SKRIFTLIG FRÅGA E-0732/99

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(29 mars 1999)

Angående: Kärnkraftverk och problem vid årtusendeskiftet

1. Har kommissionen gjort någonting för att stödja medlemsstaternas insatser för att lösa de problem som övergången till år 2000 medför för kärnkraftverken? Om så är fallet, vad har man gjort?

2. Har man inom ramen för programmet "kärnkraftssäkerhet" inom Phare och Tacis nått fram till nya rön om hur de problem som övergången till år 2000 medför för kärnkraftverken hanteras i Östeuropa? Om så är fallet, vilka slutsatser har man dragit av detta?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(6 maj 1999)

1. I alla medlemsstater där det finns kärnkraftsanläggningar finns det också program för att bemöta år 2000-problemet. Tillsynsmyndigheterna håller på att granska dessa program och övervakar genomförandet. Från de flesta kärnkraftsanläggningar rapporteras att man i juni 1999 kommer att vara redo inför år 2000-problemet. Kommissionen har kontakt med berörda industriella grupper för att få information om deras verksamhet. Den har sett till att problemet kommer att diskuteras med medlemsstaternas tillsynsmyndigheter i särskilda arbetsgrupper och främjar på så vis bästa tillsynspraxis. Det anses inte att kommissionen behöver öka sina insatser för att få kärnkraftsanläggningarna i medlemsstaterna att ta itu med problemet eftersom man där redan arbetar med problemet.

2. Det har rapporterats att länderna i Central- och östeuropa och de nya oberoende staterna har vidtagit åtgärder på detta område. Det verkar dock som om graden av medvetenhet och omfattningen av åtgärder varierar. WANO (World association of nuclear operators) anser att det för närvarande är svårt att bedöma om lämpliga åtgärder vidtagits, på andra håll än i Tjeckien, Slovakien och Ungern. WANO uppmuntrar de mer erfarna medlemsstaterna i västvärlden att låna ut experter till kärnkraftsanläggningar i öst.

Internationella atomenergiorganet (IAEA) planerar att genomföra en bedömning under de kommande tre till fyra månaderna. De grupper som skall genomföra bedömningen kommer att lämna rapporter i maj eller juni 1999 och man kommer då att få en klarare bild av vilka behov som föreligger. Med tanke på tidsbristen och att kommissionen inte har något mandat från gemenskapen för att ta initiativ på detta område kommer kommissionen att koncentrera sina ansträngningar på att stödja IAEA:s arbete. Kommissionen kommer att utnyttja TACIS- programmet för stöd till anläggningar i samarbete med gemenskapens kärnkraftsoperatörer, som helt kommer att integreras i IAEA:s program. Det förs redan diskussioner med IAEA för att man ytterligare skall kunna bedöma de praktiska aspekterna av gemenskapens stöd. Förutom att stödja de IAEA-grupper som genomför bedömningar kommer kommissionen att undersöka om resurserna kan användas för att lösa de problem som grupperna har fastställt.

Frågan har redan uppmärksammats av en part (kärnkraftsanläggningen i Leningrad) inom ramen för TACIS- programmet för stöd till anläggningar. På kommissionens begäran diskuterades frågan också på det senaste mötet för stöd till anläggningar som WANO anordnade i november 1998. I december 1998 begärde kommissionen att TACIS-parterna skulle se till att utrustning som levereras inom ramen för gemenskapsprogram uppfyller kraven i samband med år 2000-problemet. I början av 1999 inledde kommissionen en ny undersökning vid alla anläggningar i gemenskapen som omfattas av program för stöd till platsen för att öka medvetenheten om problemet. I de senaste kontrakten för stöd till anläggningar finns det en bestämmelse om att problemet skall behandlas på de enskilda anläggningarna.

Kommissionen har också förbättrat medvetenheten hos tillsynsmyndigheterna på kärnkraftsområdet i Östeuropa genom diskussioner i samrådsgruppen och håller även på behandla stödansökningarfrån tillsynsmyndigheter i Slovakien och Bulgarien.

Kommissionen har för avsikt att se till att denna frågas diskuteras på Europeiska rådets möte i Köln.