SKRIFTLIG FRÅGA E-0341/01

från Karla Peijs (PPE-DE) och Bartho Pronk (PPE-DE) till kommissionen

(13 februari 2001)

Ämne: Särskild bruksskatt på utlandsregistrerade bilar

De nederländska skattemyndigheterna har gått hårt ut mot utlandsstationerade nederländare som stannar längre tider utomlands. När dessa personer hyr en bil utomlands för att göra en weekendresa till Nederländerna och sedan tar bilen tillbaka till utlandet efter veckoslutet, då åläggs de av skattemyndigheterna i Nederländerna att betala det fulla beloppet för den särskilda bruksskatten, beräknad på hyreskostnaderna för bilen.

1. Varför kan en person som är temporärt utlandsstationerad inte hyra en bil utomlands som saknar nederländska registerplåtar när personen i fråga vill åka tillbaka till sitt hemland?

2. I Nederländerna har man en särskild bruksskatt. Tycker kommissionen det är riktigt att Nederländerna tar ut denna bruksskatt också på personer som återvänder till Nederländerna i bilar som hyrts utomlands?

3. Tycker kommissionen det är riktigt att Nederländerna inte tar ut någon sådan skatt ifall personen i fråga arbetar för Europeiska centralbanken och således har immunitet av det slag som tjänstemännen för ECB har? Tycker inte kommissionen att detta står i strid med principerna för den inre marknaden?

4. Känner man till det här problemet i andra medlemsstater också?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(3 maj 2001)

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamöterna på att det huvudsakliga kriteriet enligt direktiv 83/182/EEG(1) när det gäller tillfällig användning, befriad från skatt, av ett fordon i en annan medlemsstat än den där fordonet är registrerat, är var den som använder fordonet har sin normala hemvist. Den normala hemvisten, som närmare definieras i artikel 7 i direktivet och i domstolens rättspraxis i ämnet, är den ort där personen i fråga har större delen av sina personliga och ekonomiska intressen och där han tillbringar merparten av sin tid under året.

Man bör emellertid skilja mellan följande:

- Om personen i fråga har sin normala hemvist i Tyskland, i den stad där Europeiska centralbanken (vid vilken han arbetar) har sitt säte, får han, utan att behöva betala skatt, under högst sex månader per år använda ett fordon med tyska registreringsskyltar i alla andra medlemsstater, inbegripet den medlemsstat där han är medborgare eller har sitt ursprung (i detta fallet Nederländerna).

- Situationen är emellertid annorlunda om personen i fråga har sin normala hemvist i den medlemsstat där han är medborgare eller har sitt ursprung (varvid hans hemvist i Tyskland skulle vara rent tillfällig). För detta fall finns det i det tillämpliga gemenskapsdirektivet ingen regel om rätt att i den medlemsstat där denna person har sin normala hemvist skattefritt tillfälligt använda ett fordon som hyrts i en annan medlemsstat. Det ovannämnda direktivet grundar sig i själva verket på principen att skattebefrielsen normalt skall gälla i andra medlemsstater än den där fordonets användare har sin normala hemvist. Det finns vissa undantag, men dit hör inte det fall som frågeställarna tar upp.

Följande bör emellertid noteras:

a) Enligt artikel 9 i direktivet får medlemsstaterna tillämpa förmånligare regler. De kan, eventuellt med vissa skattevillkor knutna till medgivandet, tillåta tillfällig införsel under en längre tid än vad som förutses i direktivet eller tillåta sådan införsel undantagsvis. Medlemsstaterna utnyttjar ofta denna möjlighet i situationer av det slag som frågeställarna beskriver. Det är förmodligen inom ramen för denna möjlighet som Nederländerna tar ut en periodisk bruksskatt (Motorrijtuigenbelasting) på användning av ett fordon som inte är undantaget skatt, i fall då utnyttjandet av fordonet i Nederländerna inte omfattas av direktivets bindande regler.

b) Kommissionen har i ett nytt förslag till direktiv som syftar till ändring av det ovannämnda direktivet(3) förutsett möjligheten till skattebefrielse för användningen av ett privatfordon som är registrerat i en annan medlemsstat och som, genom ett hyresavtal som inleds i den medlemsstaten, hyrs från ett biluthyrningsföretag av en person som är bosatt i den medlemsstat där fordonet tillfälligt används, för bruk i högst åtta dagar. Förslaget överlämnades till rådet i februari 1998 och tillstyrktes av Europaparlamentet den 18 juni 1998 men har ännu inte slutbehandlats av rådet.

Förfaringssätt av det slag som beskrivs under punkt a synes representera en avvägning mellan å ena sidan den fria rörligheten för fordon på gemenskapens inre marknad, å andra sidan medlemsstaternas ekonomiska intressen när det gäller fordonsbeskattning. Det är denna princip som har legat till grund för kommissionens behandling av liknande fall som rört andra medlemsstater. Kommissionens avdelningar har kontaktat de nederländska myndigheterna för att få klargjort om det i det här fallet rör sig om den skatt som kallas Motorrijtuigenbelasting eller om någon annan särskild skatt och för att undersöka vilka närmare bestämmelser som gäller.

Frågan om var den berörda personen i det konkreta fall som nämns i frågan faktiskt har sin normala hemvist är en tillämpningsfråga som skall avgöras av de nationella myndigheterna i enlighet med bestämmelserna i artikel 7 i direktivet och med domstolens praxis på området.

När det gäller bestämmelserna för tjänstemän och andra anställda vid Europeiska gemenskaperna kan kommissionen inte se hur protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier, som är tillämpligt också på Europeiska centralbanken(2), - och i föreliggande fall protokollets artikel 12 - skulle kunna hindra att en annan medlemsstat än den där det organ vid vilket en tjänsteman är anställd har sitt säte beskattar tjänstemannens privata användning av ett fordon, särskilt om tjänstemannen har kvar sin normala hemvist i den medlemsstat där han är medborgare eller har sitt ursprung.

(1) Rådets direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat (EGT L 105, 23.4.1983, s. 59).

(2) Enligt protokollets artikel 23, vilken tillfogats genom artikel 9.5 i Amsterdamfördraget.

(3) Rådets direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat (EGT L 105, 23.4.1983, s. 59).