ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2746/97 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Oberoende utlåtanden om projekt som ansökt om stöd från Sammanhållningsfonden

Kan kommissionen lämna en förteckning över de projekt inom EU, om vilka den inhämtade oberoende utlåtanden innan den fattade beslut om huruvida dessa skulle erhålla det stöd från Sammanhållningsfonden, som de berörda myndigheterna ansökt om?

Kan kommissionen för varje enskilt fall ange på vilka grunder den inhämtade ett sådant oberoende utlåtande?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (25 september 1997)

I enlighet med rådets förordning (EG) nr 1164/94 om inrättandet av en sammanhållningsfond ((EGT L 130, 25.5.1994. )) åtar sig kommissionen helt och fullt ansvaret för utvärderingen av de projekt för vilka ansökningar om stöd lämnas in.

Kommissionen för inte en systematisk förteckning över de fall då den begärt ett oberoende utlåtande av ett projekt för vilket en medlemsstat ansökt om stöd från Sammanhållningsfonden.

Ett expertutlåtande inhämtas nästan rutinmässigt i de fall då kommissionen ifrågasätter de tekniska lösningar som föreslås av medlemsstaterna, då det i ansökan föreslås avancerade tekniska lösningar samt framför allt då kommissionen är osäker på effekten på miljön eller på de föreslagna kompensations- och justeringsåtgärderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2673/97 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (1 september 1997)

Ämne: Inbrottsverktyg till salu i öppna handeln

I den nederländska dagstidningen De Telegraaf stod det lördagen den 12 juli 1997 en artikel där det angavs att firman Adalbert Wendt i Bergheim (Tyskland) säljer utrustning av modernaste slag för förövande av inbrott och tillgrepp till var och en som har intresse av sådan. Som exempel anförde tidningen bland annat hur det såldes videofilmer med instruktioner för hur man skall stjäla bilar och bryta sig in i bankfack och samtidigt salufördes den apparatur som kunde behövas vid sådana tillfällen. Denna moderna apparatur omfattar alla de mest avancerade tekniska prylar som för närvarande kan levereras till den undre världen. Där fanns bland annat bygglansar (ett slags skärbrännare), elektroniska bankfacksknäckare, Auto-Killer - boxar osv. osv. och dessutom instruktionsböcker och videofilmer.

Känner rådet till det här och har rådets ordförande för avsikt att utgående från dessa skrämmande upplysningar på kort varsel framlägga förslag om hur man kan komma till rätta med handeln med sådant inom Europeiska unionen och få kontroll över den?

Svar (7 november 1997)

Rådet äger inte kännedom om de uppgifter som den ärade parlamentsledamoten framför. Under alla omständigheter tar rådet inte ställning på grundval av artiklar i pressen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2073/97 från Jaak Vandemeulebroucke (ARE) till kommissionen (19 juni 1997)

Ämne: Gemenskapens finansiella bidrag på miljöområdet

Inom ramen för budgetposten B4-3060 beviljas bidrag inom ramen för miljöskyddet. I EGT C 148, 16.5.1997, publiceras en lista över organisationer som har erhållit sådana medel.

Kan kommissionen ge mig besked om vilka projekt som inlämnats av ¨Van Rossum & Partners¨?

Kan kommissionen ge mig ytterligare upplysningar om denna organisation? Kan stadgarna för den bifogas och går det att få fram en lista över dem som på senaste tiden suttit i organisationens styrelse?

Kan kommissionen ge mig besked om hur det övervakas att de pengar som denna organisation fått används rätt?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (22 september 1997)

Det projekt som Van Rossum och Partners (Den Haag B.V) inlämnat omfattar organisation och förvaltning av ¨Europeiska priser för bättre miljö 1998¨, ett pågående prisprogram för goda prestationer på miljöområdet och utvecklingar inom industrin. Nationella organisatörer genomför årliga tävlingar, och vart annat år väljer de ut nationella kandidater för de europeiska priserna. Den europeiska tävlingen organiseras av de nationella organisatörerna i tur och ordning. Nederländerna har hand om organisationen för 1998.

Van Rossum & Partners fick av den nederländska regeringen uppdraget att organisera de nederländska nationella tävlingarna för miljöpriser till industrin. Deras företagsstadga och namnen på deras direktörer sänds direkt till ledamoten och till Europaparlamentets sekretariat.

Verksamheten pågår fortfarande och kommer inte att vara avslutad förrän i slutet av 1998. När projektet är slutfört skall projektledaren lämna in en slutrapport om verksamheten, samt sluträkenskaper som omfattar alla utgifter, tillsammans med ett bokslut. Denna information granskas av kommissionen, så att det kan säkerställas att verksamheten genomförts korrekt och att de totala utgifterna förts upp i tillbörlig ordning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2585/97 från Hilde Hawlicek (PSE) till rådet (29 juli 1997)

Ämne: Trovärdigheten för det nya stycket om utbildning i ingressen till Fördraget om Europeiska gemenskapen

Under stats- och regeringschefernas råd i Amsterdam beslutades att följande nya stycke skall införlivas i ingressen i Fördraget om Europeiska gemenskapen ¨Som är fast beslutna att främja utvecklingen av högsta möjliga kunskapsnivå för unionens medborgare genom en bred tillgång till utbildning och dess ständiga uppdatering.¨

Några dagar innan dess hade rådet (utbildning) beslutat att höja anslaget till Sokrates-programmet eftersom det skall utvidgas till att även omfatta ansökarländerna med endast 25 miljoner ecu. Parlamentet har dock krävt 100 miljoner ecu för att någorlunda kunna uppnå de uppsatta målen där kommissionen föreslagit 50 miljoner ecu. Rådets budgetkommitté kommer till och med att föreslå rådet (budget) den 24 juli 1997 att Sokrates-programmets årsbudget skärs ned för 1998 (från 189,6 miljoner ecu till 177,5 miljoner ecu).

Eftersom man kan anta, att rådet känner till, det rådet fattar beslut om, uppkommer frågan: Vad är syftet när ett framgångsrikt program, vilket Sokrates-programmet är, urholkas finansiellt och inte längre kan uppnå sina mål? Finns det ¨bara¨ budgetskäl, eller även andra skäl?

Svar (7 november 1997)

Rådets ställningstagande till vilket den ärade parlamentsledamoten hänvisar utgör en del av den gemensamma ståndpunkt som rådet inom kort formellt kommer att anta angående förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om ändring av beslut 819/95/EG om ett fastställande av gemenskapens åtgärdsprogram Sokrates.

Enligt artikel 126 i EG-fördraget som tillsammans med artikel 127 utgör den rättsliga grunden för ovannämnda förslag till beslut anmodas rådet att besluta enligt det förfaringssätt som återfinns i artikel 189b i fördraget.

Eftersom den första fasen i ovannämnda förfaringssätt ännu inte formellt slutförts kan det vara för tidigt att dra några slutgiltiga slutsatser om rådets hållning.

Rådet har emellertid genom att godkänna en ökning av finansieringsramen för Sokrates, och detta trots de kraftiga budgetåtstramningar som alla medlemsstater känner av på det nationella planet, velat visa det intresse det hyser för ett program som under årens lopp har visat sig mycket viktigt för den europeiska medborgaren. Ekonomiska påfrestningar är dock ett hinder man inte kan kringgå och det är för den skull viktigt att beakta dessa i strävan att uppnå en balanserad lösning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3171/97 från Friedhelm Frischenschlager (ELDR) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Lika villkor för kvinnor och män i Europeiska unionen

Vilka medel kommer kommissionen i framtiden att tillgripa för att beivra våld mot kvinnor, i synnerhet sexuellt utnyttjande i form av pornografi och prostitution?

Kommer kommissionen i framtiden att inbegripa de icke-statliga organisationerna i sin verksamhet?

Vilka initiativ kommer kommissionen att ta för att uppnå jämvikt mellan män och kvinnor vid nyanställning av personal vid EU:s institutioner?

Hur många kvinnor med österrikiskt medborgarskap är för närvarande anställda inom dessa institutioner (rådet, kommissionen, parlamentet)? Om denna siffra jämförs med de för Finland och Sverige vilka även blev medlemmar i EU 1995, hur bra har Österrike klarat sig då?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (20 november 1997)

Parlamentsledamoten är angelägen om att förebygga våld mot kvinnor, i synnerhet våld som är knutet till sexuellt utnyttjande. Kommissionen är medveten om den olyckliga utvecklingen på detta område och stödjer därför inom initiativet Daphne åtgärder för att bekämpa våld mot kvinnor, barn och ungdomar. 3 miljoner ecu har avsatts till detta ändamål i 1997 års budget. Under 1998 kommer troligen en ny ansökningsomgång för projekt att utlysas, beroende på 1998 års budget och prioriteringarna i denna.

Kommissionen fäster stor vikt vid att främja samarbete mellan icke-statliga organisationer och myndigheter på detta område. Ett av huvudmålen är att upprätta eller förstärka nätverk som på europeisk nivå kan stödja och samordna informationsutbyte och insatser för att förebygga våld och skydda i synnerhet kvinnor från våldsbrott.

Den ojämna könsfördelning inom gemenskapens administration som parlamentsledamoten talar om, tar sig inom kommissionen det uttrycket att det råder en underrepresentation av kvinnor i tjänstekategori A och av män i tjänstekategori C, medan arbetsstyrkan tagen som helhet är jämnt fördelad mellan könen (46 % kvinnor). Detta beror på antalet kvinnliga sökande och antalet godkända på de allmänna uttagningsprovens reservlistor. Sedan 1995 har kommissionen antagit årliga rekryteringsmålsättningar för att minska denna strukturella snedfördelning genom att anställa kvinnor i kategori A och besätta arbetsledande funktioner och direktörsposter med kvinnor. När det gäller den ojämna könsfördelningen på C-tjänsterna vinnlägger sig kommissionen om att renodla arbetsuppgifterna för denna kategori av tjänstemän genom att t.ex. utnyttja ny teknik på kontoren, och på så sätt locka till sig fler manliga sökande.

Totalt har 223 österrikiska tjänstemän (förutom språktjänster) anställts av kommissionen fram till och med september 1997, varav 119 är kvinnor (53 %). Av de finländska tjänstemän som kommissionen under samma period anställt är 61 % kvinnor (161 kvinnor, 105 män). Motsvarande siffra för de svenska tjänstemännen är 64 % (190 kvinnor och 105 män).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3078/97 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Förenta staternas extraterritoriella lagar

Hur långt har man kommit i samarbetet mellan Europeiska unionen och Förenta staterna vad gäller att nå full enighet om att Förenta staterna måste upphäva eller låta bli att tillämpa sina extraterritoriella lagar?

Svar från Leon Brittan på kommissionens vägnar (21 oktober 1997)

Ett exempel på gemenskapens ansträngningar att övertyga Förenta staterna om att upphöra med lagstiftning med verkan utanför det egna territoriet är den överenskommelse som nåddes mellan gemenskapen och Förenta staterna den 11 april 1997 angående tvisten mellan gemenskapen och Förenta staterna om Helms-Burton och D'Amato-lagarna som Förenta staterna antagit. Denna lagstiftning har verkan utanför Förenta staternas territorium i den bemärkelsen att dess syfte eller verkan är att påverka beteendet hos företag i gemenskapen på grund av deras förbindelser med Kuba, Libyen eller Iran.

Enligt denna överenskommelse åtar sig gemenskapen att tillfälligt avbryta det panelförfarande som den med anledning av Helms-Burton-lagstiftningen inlett mot Förenta staterna inom ramen för Världshandelsorganisationen. Från Förenta staternas sida förutsätter man en fortsatt tillämpning av undantaget från avsnitt III och åtar sig att tillsammans med kongressen verka för att ett undantag från avsnitt IV i Helms-Burton-lagen tillåts. Vad gäller D'Amato-lagen har Förenta staterna åtagit sig att tillsammans med gemenskapen verka för att villkoren för att bevilja gemenskapen ett undantag uppfylls.

Enligt överenskommelsen ska gemenskapen och Förenta staterna utarbeta discciplinära åtgärder som förhindrar och avskräcker från framtida förvärv av investeringar från stater som har exproprierat eller nationaliserat dessa investeringar i strid mot folkrätten och från påföljande affärer med dolda investeringar. Dessutom uppmanas gemenskapen och Förenta staterna i överenskommelsen att tillsammans verka för att genom överenskomna principer behandla och lösa frågan om motstridig lagstiftning och bojkotter av sekundära investeringar med verkan utanför det egna territoriet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2762/97 från Lucio Manisco (GUE/NGL) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Restaurering av Verrocchios verk ¨Kristi dop¨

Professor Alfio della Serra från konstmuséet Uffizierna i Florens har börjat restaurera ¨Kristi dop¨, ett renässansmästerverk med figurer och landskap av Leonardo da Vinci och en ängel som tillskrivs Botticelli, vilket utgör ett oskattbart arv inte endast för Europeiska unionen, utan för hela mänskligheten.

De ansedda Leonardoexperterna professor Carlo Pedretti och Jacques Franck samt James Beck från Columbia University, ordförande för Art Watch International, har dock lagt fram olika reservationer avseende sättet för och nödvändigheten av denna restaurering. Beck är missnöjd med den information om restaureringen som museichefen tillhandahållit och har därför ingivit besvär till rättsväsendet för att få restaureringsarbetet annullerat.

1. Vilka brådskande åtgärder ämnar kommissionen vidta för att skingra farhågorna i den internationella konstvärlden beträffande restaureringen av Verrocchios verk ¨Kristi dop¨, inte minst på grund av den skarpa polemiken kring denna fråga?

2. Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att säkerställa mer öppenhet beträffande metoderna för och motiven bakom den restaurering som initierats av Anna Maria Petrioli Tofani, chef för Uffizierna?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (20 oktober 1997)

Kommissionen vill först påpeka att dess behörighet i frågor som gäller bevarandet av kulturarvet är begränsad till att stödja och komplettera medlemsstaternas åtgärder, detta enligt artikel 128 i EG-fördraget. I enlighet med subsidiaritetsprincipen har den inte rätt att ingripa i frågor som uteslutande faller inom de nationella myndigheternas behörighetsområde, såsom restaureringen av ett verk som tillhör Italiens nationella kulturarv.

I just detta fall har kommissionen emellertid kunnat få bekräftat att de restaureringsmetoder som används för Verrocchios tavla är de som idag används av yrkesmännen vid Uffizierna, och med mycket goda resultat.

Den vetenskapliga metoden för restaureringen kan alltså knappast ifrågasättas, något som också bekräftades av översuperintendenten för de sköna konsterna i Florens vid ett inlägg i italienska parlamentet för att försvara restaureringsprojektet med anledning av en motsvarande parlamentarisk fråga från ledamoten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2970/97 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: En internationell brottsmålsdomstol

Vad anser kommissionen, med tanke på de nuvarande begränsningarna för den internationella domstolen, om de pågående förhandlingarna om att skapa en internationell brottsmålsdomstol med befogenhet att åtala enskilda personer för folkmord, angrepp, krigsförbrytelser och andra brott mot mänskligheten, utan någon vetorätt för de nationella regeringarna?

Anser kommissionen att det är rätt att ge enskilda personer och medborgargrupper, samt nationella regeringar och domstolens åklagare befogenhet att ta upp mål i domstolen?

Svar avgivet av Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (15 oktober 1997)

Kommissionen konstaterar att denna fråga är densamma som skriftlig fråga E-2944/97 som ställts av ledamoten.

Kommissionen hänvisar således ledamoten till det svar som redan lämnats ((Se s. 152. )) på denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2883/97 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Innehållsförteckning på latin för tvål och kosmetika

Kan kommissionen bekräfta uppgifter om att ett direktiv har införts som kräver att allt innehåll i tvål och kosmetika skall stå på latin på förpackningen?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (8 oktober 1997)

I rådets direktiv 76/768/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter ((EGT L 262, 27.9.1976. )) (kosmetikadirektivet) i dess ändrade lydelse ((EGT L 151, 23.6.1993. )) föreskrivs märkning beträffande ingredienser på alla kosmetiska produkter, inbegripet handtvål och dekorativa kosmetiska produkter.

Kommissionen har fastställt gemensamma nomenklaturregler för ingredienser ((Beslut 96/335/EG av den 8 maj 1996 om sammanställning av en inventering och fastställande av en gemensam nomenklatur över de beståndsdelar som används i kosmetiska produkter, EGT L 132, 1.6.1996. )) som gör det möjligt att identifiera ämnen som ingår genom att använda samma benämning i alla medlemsstaterna. INCI-benämningarna (INCI står för International nomenclature cosmetic ingredient) som antagits motsvarar bäst dessa krav på enhetlighet, genom att de är relativt enkla och redan används internationellt. Därigenom kan konsumenterna känna igen ämnen som de bör undvika (t.ex. på grund av allergier), oberoende av var produkten inhandlats.

I vissa fall, där en ingrediens haft olika vanliga namn i olika geografiska områden, har det latinska namnet antagits för märkningsändamål. Exempelvis är aqua INCI-benämningen för vatten. Samma sak gäller för en rad växtextrakt och liknande naturliga ingredienser, Den offentliggjorda nomenklaturen har dock överenskommits på internationellt plan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2675/97 från Joaquim Miranda (GUE/NGL) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Uppgifter om Portugal i kommissionens ¨Första rapport från kommissionen om social och ekonomisk sammanhållning¨ för 1996

I en rapport nyligen från det ekonomiska och sociala rådet i Portugal om genomförandet av gemenskapsstödramen 1995 hyser rapportens författare tvivel om vissa uppgifter i kommissionens ¨Första rapport från kommissionen om social och ekonomisk sammanhållning¨ för 1996, särskilt beträffande tillväxten av BNP/capita med 13 % i Portugal jämfört med det europeiska genomsnittet mellan 1983 och 1993 och i synnerhet den angivna ökningen med 8,6 % för perioden 1990-1993.

I mer konkreta ordalag står det i rapporten att förklaringen till den onormala procentuella ökningen av BNP/capita jämfört med det europeiska genomsnittet troligen beror på att Eurostat 1990 bytte metod för beräkning av köpkraftspariteten.

Med tanke på att denna fråga är viktig inte bara för statistiken, ber jag kommissionen klargöra de tvivel som tas upp i ovan nämnda rapport från det ekonomiska och sociala rådet i Portugal och informera om den verkliga utvecklingen av BNP/capita i Portugal under ovan nämnda perioder, om det skulle visa sig att de värden som offentliggjorts är resultatet av att man bytt beräkningsmetod.

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (24 september 1997)

Ökningen av bruttonationalprodukten (BNP) per capita i Portugal mellan 1983 och 1993 jämfört med genomsnittet inom gemenskapen, justerad för köpkraftsparitet, förklaras huvudsakligen av två faktorer.

Den första är den gynnsamma ekonomiska utvecklingen i Portugal under denna period. Dels är ökningen av BNP per capita i Portugal högre än genomsnittet inom gemenskapen, dels har köpkraften i Portugal ökat väsentligt tack vare anslutningen till den gemensamma marknaden, eftersom priset på importerade varor sjönk i och med avskaffandet av tullar. I genomsnitt närmar sig Portugals BNP per capita genomsnittet inom gemenskapen med en procentenhet per år.

Förutom detta ekonomiska fenomen måste hänsyn också tas till en annan faktor, nämligen den förändring av genomsnittet inom gemenskapen för BNP per capita mellan 1990 och 1991 som orsakades av att före detta DDR började räknas med i statistiken. Vid denna tidpunkt var BNP per capita faktiskt lägre i före detta DDR än i någon av medlemsstaterna, vilket innebar att Tysklands BNP per capita minskade och att ökningen av genomsnittet inom gemenskapen blev lägre. På grund av detta ökade Portugals BNP per capita jämfört med genomsnittet inom gemenskapen med knappt 2 procentenheter extra mellan 1990 och 1991, vilket beräkningsmässigt är både logiskt och korrekt.

Däremot har metodförändringarna (medräkning av Madeira och Azorerna i statistiken för Portugal och bytet av metod för beräkning av köpkraftspariteten) endast haft marginell betydelse för Portugals BNP per capita.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 117 , 16/04/1998 s. 0168



SKRIFTLIG FRÅGA E-3270/97 från María Estevan Bolea (PPE) till kommissionen (20 oktober 1997) Ämne: Hantering av oljeavfall i cementfabriker Får avfall efter förbrukad olja brännas i cementfabriker som om det vore ett enkelt bränsle, utan att särskilt tillstånd ges? Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (10 november 1997) Cementfabriker som förbränner spillolja måste ansöka om tillstånd för detta. I enlighet med artikel 6 i direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975, ändrat genom direktiv 87/101/EEG av den 22 december 1986 om omhändertagande av spilloljor ((EGT L 42, 12.2.1987. )) krävs tillstånd för alla företag som tar hand om spilloljor. I förekommande fall utfärdas sådana tillstånd efter inspektion av anläggningen. Medlemsstaterna hade till uppgift att låta befintliga företag vidta lämpliga åtgärder från och med den dag då direktivet anmäldes, och senast sju år efter detta datum, dvs. den 13 januari 1994. Nya företag skall naturligtvis respektera bestämmelserna i direktivet från första början.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2923/97 från Patricia McKenna (V) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Plutonium i tänderna på tonåringar i Irland och Storbritannien

Enligt en undersökning som var beställd av Storbritanniens socialdepartement har man upptäckt plutonium i tänderna på tonåringar i Storbritannien och Irland. De högsta värdena upptäcktes bland de som bor i närheten av upparbetningsanläggningen i Sellafield.

Undersökningen, som har offentliggjorts i Science of the Total Environment, har studerat prover från 3 300 tänder från tonåringar under ortodontisk behandling från Wexford till Antrim på Irland och från Kent i England till de Skotska högländerna. Genomsnittligt plutoniumvärde var 7 millibecquerel per kilo inom 75 kilometers omkrets från Sellafield, 5 millibecquerel mellan 75 och 225 kilometer och 3 millibecquerel bortom 225 kilometer.

Nick Priest, som bedrev forskningen under sin tid som chef för biomedicinsk forskning vid AEA Technology vid Harwell, har kommit fram till att plutonium som har hittats i dessa prover nästan säkert kommer från utsläpp i luften från Sellafield. En annan möjlighet, enligt Priest, var att en del av partiklarna från Sellafields utsläpp i havet kan ha blåst tillbaka i skummet från Irländska sjön och andats in genom lungorna och trängt in i blodomloppet, innan de sätter sig fast i skelett, tänder och lever.

Har kommissionen studerat resultatet av denna undersökning? Har kommissionen gjort några framställningar till brittiska myndigheter om detta?

Vilka åtgärder föreslår kommissionen skall vidtas utifrån denna undersökning och för att säkerställa att ingen fortsatt radioaktiv förorening orsakas av Sellafield?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Ritt Bjerregaard (20 oktober 1997)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans muntliga fråga nr H-656/97 ställd under frågetiden vid parlamentets möte den september 1997 ((Europaparlamentets debatter (september 1997). )).