikmärke för företag skulle bekräfta att vedertagna normer efterlevs i arbetet, däribland med avseende på produktkvalitet och korrekt praxis inom företagen, vilket skulle sporra dem att inte enbart eftersträva ekonomiska, utan även sociala mål.

Ett sådant märke skulle bidra till att förbjuda viss slags praxis såsom barnarbete och svartjobb inom företag samt etablera positiva förbindelser och samarbete med myndigheterna.

Har kommissionen bedömt möjligheten att införa ett etikmärke jämsides med en ad hoc-reglering som garanterar att märket sprids och används på lämpligt sätt?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(6 september 2001)

Kommissionen känner till det ökande antalet så kallade etiska eller sociala märken som härrör från individuella tillverkare, industriella sektorer, icke-statliga organisationer eller regeringar.

Dessa märken kan utan tvivel bidra till att åstadkomma positiva sociala förändringar i företagen, bland återförsäljare och konsumenter och därmed främja iakttagandet av Internationella arbetsorganisationens (ILO) viktigaste arbetsnormer (föreningsfrihet, avskaffande av tvångsarbete, icke-diskriminering och avskaffande av barnarbete).

Märkningsinitiativen är emellertid begränsade när det gäller räckvidd och potentiell inverkan, eftersom de i allmänhet bara används i speciella nicher på detaljmarknaden, vanligtvis för importerade varor som bara är tillgängliga för välbeställda konsumenter.

Eftersom det dessutom förespeglas att det finns en garanti att varan tillverkats utan exploatering och missförhållanden, vilket man inte kan konstatera genom att testa varan som sådan, skulle etisk och social märkning kräva en kontinuerlig kontroll av arbetsplatsen, något som är komplicerat och problematiskt att genomföra.

Kommissionen tar i sin grönbok om företagens sociala ansvar(1) upp dessa frågor och inleder ett samråd om hur man skall utveckla, utvärdera och säkerställa effektivitet och tillförlitlighet när det gäller instrument för företagens sociala ansvar som till exempel etisk och social märkning. Ett meddelande(2) som antogs samma dag som grönboken har till syfte att främja grundläggande arbetsnormer och förbättra den sociala styrningen (social governance) i samband med globaliseringen.

(1) KOM(2001) 366 slutlig.

(2) KOM(2001) 416 slutlig.