SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/581

(2004/C 88 E/0594)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3512/02

från Herman Vermeer (ELDR) till kommissionen

(10 december 2002)

Ämne: Problem i Antwerpens hamn med ömsesidigt erkännande avseende visum som utfärdats av en Schengenstat

Från och med den 1 oktober 2002 används den så kallade listan Vision i Antwerpens hamn. De nationaliteter som förekommer på denna lista måste anmälas via ett så kallade STVZ-formulär. Personer med de medborgarskap som förekommer på listan kan inte resa vidare till en av Schengenstaterna. Från Belgien kan de dock återvända till sina ursprungsländer eller skickas till ett land utanför Schengen, till exempel England eller Schweiz. Regeln gäller även omvänt. Fartygsbesättningar med nationalitet från ett land som förekommer på Vision och som vill åka till Belgien via Amsterdam (Schiphol), Frankfurt eller Paris släpps inte in över den belgiska gränsen när de är på väg till sitt fartyg för att mönstra på i en belgisk hamn. De tvingas alltså att resa till Belgien direkt eller anlända till Belgien via ett land utanför Schengen som Schweiz eller England. Följden av denna anmälningsplikt är att den belgiska gränspolisen inte erkänner visum som har utfärdats av en Schengenpartner. Detta strider enligt min uppfattning mot de överenskommelser som gjorts i och mellan Schengenländerna.

Skulle kommissionen som övervakare av Schengenfördraget kunna undersöka och förklara denna sak närmare? I vilken utsträckning är listan Vision som upprättats av belgiska myndigheter tillåten inom ramen för Schengenfördraget? Vilka kriterier använder sig belgiska myndigheter av för att ta upp länder på denna lista? Varför får nationaliteter som förekommer på denna lista resa direkt till Belgien eller anlända till Belgien via ett land utanför Schengen? Är denna lista kanske en förtäckt stödåtgärd för den nationella flygplatsen i Bryssel? Kan kommissionen skapa klarhet i denna sak?

Kompletterande svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(2 juli 2004)

Efter att ha analyserat den information som har inhämtats från de behöriga myndigheterna kan kommissionen ge parlamentsledamoten följande kompletterande upplysningar:

— Kommissionen kan först och främst bekräfta sina uppgifter från det första svaret, nämligen att ”Vision-listan” som parlamentsledamoten talar om avser det uppgiftsutbyte mellan Schengenstaterna om länder utanför EU för vilka samråd på förhand skall ske enligt bilaga 5 del B till de gemensamma konsulära anvisningarna.

— Sjömän med visumplikt som tillhör den kategori utländska medborgare för vilka visering inte får utfärdas utan föregående samråd, kan undantagsvis få en visering med begränsad territoriell giltighet till den utfärdande staten. Denna möjlighet, som skapades genom de två beslut av Verkställande kommittén som det hänvisas till i det första svaret, har bibehållits i den gällande ordning som har upprättats genom rådets förordning (EG) nr 415/2003 av den 27 februari 2003 om utfärdandet av viseringar vid gränsen, inbegripet till sjömän i transit (1), genom vilken de två ovannämnda besluten upphävdes.

— De problem som parlamentsledamoten tar upp gäller således inte erkännandet av viseringar som är utfärdade av en annan Schengenstat, utan faller helt och hållet inom ramen för tillämpningen av de gällande reglerna. Det är ett faktum att den enda möjligheten för de sjömän som åsyftas ovan att resa in i en viss Schengenstat (i detta fall Belgien) är att ta sig in till belgiskt territorium direkt från ett land utanför EU och därvid skaffa sig en visering med begränsad territoriell giltighet till denna stat.

— STVZ-formuläret är enligt de uppgifter som lämnats av de belgiska myndigheterna den handling som är avsedd för gränskontrollmyndigheten och som är obligatorisk för alla sjömän. Den fylls i av rederiernas representanter. I denna handling skall ett visst antal upplysningar om sjömannen finnas med, särskilt uppgifter om identitet, resehandlingar samt vilket fartyg han eller hon kommer från. Dessa uppgifter är således de som i förekommande fall även behövs för att en visering skall kunna utfärdas. Samma uppgifter krävs också enligt ovannämnda förordning (EG) nr 415/2003 (se det formulär som finns med i bilaga II till förordningen i fråga).

(1) EUT L 64, 7.3.2003.