SKRIFTLIG FRÅGA E-2710/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Den svarta marknaden och övergången till euron

1. Kan kommissionen ange hur omfattande den svarta marknaden är i de olika medlemsstaterna enligt kommissionens egna, olika forskares eller Internationella valutafondens uppskattningar?

2. Vilka följder kommer övergången från de nationella valutorna till euron att få för den svarta marknaden i var och en av de olika medlemsstaterna?

3. Vilka ekonomiska effekter kan uppstå, inbegripet en eventuell förvridning av de monetära indikatorerna?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(11 oktober 2000)

1. Det bör påpekas att flera transaktioner inte registreras i de statistiska undersökningarna, vilket har olika men lagliga förklaringar (undantag, tröskelvärden). Kommissionen bedriver ett nära samarbete med de nationella statistikkontoren i syfte att få med alla transaktioner i beräkningarna av bruttonationalprodukten (BNP), oavsett om de är deklarerade till myndigheterna eller inte. Detta arbete beskrivs i den rapport(1) som kommissionen skickat till rådet och Europaparlamentet. Kommissionen gör inga uppskattningar per medlemsstat av hur stor den informella sektorn är. I denna fråga hänvisas parlamentsledamoten till svaret

på dennes skriftliga fråga E-2231/99(2). Det finns dock flera undersökningar på området. Den tabell som skickats direkt till parlamentsledamoten och Europaparlamentets generalsekretariat är hämtad från studien Shadow economies around the world size, causes and consequences, av F. Schneider och D. Enste, Working Paper No. 196, september 1999, Ludwig-Maximillians-Universität and IFO Institute for Economic Research, Munich. Tabellen återges som information och innebär inte att kommissionen tagit ställning.

2. För att inte försvåra inväxlingen av sedlar 2002 ville medlemsstaterna undvika att skapa nya kontroller utöver dem som redan existerar. Enligt rådets direktiv 91/308/EG av den 10 juni 1991 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar(3) är bankerna endast skyldiga att kontrollera identiteten på kunder som vill växla ett belopp som överstiger 15 000 euro vid ett eller flera tillfällen. Införandet av sedlar och mynt i euro kommer dock säkerligen att bidra till att mängden sedlar som inte är insatta på konto minskar något, eftersom det finns tak för hur mycket kontanter i nationell valuta som avgiftsfritt kan växlas in mot kontanter i euro.

3. Monetära transaktioner inom den svarta ekonomin sker i stor utsträckning med kontanter, dvs sedlar. De som aktivt ägnar sig åt sådan verksamhet kan därför antas dra sig för att växla stora summor kontanter på banken under den relativt korta officiella växlingsperioden. De ekonomiska aktörerna kan tänkas försöka minska sitt innehav av kontanter före det officiella övergångsdatumet. Liknande argument kan tillämpas på sedlar, särskilt tyska mark, som är i omlopp utomlands, särskilt i de central- och östeuropeiska länderna. Om innehavare av sådana sedlar har problem att vid bankkontor officiellt växla pengar som härrör från verksamhet inom den svarta ekonomin kan de vara benägna att först växla dem till dollar och sedan växla tillbaka till euro. Inga uppskattningar kan dock göras om denna verksamhets kvantitativa omfång och effekten på mängden sedlar i omlopp blir antagligen endast tillfällig. Sedan årsskiftet har mängden sedlar i tyska mark gradvis minskat något.

(1) KOM(96) 124 slutlig.

(2) EGT C 170 E, 20.6.2000.

(3) EGT L 166, 28.6.1991.