SKRIFTLIG FRÅGA P-1386/99

från Johannes Blokland (EDD) till kommissionen

(1 september 1999)

Ämne: Industriområdet Heerlen-Aken och habitatdirektivet

1. Känner kommissionen till att det gränsöverskridande industriområdet mellan Heerlen (NL) och Aken (D) erhåller bidrag genom flera olika stödordningar, bland andra Rechar (gemenskapsstöd för ekonomisk omställning i områden med kolgruvedrift), ERUF och Interreg?

2. Är kommissionen informerad om att den verksamhet inom industriområdet Heerlen-Aken som redan inletts i november 1998 utgör ett hot mot den genom habitatdirektivet skyddade hamstern (Cricetus cricetus L 1758)?

3. Kan kommissionen ange varför man i samband med till delningen av medel ur dessa regionala fonder inte har beaktat habitatdirektivets bestämmelser? Gäller detta även samtliga övriga projekt som har finansierats med hjälp av dessa fonder?

4. Är kommissionen beredd att i framtiden göra sitt yttersta för att förhindra att man ger stöd åt verksamhet som strider mot gemenskapslagstiftningen? Om det förhåller sig på detta vis, vilka åtgärder avser man då att vidta i detta syfte?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Michel Barnier

(5 oktober 1999)

1. Det är riktigt att det gränsöverskridande industriområdet Herlen-Aken erhåller bidrag från ERUF inom ramen för mål 2 för nederländska Limburg, från gemenskapsinitiativet Rechar för Nordrhein-Westfalen och från Interreg II A för Euregio Meuse-Rhein (Tyskland/Nederländerna/Belgien).

2. Kommissionen underrättades när arbetena inleddes. Den har vid upprepade tillfällen begärt att de nationella myndigheterna skall ta ställning till klagomålen beträffande eventuella överträdelser av bestämmelserna i rådets direktiv 79/0409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1). Efter granskning av myndigheternas officiella svar började kommissionen förbereda överträdelseförfarandet.

I skrivelser av den 6 och 8 juli 1999 till de nederländska respektive de tyska myndigheterna begärde kommissionen att dessa skulle avbryta alla utbetalningar av gemenskapsstöd inom ramen för mål 2 för nederländska Limburg och Rechar för Nordrhein-Westfalen. Bidraget inom ramen för Interreg II A avbröts inte eftersom detta endast gäller undersökningar och administration.

3. Enligt rådets förordning (EEG) 2052/88 ändrad genom förordning (EG) 3193/94 av den 19 december 1994, om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordningen av deras verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbanken och andra befintliga finansieringsorgans verksamhet enligt och förordning (EEG) 4253/88 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) 2052/88(2) skall alla kommissionen beslut om godkännande av program inom ramen för strukturfonderna hänvisa till skyldigheten att följa fördragens bestämmelser och gemenskapens politik, även när det gäller miljöskyddet.

Förvaltningen av gemenskapsprogrammen är till stor del decentraliserad, vilket innebär att de nationella myndigheterna ansvarar för projekturvalet.

4. För nästa programperiod 20002006 gäller också enligt rådets förordning (EG) 1260/1999 av den 21 juni 1998 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(3), artikel 12, skyldigheten att följa gemenskapens politik inom alla områden. Enligt artikel 8 i förordningen skall gemenskapsåtgärder fastställas inom ett partnerskap mellan kommissionen, medlemsstaten och de myndigheter och organ medlemsstaten har utsett som företrädare på

nationell, regional, lokal eller annan nivå. Målet är bland annat att främja en hållbar utveckling genom att de krav skyddet och förbättringen av miljön kräver integreras i arbetet.

I den nya förordningen föreskrivs också ett antal åtgärder för att förebygga överträdelser, bland annat strategiska miljöbedömningar av planer och program för regional utveckling (detaljerad förhandsbedömning som inbegriper skyldigheter enligt miljöbestämmelser och hänsyn till miljökonsekvenser), utnyttjande av miljöindikatorer, införande av en skärpt övervakning och en utvärdering efter halva tiden av miljöaspekter.

5. För de fall där förebyggande åtgärder inte räcker föreskrivs dessutom i den nya förordningens artikel 39 att kommissionen, om en medlemsstat inte har agerat korrekt på oegentligheter som upptäckts inom ett projekt, har rätt att stoppa mellanliggande utbetalningar och, efter att ha tagit del av medlemsstatens synpunkter, i förekommande fall besluta om finansiella korrigeringar.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.

(2) EGT L 337, 24.12.1994.

(3) EGT L 161, 26.6.1999.