SKRIFTLIG FRÅGA P-2042/00

från Arlindo Cunha (PPE-DE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Fiskeavtalet mellan EU och Grönland

I samband med Portugals anslutning till EU 1986 fråntogs Portugal rätten att fiska i Grönlands fiskevatten, där portugisiska fartyg hade fiskat torsk och kungsfisk sedan trettiotalet, eftersom EU ett år tidigare ingått ett avtal med Grönland. Avtalet ändrades inte för att ta hänsyn till Portugals önskemål.

Enligt avtalet har EU en kvot på 130 000 ton, för vilket EU betalar 8 miljarder escudos per år genom sin budget.

Av den totala fångstkvoten går en fångstkvot på 112 000 ton till en enda medlemsstat (Tyskland) som emellertid inte har kapacitet att utnyttja sin kvot. Det genomsnittliga utnyttjandet av kvoten i fiskeavtalet mellan EU och Grönland ligger därför på 12 procent, trots de mycket höga kostnader som EU betalar.

Situationen ter sig mot bakgrund av detta orättvis för Portugals del, dessutom anger rådet (fiske) i sina slutsatser av den 30 oktober 1997 att det planerar att införa en mekanism för flexibilitet i tillämningen av fiskeavtal. Detta skall ske genom att man tillfälligt skall kunna överföra outnyttjade fångstkvoter från en medlemsstat till en annan medlemsstat som har befintlig kapacitet att utnyttja kvoten.

Kan kommissionen svara på följande, mot bakgrund av att fiskeavtalet löper ut vid slutet av året och att det är meningen att avtalet skall förlängas:

- Kommer kommissionen att föreslå att den portugisiska flottan får tillgång till de grönländska fiskevattnen, vilket kräver en översyn hur kvoterna fördelas mellan medlemsstaterna med hänsyn till Portugals historiska rätt till dessa vatten och en praktisk tillämpning av flexibilitetsprincipen?

- Har den portugisiska regeringen översänt någon formell begäran om att Portugal skall få en fångstkvot inom ramen för avtalet?

- När kommer kommissionen att lägga fram förslaget till rådet för diskussion?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-2042/00 och P-2044/00 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(10 juli 2000)

Den interna fördelningen mellan medlemsstaterna av fiskemöjligheter enligt ett fiskeavtal är inte föremål för förhandlingar med tredje land, utan en intern fråga, som skall lösas inom gemenskapen.

Allmänt sett har kommissionen den uppfattningen, att tillgängliga fångstkvoter i tredje lands vatten enligt ett fiskeavtal måste utnyttjas på ett rationellt och optimalt sätt, och att lämpliga mekanismer för överföring av outnyttjade eller underutnyttjade fångstkvoter till andra intresserade medlemsstater bör utformas utan att det påverkar principen om relativ stabilitet.

EG-domstolen meddelade i sitt utslag den 13 oktober 1992(1), att enligt principen om relativ stabilitet utgör enbart underutnyttjande inte något giltigt skäl för omfördelning av de berörda fångstkvoterna till andra intresserade medlemsstater. Dessutom förklarade domstolen att Portugal, genom att acceptera gemenskapens regelverk enligt de relevanta bestämmelserna i 1985 års anslutningsakt, inte kunde åberopa tidigare fisketraditioner i grönländska vatten som ett motiv för en omfördelning av fångstkvoter som fördelats enligt principen om relativ stabilitet.

Kommissionen är medveten om att den portugisiska förvaltningens önskan att få till stånd en omfördelning av fångstkvoter i grönländska vatten kvarstår. Någon formell ansökan har emellertid inte kommit in nyligen.

Då 1985 års fiskeavtal mellan gemenskapen och Grönland inte kommer att löpa ut, skall kommande förhandlingar koncentreras på ett fjärde fiskeprotokoll som omfattar åren 20012006. Kommissionen planerar att under de närmaste veckorna lägga fram en rekommendation för rådets beslut med bemyndigande att inleda förhandlingar om ett fjärde fiskeprotokoll. Kommissionen skall, sedan dessa förhandlingar avslutats, i vederbörlig ordning lägga fram ett förslag till rådet om godkännande av det planerade fjärde protokollet.

(1) Mål C-63/90, Portugal mot rådet.