SKRIFTLIG FRÅGA E-3187/01

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(20 november 2001)

Ämne: Bushmeat

Kan kommissionen bekräfta att kommissionen den 6 november fått ta emot 340 000 underskrifter från europeiska medborgare som därmed protesterade mot att bushmeat från Afrika får en allt större avsättning i Europa, varvid det lär röra sig om en utförsel på 4 miljoner ton årligen?

Vet kommissionen om, att detta kött kommer från olika djur som lever i vilt tillstånd i Afrika, bland vilka också märks utrotningshotade djur?

Är kommissionen beredd att införa importförbud mot sådant kött eller genomföra en rigorös och väl övervakad kvotering av denna köttimport, eftersom vissa kategorier av vilt levande djur i Afrika i annat fall kommer att dö ut inom 10 år, som en konsekvens av denna export?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(13 februari 2002)

Kommissionen bekräftar att en petition med 1 800 000 namnunderskrifter rörande bushmeat-krisen överlämnades till kommissionsledamoten med ansvar för utveckling och humanitärt bistånd av den europeiska djurparksföreningen EAZA (the European Association of Zoos and Aquaria) och djurorganisationen IFAW (the International Fund for Animal Welfare) vid en presskonferens vid rådets (utveckling) möte den 8 november 2001.

Kommissionen känner inte till hur den angivna mängden fyra miljoner ton importerat kött, oavsett av vilket slag, skulle ha räknats fram. Siffran ingår inte i den officiella statistiken och kommissionen känner heller inte till andra källor där den skulle ingå. Om internationella bestämmelser och gemenskapsbestämmelser som gäller utrotningshotade arter tillämpas strikt kan inget bushmeat importeras legalt till gemenskapen. Totalt cirka 40 000 ton oxkött från inhemsk boskap exporteras varje år till gemenskapen. Detta kött kontrolleras rigoröst av veterinärer och tullmyndigheter i såväl de exporterande afrikanska länderna som i gemenskapen.

Vissa av de arter som hotas på grund av bushmeat-krisen, t.ex. gorillor, chimpanser och elefanter, omfattas av bilaga A till rådets förordning (EG) nr 338/97 av den 9 december 1996 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem(1) som behandlar genomförandet av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (CITES). Införsel till gemenskapen av arter eller delar eller derivat av dessa arter omfattas av en mycket sträng kontroll enligt denna förordning. Import för handel med sådana utrotningshotade arter som omfattas av bilaga A är förbjuden.

Mot bakgrund av ovanstående skulle införande av importkvoter inte vara någon lösning på bushmeat-krisen. Detta problem bör snarare lösas genom åtgärder på plats i de länder där sådan verksamhet pågår.

Kommissionen finansierar för närvarande flera bevarandeprojekt i Afrika, och i synnerhet i Centralafrika, där denna fråga i viss mån behandlas.

Nedan följder några exempel på sådana projekt:

- Ecofac-programmet (Ecosystèmes Forestières Afrique Centrale) verkar på flera platser i och runt större skyddade områden för att bekämpa, kontrollera och förebygga tjuvjakt.

- ABAC-projektet (Alternatives au Braconnage en Afrique Centrale) har som mål att minska tjuvjakten genom att göra kött tillgängligt mer regelbundet och under kontrollerade former. Detta torde leda till mindre press på de vilda djuren.

- MIKE-projektet (Monitoring Illegal Killing of Elephants) ger upplysningar om omfattningen och utvecklingen av den illegala jakten på elefanter och bedömer orsakerna till detta. Arbetet ligger till grund för CITES-beslut och förvaltningen av livsmiljöer där dessa och andra hotade afrikanska arter ingår. Målet är att lägga en grund för hållbar förvaltning av elefanter och elefantprodukter i Afrika, och därigenom också bidra till att bekämpa tjuvjakten.

(1) EGT L 61, 3.3.1997.