ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1800/98

från Friedhelm Frischenschlager (ELDR) till kommissionen

(11 juni 1998)

Ämne: Exportpremier - djurtransporter

1. När ämnar kommissionär Fischler i enlighet med det som han redan lovat medierna förelägga ministerrådet förslag om avskaffande av

a) exportpremierna för transport av levande nötkreatur och

b) de sk. Herodespremierna (för slakt av nyfödda kalvar i syfte att undvika ett överskott av nötkött)?

2. Räknar kommissionen med att förslagen kommer att antas, och i så fall när?

3. Om så inte är fallet anmodas kommissionen att redogöra för vilka länder som motsätter sig dessa reformer och varför de gör detta?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 juli 1998)

1. Gemenskapen ger inte stöd till transport av levande nötkreatur men beviljar exportbidrag för export av nötkreatur och nötkött. Det föreligger inte något förslag om att avskaffa exportbidragen för nötkreatur.

Såsom framgått i media anser kommissionen att det på lång sikt inte är acceptabelt att lösa problemet med överproduktion genom att slakta kalvar som bara är några dagar gamla. Detta är en av anledningarna till att kommissionen i Agenda 2000(1) lade fram förslag för nötköttsektorn där bidrag för tidig kalvslakt och kalvbearbetning inte längre ingår(2). I december 1997 antog kommissionen också förordning (EG) 2502/97 av den 15 december 1997 om ändring av förordning (EEG) 3886/92 om tillämpningsföreskrifter för bidragssystemen för nötkött(3), i vilken det fastställs att bearbetningsbidrag för kalvar endast kan beviljas då gemenskapsbestämmelserna om skydd av djur vid transport efterlevs.

2-3. Den 18 december 1997 antog rådet enhälligt förordning (EG) 2634/94 av den 18 december 1997 om ändring av förordning (EEG) 805/68 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött(4), i vilken det fastställs att ett villkor för utbetalningen av bidrag vid export av levande djur skall vara att bestämmelserna i gemenskapens lagstiftning om djurens välbefinnande iakttas, särskilt skydd av djur under transport. Parlamentet har avgivit ett yttrande om förordningen och i stort sett ställt sig positivt till förslaget. Den 17 februari 1998 yttrade sig förvaltningskommittén för handelsmekanismer positivt om kommissionens förordning (EG) 615/98 av den 18 mars 1998 om särskilda tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag när det gäller levande nötkreaturs välbefinnande vid transport(5).

I oktober 1996 begärde jordbruksministerrådet av medlemsstaterna att dessa under en period av två år, med början den 1 december 1996, skulle tillämpa minst ett av de två bidragssystemen, bidraget för kalvbearbetning eller bidraget för tidig kalvslakt. Från den 1 december 1998 kan medlemsstaterna således välja, såsom fram till december 1996, om de vill tillämpa bearbetningsbidraget eller inte. Ingen medlemsstat har ännu meddelat något beslut i frågan.

(1) KOM(97) 2000 slutlig.

(2) EGT C 170, 4.6.1998.

(3) EGT L 345, 16.12.1997.

(4) EGT L 356, 31.12.1997.

(5) EGT L 82, 19.3.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1610/98

från Susan Waddington (PSE) till kommissionen

(25 maj 1998)

Ämne: GATT/Världshandelsorganisationens inverkan på djurskyddet

Det finns en växande oro för att GATT-avtalet skall göra det svårare för EU att införa förbättrade djurskyddsnormer, eftersom man inte kan införa importförbud för produkter som har framställts under former som har inneburit verkligt lidande för djur. Detta förhållande gör det svårare att införa hårdare restriktioner inom EU eftersom man befarar konkurrens från import av billigare produkter som tillverkats med ännu grymmare metoder.

Kommissionens förslag Agenda 2000 anger att den gemensamma jordbrukspolitiken skall få ny inriktning och ta hänsyn till djurskyddsfrågor. Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att se till att dessa frågor får en större tyngd, för att undvika motsättningar om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken under Världshandelskonferensens kommande ministerkonferens?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(2 juli 1998)

Om man utgår från den nuvarande tolkningen av Världshandelsorganisationens regler föreligger det en intressekonflikt mellan WTO-avtalen och gemenskapens djurskyddsnormer, om gemenskapens på djurskydd baserade produktionsnormer ställs som villkor för import från tredje land.

Sådana eventuella motsättningar kan undvikas på ett effektivt sätt om internationella djurskyddsbestämmelser antas inom ramen för bilaterala eller multilaterala avtal. Eftersom djurskydd dessutom börjar bli en allt viktigare fråga i internationella handelssammanhang, kommer den kanske att tas upp inom ramen för framtida WTO-förhandlingar. Frågan om en möjlig ändring av WTO-regler för att ta hänsyn till djurskyddsfrågor kommer att tas upp till behandling i samband med fastställandet av gemenskapens förhandlingsmål inför nästa fas i WTO-förhandlingarna.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 031 , 05/02/1999 s. 0154



SKRIFTLIG FRÅGA E-2756/98 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (10 september 1998) Ämne: Kommissionens personal Skulle kommissionen kunna tillhandahålla en lista som visar fördelningen efter nationalitet för alla tjänstemän i kategori A som arbetar inom kommissionen? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen (28 september 1998) Kommissionen sänder direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat en tabell som innehåller de efterfrågade upplysningarna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1190/98

från John Cushnahan (PPE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Spel på Internet

Har kommissionen några planer på att reglera de spel som förekommer på Internet? Hur omfattande skulle dessa bestämmelser vara, och vilket skulle deras potentiella resultat vara?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(13 juli 1998)

Parlamentsledamoten tar upp frågan om spel på Internet och regleringen av den. Han är säkert medveten om att kommissionen 1991 utförde en undersökning om spel på den inre marknaden. Vid den tiden fanns det inte några krav på reglering av detta område med hänsyn till det då begränsade gränsöverskridande flödet av sådana tjänster.

Denna situation håller uppenbarligen på att förändras i och med möjligheten att erbjuda sådana tjänster on-line. Kommissionen överväger därför, inom ramen för den undersökning av den rättsliga ramen för elektronisk handel som pågår för närvarande, att reglera sådana on-line tjänster.

Eftersom kommissionen ännu inte har slutfört sin analys av den nuvarande regleringssituationen kan den i detta skede inte uttala sig om huruvida den kommer att lägga fram några förslag till lagstiftning på detta område eller om vilken räckvidd och vilket innehåll sådana förslag skulle ha.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1034/98

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(6 april 1998)

Ämne: Transport av avfall till vissa länder som inte tillhör OECD

Exportörer av begagnade kläder har uttryckt stor oro beträffande förslaget till rådets förordning om upprättandet av gemensamma regler och förfaranden för transporter av vissa typer av avfall till vissa länder som inte tillhör OECD (KOM(94) 0678).

"Begagnade kläder och andra begagnade artiklar" tas upp under rubriken "Textilavfall" i bilaga 2 (gröna avfallslistan) i förordningen om avfallstransporter 259/93(1), trots att denna bilaga endast omfattar dessa artiklar då de anses utgöra avfall. Kan kommissionen definiera när "begagnade kläder och andra begagnade artiklar" utgör avfall?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(8 juni 1998)

En definiering av föremål som avfall måste ske i enlighet med definitionen för avfall i artikel 1a i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 om avfall(2). Definitionen av "avfall" lyder som följer: "alla ämnen eller alla föremål inom de kategorier som anges i bilaga 1 som innehavaren gör sig av med eller har för avsikt eller skyldighet att göra sig av med skall anses utgöra avfall". Då bilaga 1 innehåller en restkategori (Q16 "Alla material, ämnen eller produkter som inte innefattas i ovan angivna kategorier") är förutsättningen för att ett material skall anses som avfall att innehavaren har gjort sig av med eller har för avsikt eller skyldighet att göra sig av med det.

När en innehavare lämnar kläder till ett insamlingssystem för begagnade kläder skall innehavaren anses ha gjort sig av med dem. Second hand-kläder som sorteras bort från avyttrade kläder anses inte längre som avfall efter att ha sorterats, rengjorts och vid behov lagats. Artikelns produktkvalitet kan endast fastställas efter det att dessa procedurer har genomförts för att garantera återanvändbarheten.

Det bör noteras att dessa kriterier för att skilja mellan avfall och produkt är specifika i fråga om använda textilvaror. Härav följer att dessa kriterier för att skilja mellan använda kläder och begagnade kläder (second hand) inte nödvändigtvis gäller andra avfallsprodukter.

(1) EGT L 30, 6.2.1993, s. 1.

(2) EGT L 194, 25.7.1975.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 031 , 05/02/1999 s. 0147



SKRIFTLIG FRÅGA E-2495/98 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (30 juli 1998) Ämne: Artikel 169 Hur många klagomål har registrerats enligt artikel 169 där a) inget beslut att agera har tagits b) ett motiverat yttrande har avgivits c) ärendet har anhängiggjorts vid EG-domstolen? Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (11 september 1998) Parlamentsledamoten hänvisas till Femtonde årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning(1). (1) KOM(98) 317 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1457/98

från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen

(13 maj 1998)

Ämne: Yorkkodexen och den fria rörligheten

Den fria rörligheten är inte något abstrakt begrepp. Vad som avses är den konkreta möjligheten att avskaffa gränser och successivt röja undan alla hinder för personers, varors, kapitals och tjänsters rörlighet. Definitionen är i högsta grad konkret. Men ändå har man genom överenskommelsen i York bestämt att det inte längre får förekomma finansiella överföringar mellan staterna, något som hittills har varit möjligt.

1. Vad anser kommissionen om detta förbud?

2. Är det inte absurt att man trots den gemensamma valutan och just på grund av denna valuta försämrar ett system som hittills fungerat mellan stater med olika valutor och sätter stopp för en rörlighet som tidigare funnits?

3. Anser inte kommissionen att detta förbud innebär ett steg tillbaka och att det är raka motsatsen till den solidaritetsanda som borde finnas mellan parterna?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(15 juli 1998)

Den fria rörligheten för personer, varor, tjänster och kapital utgör en av de grundläggande friheter som fastställs i EG-fördraget. Kommissionen har alltid agerat för att säkerställa att de fyra grundläggande friheterna respekteras och hinder för den fria rörligheten undanröjs.

På dagordningen för det informella Ekofin-mötet i York den 20-22 mars 1998 stod ett antal frågor som diskuterades av mötesdeltagarna. Kommissionen har dock ingen kännedom om att det i York skulle ha ingåtts några överenskommelser om att finansiella överföringar mellan medlemsstaterna inte längre får göras.

Dessutom har kommissionen upprepade gånger bekräftat sitt engagemang för att säkerställa den fria rörligheten för kapital och sitt fasta motstånd mot alla åtgärder som skulle begränsa denna grundläggande frihet enligt fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2080/98

från David Thomas (PSE) till kommissionen

(30 juni 1998)

Ämne: Test av läkemedelsrester i hönskött

Kan kommissionen bekräfta vilka medlemsstater som har genomfört ett övervakningsprogram för läkemedelsrester i hönserisektorn enligt direktiv 96/23/EG, vidare hur många kontroller av läkemedelsrester som har genomförts på hönskött som kommer från länder utanför EU, och vilka resultaten är av dessa kontroller? Kommer kommissionen att publicera resultaten av kontrollerna utförda på plats av dess egna inspektörer?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(23 juli 1998)

Kontroll av fjäderfäkött ingår i alla medlemsstaters program för övervakning av restsubstanser som lämnats till kommissionen för godkännande i enlighet med rådets direktiv 96/23/EG av den 29 april 1996 om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav och om upphävande av direktiv 85/358/EEG och 86/469/EEG samt beslut 89/187/EEG och 91/664/EEG(1).

Kommissionen har tills vidare inga uppgifter om kontroll av restsubstanser i fjäderfäkött som kommer från ett land utanför gemenskapen, eftersom kontroller av detta slag inte var obligatoriska innan direktiv 96/23/EG trädde i kraft. Länder utanför gemenskapen som vill exportera fjäderfäkött till gemenskapen måste upprätta en övervakningsplan för exportvarorna enligt direktiv 96/23/EG. Ytterligare kontroller görs vid gränsinspektioner, men dessa kontroller ansvarar medlemsstaterna för och de har inte harmoniserats på europeisk nivå.

Kommissionen har redan inlett en utvärdering av hur direktiv 96/22/EG om förbud mot användning av vissa ämnen med hormonell och tyreostatisk verkan samt av ß-agonister vid animalieproduktion och om upphävande av direktiv 81/602/EEG, 88/146/EEG och 88/299/EEG1 och hur direktiv 96/23/EG om införande av kontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djur och i produkter framställda därav genomförts i medlemsstaterna och i länder utanför gemenskapen. Resultaten av den avslutade utvärderingen kommer att offentliggöras av generaldirektoratet för konsumentpolitik på dess webbplats.

(1) EGT L 125, 23.5.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1964/98

från Sören Wibe (PSE) till kommissionen

(15 juni 1998)

Ämne: Kommissionens förslag till ny jordbrukspolitik

Kommissionen har vid frågestunden på maj-sessionen skriftligt svarat på en fråga från frågeställaren angående stöd för majsensilage som djurfoder. Kommissionen påpekar i sitt svar att då det i Europa finns regioner där majs inte kan odlas (t.ex. Sverige och Finland) kommer dessa att ges en extra tilldelning av mjölkkvoter.

Min fråga gäller om de svenska (och finska) jordbrukarna kommer att kompenseras fullt ut via ökade mjölkkvoter. Exakt hur mycket ökade mjölkkvoter kommer svenska (och finska) jordbrukare att tilldelas, och har kommissionen gjort några beräkningar som visar om detta fullt ut kompenserar för det majsensilagestöd som inte utgår till de både länderna?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(8 juli 1998)

Både svenska och finska jordbrukare hör till dem som tjänar mest på den ökning av mjölkkvoterna som kommissionen föreslår i utkastet till förordning för mjölksektorn i Agenda 2000(1). Inbegripet den enprocentiga ökningen för unga jordbrukare, som föreslås för alla medlemsstater, föreslås den svenska kvoten öka med 77 300 ton eller 2,3 % och den finska kvoten med 200 000 ton eller 8,4 %. Den relativt stora ökningen av kvoterna i de båda medlemsstaterna beror på att länderna till stor del består av bergsområden, vilket innebär ett erkännande av svårare jordbruksvillkor för Finland och Sverige.

Det mesta av den föreslagna nedskärningen av det institutionella mjölkpriset kompenseras av mjölkkobidraget. Den exakta beräkning som parlamentsledamoten efterfrågar skulle vara svår att få fram. Kommissionen anser dock att möjligheten att producera mer mjölk kommer att bidra till att bevara sysselsättningen och inkomsterna på landsbygden och vara till fördel för den svenska och den finska ekonomin.

(1) KOM(97) 2000 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1795/98

från Umberto Bossi (NI) till kommissionen

(11 juni 1998)

Ämne: Europeiska läkemedelsmyndigheten

Europeiska läkemedelsmyndigheten inrättades genom rådets förordning (EEG) 2309/93(1) av den 22 juli 1993.

Kan kommissionen säga när medlemsstaterna måste ha anpassat sin nationella lagstiftning till den här förordningen (artikel 16 m.fl.)?

Kan kommissionen räkna upp de medlemsstater som har anpassat sin nationella lagstiftning och specificera på vilket sätt?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(8 juli 1998)

Rådets förordning (EEG) 2309/93 av den 22 juli 1993 om gemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet trädde i kraft den 30 november 1993 vad gäller avdelning IV och den 1 januari 1995 vad gäller avdelningarna I, II, III och V.

Ovan nämnda rådsförordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Medlemsstaterna varken skall eller förväntas anta nationella genomföranderättsakter. Däremot måste all nationell lagstiftning som är oförenlig med förordningen upphävas.

(1) EGT L 214, 24.8.1993, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1870/98

från José Barros Moura (PSE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Ämne: Kärnavfallsanläggning vid Douro-floden intill den portugisisk-spanska gränsen

De spanska myndigheternas planer på ett eventuellt bygge av en anläggning för kärnavfall i Aldeadávila vid Douro-floden intill den portugisiska gränsen har på nytt orsakat oro bland regionens invånare och den allmänna opinionen.

Vid sidan om den bilaterala dimensionen mellan Spanien och Portugal och regeringarna i dessa länder, har problemet även en europeisk dimension. En sådan anläggning skulle medföra klara och okontrollerbara risker för miljön, för befolkningens liv och hälsa i gränsområdet, för floden Douro och för kvaliteten på dess vatten samt för de viktigaste och mest kända produkterna i regionen. Dessa produkter är ett resultat av flera generationers intelligenta arbete i kombination med naturen, i synnerhet på den portugisiska sidan. Dessa allvarliga hot skulle stå i strid med bestämmelserna i fördragen och i sekundärrätten, i synnerhet miljöbestämmelserna.

Jag ställer sålunda följande frågor till kommissionen:

1. Förfogar kommissionen över uppgifter som bekräftar att Spanien skulle ha återupptagit planer som officiellt, till en del tack vare EG-institutioners ingripanden, lagts på is i slutet av år 1980?

2. Vilka åtgärder ämnar kommissionen, som fördragens väktare, vidta för att EU-rätten skall respekteras?

3. Anser kommissionen inte att ett ingripande från dess sida i syfte att uppnå respekt för gemenskapsrättens bestämmelser skulle lugna befolkningen och ge EU ökad prestige?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-1734/98 och E-1870/98 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen

(29 juli 1998)

Enligt vad kommissionen känner till har man i Spanien inte några planer på att på en särskild plats uppföra en ny depå för radioaktivt avfall.

En anläggning av den typ frågeställarna nämner kan byggas först när alla nödvändiga nationella krav har uppfyllts. Enligt dessa måste man göra en bedömning av inverkan på miljön enligt rådets beslut 85/337/EG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1). I denna ingår kravet att den berörda allmänheten måste få tillfälle att lämna sina synpunkter innan ett projekt inleds samt att varje annan medlemsstat vars miljö kan påverkas av projektet får delta i bedömningen.

Enligt artikel 37 i Euratomfördraget skall kommissionen i god tid erhålla allmänna upplysningar om planerna för den föreslagna anläggningen, samt, innan de behöriga nationella myndigheterna ger tillåtelse till deponering, avge sitt yttrande om huruvida genomförandet av en sådan plan kan medföra en radioaktiv kontamination av vatten, jord eller luft i någon annan medlemsstat.

Slutligen måste driften av en sådan anläggning uppfylla de grundläggande säkerhetsnormerna enligt rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning(2).

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 159, 29.6.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2186/98

från Marie-Noëlle Lienemann (PSE) till kommissionen

(7 juli 1998)

Ämne: Tillämpning av fågeldirektivet

Vilka kontakter tänker kommisionen upprätta med jaktorganisationer, naturvårdsorganisationer och de medlemsstater som närmas berörs för att nå en mer allmänt godtagbar kompromiss när det gäller att klargöra eller ändra rådets direktiv 79/409/EEG(1) om vilda fåglar i syfte att säkerställa såväl bevarandet av flyttfåglar som historiska rättigheter i samband med jakt, en verksamhet vars legitimitet erkänns av kommissionen?

Det vore att beklaga om EU visade sig oförmöget att anta en balanserad, framförhandlad inställning i denna fråga, särskilt eftersom EU inte verkar kunna garantera medborgarnas grundläggande fri- och rättigheter på andra viktiga områden (barnarbete, socialt skydd osv.)

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(30 juli 1998)

Kommissionen utarbetade ett förslag till rådets direktiv(2) för att finna ett sätt att slutligt fastställa slutdatum för jaktsäsongen för flyttfåglar.

Eftersom kommissionens förslag inte vann kvalificerad majoritet har kommissionen upprätthållit informella kontakter med jaktorganisationer, naturvårdsorganisationer och berörda medlemsstater för att finna lösningar som skulle kunna ge kvalificerad majoritet i rådet för ett förslag som gör det möjligt att skydda flyttfåglar.

Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(3) godkändes enhälligt av rådet och stöddes av parlamentet. Som fördragens väktare är det kommissionens plikt att se till att direktivet efterlevs, i synnerhet eftersom det råder bred enighet om nödvändigheten av att följa de principer som ligger till grund för denna lagstiftning. Den principen gäller utan undantag för all lagstiftning inom gemenskapens ram som har antagits av rådet. Kommissionen är naturligtvis fortfarande beredd att ta vara på alla kontakter som kan leda till resultat, och är beredd att undersöka varje förslag som kan göra det möjligt att förlika de olika legitima meningsskiljaktigheter som föreligger.

Detta är själva rättssäkerhetsprincipen.

(1) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(2) EGT C 100, 9.4.1994.

(3) EGT L 103, 25.4.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1621/98

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(27 maj 1998)

Ämne: Omedelbar hjälp till Borneo

Kommer kommissionen med hänsyn till den senaste tidens bränder på Borneo, som hotar floran, faunan, miljön och befolkningens möjligheter till försörjning, att tillhandahålla katastrofbistånd och vidta stödåtgärder för att försöka förhindra att liknande bränder utbryter på nytt?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(30 juni 1998)

Europeiska gemenskapens kontor för humanitärt bistånd har som uppgift att ge humanitärt bistånd till befolkningar som drabbas av konflikter och naturkatastrofer. Mot bakgrund av detta har kommissionen inte behörighet att ta initiativ när det gäller flora, fauna eller miljöfrågor, även om den kan ge bistånd för att skydda försörjningen till de befolkningar som påverkas av skogsbränderna på Borneo.

Kommissionen skickade en undersökningsgrupp till den indonesiska provinsen Östra Kalimantan, en av de mest drabbade skogsbrandsregionerna. Efter detta gjordes en bedömning som bekräftades vid en senare undersökning i samma område, då man drog slutsatsen att tillräckliga mängder mat och dryck tillhandahölls av andra biståndsgivare, men att behovet av dricksvatten och vatten för medicinskt bruk inte var fyllt och att ytterligare bidrag krävdes.

Mot bakgrund av denna bedömning utfördes en undersökning i regionen av ett antal icke-statliga organisationer som är ECHO-partner. Till följd av denna har kommissionen lagt fram ett ekonomiskt bidrag på 1 miljon ecu till Indonesien, i vilket Östra Kalimantan ingår som bidragsberättigat område.

Å andra sidan, med hänsyn till de allvarliga hot som miljön i Indonesien och i andra delar av världen ställs inför på grund av gräs- och skogsbränder, deltar kommissionen aktivt i de internationella diskussioner som syftar till en gemensam strategi i samarbete med berörda bidragsgivare, för att stödja både åtgärder på kort sikt för att bekämpa uppkomsten av sådana okontrollerade bränder samt organisationen av lämpliga strukturer för att på medellång och lång sikt förebygga och kontrollera bränder.