SKRIFTLIG FRÅGA E-1715/03

från Pasqualina Napoletano (PSE) till kommissionen

(23 maj 2003)

Ämne: Införlivande och tillämpning av direktiv 93/104/EG

Direktiv 93/104/EG(1) om arbetstidens förläggning i vissa avseenden och dess ändringsdirektiv 2000/34/EG(2) införlivades nyligen i nationell italiensk lag genom dekret nr 66 av den 14 april 2003, som offentliggjordes i den italienska motsvarigheten till Post- och Inrikes Tidningar nr 87 av den 14 april 2003. Det verkar som om man i Italien tycks anse att vaktmästare inte omfattas av EU:s arbetstidsdirektiv. Detta beror på dekret nr 692 av den 15 mars 1923, som alltjämt är i kraft. I detta direktiv står det nämligen att osammanhängande eller passiva arbeten inte skall räknas som kontinuerlig och oavbruten sysselsättning.

Idag, 80 år senare, verkar detta påstående meningslöst, eftersom de arbetsuppgifter som utförs av en vaktmästare kräver ständig uppmärksamhet. Detta understöds av EG-domstolens senaste rättspraxis om spanska läkare, i vilken det klargörs att jourperioder skall behandlas som arbetstid om det förutsätts att den arbetstagare som finns på arbetsplatsen skall vara både fysiskt och psykiskt vaken.

Faktum är dock att vissa kategorier av anställda vaktmästare i Italien arbetar upp till 59 veckotimmar (högst 11 timmar om dagen i sträck). I de nationella kollektivavtalen anges dock inte arbetstidens längd. Detta strider mot direktivet, där det fastställs att alla arbetstagare skall ha rätt att känna till sin egen arbetstid.

Det bör påpekas att de europeiska arbetstidsdirektiven har till syfte att tillämpa gemenskapens stadga om arbetares grundläggande sociala rättigheter. Den rättsliga grunden för dessa direktiv utgörs av de artiklar i fördraget som föreskriver om en förbättring av arbetstagarnas hälsa och säkerhet.

I betänkandet A5-0010/2002(3), som antogs i februari 2002, tog Europaparlamentet upp problemen i samband med arbetstidsdefinitionen i direktiv 93/104/EG. Vidare har man även betonat hur en hänvisning till nationella lagar kan medföra allvarliga risker för snedvridningar och olikheter mellan medlemsstaterna.

Anser kommissionen att det är berättigat att utesluta italienska vaktmästare från direktivets tillämpningsområde?

Hur tänker kommissionen lösa de problem som upptäckts när det gäller arbetstidsdefinitioner när den genomför sin efterlängtade och brådskande översyn av direktiv 93/104/EG?

(1) EGT L 307, 13.12.1993, s. 18.

(2) EGT L 195, 1.8.2000, s. 41.

(3) EGT C 284 E, 21.11.2002, s. 362.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(23 juni 2003)

I direktiv 93/104/EG(1) om arbetstidens förläggning i vissa avseenden fastställs minimiföreskrifter för hälsa och säkerhet när det gäller arbetstidens förläggning. Direktivet ska, enligt dess artikel 1.3, tillämpas på alla verksamhetssektorer, både offentliga och privata, enligt artikel 2 i direktiv 89/391/EEG, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 17 i detta direktiv, med undantag av luft-, järnvägs-, väg- och sjötransporter, havsfiske, liksom annat arbete till sjöss samt det arbete som utförs av läkare under utbildning. De sektorer och verksamheter som undantas i direktiv 93/104/EG täcks nu av direktiv 2000/34/EG(2), som medlemsstaterna ska införliva i sin nationella lagstiftning före den 1 augusti 2003 (1 augusti 2004 när det gäller läkare under utbildning).

Det är inte förenligt med direktivet att från direktivets tillämpningsområde utesluta andra arbetstagare än de som uttryckligen anges i ovan nämnda artikel.

En analys av den italienska lagstiftningens(3) överensstämmelse med direktivet pågår.

När det gäller den andra frågan, har kommissionen för avsikt att behandla frågan om hur arbetstiden ska definieras, särskilt mot bakgrund av domstolens rättspraxis, i det meddelande om arbetstid som kommer att antas under innevarande år.

(1) Rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, EGT L 307, 13.12.1993.

(2) Parlamentets och rådets direktiv 2000/34/EG av den 22 juni 2000 om ändring av rådets direktiv 93/104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden för att täcka sektorer och verksamheter som inte omfattas av det direktivet, EGT L 195, 1.8.2000.

(3) Kommissionen mottog i brev av den 14 april 2003 anmälan om att åtgärderna trätt i kraft.