ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2570/01

från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen

(21 september 2001)

Ämne: EU-medel till försök på icke-mänskliga primater i Nederländerna

Många EU-medborgare oroar sig över att icke-mänskliga primater används vid försök och den nederländska regeringen meddelade i juli att den kommer att förbjuda användningen av stora apor vid biomedicinsk forskning, vilket direkt påverkar det biomedicinska primatforskningscentret i Rijswijk. Kan kommissionen mot bakgrund av ovanstående ange när EU:s stöd till detta center senast sågs över och när det kommer att ses över på nytt?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(29 oktober 2001)

De senaste forskningskontrakten där det biomedicinska primatforskningscentret (Biomedical Primate Research Centre, BPRC) i Rijswijk var inblandat undertecknades 2000.

Kommissionen ser, som bekant, till att både en vetenskaplig och en etisk bedömning görs av alla förslag till forskning innan beslut tas om stöd till sådan forskning.

Dessutom görs en etisk granskning systematiskt av förslag under femte ramprogrammet för forskning, teknisk utveckling och demonstration (Programmet för livskvalitet) som omfattar känsliga aspekter, som till exempel användning av icke-mänskliga primater. I den etiska granskningspanelen ingår bland annat företrädare för djurrättsgrupper. Med den etiska granskningen säkerställs att alla forskningsprojekt där djur ingår bedrivs i enlighet med rådets direktiv 86/609/EEG av den 24 november 1986 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål(1). Där beaktas den totala nyttan med den föreslagna forskningen i förhållande till priset av djurens lidande. Samtliga projekt måste godkännas av lokala etiska kommittéer eller andra tillståndsorgan innan stöd kan komma ifråga.

BPRC har gjort avtalsmässiga åtaganden om att uppfylla alla nationella, rättsliga och etiska krav. I juli 2001 bekräftade BPRC till komissionen att centret på lokal nivå har tillstånd att bedriva biomedicinsk forskning med icke-mänskliga primater.

Alla projekt som finansieras med gemenskapsmedel kontrolleras regelbundet av kommissionen. Det görs på grundval av de årliga individuella delrapporterna från projektsamordnarna.

(1) EGT L 358, 18.12.1986.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3005/01

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(29 oktober 2001)

Ämne: Koncessioner för drift av motorvägar

Vad anser kommissionen om den italienska statens beslut i frågan om koncessionsförfarandet för drift av motorvägar som i och med detta nu skall vidmakthållas i ytterligare ett antal decennier varigenom koncessionerna till de företag som driver motorvägarna idag och som gjort så sedan åtskilliga år utan tillstymmelse till anbudsförfarande förnyas? Är detta att respektera marknaden? Är det på detta sätt som den fria konkurrensen skall säkras? Är det på detta sätt som trafikanter som utsätts för olovligt fusk skall skyddas? Varför reagerar inte EU å det skarpaste?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 december 2001)

Kommissionen vill påpeka att gemenskapsdirektiven om offentlig upphandling inte är tillämpliga på beviljandet av sådana koncessioner för tjänster som parlamentsledamoten nämner. Dock måste myndigheterna i sådana fall respektera EG-fördragets regler och principer, främst de allmänna principerna om icke-diskriminering, lika behandling, proportionalitet och insyn samt bestämmelserna om fritt tillhandahållande av tjänster och fri etableringsrätt. Kommissionen har behandlat dessa regler och principer i sitt tolkningsmeddelande om koncessioner enligt EG-rätten, vilket har publicerats i EGT(1).

I det speciella fallet med motorvägssektorn anser kommissionen att en förlängd koncession med hänvisning till de nämnda principerna bara är motiverad för att hålla en koncessionsinnehavare skadeslös i fråga om skador och förluster som han drabbats av genom ensidiga beslut från statens sida, då besluten fattats för att avvärja situationer som inträffar akut eller som orsakas av oförutsedda omständigheter utanför koncessionsinnehavarens påverkan. Det kan handla om åtgärder för att av sociala skäl låsa priserna eller bekämpa inflationen. Det kan också gälla beslut om arbeten för att anpassa motorvägen till nya krav (säkerhet, stadsplanering eller miljöskydd) och besluten inte var kraft då koncessionen beviljades.

Kommissionen ha velat undersöka hur motorvägskoncessionener beviljas i de olika medlemsstaterna och därför anmodat dessa att lämna detaljerade upplysningar om hur de går tillväga. Kommissionen analyserar för närvarande den information som lämnats för att därigenom få en helhetsbild av sektorn. Om det då undersökningen är klar skulle visa sig att de förfaranden som tillämpas i Italien för att förlänga koncessionerna inte är förenliga med EG-fördraget, kommer kommissionen omedelbart att dra de nödvändiga konsekvenserna av detta.

(1) EGT C 121, 29.4.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2238/01

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till kommissionen

(26 juli 2001)

Ämne: EU:s förbindelser med Colombia/EU:s biståndsprogram för att stödja fredsprocessen

Kommissionen har tidigare uppmanats att se till att EU:s bistånd förblir helt skilt från Plan Colombia. Frågan är dock om det är möjligt att överföra EU-medel via Fondo de Inversiones para la Paz som Plan Colombia-programmets fond. Kan kommissionen förklara hur de europeiska medlen överförs och vilka kriterier som fastställts för att garantera öppenhet samt lokala och icke-statliga aktörers deltagande i utformningen, genomförandet och tillsynen av projekten?

När kommer EU att förelägga Europaparlamentet den första offentliga rapporten om sin halvårslånga bedömning av fredsprocessen? Kommer denna rapport att innefatta en oberoende utvärdering av den colombianska regeringens människorättspolitik, inte minst när det gäller åtgärder för att bekämpa paramilitära trupper och deras ekonomiska bidragsgivare?

Flera rapporter visar att atmosfärisk desinfektion genom den amerikanska militären orsakar allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna såsom tvångsförflyttningar och skada av den berörda befolkningens hälsa och miljö. Hur planerar kommissionen, som har ansvar för att värna mänskliga rättigheter över hela världen, att i sin politiska dialog med Förenta staterna klargöra att den colombianska regeringen måste leva upp till de erforderliga kraven på mänskliga rättigheter för att den skall erhålla militärt stöd?

Att stärka det civila samhällets deltagande är en av prioriteringarna i EU:s stödpaket. Vilka mekanismer kommer mot denna bakgrund att inrättas för att garantera en smidig dialog mellan kommissionen, rådet och den colombianska och europeiska icke-statliga sektorn? Vad kommer att göras för att förbättra informationsutbytet med den icke-statliga sektorn?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 september 2001)

Kommission upprepar sin föresats att stödja fredsprocessen i Colombia, som inte skall förväxlas med den så kallade Plan Colombia.

Kommissionen håller för närvarande på att lägga sista handen vid ett finansieringsförslag för det första programmet i gemenskapens biståndspaket till Colombia. Denna plan kommer inom kort att lämnas till medlemsstaterna för godkännande. Kommissionen har för avsikt att utse Agencia Colombiana de Cooperación internacional (ACCI) till sin motpart, i enlighet med den finansiella ramöverenskommelse som undertecknades i december 2000 mellan gemenskapen och Colombias regering. Kommissionen bekräftar därför att den inte har för avsikt att överföra medel via Fondo de Inversiones para la Paz.

Kommissionen har på förslag från medlemsstaterna utsett Corporación de Desarrollo y Paz del Magdalena Medio, en väl ansedd lokal icke-statlig organisation, till huvudansvarig för projektets genomförande. Organisationen har varit delaktig i utformningen av projektet.

Kontrollen av projekten kommer att ske genom det vanliga kontrollsystem som tillämpas för gemenskapens samarbete med tredje land.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2142/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(17 juli 2001)

Ämne: Stöd till varvsindustrin

Har EU nått en uppgörelse i godo med Sydkorea inom varvssektorn, av innebörden att unionen inte kommer att inlämna ett klagomål mot Sydkorea till WTO på villkor att sagda stat förbjuder dumpning vid fartygsbyggen? Om en sådan uppgörelse inte har nåtts, kommer kommissionen att fortsätta stödja varvsindustrin inom EU och utsträcka stöden till oljetankfartyg, handelsfartyg, containerfartyg och fartyg som transporterar kemiska produkter?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(4 oktober 2001)

Trots en rad intensiva förhandlingar har det inte varit möjligt att nå en ömsesidigt tillfredsställande uppgörelse med Sydkorea om varvssektorn. Kommissionen avser således att genomföra den strategi som beslutades den 8 maj 2001. Denna innebär dels tillämpning av tvistlösningsförfarandet inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO), dels ett förslag om en tillfällig stödmekanism.

Detta stöd kommer att beviljas för de marknadssegment där kommissionen har fastställt att de illojala sydkoreanska handelsmetoderna har vållat gemenskapsindustrin avsevärd skada, dvs. sektorerna för containerfartyg samt produkt- och kemikalietanker. Kommissionen kommer att se över vilka marknadssegment som skall kunna få stöd mot bakgrund av nya bevis vilka klart visar att ett specifikt marknadssegment i gemenskapen direkt har skadats av de illojala sydkoreanska handelsmetoderna.

Kommissionen kommer att inleda tvistlösningsförfarandet gentemot Sydkorea så snart som rådet avgivit ett positivt yttrande om den tillfälliga stödmekanismen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2405/01

från Caroline Jackson (PPE-DE) till kommissionen

(21 augusti 2001)

Ämne: Kolbindningar i Nordsjön

Enligt British Geographical Survey riskerar man att gå miste om vissa platser i Nordsjön som skulle kunna vara lämpliga för bindning av koldioxid om man inte i samband med avvecklingspolitiken tar hänsyn till en sådan potentiell ändring av användningen (Earth News, BGS, juli 2001). Vad kan kommissionen göra för att garantera att man inte går miste om sådana platser och att demonstrationsprojekt genomförs för att undersöka vilka möjligheter för kolbindning som finns i Nordsjön med tanke på industrin?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2404/01 och E-2405/01ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(26 oktober 2001)

Ett framgångsrikt resultat av den andra delen av sjätte konferensen för parterna (COP 6bis) till Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändring (UNFCCC) inbegriper en överenskommelse om kolsänkor. Kommissionen har börjat utveckla gemenskapens politik avseende sänkor inbegripet geologisk kolbindning. Att ta reda på om geologisk kolbindning kan vara ett säkert och kostnadseffektivt sätt att begränsa utsläppen av koldioxid på kräver i första hand ytterligare forskning och utveckling. Generaldirektoraten för forskning och energi och transport har ett antal projekt under femte ramprogrammet om forskning och teknisk utveckling där denna fråga tas upp. (GD Forskning koncentrerar sig på verksamhet på medellång och lång sikt och GD Energi och transport på aktiviteter på kort sikt). Ett antal projekt har kommit i gång och andra är under övervägande för att få kontrakt. En kort beskrivning skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2221/01

från Ingo Friedrich (PPE-DE) till kommissionen

(24 juli 2001)

Ämne: Jordbruksfrågor på det internationella planet

I Nya Zeeland till skillnad från i EU:s medlemsstater är det tillåtet att kapa av hornen på vilda djur. Dessa horn säljs sedan till höga pris i asiatiska länder, så att kropparna efter de vilda djuren i sista hand blir bara en avfallsprodukt. Detta leder till ett prisras på vilt inom handeln mellan medlemsstaterna, som en följd av att viltkött importeras.

1. Vad företar sig kommissionen för att garantera att EU:s normer efterlevs också vid importhandeln?

2. Kan brott mot EU:s bestämmelser beivras också inom ramen för internationell handel?

3. Kan stater som inte är medlemmar av EU förbjudas sälja vilt till dumpade priser om dessa priser påvisligen är en följd av normer som strider mot gemenskapsrätten?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(5 september 2001)

1. Att kapa av horn på hjortdjur är förbjudet enligt vissa medlemsstaters lagstiftning, men inte enligt gemenskapsrätten. Eftersom det är gemenskapens interna regler som gäller för handelspolitiken i gemenskapen finns det ingen anledning att införa restriktioner för import av kött från hjortdjur vars horn har kapats.

2. I samband med den specifika fråga som besvarades under punkt 1 uppkommer inte denna frågeställning, eftersom det inte rör sig om brott mot gemenskapens regler. Mer allmänt är det medlemsstaterna som skall fastställa och verkställa lämpliga straff vid brott mot gemenskapens lagstiftning om köttimport.

3. Allt kött, även vilt, måste uppfylla gemenskapens normer avseende djurhälsa och folkhälsa. Länder godkänns individuellt på grundval av landets förhållanden i fråga om djurhälsa och folkhälsa, däribland villkoren för human slakt av djur. Allt kött som uppfyller dessa normer får importeras, till det bästa pris som importören kan erhålla.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2507/01

från Nelly Maes (Verts/ALE) till kommissionen

(7 september 2001)

Ämne: Möjligheten till tillgång till dokument på kandidatländernas språk

Frågan om huruvida kandidatländernas anslutning blir framgångsrik kommer bl.a. också att vara beroende av den acceptans i samhället som kan uppnås i dessa länder. Denna samhälleliga acceptans minskar för närvarande eftersom allt fler människor får insyn i de problem som följer med anslutningen.

Det är därför mycket viktigt att föra debatter och en dialog med befolkningen, men då måste man också kommunicera på rätt sätt och tillhandahålla exempelvis rapporterna (om framstegen på vägen mot anslutning) på kandidatländernas språk.

Exempelvis öppnades ett informationskontor i Polen, där samtliga rapporter fanns tillgängliga på samtliga officiella språk men inte på polska.

Vi uppmanar kommissionen att inom ramen för en öppen dialog om anslutningen tillhandahålla särskilt framstegsrapporterna på de framtida medlemsstaternas språk.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(28 september 2001)

Kommissionen är till fullo medveten om nödvändigheten av att viktiga dokument om utvidgningen i så hög utsträckning som möjligt tillhandahålls på kandidatländernas språk. Arbetet med detta sker som en del av kommissionens informations- och kommunikationsverksamhet i kandidatländerna, i nära samarbete med regeringarna i dessa länder. Den under den polska regeringen sorterande byrån för kommittén för europeisk integration översätter snarast möjligt rapporten om framstegen på vägen mot anslutning och många andra dokument till polska, och offentliggör texterna på papper och i elektronisk form. Byrån offentliggör även regelbundet en publikation (en. Integration Monitor) som bl.a. innehåller polskspråkiga versioner av de viktigaste dokumenten. Alla som vänder sig till informationskontoret i Polen kommer att underrättas om möjligheten att på den vägen få tag på viktiga dokument på polska.

Liknande arrangemang finns i de andra kandidatländerna. Kommissionen gör allt som den kan göra för att säkerställa att viktiga dokument finns tillgängliga på kandidatländernas språk.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2137/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(17 juli 2001)

Ämne: Afrikanska invandrare som anländer till Spaniens sydkust

De senaste dagarna har alltfler afrikanska invandrare anlänt till Spaniens sydkust efter att ha tagit sig över Gibraltar sund nattetid i små och osäkra fartyg, och det påträffas fortfarande döda människor längs den iberiska halvöns stränder. Natten den 26 och den 27 juni anlände tiotals fartyg med mer än 1 000 personer, av vilka mer än 500 anhölls, och det konstaterades att en person dött och att 20 skadats i ett av fartygen, som transporterade 62 personer. Vilka nya åtgärder avser kommissionen att vidta med hänsyn till denna tragedi?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(18 september 2001)

Kommissionen ser med stor oro på det faktum att fartyg av alla slag och storlekar med olagliga invandrare ombord anländer till Europeiska unionens Medelhavskuster. Som nyligen nämndes i svaret på Sebastiano Musumecis skriftliga fråga P-2079/01 utsätts olagliga invandrare för olika faror, bl a att smugglas av hänsynslösa, kriminella ligor och andra risker i samband med osäkra överfarter.

Det är därför viktigt att det på EU-nivå utformas politik för att förebygga och bekämpa den olagliga invandringen, och då även de olagliga sjötransporterna. I juni 2001 antog rådet ett direktiv om fastställande av hjälp till olaglig inresa, rörlighet och vistelse samt ett rambeslut om förstärkning av den straffrättsliga ramen för bekämpande av hjälp till olaglig inresa och olaglig vistelse, som fastställer ramarna för åtal av människosmugglare. Dessutom har rådet antagit ett direktiv om komplettering av bestämmelserna i artikel 26 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet för att ytterligare definiera transportörernas skyldigheter. I december 2000 antog kommissionen ett meddelande om att bekämpa människohandel och bekämpa sexuell exploatering av barn och barnpornografi, som innehåller ett förslag till rådets rambeslut om att bekämpa människohandel.

Så som redan angivits i svaret på frågeställarens skriftliga fråga E-0086/01 avser kommissionen att inleda djupgående diskussioner inom ramen för ett framtida meddelande, som kommer att läggas fram inom de närmaste veckorna, om den gemensamma strävan att förebygga och bekämpa olaglig invandring. Detta meddelande belyser bland annat det framtida samarbetet med ursprungs- och transitländer, som kan bestå av åtgärder riktade mot den infrastruktur som används för olagliga migrationsströmmar, vilket kan förebygga bruket av osäkra transportmetoder.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2831/01

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till rådet

(8 oktober 2001)

Ämne: Rasistiska uttalanden av den italienska regeringen

Av såväl diplomatiska källor som otaliga rapporteringar i ledande europeiska tidningar framgår det att Italiens statsminister Silvio Berlusconi, i uttalanden gjorda i samband med ett möte i Europeiska rådet, bland annat hävdat att Förenta staterna symboliserar den västliga civilisationen ställd mot den muslimska livsstilen, att vår civilisation skulle vara

överlägsen alla andra varav vissa fortfarande lever kvar i medeltiden samt, slutligen, att han framhållit nödvändigheten att försvara vår civilisation och dess fördelar. Dessa har följts av andra lika grava uttalanden rasistiskt färgade och knappast förenliga med tidsandan i dagens Europa (enligt diplomatiska källor citerade i dagstidningen Le Monde) av Italiens justitieminister Roberto Castelli i samband med rådets (RIF) nyligen avslutade möte. Återigen reser sig därmed frågetecken kring den italienska regeringens prägel.

Hur kommer det sig att inget av de övriga 14 statsöverhuvudena närvarande vid mötet ansåg sig ha anledning att fördöma eller åtminstone ta avstånd från Berlusconis uttalanden?

Anser inte rådet, mot bakgrund av den ställning som den italienska regeringen intagit, att det bör underställa Italien de villkor som anges i artikel 7 i Fördraget om Europeiska unionen?

Svar

(10 december 2001)

Det tillkommer inte rådet att yttra sig över Silvio Berlusconis uttalanden.

Rådet erinrar om att Europeiska rådet vid sitt extramöte i Bryssel den 21 september vädjade till det internationella samfundet att i alla multinationella forum fortsätta dialogen och förhandlingarna i syfte att bygga en fredlig, rättvis och tolerant värld i Europa och på andra håll. Europeiska rådet underströk också nödvändigheten att bekämpa varje form av nationalistiska, rasistiska och främlingsfientliga avarter på samma sätt som det avvisar varje ansats till att likställa terrorism och arabvärlden och muslimska världen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2670/01

från Ioannis Averoff (PPE-DE) till kommissionen

(2 oktober 2001)

Ämne: Stöd för omstrukturering och omställning av vinodlingen i Grekland

Enligt rådets nya förordning om en gemensam organisering av marknaden för vin (förordning (EG) 1493/1999 av den 17 maj 1999)(1) har medlemsstaterna rätt till årsbaserat finansiellt stöd för omstrukturering och omställning av vinodlingar. Grekland erhöll inget finansiellt stöd för perioden 2000/2001.

1. Av vilka orsaker erhöll Grekland inte något stöd för perioden 2000/2001? Är det sant att orsaken till detta var att man var försenad både med fastställandet av planen och med registreringen av produktionen och dess omfattning? Känner kommissionens tjänster till vilka orsaker som låg bakom denna försening?

2. Anser kommissionen att man på basis av den plan och den registrering som Grekland lämnat in kan säkra en effektiv omstrukturering av vinodlingarna i Grekland och att det är möjligt att förbättra den grekiska vinodlingens konkurrenskraft?

(1) EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(23 november 2001)

Genom kommissionens beslut 2000/503/EG av den 25 juli 2000 om fastställande av en vägledande fördelning för vinåret 2000/2001 för ett visst antal hektar per medlemsstat för omstrukturering och omställning av vinodlingar enligt rådets förordning (EG) nr 1493/1999(1), tilldelades Grekland 8 280 000 euro för minst 1 162 hektar under regleringsåret 2000/2001 i enlighet med artikel 14.1 i rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin(2).

Den inventering av den potentiella vinproduktionen som är en förutsättning för tilldelning av gemenskapsmedel meddelades kommissionen från de grekiska myndigheterna i en skrivelse av den 25 juni 2001. Kommissionen fattade sitt beslut med utgångspunkt från denna den 18 juli 2001.

Detta är skälet till att de gemenskapsmedel som kommissionen ställt till Greklands förfogande inte hade använts den 30 juni 2001. Grekland utnyttjade inte den möjlighet som föreskrivs genom tillämpningsförordningen (kommissionens förordning

(EG) nr 1227/2000 av den 31 maj 2000 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin, särskilt beträffande produktionskapacitet(3)) och som ger medlemsstaterna möjlighet att fram till den 15 oktober 2001 delvis (högst 75 %) utnyttja de gemenskapsmedel som inte utnyttjats den 30 juni. Grekland har tilldelats 7 323 000 euro för 3 028 hektar för budgetåret 2002.

Enligt artikel 12 i förordning (EG) nr 1493/1999 är det medlemsstaterna som har ansvaret för planeringen av omstruktureringen. Kommissionen har inga uppgifter som gör att den kan förutse hur enskilda medlemsstaters tillämpning av omstruktureringar och omställningar kan komma att förbättra vinodlingarnas konkurrenskraft.

(1) EGT L 201, 9.8.2000.

(2) EGT L 179, 14.7.1999.

(3) EGT L 143, 6.6.2000.