SKRIFTLIG FRÅGA P-0574/00

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(23 februari 2000)

Ämne: Formulering av fördragets artikel 158 om öar

I december 1999 ställde jag fråga P-2579/99(1) till kommissionen angående dess tolkning av de olika formuleringar som EU-fördragets artikel 158 om unionens öar har fått. I sitt svar av den 18 januari 2000 hävdar ordföranden Prodi i kommissionens namn att eventuella

skillnader mellan dokument CONF 400/97 och fördraget kan förklaras med de ändringar av juridisk art och den slutliga harmonisering av texterna som har gjorts för att uppnå överensstämmelse mellan samtliga språkversioner på vilka det avfattades.

Det är uppenbart att den förklaring som ordförande Prodi har givit ensam inte räcker för att klargöra skillnaderna mellan vissa av de olika språkversionerna. För att det inte skall föreligga några tvivel, skiljer sig den slutliga franska språkversionen väsentligt från sin ursprungliga version, vilket framgår vid en jämförelse mellan de båda versionerna. Den slutliga franska språkversionen skiljer sig inte bara väsentligt från den ursprungliga, utan är radikalt restriktivt. Detta är inte fallet med bland annat den slutliga italienska, den engelska eller den svenska språkversionen. Dessa ger inte bara en mer vidsträckt tolkning av bestämmelsen, ännu viktigare i sammanhanget är nämligen att den slutliga versionen överensstämmer med ordalydelsen av den ursprungliga versionen på sagda språk.

Unionens institutioner kan inte i sina beslut ge intryck av ett ständigt köpslående, framför allt inte i frågor som avser själva EU-fördraget och EU:s 26 öregioner.

Jag misstänker att dessa omständigheter är så allvarliga att det kommer att bli oundvikligt att väcka talan vid unionens domstolar för att dessa skall lösa den tvist som följer av vad ordförande Prodi i sitt ovannämnda svar kallar ändringar av juridisk art och den slutliga harmonisering av texterna som har gjorts för att uppnå överensstämmelse mellan samtliga språkversioner på vilka det avfattades. Därför anser jag att det är av största politiska betydelse för öregionerna att vidta nödvändiga åtgärder för att uppnå en godtagbar lösning innan de måste väcka talan vid domstolarna. Den talan som Isle of Wight i Förenade kungariket har väckt och som för närvarande är anhängig är ett dåligt precedensfall om en tvist av samma eller liknande art skulle utsträckas till samtliga 26 öregioner inom unionen.

Jag undrar därför om kommissionen anser den ursprungliga eller den slutliga franska språkversionen vara den giltiga? Eller, för att uttrycka samma sak i andra ordalag: Vilken språkversion anser kommissionen överensstämma med det som fastslogs i Amsterdam i juni 1997 vid en jämförelse mellan dels den franska och den spanska språkversionen, dels den engelska, den italienska och den svenska språkversionen, vilka inte alls överensstämmer med varandra?

(1) EGT C 203, 18.7.2000, s. 175.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(24 mars 2000)

Den aktuella lydelsen av artikel 158 andra stycket i EG-fördraget är den som fastställdes i Amsterdamfördraget, som undertecknades den 2 oktober 1997 och har ratificerats av alla medlemsstater. Amsterdamfördraget upprättades på tolv språk, och samtliga dessa texter är lika giltiga (artikel 15 i Amsterdamfördraget).