ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1029/01

från Bill Miller (PSE) till kommissionen

(30 mars 2001)

Ämne: Punktskatter på alkoholhaltiga drycker

Kommissionen har under lång tid behandlat frågan om punktskatter på alkoholhaltiga drycker. Artikel 93 utgör en rättslig grund för inrättandet av harmoniserade system för punktskatter på alkoholhaltiga drycker, för att garantera att den inre marknaden upprättas och fungerar.

Trots detta har kommissionen inte utarbetat några förslag om tillämpningen av punktskatter på alkoholhaltiga drycker. Tydligen pågår det ytterligare en behandling av ärendet. När kommer resultatet av denna behandling och kommissionens svar att offentliggöras?

Kan kommissionen ge garantier för att den inte kommer att föreslå några åtgärder eller ta några initiativ som skulle öka diskrimineringen av någon kategori av drycker, samt att den kommer att fortsätta att försöka inrätta ett system som garanterar att konkurrensen på den inre marknaden inte snedvrids?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 maj 2001)

I samband med sammanställningen av kommissionens nästkommande rapport om miniminivåerna för punktskatt och de punktskattesatser som tillämpas av medlemsstaterna för alkoholhaltiga drycker har en undersökning av konkurrensen mellan olika typer av alkoholhaltiga drycker gjorts av en privat konsult. Undersökningen har nyligen slutförts. Vidare samråder kommissionen med samtliga medlemsstater samt med berörda hälso- och branschorganisationer. Detta samråd är nu nästan avslutat. På grundval av all den information och de synpunkter som mottagits sammanställer kommissionen sin rapport, som bör antas under de kommande månaderna. Inget beslut har ännu fattats om huruvida denna rapport bör åtföljas av ett förslag till ett direktiv om ändring av minimisatserna för punktskatt på alkoholhaltiga drycker.

Kommisionen kan inte föregripa resultatet av rapporten. Den kan emellertid försäkra parlamentsledamoten om att den har noterat branschorganisationernas och medlemsstaternas ståndpunkter rörande möjlig diskriminering mellan olika kategorier av drycker och snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden. Dessa frågor kommer att behandlas i rapporten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0809/01

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(19 mars 2001)

Ämne: Projektet Thameslink 2000

Railtrack PLC, ett London-baserat företag har lagt fram förslaget Thameslink 2000, som för närvarande undergår en offentlig granskning enligt Transport & Works Act. Förslaget kräver att man bygger ett antal nya stål- och betongviadukter genom Borough Market. Projektet omfattar total rivning av 16 byggnader, varav nio är listade som Grade II (inklusive hela Georgian Terrace, ritad av Sir Robert Smirke, British Museums arkitekt) och ombyggnation av ytterligare åtta, varav sju är listade, mitt i kulturområdet Borough Street.

Borough Market är den äldsta kommunala frukt- och grönsaksmarknaden där det fortfarande handlas på ursprungsplatsen, där Shakespeare spelade och Dickens levde, och där man upplevt ett häpnadsväckande uppsving i och med byggandet av Tate Modern och Shakespeares Globe Theatre. Området är av sådan unik betydelse för miljön och har en sådan kvalitet att man borde kunna förutsätta att tillstånd inte ges för den ohjälpliga skada som projektet skulle orsaka. Mot bakgrund av Europakonventionen av 1954 och 1985 års konvention om skydd av Europas arkitekturarv, kommer kommissionen att ingripa och granska ärendet?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(15 maj 2001)

Enligt artikel 151 (f.d. artikel 128) i EG-fördraget har gemenskapen behörighet att främja det kulturella samarbetet mellan medlemsstaterna. Parlamentsledamotens fråga tillhör inte gemenskapens behörighetsområde enligt subsidiaritetsprincipen tillhör detta helt och hållet medlemsstatens ansvarsområde.

Gemenskapen har för övrigt inte undertecknat vare sig den europeiska kulturkonventionen av den 19 december 1954 eller konventionen om skydd av Europas arkitekturarv av den 3 oktober 1985, och kommissionen kan därför inte undersöka eventuella överträdelser.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0754/01

från Pasqualina Napoletano (PSE) till kommissionen

(7 mars 2001)

Ämne: Programplanering för Leader Plus i Regione Lazio

Den programplanering för Leader Plus som Regione Lazio har utarbetat för perioden 20002006 har lagts fram för kommissionens tjänstegrenar, vilka har meddelat att det inte kan godkännas. Kan kommissionen förklara skälen för sitt beslut och uppge vilka riktlinjer det har givit för att dokumentet skall kunna omarbetas i enlighet med bedömningsgrunderna för programmet, så att man därigenom kan undvika att de berörda ekonomiska aktörerna och kommunerna drabbas ytterligare?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 april 2001)

Parlamentsledamotens fråga rör godkännandet av programmet Leader+ för regionen Latium.

Gemenskapsintitiativet Leader+ för regionen Latium lämnades in av Italiens ständiga representation den 16 november 2000 i enlighet med artikel 21.3 i förordning (EG) nr 1260/1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna (allmän förordning)(1) och punkt 42 i kommissionens meddelande om fastställande av riktlinjer för gemenskapsinitiativet för landsbygdens utveckling (Leader+)(2).

I enlighet med artikel 28 i den allmänna förordningen och punkt 35 i meddelandet om Leader+ skall kommissionen godkänna programmen (Leader+) senast fem månader efter det att den mottagit dem, förutsatt att de villkor som föreskrivs i den allmänna förordningen och i meddelandet är uppfyllda.

Efter en första generell genomgång av det anmälda programmet Leader+ för regionen Latium har kommissionen fastställt viktiga brister och informationsluckor när det gäller vissa tillämpliga bestämmelser i meddelandet.

Kommissionen meddelade i en skrivelse av den 14 december 2000 till Italiens ständiga representation att programmet inte är godkänt och begärde att de italienska myndigheterna skall komplettera förslaget till program genom att överlämna de uppgifter som krävs enligt reglerna för att programmet Leader+ för regionen Latium snarast skall kunna godkännas av kommissionen.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.

(2) EGT C 139, 18.5.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1777/01

från Paul Rübig (PPE-DE) till kommissionen

(15 juni 2001)

Ämne: Handeln med drycker hotas av hinder för leveranser till Tyskland

I förslaget till ändring av den tyska förpackningsförordningen föreskrivs det att det skall införas en obligatorisk minimipant på engångsförpackningar för drycker.

Andelen engångsförpackningar bland de produkter som säljs är avsevärt högre bland de drycker som importerats än bland dem som tillverkats i Tyskland. Detta innebär att en burk- och flaskpant blir till nackdel för dem som exporterar drycker till Tyskland.

Tillverkarna av drycker hyser konkreta och utbredda farhågor för att de som säljer importerade drycker i Tyskland (framför allt kedjor inom handeln) kommer att upphöra med att saluföra importerade drycker i engångsförpackning ifall det införs en pant på burkar och engångsflaskor.

Dessutom kommer leverantörerna av dryckerna, som en följd av det tilltänkta pantsystemet på marknaden i Tyskland, att bli tvungna att utveckla en separat produktion och logistik med alla de merkostnader och nackdelar inom konkurrensen som detta för med sig.

Obligatorisk pant kan inte rättfärdigas på ekologiska och miljöpolitiska grunder, eftersom ett sådant system inte bidrar till att det avsedda målet uppnås, nämligen främjande av flergångsförpackningar för drycker. Dessutom finns det inte heller någon tillräcklig vetenskaplig grund för att engångsförpackningarna, som förordningen vill komma åt, skulle vara till nackdel för miljön.

Hur ställer sig kommissionen till detta överhängande hot om ett oproportionerligt ingrepp i principen om fri rörlighet för varor, ett hot som på den inre marknaden i Europa skapar ett handelshinder som inte kan rättfärdigas, vare sig med ekologiska argument eller med gällande gemenskapslagstiftning?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1774/01, E-1775/01, E-1776/01, E-1777/01 och P-1823/01 ingivet av Frederik Bolkestein för kommissionen

(26 juli 2001)

Förslaget till en andra ändring av den tyska förordningen om emballage, vilket meddelades med stöd av direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall(1) och 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter(2), har granskats av kommissionen mot bakgrund av de relevanta bestämmelserna i gemenskapsrätten.

Bl.a. de frågor som parlamentsledamöterna tar upp har granskats av ansvariga tjänstemän inom kommissionen.

Vid sitt sammanträde den 13 juli 2001 antog Bundesrat en resolution som lagts fram av flera delstater gemensamt och röstade inte för det förslag som meddelats kommissionen. Frågan om förslaget stämmer överens med gemenskapsrätten är därför inte längre aktuell.

(1) EGT L 365, 31.12.1994.

(2) EGT L 204, 21.7.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1775/01

från Reinhard Rack (PPE-DE) till kommissionen

(15 juni 2001)

Ämne: Tysklands förpackningsförordning - otillräckligt skydd för varors fria rörlighet och för dem som importerar drycker

I den aviserade ändringen av Tysklands förpackningsförordning föreskrivs det att det skall införas obligatorisk pant på förpackningarna för vissa drycker. Detta leder de facto till att ett mer än tio år gammalt handelshinder för importörerna av utländska drycker ytterligare skärps.

Av detta och liknande fall framgår det att den princip som finns förankrad i direktiv 94/62/EG(1) vid sidan om principen om skydd av miljön och som är lika viktig som denna princip, nämligen principen om fri rörlighet för varor, inte garanteras effektivt. Ett effektivt skydd kräver också både att det finns möjligheter till snabbt genomförande och att genomförandet faktiskt sker i snabb takt. Hittills har det regelbundet tagit flera år i anspråk att pröva bestämmelser och inleda förfaranden - till exempel också i fallet med Danmarks förbud mot burkförpackningar, vilket nu är uppe till behandlingt. Krav på obligatorisk pant kan emellertid redan på några månader undergräva grunden för en dryckesimportörs existens.

Anser kommissionen, utgående från hur lång tid som hittills gått åt i samband med prövningar och förfaranden, att det finns tillräckliga garantier för denna princip?

Anser kommissionen mot bakgrund av erfarenheterna hittills att förpackningsdirektivet 94/62 erbjuder en effektiv lagstiftningsram för att förebygga uppkomsten av handelshinder?

Ämnar kommissionen i samband med översynen av direktiv 94/62 vidta åtgärder som vid sidan om en hög nivå på miljöskyddet också snabbt och effektivt garanterar den inre marknadens funktion?

(1) EGT L 365, 31.12.1994, s. 10.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1774/01, E-1775/01, E-1776/01, E-1777/01 och P-1823/01 ingivet av Frederik Bolkestein för kommissionen

(26 juli 2001)

Förslaget till en andra ändring av den tyska förordningen om emballage, vilket meddelades med stöd av direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall(1) och 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter(2), har granskats av kommissionen mot bakgrund av de relevanta bestämmelserna i gemenskapsrätten.

Bl.a. de frågor som parlamentsledamöterna tar upp har granskats av ansvariga tjänstemän inom kommissionen.

Vid sitt sammanträde den 13 juli 2001 antog Bundesrat en resolution som lagts fram av flera delstater gemensamt och röstade inte för det förslag som meddelats kommissionen. Frågan om förslaget stämmer överens med gemenskapsrätten är därför inte längre aktuell.

(1) EGT L 365, 31.12.1994.

(2) EGT L 204, 21.7.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1658/01

från Jan Andersson (PSE) till kommissionen

(28 maj 2001)

Ämne: Företagens sociala ansvar

I slutsatserna från det Europeiska rådets toppmöte i Stockholm välkomnar rådet de initiativ som tagits av företag för att främja företagens sociala ansvar (slutsats 31). I slutsatserna framgår det vidare att kommissionen avser lägga fram en grönbok i juni i år om företagens sociala ansvar (på engelska förkortad CSR). CSR omfattar en serie områden som hanterats och som vidare bör kunna hanteras via avtal inom ramen för den sociala dialogen eller via gemenskapslagstiftning.

Kan kommissionen redovisa sin uppfattning om sin roll i utvecklingen av CSR samt beskriva hur den ser på fördelningen av vilka områden som bör hanteras via avtal inom ramen för den sociala dialogen och gemenskapslagstiftning respektive via frivilliga åtaganden inom ramen för CSR?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(16 juli 2001)

Företagens sociala ansvar är ett koncept som bygger på att företag på frivillig basis integrerar sociala och miljömässiga hänsyn i sin affärsverksamhet och i samverkan med intressenter. De förväntas därigenom medverka till det strategiska mål som beslutades under Europeiska rådets extraordinarie möte i Lissabon den 23 och 24 mars 2000: bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning.

Att vara socialt ansvarstagande innebär inte bara att man fullt ut gör vad som förväntas av en enligt lagen utan även att man gör något därutöver genom att investera mer i humankapital, miljö och relationerna till intressenter.

En europeisk strategi för företagens sociala ansvarstagande skulle i första hand öka värdet av och komplettera befintlig verksamhet genom att tillhandahålla en övergripande europeisk ram för företagens lösningar för socialt ansvar, och genom att stödja goda metoder för utvärdering och verifiering av goda lösningar för socialt ansvarstagande.

Kommissionen hoppas att den grönbok om företagens sociala ansvarstagande som den avser att lägga fram i juli 2001 ytterligare stimulerar debatten i EU och medlemsstaterna bland samtliga aktörer. Debatten får sedan utvisa vilken roll kommissionen konkret skall ha i utvecklingen av företagens sociala ansvarstagande.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1824/01 från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen. Beslutsfattande och konstruktiv återhållsamhet i försvarsfrågor.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 350 E , 11/12/2001 s. 0232 - 0232



SKRIFTLIG FRÅGA P-1824/01 från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen (20 juni 2001) Ämne: Beslutsfattande och konstruktiv återhållsamhet i försvarsfrågor I artikel 23 under avdelning V i Amsterdamfördraget fastställs det att beslut enligt denna avdelning fattas enhälligt av rådet. I samma artikel ingår även en princip om så kallad konstruktiv återhållsamhet. Jag är intresserad av kommissionens tolkning av denna artikel. Skall fördraget tolkas så att en enda medlemsstat, i enlighet med kravet på enhällighet, kan hindra att krishanteringstrupper sätts in för vissa uppdrag om det röstar mot beslutet och inte går med på att avhålla sig från ett beslutsfattande? Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar (13 juli 2001) Med strikt tillämpning av regeln om enhällighet kan en enda medlemsstat blockera ett beslut av rådet. Möjligheten till konstruktiv röstnedläggelse infördes i fördraget just för att förhindra situationer där man hamnar i en återvändgränd. En rådsmedlem som avstår från att rösta är inte skyldig att tillämpa beslutet men skall godta att beslutet är förpliktande för unionen. Den berörda medlemsstaten skall i en anda av ömsesidig solidaritet avhålla sig från varje handling som skulle kunna strida mot eller hindra en unionshandling på grundval av det beslutet, och de andra medlemsstaterna skall respektera denna ståndpunkt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1484/01

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(18 maj 2001)

Ämne: Katalanska och Europeiska språkåret

Kommissionens generaldirektorat för utbildning och kultur har gett INRA (EUROPE) i uppdrag att utföra en undersökning om européer och språk. I förbindelse med genomförandet av denna undersökning beslutade man att även ta med turkiska och teckenspråket tillsammans med Europeiska unionens officiella språk.

Det finns också andra officiella språk i Europa, till exempel katalanska, som talas i tre av unionens medlemsstater (Spanien, Italien och Frankrike) i ett språkområde med 10 miljoner invånare. Katalanska är dessutom det officiella språket i en av FN:s medlemsstater (Andorra) och ett av de officiella språken i Spanien. Kan kommissionen ange orsakerna till att man inte medtagit katalanska i nämda undersökning?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(23 juli 2001)

Syftet med den påtalade undersökningen var att samla in allmän information om européernas kunskaper om och inställning till språk och språkinlärning. Undersökningen följde Eurobarometerns standardmetod, som bygger på ett slumpmässigt gjort urval med 1 000 personer från varje medlemsstat. Förteckningen över de undersökta språken upprättades på grundval av tidigare erfarenheter av sådana undersökningar med hänsyn till huruvida man kunde förvänta sig att de intervjuade

individernas svar skulle ge statistiskt signifikanta resultat. Förteckningen visades inte för de intervjuade individerna utan användas av intervjuarna för att klassificera spontana svar. De intervjuade individerna påverkades inte. Svar som avsåg andra språk än dem i förteckningen noterades som andra språk.

Trots sofistikerade statistiska metoder, som syftar till en jämn täckning av hela unionens territorium, kunde undersökningen inte förväntas ge statistiskt signifikanta resultat för språk som katalanska, som ju bara talas av en del av befolkningen i en avgränsad region. På frågan Vilket språk är ditt modersmål? svarade 47 av 1 000 spanska intervjuade personer med ett språk som inte var förtecknat. I hela Europa föll 1,8 % av svaren på denna fråga i denna kategori.

Kommissionen har emellertid inlett en ingående undersökning av regionala språk och minoritetsspråk (Euromosaik) som innehåller uppgifter om hur många som talar katalanska och andra europeiska språk som inte tillhör unionens officiella språk. Denna information finns tillgänglig på webbplatsen http://www.uoc.es/euromosaic eller som publikation från Publikationsbyrån.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0420/01

från Heidi Hautala (Verts/ALE) till kommissionen

(16 februari 2001)

Ämne: Tester för livmoderhalscancer

Varje år dör tusentals europeiska kvinnor av livmodershalscancer på grund av bristerna i det nuvarande testsystemet. Undersökningar som nyligen genomförts av universitetet i Hannover och Tübingen i Tyskland visar att mer än hälften av alla cytologprov är otillräckliga.

Vilka åtgärder avser kommissionen vidta (om den har för avsikt att vidta åtgärder) för att förbättra möjligheterna att spåra livmodershalscancer? Kommer kommissionen att uppmuntra medlemsstaterna att införa systematiska tester?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(11 juni 2001)

I förbindelse med handlingsplanen Europa mot cancer har ett europeiskt nätverk för screening för livmoderhalscancer bildats för att skapa konsensus om goda metoder för sekundär prevention av livmoderhalscancer genom screening. Som ett led i dessa ansträngningar hölls en konsensuskonferens om screening för cancer inklusive livmoderhalscancer, bröstcancer, prostatacancer och andra cancersjukdomar i Wien i november 1999. Rådgivande kommittén för förebyggande av cancer som ger kommissionen råd i alla frågor som rör förebyggande åtgärder mot cancer har utfärdat ett antal rekommendationer om förebyggande av cancer genom screening. Kommissionen har planer på att utarbeta ett förslag till rådets rekommendationer om screening för cancer som grundar sig på dessa rekommendationer.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2086/01

från Pat Gallagher (UEN) till kommissionen

(5 juli 2001)

Ämne: Förenkling av administrationen av den gemensamma jordbrukspolitiken

Kan kommissionen ge en uppdaterad beskrivning av den nuvarande situationen när det gäller förenklingen av förfarandena för den gemensamma jordbrukspolitiken till följd av beslutet att förenkla utbetalningarna av direkt stöd? Har kommissionen för avsikt att utvidga detta system?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(23 juli 2001)

När rådet, den 19 juni 2001, hade antagit kommissionens förslag(1) att förenkla utbetalningar av små belopp till jordbrukare, började arbetet med att förbereda de nödvändiga detaljerade genomförandebestämmelserna. Ett första möte om dessa bestämmelser hölls mellan kommissionen och representanter för medlemsstaternas förvaltningar den 3 juli 2001, och fler möten planeras.

Rådets förordning (EG) nr 1244/2001 av den 19 juni 2001 om ändring av förordning (EG) nr 1259/1999 om upprättande av gemensamma bestämmelser för system för direktstöd inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken(2) fastställer att det förenklade betalningssystemet skall gälla från och med den 1 januari 2002, även om man bör komma ihåg att medverkan är frivillig för såväl medlemsstater som för jordbrukare. Arbetet med genomförandebestämmelserna bör avslutas i tid för att de medlemsstater som så önskar skall kunna tillämpa systemet från det datumet.

I sin deklaration vid parlamentets plenarsession den 14 juli 2001, framhöll kommissionsledamoten ansvarig för jordbruk att detta förenklade betalningssystem gäller under en försöksperiod, och att man hoppas att ett lyckat resultat skall leda till att systemet utvidgas.

(1) EGT C 120 E, 24.4.2001.

(2) EGT L 173, 27.6.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1877/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Irland)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Irland som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Irland som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(24 juli 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.