ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1095/00

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) till kommissionen

(7 april 2000)

Ämne: Värmecentral i Aboño (Asturien)

De som bor grannar med Pervera socken (CarreñnoAsturien) störs dagligen av industrin i området. För några dagar sedan drabbades de av ett stort askmoln som kom från värmecentralen i Aboño. Överraskande nog vägrade ledningen för företaget att informera de berörda personerna om skälen för och arten av det inträffade.

Kan kommissionen försäkra sig om att denna värmecentral uppfyller kraven i gemenskapens miljölagstiftning, närmare bestämt direktiv 88/609, i vilket gränsvärden för utsläpp till luften från stora förbränningsanläggningar fastställs?

Hur kan kommissionen inverka på de behöriga myndigheterna för att få företaget att vidta lämpliga åtgärder för att garantera livskvaliteten för personer och bevarandet av miljön i området?

Kompletterande svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(3 april 2001)

Den berörda kraftanläggningen har klassificerats som befintlig anläggning i enlighet med artikel 2.7 i rådets direktiv 88/609/EEG av den 24 november 1988 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar(1). För denna kategori anläggningar fastställs inga utsläppsgränser i direktivet. Däremot innehåller direktivet skyldigheter för medlemsstaterna beträffande tak och minskningsmål för utsläpp av svaveldioxid och kväveoxid från dessa anläggningar. Enligt rapporter från Spanien uppfyller anläggningarna i denna kategori de krav för utsläppstak och utsläppsmål som anges i bilagorna 1 och 2 till direktivet.

Kommissionären har begärt upplysningar om luftkvaliteten från nätverket för kontroll i regionen runt kraftanläggningen i Abõno. Utifrån dessa upplysningar tycks det inte som om det förekommer något brott mot den luftkvalitetsstandard som fastställs i rådets direktiv 80/779/EEG av den 15 juli 1980 om gränsvärden och vägledande värden för luftkvalitet med avseende på svaveldioxid och svävande partiklar(2).

För att kunna kontrollera om rådets direktiv 84/360/EEG av den 28 juni 1984 om bekämpning av luftförorening från industrianläggningar(3) följs krävs mer information om de tekniska förhållandena i kraftanläggningen i Abõno. Kommissionen kommer att gå vidare i detta ärende tillsammans med de spanska myndigheterna.

(1) EGT L 336, 7.12.1988.

(2) EGT L 229, 30.8.1980.

(3) EGT L 188, 16.7.1984.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3533/00

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2000)

Ämne: Program för unga jordbrukare

För tio månader sedan upphörde man att bevilja eller betala ut medel från Europeiska unionens program för unga jordbrukare i Grekland. Kan kommissionen ange när den tror att programmen under förordning (EG) nr 1257/1999(1) för unga jordbrukare i Grekland kommer att godkännas?

(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(13 december 2000)

Kommissionen medger att det under 2000 förekommit vissa förseningar i genomförandet av åtgärder till förmån för unga lantbrukare i Grekland. Orsakerna till detta är följande.

Åtgärderna ingår i det operativa programmet (2000-06) för landsbygdens utveckling, vilket i sin tur ingår i den nationella delen av gemenskapens stödram (CCA III). Enligt reglerna för strukturfonderna kan operativa program inte godkännas förrän stödramen godkänts formellt av kommissionen. Stödramen godkändes den 28 november 2000.

Det operativa programmet i fråga har redan varit föremål för förhandlingar och diskussioner med medlemsstaten. Till följd av förhandlingarna inväntade kommissionen den slutgiltiga versionen av det operativa programmet under november 2000 för att kunna avgöra om det var möjligt att inleda godkännandeförfarandet omedelbart. Utgifterna inom ramen för det operativa programmet kan emellertid komma ifråga för samfinansiering från och med den dag då kommissionen först godkände programmet. I det aktuella fallet godkändes det operativa programmet i april 2000.

Kommissionen önskar försäkra parlamentsledamoten om att det i kommissionens förordning (EG) nr 2075/2000(1) om ändring av förordning (EG) nr 1750/1999(2) om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1257/1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)(3), fastställs att kravet på att unga lantbrukare som lämnar in stödansökningar för första gången under år 2000 måste vara under 40 år innebär att ålderskravet skall vara uppfyllt den dag då ansökan lämnas in och inte den dag då det enskilda beslutet om stöd fattas. Genom denna övergångsbestämmelse kan unga lantbrukare som var yngre än 40 år under 2000 och som har lämnat in ansökan om stöd under det året delvis kompenseras för det försenade godkännandet av det operativa programmet.

(1) EGT L 246, 30.9.2000.

(2) EGT L 214, 13.8.1999.

(3) EGT L 160, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3572/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(13 november 2000)

Ämne: Tillgången till EU-handlingar

En arbetsgrupp bestående av höga tjänstemän inom Coreper har under sommarmånaderna utarbetat ett förslag för att minska EU-handlingars tillgänglighet. Detta beslut lär vara en följd av en viss förfrågan från en medborgare som rådet inte vill tillmötesgå.

1. När lämnades den aktuella förfrågningen in till rådet?

2. Vem gjorde denna förfrågan?

3. Vilka handlingar gällde denna förfrågan?

4. Varför vill rådet inte tillmötesgå denna ansökan?

5. På vilket vis har denna ansökan och rådets därpå följande avslag förmått rådet att genom ett brådskande förfarande minska europeiska handlingars tillgänglighet?

Svar

(24 april 2001)

Om den ärade parlamentsledamoten i sin fråga hänvisar till rådets beslut 2000/527/EG om ändring av beslut 93/731/EG om allmänhetens tillgång till rådets handlingar, vilket antogs av rådet den 14 augusti 2000, vad avser tillgång till handlingar belagda med sträng sekretess rörande europeisk säkerhets- och försvarspolitik, kan rådet endast upprepa vad det redan har förklarat i sitt svar på den skriftliga frågan E-2846/00 av den 11 september 2000. Om den ärade parlamentsledamoten hänvisar till någon annan fråga, ombeds han att lämna närmare information.

Rådet vill betona att det i sina svar på ansökningar från allmänheten om tillgång till handlingar alltid anger skälen till att handlingar inte lämnas ut och informerar den sökande om vilka möjligheter han eller hon har att få ändring av beslutet, nämligen att begära domstolsprövning eller anföra klagomål hos EU-ombudsmannen enligt de villkor som fastställs i artiklarna 230 och 195 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3146/00

från Mario Mastella (PPE-DE) till kommissionen

(6 oktober 2000)

Ämne: Det höga priset på eldningsolja i Italien

I Italien är priset på eldningsolja dubbelt så högt som i andra medlemsstater. Det har nämligen nått 1 700 lire/liter i jämförelse med det europeiska genomsnittspriset 800 lire/liter.

Detta problem drabbar i särskilt stor utsträckning de italienare som bor i bergsområden, i synnerhet pensionärer, som tvingas värma sina bostader nio månader om året.

Det är således högst angeläget att priset på eldningsolja i Italien anpassas till det europeiska genomsnittet.

Anser kommissionen utfärda lagstiftning om fastställelse av förfarandena för att fastställa ett gemensamt pris på eldningsolja i samtliga medlemsstater?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(28 november 2000)

Priset på eldningsolja är mycket riktigt högre i Italien än i de andra medlemsstaterna. Den främsta orsaken till detta är att skatten på eldningsolja är väsentligt mycket högre i Italien än i de andra medlemsstaterna.

En tillnärmning av medlemsstaternas beskattningsnivåer för energiprodukter har länge varit ett av kommissionens mål. Den effektivaste metoden att nå en sådan tillnärmning är att fastställa lämpliga lägsta gemenskapsnivåer och justera dem med jämna mellanrum. Detta tillvägagångssätt utgör basen för det förslag till rådets direktiv om en omstrukturering av gemenskapens regelverk för beskattning av energiprodukter som lades fram för kommissionen i mars 1997(1). Syftet med förslaget är att uppdatera och förbättra den gemenskapsrättsliga ramen för beskattning av energiprodukter, det vill säga rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor(2) och rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor(3) (i det sistnämnda direktivet fastställs redan lägsta nivåer för beskattning av oljeprodukter, vilka ingår i kommissionens förslag). Detta förslag har ännu inte kunnat antas av rådet, eftersom det visat sig vara mycket svårt att nå enhällighet i rådet på detta område.

Kommissionen avser att fortsätta sina ansträngningar för att uppnå en inbördes tillnärmning av beskattningsnivåerna för energiprodukter.

(1) EGT C 139, 6.5.1997.

(2) EGT L 316, 31.10.1992.

(3) EGT L 316, 31.10.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2819/00

från Marco Cappato (TDI) till kommissionen

(5 september 2000)

Ämne: Rådets årsrapport om mänskliga rättigheter kommissionens åsikter om parlamentets önskemål

I sitt betänkande om respekten för de mänskliga rättigheterna i Europeiska unionen (19981999) framför parlamentet följande åsikter: beklagar mldr att rapportens innehåll enbart begränsas till konstateranden (punkt 10), hoppas innerligt att nästa rapport från rådet skall innehålla en detaljerad analys av hur situationen angående de mänskliga rättigheterna utvecklats inom varje enskilt land i Europeiska unionen, och föreslår att man i framtiden inför kontrollsystem och strategier för att öka respekten för dessa rättigheter, i enlighet med artiklarna 6 och 7 i EU-fördraget (punkt 11) och anser att man bör precisera vilken roll som rådets årsrapport om de mänskliga rättigheterna skall spela och att den bör innehålla dels en europeisk analys av utvecklingen av de mänskliga rättigheterna, inbegripet nationella minoriteters rättigheter, i de olika medlemsstaterna, dels strategier som gör det möjligt att utveckla en nationell och europeisk politik med ökad samstämmighet inom detta område (punkt 92).

Delar kommissionen parlamentets åsikter?

Anser inte kommissionen att det kunde vara en bra idé att utforma ett interinstitutionellt förfarande för att involvera samtliga institutioner i en samlad årsrapport från EU om respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna inom EU?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(8 december 2000)

Kommissionen delar i princip parlamentets åsikt att rådets årsrapport om mänskliga rättigheter bör innehålla en ännu mer detaljerad analys av hur de mänskliga rättigheterna utvecklats, inklusive nationella minoriteters rättigheter.

Kommissionen deltar inte i utarbetandet av rådets rapporter, men är djupt engagerad i respekten för de mänskliga rättigheterna i enlighet med bestämmelserna i EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4030/00

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(21 december 2000)

Ämne: Massakern i Racak

Har kommissionen sett en kopia av den finska obduktionsrapporten om massakern i Raèak i Jugoslavien i januari i fjol? Kommer kommissionen att under alla omständigheter arbeta för att den officiella rapporten offentliggörs?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 januari 2001)

Kommissionen har mottagit dokument som utarbetats av en grupp kriminaltekniska experter från Europeiska unionen inom ramen för den gemensamma åtgärden GUSP/98/736.

Den fullständiga rapporten har lämnats till internationella krigsförbrytartribunalen för f.d. Jugoslavien i Haag. Med hänsyn till krigsförbrytartribunalens pågående undersökningar kommer rapporten inte att offentliggöras.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3409/00

från Sebastiano Musumeci (UEN) till kommissionen

(7 november 2000)

Ämne: Tillämpningsföreskrifter för framställning av olivolja enligt förordning (EG) nr 2366/98

Enligt förordning (EG) nr 2366/98(1) måste de som framställer olivolja vidta en rad åtgärder som innebär kostnader. De måste t.ex. köpa en elektrisk våg, installera en elmätare för varje enskild anläggning och utfärda ett intyg för varje pressning.

Dessa kostnader får i vissa fall till följd att jordbruksföretaget måste skära ner sin verksamhet eller rentav avsluta den.

Anser inte kommissionen att det, med hänsyn till den redan osäkra arbetsmarknaden inom denna bransch, är nödvändigt att kompensera olivoljeföretagen ekonomiskt för att de skall kunna tillämpa den ovannämnda förordningen?

(1) EGT L 293, 31.10.1998, s. 50.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(15 december 2000)

Kommissionen har redan besvarat liknande frågor om kraven på pressanläggningar enligt kommissionens förordning (EG) nr 2366/98 av den 30 oktober 1998 om tillämpningsföreskrifter för systemet med produktionsstöd för olivolja för regleringsåren 1998/992000/01, särskilt de regler som fastställs i artikel 7 i den förordningen (ett automatiskt system för att väga oliverna och registrera vikten liksom en särskild elmätare).

Kommissionen ber följaktligen parlamentsledamoten notera svaren på de skriftliga frågorna P-3026/00 av Francesco Musotto(1) och E-3065/00 av Sergio Berlato(2).

(1) EGT C 136 E, 8.5.2001, s. 161.

(2) EGT C 151 E, 22.5.2001, s. 52.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3108/00

från Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) till rådet

(29 september 2000)

Ämne: Nationella språklagar

Den 5 september 2000 offentliggjorde det franska ordförandeskapet för rådet en förklaring i Europeiska unionens namn i vilken man välkomnade de förordningar om tillämpning av lagen om landets officiella språk som den lettiska regeringen antagit. Enligt Max Van der Stoel, OSSE-kommissarie för nationella minoriteter svarar dessa förordningar mot de åtaganden som Lettland förbundit sig till på internationell nivå.

Europeiska unionens uppgift är utan tvivel att bevaka respekten för mänskliga rättigheter och minoritetsrättigheter i de länder som ansökt om medlemskap. Det handlar om förhandsvillkor inför anslutningen i enlighet med Köpenhamnskriterierna. Det existerar emellertid inom Europeiska unionen medlemsstater vars lagstiftning på området för språkliga rättigheter och erkännande av minoriteter lämnar mycket övrigt att önska.

Vad anser rådet om den klyfta som existerar mellan den stränga bevakningen av respekten för vissa grundläggande rättigheter i kandidatländerna och den uppenbara underlåtenheten att garantera nämnda rättigheter i vissa medlemsstater, såsom Grekland och Frankrike? Har rådet för avsikt att ge Max Van der Stoel i uppdrag att utarbeta en översikt över respekten för minoritetsrättigheter inom Europeiska unionen?

Svar

(8 mars 2001)

Rådet håller fullständigt med om den ärade parlamentsledamotens analys av den hållning EU bör inta gentemot kandidatländerna när det gäller vissa grundläggande principer och värden som utgör själva grunden för unionens existens. De politiska kriterierna från Europeiska rådet i Köpenhamn stabila institutioner som garanterar demokrati, rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter måste vara uppfyllda innan en anslutning kan äga rum, och unionen har de möjligheter som krävs för att kontrollera om så är fallet. Som det för övrigt framgår av artiklarna 6 och 7 i FEU, utgör unionen en gemenskap med gemensamma värderingar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3891/00

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Brister på kommissionens Internetsidor

Kommissionens Internettjänster är bristfälliga. Det finns bl.a. inte någon information om unionens nordliga dimension på webbsidan för generaldirektoratet med ansvar för kommissionens yttre förbindelser. Internet är numera en av medborgarnas viktigaste källor till information om frågor som rör Europeiska unionen. Av den anledningen strider det mot tanken bakom e-Europainitiativet att kommissionen inte kan ge aktuell och omfattande information om unionens verksamhet.

Varför har generaldirektoratet för yttre förbindelser helt låtit bli att nämna unionens nordliga dimension på de nätsidor där det presenterar pågående EU-program? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att säkerställa att dessa Internetsidor i framtiden är uppdaterade också när det gäller den nordliga dimensionen?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(26 januari 2001)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för hans fråga med vilken han föregriper de åtgärder som vidtagits för att avhjälpa de nuvarande bristerna på webbsidan för Generaldirektoratet för yttre förbindelser. Denna sida är under ständig utveckling, och det har säkert inte undgått parlamentsledamoten att en artikel rörande den nordliga dimensionen nyligen har införts. Ytterligare information om den nordliga dimensionen kommer att läggas till under de kommande veckorna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3484/00

från Timothy Kirkhope (PPE-DE) till rådet

(13 november 2000)

Ämne: Stadgan om de grundläggande rättigheterna

Kan rådet, mot bakgrund av Europeiska rådets informella möte i Biarritz den 1314 oktober 2000 och de diskussioner som fördes under mötets andra dag, bekräfta att det alltid var rådets avsikt att stadgan om de grundläggande rättigheterna skulle bli rättsligt bindande? Om detta inte kan uppnås, vilken rättslig eller författningsmässig status skulle rådet då vilja att stadgan fick?

Svar

(7 maj 2001)

Rådet gör den ärade parlamentsledamoten uppmärksam på att rådet, enligt slutsatserna från Europeiska rådet i Köln av den 3 och 4 juni 1999 och Europeiska rådets överläggningar i Biarritz den 13 och 14 oktober 2000, tillsammans med Europaparlamentet och kommissionen högtidligt har utropat utkastet till Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, som det föreligger efter arbetet i det konvent som tillsatts för ändamålet, som Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Denna proklamation ägde rum i Nice den 7 december 2000.

I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådet i Köln bör det senare undersökas om, och i så fall på vilket sätt, stadgan skulle kunna tas in i fördragen.

I enlighet med förklaringen om Europeiska unionens framtid som lades fram vid Europeiska rådet i Nice kommer frågan om rättslig status för EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna att behandlas inom ramen för den process som inleddes som en uppföljning till Nice-mötet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3162/00

från Carlos Ripoll y Martínez de Bedoya (PPE-DE) till kommissionen

(10 oktober 2000)

Ämne: Gemenskapsprogram

Vilka gemenskapsprogram för perioden 20002006 avser regioner och kommuner belägna i Europas bergsområden?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(8 december 2000)

Ett stort antal bergsområden är berättigade till mål 1- eller mål 2-stöd från strukturfonderna under perioden 20002006. När det gäller mål 2 kan stödkriterierna för landsbygdsområden enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1) ge en uppfattning om de svårigheter som förekommer i vissa bergsområden.

Bergsområdena kan också få stöd från strukturfonderna genom gemenskapsinitiativen Leader+ och Interreg III. Detta gäller t.ex. det transnationella samarbete som bedrivs i gemenskapens alla alpina områden.

Den nya politiken för landsbygdsutveckling, som lanserats inom den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken, öppnar också nya möjligheter för bergsområdena. Nya miljöåtgärder inom jordbruket och införandet av särskilda bidrag för hållbar skötsel av skogar kan vara av särskilt stor betydelse för dessa områden. Det faktum att miljöaspekterna fått större tyngd vid beräkningen av kompensationsbidrag för mindre gynnade områden i vilka bergsområden ingår leder till en ökning av beloppen på mellan 25 och 200 euro per hektar, och detta utan att jordbruksföretagen behöver göra några mer omfattande anpassningar. Denna nya inriktning på politiken för landsbygdsutveckling utgör tillsammans med satsningarna på kvalitet och diversifiering (lantgårdsturism, hantverk) samt upprustning av byar en markering av den betydelse kommissionen fäster vid att stödja bergsområdena.

Kommissionen har nyligen gett ut en broschyr(2) om strukturpolitiska åtgärder för bergsområden, i syfte att informera om de möjligheter som gemenskapens politik skapar för dessa regioner. Broschyren kommer att skickas till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

Dessutom planerar kommissionen att under det globala bergsområdenas år 2002 arrangera ett seminarium där man skall redogöra för hur gemenskapens politik på ett bättre sätt än tidigare kan bli ett verktyg för att främja bergsområdena.

(1) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1.

(2) ISBN 92-828-8976-9.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3607/00

från Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till kommissionen

(22 november 2000)

Ämne: De spanska transportmyndigheternas hållning i fråga om utlandsregistrerade motorfordon

De spanska transportmyndigheterna (Autoridad de tráfico) kräver att också förare av utlandsregistrerade motorfordon skall medföra två varningstrianglar, en rad reservdelar (exempelvis lampor och reservhjul), verktyg samt till för helt nyligen extra glasögon för dem som bär glasögon.

Mot denna bakgrund utkristalliserar sig följande frågor:

1. Är ovannämnda krav från de spanska transportmyndigheterna förenliga med de internationella överenskommelserna (exempelvis Wienkonventionen) och med EU-bestämmelserna om ömsesidigt erkännande?

2. Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta om denna de spanska transportmyndigheternas hållning inte täcks av de bilaterala överenskommelserna?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(19 december 2000)

Det finns ingen gemenskapslagstiftning som kräver att de tillbehör som nämns av parlamentsledamoten skall finnas i fordonen.

Inom detta område finns det således skillnader i de bestämmelser som är tillämpbara för fordon som trafikerar varje medlemsstats territorium. I brist på harmonisering är dessa nationella bestämmelser på förhand förenliga med gemenskapsrätten under förutsättning att de inte hindrar den fria rörligheten.

Detta villkor uppfylls om de nationella bestämmelserna endast gäller för personer som är bosatta i medlemsstaten eller personer som använder fordon som är registrerade i medlemsstaten. De regler som bestämmer de tillräckliga minimivillkoren för utrustning för fordon i internationell trafik fastställs i den i Wien den 8 november 1968 upprättade konventionen om vägtrafik som bland annat Spanien har skrivit under.

I Wienkonventionen fastställs till exempel att staterna får föreskriva att det skall finnas en varningstriangel i fordon som tillhör icke-medborgare men inte att det skall finnas två varningstrianglar.

Kommissionen känner inte till att de spanska myndigheter som ansvarar för vägtrafiken kräver att fordon i internationell trafik skall ha alla de tillbehör som parlamentsledamoten räknar upp. Den fria rörligheten är ett av gemenskapens viktigaste mål och kommissionen kommer att ta kontakt med de spanska myndigheterna för att fastställa exakt hur kraven för transitfordon ser ut.