ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1044/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (6 april 1998)

Ämne: Omvandling av armeniskt kloster till hotell i den ockuperade delen av Cypern

De turkcypriotiska myndigheterna har beslutat att överlåta det armeniska Agios Mangar-klostret till en privatperson som kommer att använda byggnaden som hotell. Klostret byggdes på 900-talet och är av stort historiskt värde.

Det här beslutet från den turkcypriotiska förvaltningen går helt i linje med den skandalösa passivitet med vilken samma myndighet bemött den kontinuerliga plundringen av religiösa och historiska minnesmärken i den ockuperade delen av Cypern. Det är ett hån mot andra människors religiositet och en provokation mot den armenisk-ortodoxa kyrkan och de ca 4 000 armenier som lever i den fria delen av Cypern.

Ovannämnda handlande ignorerar också på ett provokativt sätt det beslut som Europadomstolen i Strasbourg har fattat (fallet Loïzidou, om egendom som befinner sig inom de ockuperade områdena) då det förvandlar det historiska klostret, som tillhör den armeniska kyrkan, till ett affärsföretag i vinstbringande syfte.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att turkcyprioternas beslut om att förvandla det historiskt värdefulla armeniska klostret till hotell inte skall förverkligas? På vilket sätt ämnar kommissionen agera för att ingjuta respekt för Europadomstolens beslut om egendom som befinner sig på ockuperat område?

Svar avgivet av Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (24 april 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-968/98 från Katerina Daskalaki ((Se s. 100. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0626/98 från Raimo Ilaskivi (PPE) till kommissionen (9 mars 1998)

Ämne: Ryska avgifter för bilister som passerar gränsen

Enligt uppgifter i pressen (Helsingin Sanomat 17 februari 1998) har den ryska tullen infört en avgift för personbilar vid de finsk-ryska gränsstationerna. Avgiften på 25 FIM skall betalas av alla utlänningar som passerar gränsen.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att avskaffa den senaste gränsavgift som den ryska tullen har pålagt Europeiska unionens medborgare? Man bör dessutom betona att Europeiska unionens medlemsstater inte uppbär motsvarande avgifter av ryska bilister.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (17 april 1998)

Kommissionen har undersökt den fråga som parlamentsledamoten tar upp.

Avgiften tas ut som betalning för hjälp med att sköta tullformaliteterna vid passeringen av den finsk-ryska gränsen; tjänsten tillhandahålls av ett tjänsteföretag kopplat till den ryska tullen på begäran av förare som passerar gränsen.

Enligt den ryska tullagstiftningen måste utlänningar som passerar gränsen i privatbil göra ett åtagande om att återvända med bil inom en månad. Sedan ryska tullen införde datorbaserat system vid gränsstationerna görs åtagandet i elektronisk form direkt på dator i stället för skriftligen på papper.

Förarna har för närvarande två möjligheter: de kan antingen gå direkt till den ryska tullen och fylla i den elektroniska blanketten utan kostnad, eller vända sig till företaget och för 25 finska mark få hjälp. Fördelen med den senare möjligheten är att det normalt garanterar att tullformaliteterna går snabbare.

Avgiften är alltså betalning för en frivilligt inköpt tjänst och inte en särskild avgift som läggs på utländska förare som passerar gränsen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0033/98 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) och Pedro Aparicio Sánchez (PSE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Biologisk återhämtningsperiod i Marockos fiskevatten

Största delen av trålarflottan från fiskehamnarna i Andalusien kommer att avbryta verksamheten under de närmaste månaderna som en följd av den biologiska återhämtningsperioden som Marockos regering infört i sina fiskevatten.

Hur bidrar Europeiska unionen till att mildra de sociala och ekonomiska följderna av detta uppehåll i verksamheten som Marocko tvingar sektorn till?

Vilka mekanismer förfogar kommissionen över för att övervaka att en biologisk återhämtningsperiod i Marockos fiskevatten strikt respekteras av såväl fiskeflottan i Europeiska unionens länder som av fiskeflottorna i Marocko och andra tredje länder?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (7 april 1998)

Den biologiska återhämtningsperioden (januari och februari) för gemenskapens räktrålare föreskrivs i det nuvarande fiskeavtalet mellan gemenskapen och Marocko. Även tidigare avtal föreskrev en sådan återhämtningsperiod.

Detta avtal reglerar endast fiskevillkoren för gemenskapsflottan (inklusive de biologiska återhämtningsperioderna) och föreskriver inga skyldigheter för den marockanska flottan eller tredje länders fiskeflottor.

När det finns uttryckliga bestämmelser om den biologiska återhämtningperioden är det inte möjligt att planera finansiella stödåtgärder inom ramen för gemenskapens strukturpolitik och de socio-ekonomiska följderna måste integreras i de berörda företagens driftsplaner.

Stöd från Fonden för fiskets utveckling (FFU) får i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 3699/93 av den 21 december 1993 om kriterier och förfaranden för gemenskapens strukturstöd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn och för beredning och avsättning av dess produkter ((EGT L 346, 31.12.1993. )) endast beviljas för att finansiera åtgärder som är avsedda att delvis kompensera det inkomstbortfall som uppkommit på grund av tillfälligt avbrott i fisket som orsakats av oförutsedda och enstaka händelser av framför allt biologisk natur.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0360/98 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Säkerhet och hälsa under arbetet för arbetstagare med tidsbegränsat anställningsförhållande eller tillfälligt anställningsförhållande

I enlighet med direktiv 91/383/EEG ((EGT L 206, 29.7.1991, s. 19. )) om ¨säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare med tidsbegränsat anställningsförhållande eller tillfälligt anställningsförhållande¨ skall medlemsstaterna, senast den 31 december 1992, sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet.

Jag vill fråga kommissionen om, och i så fall när, de grekiska myndigheterna har genomfört anpassningen till direktiv 91/383/EEG? Och om de inte har gjort det - har då kommissionen för avsikt att ta sitt ansvar för att säkerställa att resultaten, som ovannämnda direktiv syftar till, faktiskt uppnås?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (2 april 1998)

Information om nationella åtgärder för att genomföra direktiv 91/383/EG om komplettering av åtgärderna för att främja förbättringar av säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare med tidsbegränsat anställningsförhållande ((EGT L 206, 29.7.1991. )) överlämnades till kommissionen av de grekiska myndigheterna den 29 mars 1996, den 18 juni 1996 och den 14 januari 1997.

I enlighet med artikel 10.4 i direktiv 91/383/EG utarbetar kommissionen för närvarande en rapport om genomförandet av detta direktiv, med beaktande av nationella åtgärder för att överföra direktivet till nationell lagstiftning och den rapport som medlemsstaterna är skyldiga att överlämna till kommissionen vart femte år om det praktiska genomförandet av bestämmelserna i detta direktiv, av vilken arbetsmarknadsparternas åsikter skall framgå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0796/98 från Katerina Daskalaki (UPE) till kommissionen (18 mars 1998)

Ämne: Risk för nedläggning av den traditionella kuggstångsbanan på linjen Diakopton- Kalavrita på Peloponnesos

En av Europas äldsta järnvägslinjer, den kuggstångsbana som i mer än ett sekel har gått mellan Diakopton och Kalavrita på Peloponnesos, hotas i dag av nedläggning eftersom ansvariga myndigheter bedömer att den inte bär sig ekonomiskt.

Skulle kommissionen mot bakgrund av banans historiska och traditionella karaktär och att den går igenom en ravin med unik naturskönhet och med geofysisk och biologisk rikedom samt på grund av banans betydelse för turismen i området, kunna vidta några åtgärder för att rädda och skydda detta lilla tåg som sedan många år tillbaka bevarat ett hantverk och en tradition?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (27 april 1998)

Kommissionen medfinansierar till 75 % köpet av två lokomotiv till den traditionella linjen Kalavrita-Diakofto. Detta projekt, kostnadsberäknat till 1,72 miljoner ecu, har godkänts av övervakningskommittén för det operativa programmet för västra Grekland (delprogram 2, åtgärd 3, projekt 12).

Det är de nationella myndigheterna som beslutar om nedläggning eller bevarande av järnvägslinjer. Dock vittnar finansierandet av ovannämnda projekt att dessa myndigheter vill försäkra sig om att linjen i fråga bevaras.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0874/98 från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Antibiotika för djur

Eurocoop begärde nyligen ett totalförbud i EU mot användandet av antibiotika som tillväxtbefrämjande medel i djurfoder.

Om antibiotika används på andra sätt än som läkemedel kan detta skapa problem. Dessutom måste Europeiska unionen föra en ansvarsfull politik som är öppen för insyn och som garanterar att konsumenterna skyddas. Planerar kommissionen med tanke på detta att vidta åtgärder för att hindra att antibiotika används i djurfoder inom Europeiska unionen?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (12 maj 1998)

Användning av antibiotika som tillsats i djurfoder regleras genom rådets direktiv 70/524/EEG ((EGT L 270, 14.12.1970. )). Enligt detta får endast de ämnen som ger nödvändiga garantier när det gäller användningssäkerhet, effektivitet och kontrollerbarhet godkännas. Om det, baserat på en detaljerad vetenskaplig motivering, kan visas att ett av dessa kriterier inte längre är uppfyllt förbjuds tillsatsen.

Under de senaste månaderna har vissa medlemsstater hänvänt sig till kommissionen med begäran om förbud mot vissa antimikrobiella medel. Genom direktiv 97/6/EG ((EGT L 35, 5.2.1997. )) förbjöds i januari 1997 användning av antibiotikumet avoparcin som tillsats i djurfoder. Andra ansökningar är under utredning.

Kommissionen har för 6 medlemsstater fastställt ett protokoll för ett övervakningsprogram för mikrobiell resistens hos djur vilket under de kommande veckorna kommer att införas av gemenskapens godkända tillverkare av antibiotika.

Mot bakgrund av den växande oro som forskare och särskilt Världshälsoorganisationen ger uttryck för, har ledamöterna i Vetenskapliga styrkommittén kommit överens om att inrätta en arbetsgrupp sammansatt av experter på olika områden för att granska frågan om utveckling av resistens mot antimikrobiella medel, med beaktande av faktorer kopplade till humanmedicin och veterinärmedicin liksom utfodring av djur.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0860/98 från Ursula Schleicher (PPE) till rådet (31 mars 1998)

Ämne: Konsekvenserna av förbudet mot tobaksreklam

Är direktivet, med tanke på det breda spelrum det ger medlemsstaterna att fastställa särskilda bestämmelser, överhuvudtaget ägnat att harmonisera de gällande nationella lagstiftningarna?

Varför finns det ingen särskild bestämmelse om skyddet av ungdomars hälsa, trots att det fjärde skälet särskilt betonar detta syfte?

Varför förbjuder man även reklam för mindre skadliga ¨light¨-cigarretter och förhindrar på detta sätt dessa från att konkurrera om marknadsandelar med de mera skadliga märkena?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0856/98, E-0857/98, E-0858/98, E-0859/98, E-0860/98, E-0861/98 och E-0862/98 (13*14 juli 1998)

Som den ärade parlamentsledamoten känner till godkände Europaparlamentet den 13 maj 1998 efter en längre debatt vid sin andra behandling rådets gemensamma ståndpunkt om Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam och sponsring till förmån för tobaksvaror. Rådet antog följaktligen detta direktiv vid sitt möte den 22 juni 1998.

I synnerhet beträffande de frågor som den ärade parlamentsledamoten ställer finns det anledning att påpeka att rådet under sina överläggningar om kommissionens förslag har vinnlagt sig om att komma fram till en text som tar hänsyn till dels den inre marknadens effektiva funktion, dels de krav som syftar till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå.

De motiv som har styrt rådets diskussioner om detta förslag till direktiv har förklarats i detalj i ingressen och i rådets motivering som översändes till Europaparlamentet före den andra behandlingen. Det åligger medlemsstaterna att anta lämpliga bestämmelser som kan säkerställa att direktivet tillämpas på ett sådant sätt att de fastställda målen kan uppnås.

Rådet påminner den ärade parlamentsledamoten om att det åligger kommissionen att se till att de bestämmelser tillämpas som institutionerna antar i enlighet med fördraget och att domstolen är behörig att tolka bestämmelserna och säkerställa att de överensstämmer med fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0281/98 från Mark Watts (PSE) till kommissionen (17 februari 1998)

Ämne: Kvarhållande enligt direktivet om hamnstatskontroll (95/21/EG)

Hur många fartyg och av vilka respektive kategorier har hållits kvar i varje medlemsstat i enlighet med direktivet om hamnstatskontroll (95/21/EG) ((EGT L 157, 7.7.1995, s. 1. ))?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0281/98 och E-0282/98 ingivna av Neil Kinnock för kommissionen (30 mars 1998)

Antalet fartyg, som kvarhållits per medlemsstat efter ikraftträdandet av rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll) (1 juli 1996 till 31 december 1997), är som följer:

>TABLE>

Tillgänglig statistik från Parisavtalets sekretariat täcker hela 1996 och 1997 och inbegriper vissa icke medlemsstater. Av tillgängliga uppgifter framgår att antalet kvarhållande per fartygstyp i procent räknat är som följer:

>TABLE>

I enlighet med artikel 17 i direktiv 95/21/EG har medlemsstaterna inlämnat följande uppgifter om antalet hamnstatsinspektörer (i heltidstjänster) som arbetat för dem sedan direktivet trädde i kraft:

>TABLE>

Uppdaterad information skall inkomma till den 1 oktober 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0732/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (2 mars 1998)

Ämne: EU-medel till Rheinland-Pfalz och Saarland sedan januari 1995

Från vilka projekt och fonder och till vilka belopp har Rheinland-Pfalz och Saarland erhållit medel från gemenskapen sedan januari 1995, och vem har mottagit medel:

1. För främjande av sysselsättningen och för bekämpning av långtidsarbetslösheten? Från Europeiska regionala utvecklingsfonden? Från Europeiska socialfonden? Från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), och från andra EU-fonder?

2. För stöd på forsknings- och utvecklingsområdet? På universitets- och högskoleområdet? Inom den privata sektorn?

3. För stöd till förbindelserna och handeln med länderna i Central- och Östeuropa?

4. Från programmen på ungdomsområdet?

5. Från programmen på utbildningsområdet?

6. För kvinnoprojekt?

7. För kulturella projekt?

Hur bedömer EU framgången för dessa åtgärder?

Hur många arbetstillfällen har kunnat skapas genom dessa stöd och för vilka yrkesgrupper?

Är dessa arbetstillfällen tidsbegränsade eller långsiktiga?

Kompletterande svar avgivet på kommissionens vägnar av Jacques Santer (25 maj 1998)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 304 , 02/10/1998 s. 0139



SKRIFTLIG FRÅGA E-0606/98 från José Valverde López (PPE) till rådet (16 mars 1998) Ämne: Ratificering av Amsterdamfördraget Den 2 oktober 1997 ratificerades Amsterdamfördraget i Palacio Real i Madrid. Vilket tidsschema har rådet gjort upp för de olika nationella parlamentens ratificering av fördraget och - med tanke på fördragets politiska betydelse - vilka åtgärder ämnar man vidta på det institutionella planet för att påverka allmänheten i positiv riktning samt hur ser situationen ut i varje enskilt medlemsland? Svar (28 maj 1998) Amsterdamfördraget * som är resultatet av den konferens mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar som pågick från mars 1996 till juni 1997 * skall ratificeras av signatärstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser. Det är inte rådets uppgift att utarbeta ett tidsschema för en sådan ratificering eller att vidta åtgärder för att påverka den allmänna opinionen i medlemsstaterna i detta avseende.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0883/98 från Bill Miller (PSE) till kommissionen (26 mars 1998)

Ämne: Ämne: 2000-talet och ny teknologi

Mot bakgrund av den teknologiska utvecklingen och att vi snart närmar oss 2000-talet, finns det någon risk för att jag kommer att få svar på mina tidigare skrivelser till kommissionen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0882/98, E-0883/98 och E-0884/98 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (14 april 1998)

Kommissionen vinnlägger sig om att besvara alla skrivelser med så kort tidsfrist som möjligt. Längden på denna frist beror till stor del på om svaret eventuellt kräver en översättning, på samordningen av olika tjänster vid redigeringen eller på de berörda ämnenas tekniska karaktär.

För att uppnå ett gott samarbete mellan institutionerna är den normala fristen för svaret på en skrivelse från en parlamentsledamot emellertid fastställd till tre veckor. Om kontoret för kommissionens posthantering vid generalsekretariatet har diariefört en skrivelse från en parlamentsledamot, garanteras en uppföljning genom att en påminnelse skickas till de berörda tjänstegrenarna om inget svar inkommit inom denna tidsfrist. Detta förfarande berörs inte av problemen i samband med millennieskiftet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0402/98 från Honório Novo (GUE/NGL) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Helms-Burton-lagen och EU:s överklagande till WTO

Den 13 april upphör Europeiska kommissionens tidsfrist för att överklaga det beslut som fattades av Världshandelsorganisationens (WTO) panel om Helms-Burton-lagens exterritorialitet i fråga om att förstärka handelsblockaden mot Kuba.

Kan kommissionen bekräfta att den tänker överklaga Världshandelsorganisationens beslut inom den angivna tidsfristen?

Svar avgivet av Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar (13 mars 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sina svar på muntliga frågor nr H-106/98 ställd av Rinaldo Bontempi, H-107/98 stäldd av Marset Campos, H-108/98 ställd av Lucio Manisco, H-115/98 ställd av Arthur Newens och H-117/98 ställd av Carlos Carnero Gonzalez under frågetiden vid parlamentets möte den februari 1998 ((Parlamentsdebatter (februari 1998). )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0221/98 från John Iversen (PSE) till kommissionen (11 februari 1998)

Ämne: Oanvändbara läkemedel

En ny undersökning som beskrivs i det danska sjuksköterskeförbundets facktidskrift Sygeplejersken visar att två tredjedelar av de läkemedel som donerades till f.d. Jugoslavien var alltför gamla eller oanvändbara. Slutsatsen av undersökningen, som utförts av Europeiska organisationen för hälsa och utveckling, är att hjälpen i form av läkemedel har gjort mer skada än nytta.

Europeiska företag har som en skenbart humanitär insats dumpat stora mängder läkemedel som inte kan utnyttjas. Genom att donera de oanvändbara läkemedlen som nödhjälp har de fått skattefördelar, gratis reklam och inte minst undgått utgifterna för att destruera läkemedlen, som ofta är alltför gamla.

1. Har kommissionen säkerställt att obrukbara och alltför gamla läkemedel inte ingick i den nödhjälp som EU:s egen nödhjälpsorganisation ECHO sände till f.d. Jugoslavien, och ämnar kommissionen säkerställa att ECHO inte tillämpar denna praxis idag?

2. Hur ämnar kommissionen säkerställa att europeiska företag respekterar WHO:s riktlinjer i samband med framtida nödhjälp? Har några europeiska lagstiftningsinitiativ inletts?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (1 april 1998)

Ett flertal källor, inbegripet Världshälsoorganisationen (WHO), har bekräftat att olämpliga läkemedel skickats till f.d. Jugoslavien, vilket huvudsakligen berodde på att dessa läkemedel ingick i små och icke yrkesmässigt sammanställda sändningar med osorterade och till hälften användna läkemedel från privatpersoner och välgörenhetsorganisationer eller ingick i större gåvor av otjänliga och oanvändbara läkemedel huvudsakligen från armélager och som antingen var utgångna eller mot fel sjukdomar (t.ex. lepra).

Kommissionen har för sitt vidkommande alltid krävt att dess partner följer WHO:s riktlinjer för läkemedelsdonationer. WHO uppskattar att totalt sett endast 5 % av de läkemedel som donerades av samtliga källor i enlighet med dessa riktlinjer var olämpliga.

Vidare har kommissionen i nära samarbete med WHO och dess partner med ansvar för genomförandet, ¨Pharmaciens sans Frontières¨, tagit initiativ till ett omfattande program för destruktion av olämpliga läkemedel. Kommissionen har således gjort avsevärda ansträngningar för att komma till rätta med problemet med olämpliga läkemedel som donerats av andra.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0078/98 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: Drivgarn

Trots att den italienska regeringen har lovat att stödja ett fullständigt förbud mot användningen av drivgarn, hade den italienska fiskeriunionen La pesca nyligen ett möte med Europeiska kommissionen då man begärde undantag för drivgarn av en längd på 8 km eller mindre.

Vilka diskussioner hade kommissionen med den italienska regeringen efter detta möte? Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit för att försäkra sig om att Italien fullföljer sin skyldighet att förbjuda användningen av drivgarn?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (9 mars 1998)

Kommissionen sammanträffade inte med den italienska fiskeriunionen nyligen för att diskutera längden på drivgarn. Kommissionen planerar inte att bevilja några undantag från de nuvarande gemenskapsreglerna om längden på drivgarn.

Kommissionen följer hur den italienska planen för omstrukturering av drivgarnsflottan fortskrider. Förhoppningen är att fiskare och fartygsägare skall ge sitt starka stöd till planen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0371/98 från Nuala Ahern (V) till kommissionen (24 februari 1998)

Ämne: Radioaktivt avfall och artikel 18 i direktiv 92/3/Euratom

Kan kommissionen ange de datum då medlemsstaterna lämnat uppgifter till kommissionen om transport av radioaktivt avfall, i enlighet med artikel 18 i direktiv 92/3/Euratom ((EGT L 35, 12.2.1992, s. 24. )) om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen? När har kommissionen för avsikt att offentliggöra sin andra halvårsrapport om transport av radioaktivt avfall?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (13 mars 1998)

Kommissionen offentliggjorde 1995 ((KOM(95) 192 slutlig. )) sin första rapport om tillämpningen i medlemsstaterna av direktiv 92/3/Euratom om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen.

Den andra rapporten, som omfattar perioden 1994-1995, håller för närvarande på att sammanställas. Kommissionen förväntar sig att arbetet med sammanställningen kommer att slutföras i juni 1998 vid ett möte i den rådgivande kommitté som inrättas genom artikel 19 i direktivet.

Följande datum meddelade medlemsstaterna kommissionen de uppgifter som anges i artikel 18 i direktivet för perioden 1994-1995:

>TABLE>