SKRIFTLIG FRÅGA P-1799/02

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till kommissionen

(19 juni 2002)

Ämne: Skyddstull för sockerimport från före detta Jugoslavien

I Österrike uppbärs det sedan mitten på maj i år en skyddstull för socker som importeras från före detta Jugoslavien (Serbien och Kroatien).

Följden av skyddstullen är att de små- och medelstora företagens existens hotas, eftersom Italien uppenbarligen inte uppbär skyddstull, vilket leder till att de österrikiska företagen konkurrensmässigt hamnar i en sämre situation. Samtidigt tar de kontroller som byrån för bedrägeribekämpning måste göra alltför lång tid. Dessutom måste miljonbelopp anslås för skyddstullar, vilket inte är möjligt för små och medelstora företag.

Jag skulle därför vilja ha svar på följande frågor:

- Anser kommissionen att man i detta fall bryter mot gällande konkurrensbestämmelser?

- Vad ämnar kommissionen göra så att små och medelstora företag inte blir ekonomiskt ruinerade av sådana här åtgärder?

- Känner kommissionen också till att de nödvändiga kontroller som byrån för bedrägeribekämpning måste göra tar för lång tid?

- Om så är fallet, vad ämnar kommissionen göra, så att de nödvändiga kontrollerna kan göras så snabbt som möjligt och så att man kan förhindra att företag drivs i konkurs?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 juli 2002)

I enlighet med gemenskapens bestämmelser avseende tullar (tullkodexen och dess tillämpningsföreskrifter) har tullmyndigheter rätt att kräva att en säkerhet ställs i syfte att säkerställa att en tullskuld betalas.

Kommissionen har nyligen konstaterat en betydande ökning av mängden socker som importeras från länder på västra Balkan samtidigt som det skett en ökning av gemenskapens export till dessa länder. Det finns rimliga skäl att betvivla denna handels beskaffenhet i båda riktningar och det finns dessutom indikationer på att ursprungsbevisen är oriktiga.

Följaktligen har kommissionen beslutat att offentliggöra ett meddelande till importörer i syfte att uppmana dem att vidta försiktighetsåtgärder mot bakgrund av att det finns rimliga skäl att betvivla att länderna på västra Balkan tillämpar bestämmelserna om förmånsbehandling för socker korrekt. Gemenskapsaktörerna kommer i samband med detta också att informeras om att om de berörda varorna övergår till fri omsättning kan detta medföra att det uppstår en tullskuld och leda till bedrägeri som skadar gemenskapens ekonomiska intressen.

De medlemsstater som importerar socker har till berörda länder skickat en begäran om efterkontroll av de ursprungsbevis som visats upp i samband med import av socker från länder på västra Balkan. De åtgärder som de österrikiska tullmyndigheterna vidtagit, dvs. kravet på att aktörerna ställer en säkerhet för import av socker som är föremål för en sådan kontroll, bör ses mot bakgrund av detta och är således i överensstämmelse med tillämpliga regler.

Hur lång tid det tar innan säkerheten frigörs beror på när de kontroller avslutats som krävs för att visa att det är berättigat att bevilja den begärda förmånsbehandlingen. Enligt gällande regler skall exportlandet ha lämnat ett svar inom tio månader.

Medlemsstaterna får själva avgöra om de skall kräva en säkerhet eller inte men de är alla ansvariga för att skydda gemenskapens ekonomiska intressen och för att en tullskuld som uppstår blir betald. Säkerheten kan ställas antingen i form av en kontant deposition eller genom en borgensman. För att undvika ekonomiska svårigheter går det naturligtvis att komma överens med varje aktör om hur den begärda säkerheten skall ställas, men det är tullmyndigheternas sak att besluta vilken form som kan accepteras för att på lämpligt sätt skydda de ekonomiska intressen som står på spel.

Den situation som beskrivs i frågan verkar inte utgöra några problem med tanke på gemenskapens konkurrensbestämmelser. Det verkar inte röra sig om ett begränsande avtal mellan företag (artikel 81 i EG-fördraget), missbruk av dominerande ställning (artikel 82 i EG-fördraget) eller statligt stöd (artikel 87 i EG-fördraget).