ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0725/00

från Inger Schörling (Verts/ALE) till rådet

(14 mars 2000)

Ämne: Homeopatiska medel i djurhållningen

Enligt en ny förordning (rådets förordning (EG) nr 1804/1999(1) av den 19 juli 1999 om komplettering av förordning (EEG) nr 2092/91(2) om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel så att den även omfattar animalieproduktionen) skall ekologiskt uppfödda djur behandlas med homeopatiska medel och örtmediciner, under förutsättning att de är verksamma, i första hand.

Jag vill till att börja med säga att jag tycker att det är mycket positivt att de homeopatiska medlen och örtmedicinerna nu är accepterade och skall användas, men i Sverige har veterinärerna protesterat mot regeln eftersom de inte har tillåtelse att använda homeopatiska medel så länge det inte finns några vetenskapliga bevis för att preparaten är verksamma. Däremot får vem som helst som inte är veterinär behandla sjuka djur med homeopatisk medicin.

Konsekvensen blir att man överlåter till bonden att först ställa en diagnos och sedan pröva en homeopatisk medicinering. Risken är då stor att en riktig diagnos och professionell behandling kommer för sent. Även smittspridningen riskerar att öka.

Vad tänker rådet göra för att garantera att djur i alla länder får en professionell och adekvat behandling och att även veterinärer får använda homeopatiska medel och örtmediciner?

(1) EGT L 222, 24.8.1999, s. 1.

(2) EGT L 198, 22.7.1991, s. 1.

Svar

(18 maj 2000)

I rådets förordning 1804/1999 föreskrivs att behandling av sjuka eller skadade djur som föds upp vid ekologisk produktion i första hand skall behandlas med veterinärmedicinska läkemedel av vegetabiliskt ursprung och homeopatiska produkter, förutsatt att de är terapeutiskt effektiva och anpassade till den sjukdom och den djurart det gäller.

Alla medicinska produkter oavsett ursprung måste överensstämma med särskilda regler innan de kan saluföras och användas i Europeiska gemenskapen. Enligt de principer som anges i artikel 4 i direktiv 81/851/EEG, får inget veterinärmedicinskt läkemedel släppas ut på marknaden i någon medlemsstat och inget veterinärmedicinskt läkemedel användas på djur innan tillstånd har utfärdats av en behörig myndighet.

Fastän ett förenklat förfarande för registrering av homeopatika avsedda för djur föreskrivs i direktiv 92/74/EEG, undantas i artikel 7 i direktivet uttryckligen läkemedel som ges till djur inom livsmedelsproduktion från det förenklade förfarandet. För både fytoterapiprodukter och homeopatiska läkemedel som ges till djur inom livsmedelsproduktion måste tillstånd ha givits i enlighet med bestämmelserna i direktiv 81/851/EEG, där också bestämmelserna om bevis för terapeutisk effekt ingår.

Ovan nämnda regler skall tillämpas av alla som släpper ut veterinärmedicinska läkemedel på marknaden eller använder dem på djur.

Rådet skall bevaka frågan och särskilt granska alla nya förslag som kommissionen kan tänkas lägga fram.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1061/00

från Karin Riis-Jørgensen (ELDR) till kommissionen

(4 april 2000)

Ämne: .Diskriminering i en medlemsstat av de egna medborgarna

Jag hänvisar till min prioriterade skriftliga fråga till kommissionen (P-0555/00)(1) och påpekar att kommissionen inte har svarat på den fråga som ställs där.

Den danska regeringen har lagt fram ett lagstiftningsförslag för att ändra den danska semesterlagstiftningen. Problemet är att denna lag särbehandlar arbetstagare med kollektivavtal jämfört med arbetstagare som inte omfattas av sådana avtal.

Min fråga var följande: Anser kommissionen att det är förenligt med fördraget att en medlemsstat diskriminerar de egna medborgarna, genom att särbehandla de arbetstagare som inte omfattas av kollektivavtal jämfört med de arbetstagare som omfattas av sådana avtal, genom att de som omfattas av kollektivavtal får möjlighet att föra över semesterdagar till ett nytt semesterår, medan de som inte omfattas av ett avtal inte erbjuds denna möjlighet?

Anser kommissionen att det är rimligt att en medlemsstat diskriminerar sina egna medborgare på grundval av om de omfattas av kollektivavtal eller inte?

(1) EGT C 303 E, 24.10.2000.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(15 maj 2000)

Som kommissionen angav i sitt svar till parlamentsledamotens skriftliga fråga P-0555/00(1), hör den fråga som ledamoten tar upp till de danska myndigheternas kompetensområde, under förutsättning att den danska lagstiftningen efter en eventuell ändring garanterar att artikel 7 i rådets direktiv 93/104/EG(2) om vissa aspekter på arbetstidens organisation följs.

Rent allmänt kan det dock konstateras att lagstiftningen i medlemsstaterna ofta skiljer på individers rättigheter och skyldigheter av olika skäl. Men under förutsättning att skillnader inte görs av skäl som strider mot gemenskapsrätten, måste sådana bestämmelsers berättigande bedömas på nationell nivå.

(1) EGT C 303 E, 24.10.2000.

(2) EGT L 307, 13.12.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2193/00

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(3 juli 2000)

Ämne: Översyn av det program som tar särskild hänsyn till Kanarieöarnas avsides benägenhet och ökaraktär (Poseican) och utarbetandet av en permanent stadga för Europeiska unionens yttersta randområden (RUO)

Vad beträffar rådets beslut om att inrätta ett program som tar särskild hänsyn till Kanarieöarnas avsides benägenhet och ökaraktär (Poseican): I vilket skede befinner sig reformen av programmet och vilka åtgärder har vidtagits med avseende på den rapport som kommissionen har antagit i fråga om genomförandet av artikel 299.2 i EU-fördraget för att utarbeta en permanent stadga för Europeiska unionens yttersta randområden och på konsekvenserna därav för budgeten?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Prodi

(11 juli 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans muntliga fråga nr H-0468/00 ställd under frågetiden vid parlamentets möte den maj 2000(1).

(1) Europarlamentets debatter (maj 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA P-0666/00

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(29 februari 2000)

Ämne: Eventuellt bedrägligt utnyttjande av Europeiska socialfondens medel i Spanien

Den 19 februari avsade sig den spanska arbetsmarknads- och socialministern efter att ha avsatt generaldirektören vid invandrarverket sina politiska åtaganden, sedan man upptäckt att utbildningsföretaget för distansundervisning och förlagsväsende, Centro Politécnico de Educación a Distancia y Editorial (CPD), som till 50 procent ägs av ministerns hustru, hade utnyttjat speciell information till att fakturera cirka 2000 miljoner pesetas (12 miljoner euro) för att ha medarbetat i program anordnade av det statliga arbetsmarknadsinstitutet, Instituto Nacional del Empleo (INEM).

Är kommissionen, med tanke på att INEM förvaltar en stor del av Europeiska socialfondens medel i Spanien, informerad om ovanstående omständigheter: Vet kommissionen om det förekommer att Europeiska socialfonden eller andra gemenskapssubventioner missbrukas? Vet kommissionen om det handlar om en engångsföreteelse eller har kommissionen upptäckt andra liknande fall? Har Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, OLAF, inlett någon undersökning? Om så är fallet, skulle byrån kunna informera mig eller behörigt utskott inom Europaparlamentet om resultatet?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(7 april 2000)

Kommissionen känner redan till det aktuella fallet eftersom det har tagits upp i pressen.

Kommissionen har med tanke på verksamhetens natur (yrkesutbildning) och kopplingen till den Europeiska socialfondens viktigaste initiativtagare i Spanien (det statliga arbetsmarknadsinstitutet Inem) anmodat spanska myndigheter att löpande informera kommissionen om resultatet av deras utredning och om ESF eventuellt berörs. Kommissionen bör kunna bedöma problemets omfattning utifrån den information som tillhandahålls av de spanska myndigheterna.

Kommissionen har inom ramen för den årliga kontrollverksamheten anordnat ett kontrollbesök hos Inem. Detta meddelades när kommissionen lade fram sin plan för de nationella myndigheterna i december 1999.

Enligt artikel 3 i kommissionens beslut av den 28 april 1999(1) om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (OLAF) skall Europeiska byrån för bedrägeribekämpning vara helt oberoende när den utövar sina utredningsbefogenheter. På grundval av artikel 12.3 i förordning (EG) nr 1073/1999 och förordning (Euratom) nr 1074/1999 om utredningar som görs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning(2), skall byråns direktör regelbundet rapportera främst till parlamentet om resultaten av byråns utredningar i enlighet med de bestämmelser som anges i denna.

Kommissionen har inte fått någon information från byrån beträffande de problem som parlamentsledamoten tar upp.

(1) Beslut 1999/352/EG, EKSG, Euratom. EGT L 136, 31.5.1999.

(2) EGT L 136, 31.5.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0334/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till rådet

(14 februari 2000)

Ämne: Särbehandling av en kurdisk fånge i Hamburgs fängelse

Sedan en längre tid hungerstrejkar den kurdiske fången Ilhan Gelkuvan som sitter i Hamburgs fängelse. Han protesterar mot att han trots att hans fall har bedömts i domstol och dom har avkunnats är utesluten från de övriga fångarnas dagsprogram, att han särbehandlas och hålls i isoleringscell. Enligt uppgift har andra fångar både i och utom EU-länderna redan inlett sympatihungerstrejker.

1. Känner rådet till särbehandlingen av Ilhan Gelkuvan i Hamburgs fängelse?

2. Vilka åtgärder har rådet för avsikt att vidta för att särbehandlingen skall upphöra och för att denne fånge skall behandlas på samma sätt som de andra fångarna, mot bakgrund av att detta inte bara är något han kräver, utan något han har rätt till?

Svar

(2 maj 2000)

Rådet har inte fått någon information om den behandling som det hänvisas till och har ingen behörighet att behandla de frågor som ställts av den ärade parlamentsledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0582/00

från Mark Watts (PSE) till kommissionen

(29 februari 2000)

Ämne: Hållbar europeisk transportpolitik

Kan de nationella regeringarna och EU-institutionerna, vars åsikter vanligtvis går isär i transportfrågor, verkligen uppnå en tillräcklig samordning?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(14 april 2000)

Frågan om hållbar transport är av avgörande betydelse för alla medlemsstater samt för gemenskapen som helhet. En tillräcklig samstämmighet kan endast uppnås genom dialog och öppenhet. Kommissionen har därför inrättat en gemensam expertgrupp för transport och miljö som skall ge den råd i frågor om miljömässigt hållbar transport, vilket är en av de viktigaste angelägenheterna i den gemensamma transportpolitiken. Kommissionen avser att till hösten i år komma med ett nytt meddelande i vilket den gemensamma transportpolitiken för 2000-talet fastställs. I meddelandet skall man sträva efter att beakta de djupa förändringar som pågår i den europeiska ekonomin och trenden mot globalisering som helhet. Utöver detta initiativ avser kommissionen lägga fram ytterligare ett meddelande år 2000 om ämnet Rena stadstransporter. Dessa två nya meddelanden kommer att ge gemenskapen möjlighet att utvärdera vad som måste göras för att säkerställa att transporter spelar en effektiv roll i den allmänna ansträngningen att säkerställa en hållbar tillväxt i gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0087/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(24 januari 2000)

Ämne: Godkännande av ett territoriellt utvecklingsprogram för Galicien och norra Portugal inom gemenskapsstödramarna 20002006

Anser kommissionen att det är möjligt och ändamålsenligt att utarbeta ett utvecklingsprogram för Galicien och norra Portugal under tidsperioden 20002006? Hänsyn måste då tas till att båda områdena anslutits till mål 1 inom ramen för Interreg II-programmet och Spaniens och Portugals gemenskapsstödramar, som kommissionen och medlemsstaterna skall förhandla om och godkänna under det första kvartalet i år. Detta program skulle täcka hela territoriet i den här europeiska regionen och alla aspekter av unionens territorialpolitik och också omfatta åtgärder för att utveckla jordbruket, fisket, turismen, industrins utveckling och skapande av sysselsättning. Speciell hänsyn skulle också tas till moderniseringen av hamnarna och flygplatserna och anslutningen till de transeuropeiska nätverken för järnväg och vägar.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(3 mars 2000)

Planer som läggs fram för mål 1 skall utarbetas på den geografiska nivå som den berörda medlemsstaten anser vara den lämpligaste, men skall som regel omfatta en enda region på NUTS II-nivå. Detta föreskrivs i artikel 13.1 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1). Emellertid utgör detta inget hinder för att man för Galicien eller norra Portugal tar hänsyn till dessa regioners gemensamma problem vid prioriteringar som fastställts genom förhandsbedömning.

I det utkast till riktlinjer som antogs av kommissionen den 13 oktober 1999(2), och som för närvarande granskas av parlamentet, sägs det om gemenskapsinitiativet Interreg explicit att man skall inrätta gemensamma strukturer för att förbereda programmen, engagera de berörda parterna, välja ut insatser, förvalta det hela och samordna och övervaka genomförandet av programplaneringen. Dessa riktlinjer skall antas av kommissionen i slutet av februari 2000.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.

(2) KOM(1999) 479 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0871/00

från Alejandro Agag Longo (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2000)

Ämne: Att starta företag

Enligt siffror från OECD varierar antalet dokument som krävs enligt lag för att starta företag i EU:s medlemsstater mellan två eller tre i Danmark till 23 i Grekland.

Är det kommissionens åsikt att dessa skillnader mellan medlemsstaterna främjar bildandet av nya företag, särskilt ungdomars initiativ på området? Tänker kommissionen ta något konkret initiativ för att åtgärda denna uppenbara skevhet i den inre marknaden?

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(26 april 2000)

Kommissionen delar helt parlamentsledamotens oro över de administrativa bördor, som fortfarande i ett antal medlemsstater åvilar företagsetablerande, och vill prioritera en förenkling av de formaliteter, som krävs för att etablera ett företag.

Då kommissionen anser detta huvudsakligen utgöra en fråga för de nationella regeringarna har den följaktligen i sin BEST-rapport(1) uppmuntrat medlemsstaterna att angripa detta problem och understött deras strävan att finna enklare och bättre lösningar.

I BEST-rapporten uppmanas medlemsstaterna att underlätta etablerande av företag. Inom uppföljningen(2) av denna rapport övervakar och utvärderar kommissionen de framsteg, som görs av medlemsstaterna, och sprider också information om framgångsrika metoder. Kommissionen kommer senare detta år att rapportera om uppföljningen.

Kommissionen bistår för övrigt inom ramen för sina samordnade åtgärder(3) medlemsstaterna vid utbyte av framgångsrika metoder. Ett utmärkt exempel utgörs av de franska Centres de formalités d'entreprises, som i stor utsträckning förenklat förfarandena vid nyetablerande av företag. Det finns dessutom uppmuntrande belägg på hur medlemsstater lär av varandras erfarenheter. Sålunda har t. ex. det portugisiska nätverket Centro de Formalidades das Empresas, som minskat den normala tiden för att nyetablera företag från ungefär sex månader till ungefär femton dagar, utnyttjat franska erfarenheter.

Benchmarking är ett viktigt instrument för att påvisa skillnader och framsteg och kommissionen kommer att fortsätta att inom området för företagande och innovation jämföra prestationer mellan medlemsstater.

(1) Rapport från arbetsgruppen för enklare företagsvillkor (Business Environment Simplification Task Force). Denna rapport återfinns på Internet: http://europa.eu.int/comm/dg23/gen_policy.

(2) Handlingsplan för att främja företagaranda och konkurrenskraft. Denna återfinns på Internet: http://europa.eu.int/comm/dg23/gen_policy.

(3) I stora drag framlagd i den nya rapport till rådet och Europaparlamentet om samordnade åtgärder, som antogs av kommissionen den 9 november 1999, KOM(1999) 569 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1298/00

från Mark Watts (PSE) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Djurförsök för kosmetika

Med hänvisning till kommissionens uttalande av den 5 april (IP/00/335) om antagandet av ett förslag till ändring av rådets direktiv 76/768/EEG(1) med avseende på djurförsök för kosmetika, vill jag fråga följande. Anser kommissionen att detta förslag kommer att leda till att grymma djurförsök exporteras från EU och att produkter som är en följd av sagda grymhet senare kommer att importeras för försäljning och kan kommissionen uppge hur många kontakter den har haft med industrin och Världshandelsorganisationen i fråga om denna föreslagna ändring av sin politik?

(1) EGT L 262, 27.9.1976, s. 169.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(15 juni 2000)

Kommissionens mål är inte att öka grymheten mot djur. Tvärtom fortsätter kommissionen sitt arbete för att minska djurens lidande i samband med djurförsök, att reducera antalet tester och att i möjligaste mån och snarast möjligt helt befria djuren från lidande. Detta är även syftet med direktiv 86/609/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål(1).

I samband med förslaget till sjunde ändringsomgången tog kommissionen hänsyn till detta mål. I själva verket införs genom detta förslag ett definitivt förbud i EU mot djurförsök vid testning av såväl kosmetiska slutprodukter som deras beståndsdelar. Eftersom lösningen på detta problem ligger i att utveckla metoder som kan ersätta djurförsök, arbetar kommissionen vidare med att ta fram alternativa metoder, samtidigt som det skall vara obligatoriskt att använda dem så snart som de är vetenskapligt godkända på gemenskapsnivå. Dessutom kommer kommissionen att vinnlägga sig om att snabbt få OECD att godkänna de alternativa metoderna, vilket därmed öppnar vägen för deras användning i hela världen.

Beträffande de kontakter som tagits i samband med utarbetandet av förslaget har kommissionen konsulterat samtliga parter som berörs av frågan om djurförsök, även djurskyddsgrupper.

(1) EGT L 358, 8.12.1986.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0308/00

från Jean-Claude Fruteau (PSE) till kommissionen

(4 februari 2000)

Ämne: Utvidgningen och strukturfonderna

Ekonomisk utjämning är ännu inte verklighet inom Europeiska unionen. Sålunda har befolkningen som lever i regioner vilka är berättigade till mål 1-stöd, det vill säga 25 procent av hela unionen, en bruttonationalprodukt (BNP) som är lägre än två tredjedelar av gemenskapens genomsnitt.

Strukturfonderna och Sammanhållningsfonden utgör följaktligen de huvudsakliga instrumenten för att minska de regionala skillnaderna så att gemenskapen skall få erfara en mer balanserad utveckling i sin helhet.

Av denna anledning kommer de fyra franska utomeuropeiska departementen, som är berättigade till mål 1-stöd, att få se sin biståndsnivå per capita och per år höjas avsevärt mellan perioderna 19941999 och 20002006. Detta är lika anmärkningsvärt som det är nödvändigt. Emellertid riskerar planerna för unionens utvidgning till CÖE (länderna i Central- och Östeuropa) att på ett avsevärt sätt störa den nuvarande jämvikten.

Vilka åtgärder avser Europeiska kommissionen alltså vidta för att följderna av utvidgningen, vad beträffar fördelningen av medlen ur strukturfonderna, inte skall förvärra situationen för de minst gynnade regionerna inom unionen och i synnerhet situationen för de mest avlägsna av dessa regioner.

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(21 mars 2000)

I den sjätte periodiska rapporten om situationen och den ekonomiska och sociala utvecklingen i gemenskapens regioner anges att den genomsnittliga bruttonationalprodukten per capita i de regioner som är stödberättigade enligt mål 1 i strukturfonderna under perioden 19941999, år 1996 uppgick till 68 % av gemenskapsgenomsnittet.

Den 1 juli 1999 antog kommissionen ett beslut om förteckningen över de regioner som är stödberättigade enligt mål 1 liksom beslut om fördelningen av de medel ur strukturfonderna som tilldelas dessa regioner för den nuvarande programperioden 20002006. En utvidgning av unionen kommer inte att ändra dessa beslut. De franska utomeuropeiska departementen kommer sålunda att förbli stödberättigade enligt mål 1 under hela perioden 20002006 och de anslag som kommer att tilldelas dem enligt detta mål kommer att uppgå till 3 254 miljoner euro (1999 års priser).

När det gäller den framtida sammanhållningspolitiken, kommer den andra rapporten om sammanhållning som kommissionen kommer att anta i slutet av år 2000 att bland annat innehålla en analys av situationen i regionerna mot bakgrund av en utökad union. Samtidigt som slutsatser dras av utvidgningen kommer en beskrivning att ges av de olika vägar som bör utforskas för perioden efter år 2006.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1324/00

från Astrid Thors (ELDR) till kommissionen

(17 april 2000)

Ämne: Psykisk hjälp vid storolyckor och naturkatastrofer

I Europa har flera allvarliga olyckor och naturkatastrofer hänt på senare år, jordbävningar, snöskred, lerskred, översvämningar, tågolyckor, båtolyckor, gruvkatastrofer etc. Vid sidan av otaliga dödsoffer och fysiskt skadade har katastroferna lett till psykiskt lidande och skador för ett stort antal människor.

Behovet av omedelbart psykiskt stöd, för personer som varit med om uppskakande händelser, är avgörande. Det psykiska stödet under de första dagarna förbättrar avsevärt personernas återhämtningsmöjligheter.

Många europeiska länder har etablerat hjälporganisationer för omhändertagande av offer, som är i behov av psykisk hjälp. Dessa sammankommer exempelvis i EFPPA (European Federation of Professional Psychologists Association), som har 30 medlemsländer.

Finns det inom EU projekt, som strävar till att organisera hjälp för olycksoffer i behov av psykiskt stöd, eller planer på att etablera dylika program på europeisk nivå?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(16 juni 2000)

Inom ramen för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten för 1998 och 1999 (rådets beslut 98/22/EG av den 19 december 1997(1)), har kommissionen inom ramen för ett större projekt om katastrofmedicin finansierat följande åtgärder när det gäller psykosocial hjälp vid katastrofer: workshop för självinlärning för att förbereda ansvariga personer och de som gör ingripanden i räddningstjänsten att bemästra den psykosociala dimensionen vid katastrofer; flera workshops om hantering av psykosocial uppföljning i händelse av kollektiva nödsituationer; en workshop om psykosocial hjälp i händelse av kris.

Denna verksamhet har mynnat ut i praktiska rekommendationer på Internet:

(http://europa.eu.int/comm/environment/civil/)

om organisationen av psykosocial hjälp för de som gör ingripanden, offren och deras familjemedlemmar. Belgien föreslog därför inom ramen för programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten för 20002004 (rådets beslut 1999/847/EG av den 9 december 1999(2)) ett projekt när det gäller hantering av psykosocial hjälp i händelse av katastrofer. Projektet syftar till att skapa en vägledning, uppföljningsindikatorer och ett utbildningssystem för de ansvariga för hela gemenskapen.

När det gäller folkhälsa har ett åtgärdsprogram för gemenskapen avseende förebyggande av personskador antagits (parlamentets och rådets beslut nr 372/1999/EG av den 8 februari 1999(3)). Dess huvudsyfte är att bidra till folkhälsoåtgärder som syftar till att minska förekomsten av skador genom att främja en epidemiologisk uppföljning av skador och utbyte av information om användandet av dessa uppgifter för att bidra till definitionen av prioriteringar och bästa strategin för förebyggande. Projekt som gäller psykisk hjälp vid storolyckor eller naturkatastrofer har hittills inte lämnats in. De skulle dock kunna beaktas med hänsyn till bidragskriterier, årliga prioriteringar och de årliga tillgängliga resurserna.

(1) EGT L 8, 14.1.1998.

(2) EGT L 327, 21.12.1999.

(3) EGT L 46, 20.2.1999.