SKRIFTLIG FRÅGA E-3480/02

från Francesco Fiori (PPE-DE)och Paolo Bartolozzi (PPE-DE) till kommissionen

(6 december 2002)

Ämne: Olivolja

Den 13 juni 2002 antogs förordning (EG) nr 1019/2002(1) om saluföringsnormer för olivolja vilken trädde i kraft den 1 november 2002. I förordningen föreskrivs försäljning av förpackningar om högst fem liter som inte får vara återförslutningsbara och som skall vara märkta. Genom förordning (EG) nr 1964/2002(2) har datumet för tillämpningen av dessa regler skjutits fram till den 1 november 2003.

Systemet med direktförsäljning i detaljhandeln berör i Italien omkring 300 000 producenter och omfattar cirka 200 000 ton olivolja, varav nästan hela mängden utgörs av extra jungfruolja. Direktförsäljning är en kulturtradition som innebär att olivoljan köps vid källan på små försäljningscentraler och att konsumenterna på så sätt också upptäcker landskap, regioner och landsbygdstraditioner som är mycket viktiga ur ett italienskt perspektiv.

Vid denna typ av försäljning säljs oljan för det mesta i förpackningar som rymmer mer än fem liter. Med tanke på detta skulle jag vilja fråga om kommissionen anser att det är möjligt att anpassa denna typ av förpackningar till bestämmelserna i ovannämnda förordning (artikel 2.2) för konsumtion i restauranger, sjukhus, personalrestauranger och liknande. I denna artikel sägs också att medlemsstaterna får fastställa ett högsta innehåll för förpackningar på mer än fem liter.

(1) EGT L 155, 14.6.2002, s. 27.

(2) EGT L 300, 5.11.2002, s. 3.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 januari 2003)

Genom kommissionens förordning (EG) nr 1019/2002 av den 13 juni 2002 om saluföringsnormer för olivolja(1) uppfylls de rekommendationer som rådet formulerade vid sin granskning av kommissionen rapport om en kvalitetsstrategi för olivolja.

Denna förordning ändrades genom kommissionens förordning (EG) nr 1964/2002 av den 4 november 2002(2) för att bättre anpassa bestämmelsernas giltighetstid till aktörernas krav (producenter och tappningsföretag). Här kan nämnas att enligt ändringen av artikel 12.2 skall förordningen tillämpas från och med den 1 november 2002, utom bestämmelserna i artiklarna 2, 3, 5 och 6 som skall tillämpas från och med den 1 november 2003. På detta sätt har kravet att förpacka oljan i förpackningar på mindre än fem liter märkta i enlighet med förordningen skjutits upp till att gälla från den 1 november 2003. För övrigt får olja som har saluförts före den 1 november 2003 fortsätta säljas ända till slutet av sin hållbarhetstid.

Genom artikel 2 i förordning (EG) nr 1019/2002 förbjuds inte direktförsäljning, men för att garantera oljans kvalitet, förhindra bedrägliga blandningar och garantera hygienvillkoren för olja som utbjuds till konsumtion, skall all försäljning ske i förpackningar som rymmer mindre än fem liter, och dessa behållare skall vara försedda med lämplig förslutning och märkta i enlighet med förordningen.

När det gäller förpackningsstorleken gäller det enda undantaget sådan olja som är avsedd för användning i restauranger, på sjukhus, i matsalar och andra liknande storkök. Olja får säljas i hermetiskt slutna förpackningar som rymmer mer än fem liter om medlemsstaten godkänner detta. Det föreskrivs inget undantag när det gäller direktförsäljning från producenter till konsumenter i deras företag.

Kommissionen är övertygad om att det är bra att skydda kvaliteten på den olja som producenten levererar ända till konsumentnivå.

(1) EGT L 155, 14.6.2002.

(2) Kommissionens förordning (EG) nr 1964/2002 av den 4 november 2002 om ändring av förordning (EG) nr 1019/2002 om saluföringsnormer för olivolja, EGT L 300, 5.11.2002.