ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2375/02 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen. GATS.



Europeiska unionens officiella tidning nr 242 E , 09/10/2003 s. 0019 - 0019



SKRIFTLIG FRÅGA E-2375/02 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (2 augusti 2002) Ämne: GATS De lokala myndigheterna har planeringsansvaret i frågor som berör markanvändning och vid sin myndighetsutövning på detta område uppställer de begränsningar för tillhandahållandet av tjänster, bland annat genom att bestämma vilket omfång utvecklingen skall ha och hur den skall fördelas. Kan Europeiska kommissionen redogöra för hur de pågående förhandlingarna om GATS kommer att påverka de lokala myndigheternas planeringsverksamhet? Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar (10 september 2002) Kommissionens är fast besluten att under den nuvarande handelsrundan skydda de lokala myndigheternas möjligheter att söka nå en mängd legitima politiska mål genom fysisk planering, såsom att bevara samhällets karaktär och skydda miljön. En del medlemmar har tagit upp frågor som brist på insyn i lagstiftningen kring stadsplanering till ytterligare diskussioner i syfte att söka möjliga vägar för att förbättra insynen i planeringsförfarandet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2131/02

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(17 juli 2002)

Ämne: Antenn i naturområdet Akrotiri (Cypern)

Brittiska militärmyndigheter på Cypern började den 1 juli 2002 att uppföra en ny antennanläggning i ett av de främsta naturområdena på ön, saltvattensjön Akrotiri sydväst om Limassol. Den nya anläggningen utgör en del av ett nätverk av antenner som den brittiska armén förvaltar.

Den så kallade curtain array antenna kommer att resa sig 196 meter bred och 100 meter hög över landskapet i ett område som är känt för sin unika fågelfauna och fåglars flyttvägar. Antennen kommer att få en kapacitet på 500 kW och kommer ständigt att sända på en frekvens på 3-30 mHz.

Själva området hotas att delas itu, vilket uppenbarligen står i strid med Ramsarkonventionen. Dessutom respekteras inte EU-direktiv som livsmiljödirektivet och fågeldirektivet. Det handlar vidare om ett område som kan komma i fråga för Natura 2000-nätverket.

Man vet också mycket lite om de negativa effekter som den ständiga elektromagnetiska strålningen eventuellt kan få på befolkning och fåglar.

Känner Europeiska kommissionen till att denna anläggning de facto uppförs på ett område som är brittiskt territorium?

Känner kommissionen till att det inte utarbetats någon miljökonsekvensbeskrivning och att medborgare och icke-statliga organisationer inte givits möjlighet att komma till tals?

Hur bedömer kommissionen det faktum att brittiska myndigheter vidtar en åtgärd på cypriotiskt territorium som innebär ett allvarligt ingrepp i ett unikt naturområde och att EU-direktiv åsidosätts i samband med detta?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(13 augusti 2002)

Kommissionen känner till rapporterna om att en ny antennanläggning håller på att uppföras i det suveräna basområdet Akrotiri.

Det bör påpekas att enligt artikel 299.6 b i EG-fördraget ska inte detta fördrag tillämpas beträffande Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands suveräna basområden på Cypern. EU:s lagstiftning gäller därför inte inom dessa territorier.

När det gäller eventuella effekter som antennanläggningen kommer att få för befolkningen eller naturen på Cypern, så är detta i första hand en bilateral fråga som bör behandlas av de cypriotiska myndigheterna och de myndigheter som företräder de suveräna basområdena.

Kommissionen har inte befogenhet att vidta några åtgärder i denna situation.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2609/02

från Bruno Gollnisch (NI) till kommissionen

(18 september 2002)

Ämne: Kontroll av flygpassagerares identitet

Kontroller av passagerarnas identitet är något som ofta förekommer på det franska inrikesflygets linjer. En passagerare som reser till Lyon från Paris kontrolleras vid incheckningen och därefter på nytt då passagerarna skall gå på flygplanet, medan en passagerare som kommer från Bryssel, Berlin, Madrid etc inte alls får sin identitet kontrollerad, vare sig vid avgång eller ankomst.

Är det flygbolagen som kräver dessa kontroller för att se till att alla avgifter betalats, eller är det de franska myndigheterna som vill ha dem av säkerhetsskäl? Hur det än är, anser kommissionen att de är förenliga med EU:s bestämmelser?

Om det är säkerhetsskäl som motiverar undantag från Schengenreglerna, hur förklarar då kommissionen att dessa säkerhetsbestämmelser paradoxalt nog är striktare på inrikeslinjerna än på de internationella linjerna?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(15 november 2002)

Frågan gäller flygningar inom en medlemsstat. Schengenregelverket är därför inte tillämpligt, eftersom det reglerar passage av de inre gränserna mellan medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3920/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(14 januari 2003)

Ämne: Hot från fågelflockar i centrum av Rom

De senaste dagarna har det i Rom för femtielfte gången inträffat en lång rad bilolyckor på grund av den stora mängden fågelflockar.

När vintern kommer blir Roms gator invaderade av fågelflockar som, i stället för att fortsätta sin flyttning söderut stannar i staden, där de slipper rovdjur och där temperaturen är högre tack vare utsläppen. Därmed koloniseras trädkronorna av tusentals fåglar som innebär avsevärt obehag för Roms invånare, dels genom det oväsen de för, dels och framför allt genom de stora mängderna spillning på marken.

De mest drabbade områdena är de mest trädrika, som lockar till sig enorma mängder med fåglar, vilkas spillning gör asfalten farligt hal. Det får katastrofala följder för stadstrafiken myndigheterna tvingas stoppa trafiken och leda den till andra områden och för motorcyklister och bilister, som trots åtgärderna råkar ut för olyckor.

För att minska problemen har Roms kommun låtit beskära träden och använt konstlade fågelläten för att locka flockarna åt andra håll, men dessa åtgärder har visat sig otillräckliga.

Den mest effektiva lösningen skulle vara att bekämpa flockarna i ursprungslandet, Sverige, och jag frågar därför kommissionen:

1. Finns det några projekt för att hantera sådana krissituationer, och har Roms kommun presenterat något sådant för att få bort dessa trafikfarliga fågelflockar?

2. Finns det några exempel på bra lösningar på problemet i andra medlemsstater?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(6 februari 2003)

Kommissionen känner inte till några projekt för att begränsa antalet flyttfåglar som kommer in i städer under sin flytt. Den har därför inga exempel på bra lösningar. Kommissionen har inte heller någon information om att staden Rom planerar några projekt i det syftet.

Åtgärder för att begränsa antalet fåglar i Rom måste vara förenliga med bestämmelserna i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1), inbegripet, om nödvändigt, bestämmelserna om undantag enligt artikel 9 i direktivet.

Även om problemet kan ha en internationell dimension är det endast medlemsstaterna som har kompetens att behandla det. Kommissionen kan bara hjälpa till att underlätta kontakterna mellan de berörda medlemsstaterna, vilket den kommer att göra om den blir ombedd att göra det. För detta behövs emellertid mer information, nämligen vilken art som orsakar problemen samt mer detaljerad information om problem och orsaker.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3625/02

från Paolo Costa (ELDR), Giovanni Procacci (ELDR), Luciano Caveri (ELDR),Francesco Rutelli (ELDR), Dirk Sterckx (ELDR), Rosa Miguélez Ramos (PSE),Gilles Savary (PSE), Luciana Sbarbati (ELDR), Marco Formentini (ELDR),Giovanni Fava (PSE), Massimo Carraro (PSE)och Helena Torres Marques (PSE) till rådet

(16 december 2002)

Ämne: Sjösäkerhet

De åtgärder som efter olyckan med Erika för tre år sedan vidtagits i lagar och andra författningar har inte gjort det möjligt att hindra en annan katastrof på haven av aldrig förut skådat slag inom Europeiska unionen.

Trots att tankern Prestige hade enkelskrov och var 26 år gammal hade den sedan 1999 undgått alla kontroller. Inför denna nya katastrof, är rådet berett att vid det europeiska toppmötet i mitten av december föreslå ett tidigareläggande av den tidsplan som föreskrivits i förordningen om påskyndat införande av bestämmelser om dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov samt med omedelbar verkan förbjuda all sjöfart med olje- och kemikalietankfartyg med enkelskrov längsmed Europas kuster, framför allt kusterna vid Atlanten och Medelhavet?

Då paketen Erika I och II slutfördes hade de femton medlemsländerna knäsatt principen om att EU:s medlemsstater skulle engagera sig politiskt för att omedelbart tillämpa de åtgärder som föreskrivits, alltså innan direktiven införlivats med nationell lagstiftning. Vilka medel är rådet berett att använda för att garantera att detta verkligen kommer att ske?

Det framgår för övrigt av de första utredningarna att Prestige hade avseglat från St Petersburg med destination Singapore. Det är alltså inte bara Europeiska unionen som har ansvar för att se till att principerna för sjösäkerhet följs och den omständigheten att man agerar på det lokala planet får inte vara något hinder för att man ingriper i världsomfattande skala också. Ställer sig rådet välvilligt till att det sammankallas ett krismöte med Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) så att det skall kunna skapas förutsättningar för en lagstiftning för hela världen?

Till sist: hur ställer sig rådet till en strategi av typ förstärkt samarbete mellan somliga medlemsstater på sjösäkerhetens område? Vore rådet berett att acceptera att det inom vissa särskilt känsliga havsområden, till exempel Medelhavet, genast skulle bli obligatoriskt med dubbelskrov?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3563/02, E-3581/02, E-3582/02, E-3583/02,E-3584/02, E-3587/02 och E-3589/02, E-3625/02 och E-3761/02

(56 maj 2003)

Rådet hänvisar de ärade parlamentsledamöterna till det uttalande som ordförandeskapet på rådets vägnar gjorde om samtliga punkter i deras frågor under Europaparlamentets sammanträdesperiod i december 2002 och även till rådets svar på frågorna H-833/02, H-839/02, H-847/02 och H-871/02 från Josu Ortuondo Larrea, Manuel Medina Ortega, Camilo Nogueira Román respektive John Cushnahan vid frågestunden den 15 januari 2003 i Strasbourg.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3364/02

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(20 november 2002)

Ämne: Euronews på portugisiska

Europaparlamentet har flera gånger erkänt TV-kanalen Euronews betydelse. Denna åsikt delas säkert av kommissionen. Därför får kanalen Euronews omfattande ekonomiska bidrag från gemenskapen, fastän den är privatägd.

Gemenskapsstödet motiveras framför allt av vikten av att det finns en flerspråkig kanal inriktad på Europa, inte bara för kommunikationen mellan européer utan även för att göra EU:s integration och utveckling känd i världen.

Det har nyligen meddelats i pressen att 16 portugisiska medarbetare som arbetar med Euronews sändningar på portugisiska snart kommer att sägas upp och att man planerar att lägga ner sändningarna på portugisiska. I dagsläget finns det även en portugisisk version av webbsidan www.euronews.net, och mot bakgrund av den ovannämnda informationen kan man frukta att även denna webbsidas framtid står på spel.

Portugisiska, som talas av fler än 200 miljoner personer, är som bekant världens sjätte största språk och det tredje största europeiska världsspråket efter engelska och spanska.

Enligt de senaste uppgifterna når Euronews 125 miljoner hem i 78 länder runt om i världen.

Därför ställs följande frågor till kommissionen: Förfogar kommissionen över information om den ryktade uppsägningen av 16 portugisiska medarbetare vid kanalen Euronews? Vilka medarbetare rör det sig om och vilka är skälen till uppsägningen? Planerar kommissionen att vidta några åtgärder för att se till att Euronews fortsätter att sändas på portugisiska? Hur stora belopp har Euronews fått i gemenskapsstöd under 2000, 2001 och 2002? Anser inte kommissionen att gemenskapsstödet till kanalen Euronews bör vara villkorat till att Euronews sänds på flera olika språk, åtminstone de största europeiska världsspråken, och därmed nödvändigtvis portugisiska?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(3 januari 2003)

De senaste tre åren har kommissionen bidragit med mer än 4,1 miljoner euro till Euronews (2 063 933 euro 2000, 1 375 956 euro 2001, 687 978 euro 2002).

Den 23 oktober 2001 slöts ett avtal mellan kommissionen och Euronews, med full medverkan från parlamentet. I avtalet bestämdes det att samarbetet mellan kommissionen och Euronews skulle fortsätta ytterligare tre år, att bidraget under denna period gradvis skulle avskaffas och att andelen samproduktioner följaktligen skulle öka.

I avtalet sades ingenting om personalpolitik, vilket är och förblir en intern fråga för Euronews.

Kommissionen deltar i diskussionerna om Euronews framtida utveckling. Hittills har Euronews varit unikt alleuropeisk i sin täckning, och kommissionen vill att den skall förbli det även i fortsättningen. Kommissionen önskar också att kanalen fortsätter att använda så många EU-språk som möjligt, inklusive portugisiska.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3444/02

från Jorge Moreira Da Silva (PPE-DE) till rådet

(3 december 2002)

Ämne: Aggressiv reklam i EU:s medlemsstater

Vissa företag tvekar inte att ibland använda sig av obscena bilder i sin marknadsföring i europeiska städer i syfte att verkligen nå fram till målgrupperna, uppenbarligen utan att reflektera över de skadliga effekter denna typ av reklam kan få för barnens uppfostran. Dessa vulgära affischer, som förekommer på allmänna platser (busshållplatser, tunnelbanenedgångar), blir allt vanligare för varje år.

Innebär detta att alla sätt är bra och att allt är tillåtet, om syftet är att sälja en vara?

Vilka etiska normer för reklam finns det i EU:s olika medlemsstater?

Svar

(56 maj 2003)

Rådet har förståelse för att det känns angeläget för den ärade parlamentsledamoten att försvara den europeiska allmänhetens intresse när det gäller att fastställa etiska normer för reklam. Reklametiska frågor faller dock under medlemsstaternas behörighetsområde. Rådet har inga upplysningar om vilka normer som tillämpas i de enskilda medlemsstaterna.

Vad gäller gemenskapens behörighet och i enlighet med artikel 153 i fördraget, och med tanke på konsumentskyddet, skall gemenskapen bidra till att skydda konsumenternas hälsa, säkerhet och ekonomiska intressen samt till att främja deras rätt till information och utbildning och deras rätt att organisera sig för att tillvarata sina intressen.

Rådet kan i alla händelser inte agera i avsaknad av ett förslag från kommissionen i denna fråga. Till dags dato har rådet inte förelagts något sådant.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3651/02

från Antonio Di Pietro (ELDR) till kommissionen

(11 december 2002)

Ämne: Avvecklingen av företaget HMC Pubblicità

Det har nyligen förekommit pressuppgifter om att Cairo Communications som leds av Urbano Cairo, den tidigare direktören för Publitalia är den nya koncessionshavaren för TV La7 som tillhör Tronchetti Provera-gruppen.

HMC Pubblicità, som är TV La7:s tidigare koncessionshavare och som till 100 procent kontrolleras av SEAT/Telecom, håller på att avvecklas. Detta har inneburit att över 40 anställda sagts upp på ett regelvidrigt sätt (förtryckta brev har undertecknats, företagets situation har för de anställda beskrivits som oåterkallelig, osv.).

Att Cairo Communications har fått koncessionen på reklamen i La7 skulle med tanke på de nära förbindelserna mellan Cairo Comm. och Publitalia kunna innebära en ytterligare förstärkning av det nuvarande systemet, som ger vissa företag en dominerande ställning eller i det närmaste monopol på TV- och reklamområdet i Italien. Detta leder till att de redan fåtaliga forumen för demokratisk pluralism och korrekt information undergrävs ytterligare eller avskaffas helt och hållet.

Ett tecken på de nuvarande bristerna i informationen är att affären mellan La7/Cairo/HMC inte har rönt särskilt stor uppmärksamhet trots att den är viktig och trots att den har konsekvenser för konkurrensen på TV- och reklamområdet.

Flera andra affärer har genomförts mellan Trochetti Provera-gruppen och Fininvest-gruppen, bland annat förvärvet av Edilnord och företaget Pagine Utili. Kan kommissionen därför svara på om den kan och vill ta initiativ i samband med affären La7/Cairo Communications/HMC? Denna affär leder nämligen till att Mediaset och det av Mediaset kontrollerade Publitalia får en ännu starkare monopolställning på TV- och reklamområdet.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(15 januari 2003)

Parlamentsledamoten nämner ett avtal mellan ett italienskt TV-bolag (La 7) och en italiensk reklambyrå (Cairo Communications).

Kommissionen känner inte till några klagomål om avtalet mellan Cairo Communications och La 7. Avtalet har inte heller anmälts till kommissionen. Kommissionen saknar ännu uppgifter som gör det möjligt att avgöra huruvida avtalet kan märkbart påverka handeln mellan medlemsstaterna och därmed omfattas av gemenskapens konkurrensregler.

Parlamentsledamoten nämner också Mediaset/Publitalias ställning på de italienska TV- och reklammarknaderna. Kommissionen har inga uppgifter till stöd för att avtalen mellan Cairo Communications och TV La 7, på grund av påstådda kopplingar mellan avtalsparterna och Publitalia, skulle kunna ge det sistnämnda företaget en starkare ställning på dessa marknader.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3583/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(13 december 2002)

Ämne: Bedömning av de ekonomiska kostnaderna för Exxon Valdezkatastrofen vid Alaskas kust och prognoser avseende Prestigekatastrofen vid Galiciens kust

Beräkningen av kostaderna för Exxon Valdezkatastrofen vid Alaskas kust är, enligt det belopp som USA har utkrävt av företaget Exxon, en miljard dollar för skador på naturarvet, till vilka skall läggas ytterligare två miljarder dollar för samering och andra saker. Vilka planer har rådet för Galicien med tanke på att Prestigekatastrofen vid den galiciska kusten är av större omfattning än Exxon Valdezkatastrofen?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3563/02, E-3581/02, E-3582/02, E-3583/02,E-3584/02, E-3587/02 och E-3589/02, E-3625/02 och E-3761/02

(56 maj 2003)

Rådet hänvisar de ärade parlamentsledamöterna till det uttalande som ordförandeskapet på rådets vägnar gjorde om samtliga punkter i deras frågor under Europaparlamentets sammanträdesperiod i december 2002 och även till rådets svar på frågorna H-833/02, H-839/02, H-847/02 och H-871/02 från Josu Ortuondo Larrea, Manuel Medina Ortega, Camilo Nogueira Román respektive John Cushnahan vid frågestunden den 15 januari 2003 i Strasbourg.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3563/02

från Brice Hortefeux (PPE-DE) till rådet

(12 december 2002)

Ämne: Sjösäkerhet

Tre år efter olyckan med Erika har diskussionen om oljetransportörernas miljöansvar aktualiserats på nytt genom den ömkliga ändalykt som detta onda som hette Prestige fick.

I konsekvens med försiktighetsprincipen bör sådana fartyg som inte längre uppfyller normerna för säkerhet inte släppas ut på haven utan i stället skickas till upphuggning. Likväl styrs skeppsredarnas val i allt väsentligt av principen om vinstmaximering. I nuläget förhåller det sig tyvärr så, att de raffineringsrester som förorenar mest transporteras med de fartyg som är minst tillförlitliga (eftersom de kostar minst).

Efter Erikas förlisning och efter påstötar från Frankrike reagerade de europeiska myndigheterna och Europaparlamentet röstade igenom ett åtgärdspaket avsett att göra lagstiftningen mera tvingande för klassificeringssällskapen och rederierna. Avsikten med detta är att alla oljetankfartyg med enkelskrov småningom skall bort, fram till 2015.

Men vad skall man då göra i avvaktan på detta? Ett tiotal dygn efter att Prestige lidit skeppsbrott är en annan oljetanker av samma typ, vid namn Byzantio (samma ålder, samma konstruktion, samma last, samma befraktare som för tre år sedan hyrt ut Erika till Total Fina Elf) på väg mot Frankrikes och Spaniens kuster

Så här på några dagars tidsavstånd från första sammanträdet för styrelsen för Europeiska sjösäkerhetsbyrån och mot bakgrund av en så pass oroväckande situation, har rådet planer på några nya åtgärder i brådskande ordning, om vilka det kunde beslutas den 5 och 6 december, då rådet (transport) håller nästa möte?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3563/02, E-3581/02, E-3582/02, E-3583/02,E-3584/02, E-3587/02 och E-3589/02, E-3625/02 och E-3761/02

(56 maj 2003)

Rådet hänvisar de ärade parlamentsledamöterna till det uttalande som ordförandeskapet på rådets vägnar gjorde om samtliga punkter i deras frågor under Europaparlamentets sammanträdesperiod i december 2002 och även till rådets svar på frågorna H-833/02, H-839/02, H-847/02 och H-871/02 från Josu Ortuondo Larrea, Manuel Medina Ortega, Camilo Nogueira Román respektive John Cushnahan vid frågestunden den 15 januari 2003 i Strasbourg.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3097/02

från Joaquim Miranda (GUE/NGL) till kommissionen

(28 oktober 2002)

Ämne: Kommissionens (eventuella) klagomål mot den portugisiska staten gällande byggandet av en fabrik för pappersåtervinning i Mourão i Portugal

Den portugisiska regeringen har genom lagdekret nr 364/99 av den 17 september fastställt villkoren för privatisering av företaget Gescartao SGPS, i vilket återvinningsföretaget Portucel Recicla i Mourão ingår. Återvinningsföretaget fick stänga sin fabrik eftersom den låg i ett område där den nya Alqueva-fördämningen skall byggas. Genom lagdekretet beslöts att en ny fabrik skulle byggas som ersättning, i samma kommun, av det köpande företaget, och tidsplanerna för detta fastställdes. Men alla tidsfrister har löpt ut utan att köparna (ett konsortium bestående av Sonae- och Europac-grupperna) har fullgjort sitt i lag fastställda åtagande.

Gruppen har sedan bekräftat sina planer på att bygga en alternativ fabriksenhet, på en annan plats och inom en annan bransch, vilket det fick tillstånd till av den förra portugisiska regeringen.

Då Portugals nuvarande regering tillfrågades om hur situationen utvecklas lät den indirekt förstå, ja rättfärdigade till och med, att den planerade fabriken i Mourão inte blir av. Den bekräftade att kommissionen hade lämnat in ett klagomål mot den portugisiska staten för att denna beviljat tillstånd för en fabrik i ett miljöskyddat område.

Mot bakgrund av ovanstående och framför allt av den enorma och välgrundade oro som befolkningen i Mourão och i närliggande område känner, ber jag kommissionen bekräfta att den verkligen framfört ett klagomål, och om så är, ge mig alla fakta och uppgifter om detta. Jag skulle också vilja att kommissionen informerade mig om hur väl den kände till hela detta ärende, då den formulerade sitt klagomål.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(5 december 2002)

Kommissionen bekräftar för parlamentsledamoten att den har mottagit ett klagomål om byggandet av den industriella enhet som anges i den skriftliga frågan klagomål nummer 2000/4884 och att den har skickat ett motiverat yttrande till Portugal, inom ramen för artikel 226 i EG-fördraget, grundat på bristande efterlevnad av de skyldigheter som följer av artikel 4 i rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1).

Genom projektets konsekvensbedömning har förekomsten av ett mycket stort antal olika fågelarter, bl.a. Tetrax tetrax, Pterocles orientales, Grus grus, Otis tarda och Burhinus oedicnemus, som finns med i bilaga I till direktiv 79/409/EEG fastställts, och det anses att projektet skulle få negativa konsekvenser för bevarandet av dessa arter.

Enligt artikel 4.1 i direktiv 79/409/EEG, skall för de arter som anges i bilaga 1 särskilda åtgärder för bevarande av deras livsmiljö vidtas för att säkerställa deras överlevnad och fortplantning inom det område där de förekommer.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.