ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0971/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(26 mars 2003)

Ämne: Kommunen Prato: utnyttjande av medlen från Save II och Altener II

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Prato, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att begränsa koldioxidutsläppen, förbättra luftkvaliteten och bekämpa föroreningar. Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Prato lagt fram projekt inom ramen för programmen Save II och Altener II?

2. Har kommunen Prato beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0961/03, E-0962/03, E-0963/03,E-0964/03, E-0965/03, E-0966/03, E-0967/03, E-0968/03,E-0969/03, E-0970/03, E-0971/03, E-0972/03 och E-0973/03ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(25 april 2003)

Kommissionen vill upplysa frågeställaren om att ett Save-II-projekt har fått gemenskapsstöd för de kommuner som nämns i frågan (Ancona, Carrara, Firenze, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena och Terni), medan ett inlämnat projektförslag inom ramen för Altener II inte valdes ut för samfinansiering.

1. Staden Pistoia har lämnat in ett projektförslag till Altener-II-programmet inom ramen för ansökningsomgången 2001. Detta projektförslag, Resred, var inte framgångsrikt, och erhöll inget stöd.

2. Staden Perugia har lämnat in ett projektförslag till SAVE-programmet inom ramen för ansökningsomgången 2002. Detta projektförslag, Awareness Programme for Policy Makers in Energy Efficiency Low Income Housing (APPEEL) (medvetandehöjande för beslutsfattare i fråga om energieffektivt boende för låginkomsttagare) valdes ut för stöd.

Budgeten för APPEEL kommer att användas under 2003 och 2004.

Den avtalsslutande parten är staden Perugia.

Staden Perugia deltar som en av sammanlagt sex avtalsparter i detta antagna projektförslag APPEEL. Projektets avtalsnummer kommer att vara 4.1031/Z/02-025. Den sammanlagda projektbudgeten uppgår till 484 406 euro, och gemenskapens bidrag uppgår till 242 203 euro. Staden Perugia bidrar med 42 000 euro, och gemenskapens bidrag till Perugia är 21 000 euro. För närvarande förbereds avtalet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0967/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(26 mars 2003)

Ämne: Kommunen Perugia: utnyttjande av medlen från Save II och Altener II

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Perugia, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel för att begränsa koldioxidutsläppen, förbättra luftkvaliteten och bekämpa föroreningar. Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Perugia lagt fram projekt inom ramen för programmen Save II och Altener II?

2. Har kommunen Perugia beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0961/03, E-0962/03, E-0963/03,E-0964/03, E-0965/03, E-0966/03, E-0967/03, E-0968/03,E-0969/03, E-0970/03, E-0971/03, E-0972/03 och E-0973/03ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(25 april 2003)

Kommissionen vill upplysa frågeställaren om att ett Save-II-projekt har fått gemenskapsstöd för de kommuner som nämns i frågan (Ancona, Carrara, Firenze, Livorno, Macerata, Massa, Perugia, Pesaro, Pisa, Pistoia, Prato, Siena och Terni), medan ett inlämnat projektförslag inom ramen för Altener II inte valdes ut för samfinansiering.

1. Staden Pistoia har lämnat in ett projektförslag till Altener-II-programmet inom ramen för ansökningsomgången 2001. Detta projektförslag, Resred, var inte framgångsrikt, och erhöll inget stöd.

2. Staden Perugia har lämnat in ett projektförslag till SAVE-programmet inom ramen för ansökningsomgången 2002. Detta projektförslag, Awareness Programme for Policy Makers in Energy Efficiency Low Income Housing (APPEEL) (medvetandehöjande för beslutsfattare i fråga om energieffektivt boende för låginkomsttagare) valdes ut för stöd.

Budgeten för APPEEL kommer att användas under 2003 och 2004.

Den avtalsslutande parten är staden Perugia.

Staden Perugia deltar som en av sammanlagt sex avtalsparter i detta antagna projektförslag APPEEL. Projektets avtalsnummer kommer att vara 4.1031/Z/02-025. Den sammanlagda projektbudgeten uppgår till 484 406 euro, och gemenskapens bidrag uppgår till 242 203 euro. Staden Perugia bidrar med 42 000 euro, och gemenskapens bidrag till Perugia är 21 000 euro. För närvarande förbereds avtalet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1273/03

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(3 april 2003)

Ämne: Resolution om forskningscentret BPRC

I Europaparlamentets resolution om EU:s budget 2003 (betänkande A5-0440/2002) återfinns följande passage (punkt 13, kategori 3: inre politik):

Europaparlamentet [] uppmanar kommissionen att till Europacentrum för validering av alternativa metoder (ECVAM) delegera uppgiften att verifiera om alla försök vid BPRC verkligen är nödvändiga och saknar alternativ. Parlamentet uttrycker sin beslutsamhet om att sätta punkt för EU-finansiering av BPRC om ECVAM avger ett negativt yttrande och begär att alla nya försök med människoapor upphör i väntan på detta yttrande.

Har kommissionen redan följt uppmaningen och begärt att ECVAM yttrar sig över det finansiella stödet till BPRC? När väntas ECVAM:s yttrande vara klart?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

När det gäller punkt 3 i den resolution som frågeställaren nämner, delar kommissionen åsikten att frågan om alternativ till försök med primater är en viktig fråga.

Frågan om huruvida alla försök som genomförs vid BPRC (Biomedical Primate Research Centre) i Nederländerna verkligen är nödvändiga, är emellertid en fråga som inte skall avgöras av kommissionen eller av ECVAM (European Centre for the Validation of Alternative Methods). Enligt artikel 7 i rådets direktiv 86/609/EEG av den 24 november 1986 om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål(1) skall ett försök inte genomföras om det avsedda syftet kan uppnås med hjälp av någon annan vetenskapligt tillfredsställande metod som inte inbegriper användning av djur men ter sig rimlig och praktiskt genomförbar. Direktivet skulle ha införlivats med nationell lagstiftning 1989.

Det är de nederländska myndigheterna som har ansvaret för att kontrollera huruvida försök med primater som genomförs vid BPRC uppfyller kraven i det nederländska regelverket.

När det gäller gemenskapsfinansiering av forskning som inbegriper användning av primater bedöms behovet och rättfärdigandet av sådana försök, inklusive tillgången till alternativa metoder, i samband med den vetenskapliga utvärderingen. Under femte ramprogrammet för forskning har man systematiskt genomfört en etisk granskning för förslag som rör känsliga frågor (såsom användning av primater). Den etiska granskningen garanterar bland annat att all forskning som inbegriper primater bedrivs i överensstämmelse med direktiv 86/609/EEG om skydd av laboratoriedjur. I panelen för den etiska granskningen ingår bland annat företrädare för djurskyddsgrupper. Förfarandet har i flera fall lett till en minskning av antalet primater och i ett fall till att primaterna ersattes med andra djur. Den etiska granskningen på gemenskapsnivå ersätter inte behovet av ett yttrande eller godkännande från lokala etiska kommittéer där detta krävs enligt nationell lagstiftning.

(1) EGT L 358, 18.12.1986.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0045/03

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(21 januari 2003)

Ämne: Välmående för primater som infångas vilda

Känner kommissionen till organisationen RSPCA:s film och den färska rapporten Caged and Cruel som visar vilket lidande primater utsätts för när de tas till fånga och sedan föds upp för att användas inom forskningen?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att se till att primater som tillfångats för att användas i laboratorier i EU behandlas enligt internationella riktlinjer?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(27 februari 2003)

Kommissionen känner till organisationen RSPCA:s rapport Caged and Cruel om användningen av primater i forskningen. Användningen av primater i vetenskapliga försök omfattas av rådets direktiv 86/609/EEG av den 24 november 1986(1) om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål. Kommissionen planerar en översyn av det direktivet. I samband med den översynen kommer även initiativ avseende användningen av primater att tas, bland annat kommer frågor avseende transport och uppfödning av sådana djur att granskas ingående.

(1) EGT L 358, 18.12.1986.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0092/03

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(28 januari 2003)

Ämne: Program för bedömning av jordbävningshotade byggnader

I San Giuliano di Puglia i Italien rasade en nyligen renoverad skolbyggnad vid en lindrig jordbävning. Det ledde till att 27 personer dog, varav 25 skolbarn. Enligt den europeiska föreningen för analys av jordbävningar är detta inte en isolerad företeelse. Liknande olyckor skulle kunna inträffa i många europeiska länder. Men problemen kan förebyggas och riskerna kan minskas kraftigt genom ett program för expertbedömning av äldre och mer sårbara strukturer och ett program för förstärkta insatser i högriskområden. Bestämmelserna för bedömning och förstärkning av strukturerna finns som europeiska standarder i del 1-4 i Eurocode 8, prEN 1998-3.

Det ligger i allas intresse att förebygga dödsfall och dessutom är jordbävningar ganska vanligt förekommande i många medlemsstater. Skulle kommissionen därför kunna utarbeta ett direktiv där medlemsstaterna uppmanas inrätta program för bedömning (i enlighet med ovan nämnda europeiska standarder) av alla byggnader och strukturer i områden som är kända som farliga jordbävningsområden, och förstärka dem som inte anses tillräckligt säkra?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(24 februari 2003)

Kommissionen beklagar djupt förlusten av människoliv och de skador som befolkningen i San Giuliano di Puglia lidit.

Kommissionen har för närvarande inte för avsikt att föreslå någon lagstiftning för att begränsa skador orsakade av jordbävningar.

Enligt det gällande handlingsprogrammet på civilskyddsområdet, som upprättats genom rådets beslut 1999/847/CE(1), skall det emellertid tas fram initiativ för riskhanteringsmetoder, inklusive kartläggning av risker, för jordbävningar och andra katastrofer. En ansökningsomgång om detta kommer att offentliggöras under första halvåret 2003.

Kommissionen kommer dessutom senast i maj 2003 att anta ett meddelande med nya, konkreta åtgärder för bättre allmän säkerhet mot bakgrund av naturliga och av människa skapade risker. Europaparlamentet kommer att inbjudas till ett möte den 28 februari 2003 för att diskutera dessa åtgärder tillsammans med kommissionen och berörda parter.

De båda ovannämnda initiativen torde bidra till utarbetandet av program för fastställande och bedömning av känsliga strukturer i jordbävningsområden.

(1) 1999/847/CE: Rådets beslut av den 9 december 1999 om att inrätta ett program för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten, EGT L 327, 21.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1370/03

från Patricia McKenna (Verts/ALE) till kommissionen

(4 april 2003)

Ämne: Kommissionsledamöternas förbindelser med Bilderberggruppen

Kommissionsledamöterna Mario Monti, Erkki Liikanen, Pedro Solbes Mira, Gunther Verheugen, Antonio Vitorino och Frederik Bolkestein har tidigare deltagit i Bilderberggruppens sammankomster och är med andra ord de facto medlemmar, eftersom de hålls informerade om gruppens verksamhet. Kommissionens ordförande Romano Prodi var medlem i Bilderberggruppens ledningskommitté på 1980-talet, på den tiden då ECB:s ordförande Wim Duisenberg var skattmästare. Tre kommissionsledamöter är eller har varit medlemmar i den trilaterala kommissionen, nämligen Mario Monti, Chris Patten och Pedro Solbes Mira.

Kan kommissionen tala om vilka kommissionsledamöter som kommer att delta i de kommande mötena inom Bilderberggruppen och den trilaterala kommissionen? Kommer de att delta å kommissionens vägnar eller som privatpersoner? Kommer de att beviljas dagtraktamenten eller ersättningar för andra kostnader i anslutning till dessa möten? Kommer kommissionen att se till att deras medlemskap omnämns i kommissionsledamöternas individuella intresseförklaringar?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(15 maj 2003)

Flera kommissionsledamöter har bjudits in att delta i Bilderberggruppens möten under sin tid som kommissionsledamot, medan andra har deltagit före men inte under sin mandatperiod inom kommissionen. Det bör påpekas att det i Bilderberggruppens stadgar inte finns någon kategori med benämningen gruppmedlem. Den enda kategori som nämns är ledamot av styrkommittén.

Ingen kommissionsledamot är ledamot av styrkommittén. Personer som inte är ledamöter av Bilderberggruppens styrkommitté kan dock bjudas in till mötena.

Tillfälligt deltagande i ett möte behöver inte tas upp i den intresseförsäkran som föreskrivs i uppförandekoden för kommissionens ledamöter, eftersom det faktum att en person deltar i en konferens eller får information om en grupps verksamhet inte behöver betyda att han eller hon är medlem av eller tillhör en viss grupp.

Följande tre kommissionsledamöter har tackat ja till att delta i Bilderberggruppens nästa möte den 1618 maj 2003 i Versailles: Mario Monti, Frederik Bolkestein och Pascal Lamy. De har inbjudits i egenskap av kommissionsledamöter, men kommer inte att delta på kommissionens vägnar. Deras resa omfattas av de vanliga bestämmelserna.

Enligt trepartskommissionens bestämmelser får ingen medlem inneha en offentlig befattning. Inga kommissionsledamöter är därför medlemmar av trepartskommissionen eller har förklarat att de tänker delta i ett framtida möte i trepartskommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1452/03

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(28 april 2003)

Ämne: Akrylamid

Det finns tecken som tyder på att det kunde råda ett sammanhang mellan att potatisprodukter, framför allt pommes frites, uppvisar en belastning med akrylamid och att silikonolja används som tillsats i vissa frityrfetter.

Kan kommissionen stå till tjänst med upplysningar om ett sådant sammanhang? Finns det studier eller yttranden från de vetenskapliga kommittéerna om detta? Har kommissionen för avsikt att låta göra en utredning av hur det förhåller sig på denna punkt?

Hur stor är den tillåtna andelen silikonolja inom EU?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att förbjuda silikon i frityrfetter?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(6 juni 2003)

Man vet idag att akrymalid kan bildas i livsmedel med en hög halt av stärkelse då de tillagas vid hög temperatur, t.ex. steks, grillas, ugnsbakas. Hur akrymalid bildas i livsmedel är en komplex fråga och kommissionen håller på att samla information. Interaktionen mellan vissa aminosyror och sockerarter tycks vara en viktig faktor i sammanhanget, men det finns andra faktorer. I dag vet man inte med säkerhet om valet av stekolja spelar någon viktig roll för att förhindra att det bildas höga nivåer akrymalid.

Vad gäller användningen av silikonolja i stekoljor är detta ämne likvärdigt med E 900 dimetylpolysiloxan och är tillåten som tillsats i livsmedel. Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 95/2/EG av den 20 februari 1995 om andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel(1) tillåts användningen av dimetylpolysiloxan i fetter och oljor vid stekning upp till 10 mg/kg. Denna gräns ligger i linje med yttrandet från Vetenskapliga kommittén för livsmedel. Av detta framgår det att de toxikologiska uppgifterna inte har gett anledning till någon oro för hälsan vid sådana nivåer och ett acceptabelt dagligt intag på 1,5 mg/kg kropppsvikt fastställdes för detta ämne.

Dimetylpolysiloxan används som skumdämpande medel och som sådant påverkar det utsläppet av fukt vid stekning. Kommissionen känner till att det i en undersökning sägs att det kan finnas ett samband mellan fukt och akrymalidnivå. Detta blev emellertid uppenbart då man använde oacceptabelt högra nivåer dimetylpolysiloxan, vilket aldrig skulle tillåtas i kommersiellt bruk.

Forskning pågår för att skaffa sig bättre kunskap om hur akrymalid bildas i livsmedel. Kommissionen har upprättat en databas, som är tillgänglig på webbsidan(2), där de olika forskningsprojekten sammanfattas. Kommissionen har hittills inte fått några uppgifter om att dimetylpolysiloxan vid tillåtna nivåer skulle bidra i någon större omfattning. Det är emellertid ett område som måste studeras noggrannare, då det finns mer uppgifter om hur akrymalid bildas i livsmedel.

(1) EGT L 61, 18.3.1995.

(2) http://europa.eu.int/comm/food/fs/sfp/fcr/acrylamide/acryl_index_en.html.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0352/03

från Jean-Claude Fruteau (PSE) till rådet

(6 februari 2003)

Ämne: Regioner i gemenskapens yttersta randområden

Europeiska unionen innefattar sju regioner som är belägna i de yttersta randområdena: Azorerna, Madeira, Kanarieöarna, Guadeloupe, Martinique, Guyana och Réunion. Dessa regioner utgör en unik och säregen del av gemenskapen, vilket bekräftas i artikel 299.2 i Amsterdamfördraget.

Regionerna i gemenskapens yttersta randområden lider av ett flertal geografiska och naturbetingade handikapp (avlägsen belägenhet i förhållande till Europa, besvärliga terrängförhållanden, ringa storlek, ökaraktär och/eller inklämt läge) som i betydande omfattning hämmar deras ekonomiska utveckling. Således ligger sex av unionens tio fattigaste regioner i de yttersta randområdena.

Vilka åtgärder har det grekiska ordförandeskapet för avsikt att vidta med avseende på dessa regioner?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0235/03 och P-0352/03

(13 maj 2003)

I samband med rapporten(1) från kommissionen om genomförandet av artikel 299.2 i EG-fördraget om åtgärder för de yttersta randområdena har rådet under första halvåret 2003 planerat att studera kommissionens förslag om å ena sidan ändringar i Posei-programmet(2) och å andra sidan en ändring av förordningen(3) om att upprätta ett kompensationssystem för de extra kostnaderna vid avsättningen av vissa fiskeriprodukter från de yttersta randområdena. Dessa förslag har hittills inte officiellt lagts fram för rådet.

Vidare kommer rådet att behandla den andra lägesrapporten om den ekonomiska och sociala sammanhållning med en uppdaterad analys av situationen och utvecklingstendenserna i regionerna, i enlighet med huvudlinjerna i debatten om den framtida sammanhållningspolitiken efter utvidgningen.

(1) KOM(2002) 723 slutlig.

(2) Förordningarna 1452/2001, 1453/2001 och 1454/2001.

(3) Förordning 579/2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1132/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne: Kommunen Perugias utnyttjande av medlen från handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Perugia, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till stöd för migrerande arbetstagare, medräknat medborgare i tredje land, för att kunna garantera dem optimala villkor för samliv och integration med den lokala befolkningen, såväl när det gäller sysselsättning som socialpolitik.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Perugia lagt fram projekt inom ramen för handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare?

2. Har kommunen Perugia beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03,E-1127/03, E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03,E-1133/03, E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 och E-1138/03ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(28 april 2003)

Det finns för närvarande inte något åtgärdsprogram på EU-nivå för migrerande arbetstagare. Kommissionen vill påminna om att stöd till åtgärder för att främja integrering av migrerande arbetstagare enligt budgetpost B3-4110 upphävdes 1998 efter EG-domstolens dom i mål C-106/96. Efter detta har inga medel ställts till förfogande inom detta område.

Ett nytt program för att främja integreringen av tredjelandsmedborgare enligt budgetpost B5-815 kommer att lanseras av kommissionen (Generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor) i maj 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1133/03

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 april 2003)

Ämne: Kommunen Pesaros utnyttjande av medlen från handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare

I september 2002 redovisade det italienska finansministeriets övervakningskommitté utnyttjandet av de medel som EU ställt till förfogande.

Av rapporten framgick det bland annat att vissa regionala myndigheter fördelar projektmedlen oroväckande långsamt och ineffektivt.

Även kommissionen har vid flera tillfällen slagit larm om att lokala myndigheter inte utnyttjar gemenskapsmedlen i tillräcklig omfattning.

Vissa lokala myndigheter, till exempel kommunen Pesaro, har särskilt stort behov av att kunna utnyttja gemenskapsmedel till stöd för migrerande arbetstagare, medräknat medborgare i tredje land, för att kunna garantera dem optimala villkor för samliv och integration med den lokala befolkningen, såväl när det gäller sysselsättning som socialpolitik.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har kommunen Pesaro lagt fram projekt inom ramen för handlingsprogrammet för migrerande arbetstagare?

2. Har kommunen Pesaro beviljats medel för dessa projekt?

3. Har medlen använts?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0828/03, E-0894/03, E-1126/03,E-1127/03, E-1128/03, E-1129/03, E-1130/03, E-1131/03, E-1132/03,E-1133/03, E-1134/03, E-1135/03, E-1136/03, E-1137/03 och E-1138/03ingivet av Anna Diamantopoulou för kommissionen

(28 april 2003)

Det finns för närvarande inte något åtgärdsprogram på EU-nivå för migrerande arbetstagare. Kommissionen vill påminna om att stöd till åtgärder för att främja integrering av migrerande arbetstagare enligt budgetpost B3-4110 upphävdes 1998 efter EG-domstolens dom i mål C-106/96. Efter detta har inga medel ställts till förfogande inom detta område.

Ett nytt program för att främja integreringen av tredjelandsmedborgare enligt budgetpost B5-815 kommer att lanseras av kommissionen (Generaldirektoratet för rättsliga och inrikes frågor) i maj 2003.