ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0406/98

från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen

(24 februari 1998)

Angående: System med föreskrivna mängder

Vilka medlemsstater har ett system med föreskrivna mängder vilket har undersökts, och varför ansåg kommissionen att förekomsten av ett system med föreskrivna mängder på den brittiska brödmarknaden utgjorde ett hot mot den viktigaste handeln inom gemenskapen?

Kompletterande svar

från Mario Monti på kommissionens vägnar

(4 december 1998)

Kommissionen fick 1993 en fråga från parlamentsledamoten Mechthild von Alemann (H-228/93)(1) om de problem som möter importörer av färdigförpackat bröd från Tyskland. Av denna anledning tog kommissionen upp frågan om huruvida den brittiska förordningen om sortiment (Weights and Measures (Miscellaneous Foods) Order 1988 SI 1988/2040) är förenlig med artiklarna 30-36 i EG-fördraget där principen om fri rörlighet för varor stadfästs. Då bröd inte omfattas av direktiv 80/232/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om de nominella vikter och volymer samt volymer för behållare som är tillåtna för vissa färdigförpackade varor(2), tillämpas artiklarna 30-36 på de nationella åtgärder som eventuellt hindrar handel med varorna i fråga.

I den omtvistade förordningen föreskrivs att för färdigförpackat bröd skall den nominella vikten vara 400 gram eller multipler av denna vikt. Detta utesluter alltså bl.a. en nominell vikt på 500 gram som är en vanligt förekommande vikt i andra medlemsstater.

Kommissionen anser att denna förordning strider mot artikel 30 i EG-fördraget. Detta eftersom konsumentskydd och god handelssed på ett tillfredsställande sätt kan garanteras genom åtgärder som i mindre grad hindrar handeln, t.ex. genom att man anger nettovikten på den färdigförpackade varan. Till följd av ett föreläggande i december 1996 gick de brittiska myndigheterna med på att ändra ifrågavarande förordning, i syfte att bl.a. införa vikterna 500 gram och 1 kilogram. Ändringen är under utarbetande.

(1) Bilagor EGT 3-429, 10.3.1993.

(2) EGT L 51, 25.2.1980.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3159/98

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(19 oktober 1998)

Angående: Arbetsprogrammet 1998-2000 beträffande utvecklingen av lokala och regionala transportnät

Kommissionen presenterade nyligen sitt arbetsprogram 1998-2000 beträffande utvecklingen av lokala och regionala transportnät avsedda att främja utbytet av information mellan olika delar av Europeiska unionen inom transportområdet.

Inom ramen för detta program hoppas kommissionen kunna utforma en handledning för jämförande analys av lokala passagerartransporter.

Skulle kommissionen kunna ange utifrån vilka kriterier den valt ut de 15 städer som slutligen skall delta i utformningen av denna handledning?

Har kommissionen fått förslag på städer från samtliga medlemsstater?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(30 november 1998)

Det pilotprojekt som parlamentsledamoten nämner syftar till att fastställa metoder som städer kan använda för att jämföra hur deras respektive transportsystem fungerar och för hur man kan dra nytta av bästa tillvägagångssätt. Projektet omfattar alla typer av passagerartransport, inte enbart offentliga transporter.

Kommissionen bad flera europeiska sammanslutningar av lokala myndigheter och offentliga transportföretag att informera städer som skulle kunna vara intresserade. Sammanlagt visade 45 städer (från åtta medlemsstater samt från Tjeckiska republiken) intresse av att delta, men en begränsad budget innebar att endast 15 kunde beredas tillfälle. I kommissionens brev med inbjudan om intresseanmälan angavs följande urvalskriterier: beredvillighet på beslutande nivå att införa förändringar som leder till förbättrade lokala transportsystem, tillgång till personal som skall medverka i projektet, tillgänglighet till grundläggande information om städernas lokala transportsystem (informationen skall bland annat omfatta hur mycket transporttjänster olika typer av transportslag utför, resmönster hos olika socialgrupper, offentliga utgifter för transporter) och en beredvillighet att offentliggöra en del av den här informationen. Kommissionen hade dessutom som mål att hitta deltagare städer av olika storlek och från olika regioner inom gemenskapen.

Organ från två spanska städer visade intresse av att delta i projektet, men tyvärr uppfyllde de inte projektkriterierna. En av de spanska ansökningarna berörde bara en specifik form av offentlig transport i stället för hela transportsystemet. I den andra ansökningen saknades information för att man skulle kunna bedöma om den uppfyllde kriterierna. Det spanska intresset, och intresset från övriga ansökande, var dock mycket uppskattat.

Resultaten från första delen av projektet (en handledning för att bedöma transportsystemet) bör vara klara under första halvåret 1999. Kommissionen kommer att se till att kopior skickas till de städer som inte valdes ut och att de fortlöpande informeras om projektets utveckling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2866/98

från Clive Needle (PSE) till rådet

(28 september 1998)

Angående: Förhållningsregler för vapenkontroll

Trots förhållningsreglerna för vapenkontroll, som man kom överens om i maj, har det tyska företaget Heckler och Koch skrivit under ett kontrakt tillsammans med MKEK i Turkiet enligt vilket det senare kommer att tillverka 200 000 armégevär.

Med tanke på brotten mot de mänskliga rättigheterna i Turkiet, står det ovannämnda i strid med förhållningsreglerna och vilka åtgärder ämnar rådet vidta i denna fråga?

Svar

(20-21 december 1998)

Uppförandekoden för vapenexport antogs den 8 juni 1998 för att fastställa stränga gemensamma normer, som skall uppfattas som miniminormer, i fråga om hantering av och återhållsamhet beträffande överföringar av konventionella vapen av alla medlemsstater samt för att förstärka utbytet av relevant information för att uppnå ökad insyn inom unionen.

Uppgifterna i den ärade parlamentsledamotens fråga har inte tidigare kommit till rådets kännedom.

Den ärade parlamentsledamoten är säkert medveten om att det är medlemsstaternas och deras tillståndsmyndigheters ansvar att fatta beslut om export av individuella vapen, och således säkerställa att uppförandekoden genomförs.

I enlighet med bestämmelserna i uppförandekoden är rådet för närvarande i färd med att fastställa ett detaljerat förfarande för den föreskrivna rapporteringsskyldigheten.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2975/98

från Umberto Bossi (NI) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Italiens förslag att främja nyanställningar utan arbetsgivaravgifter i södra Italien

Italiens regering har nyligen lagt fram ett förslag om att främja nyanställningar i södra Italien genom att befria företagen i området från arbetsgivaravgifter.

Regeringen har inte i förväg förhört sig hos gemenskapens myndigheter om detta är lagligt. 1995 skedde samma sak, då man införde en form av utbildnings- och arbetskontrakt, och då inleddes ett förfarande mot Italien (för brott mot gemenskapens antitrustbestämmelser) och företagen anmodades att betala tillbaka alla förmåner de erhållit sedan 1995.

Anser inte kommissionen att Italiens åtgärd till förmån för landets södra del är diskriminerande för företag i andra delar av landet som också skulle vilja nyanställa men inte kan få något sysselsättningsstöd?

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta gentemot Italien för att förhindra att man fortsätter att "glömma bort" att anmäla nationella åtgärder?

Anser inte kommissionen att de små och medelstora företagen i Italien borde skyddas bättre, så att inte regeringens misstag slår just mot de produktiva aktörerna?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(19 oktober 1998)

Kommissionen har inte officiellt informerats om det förslag som parlamentsledamoten hänvisar till.

Enligt artikel 93.3 i EG-fördraget är den italienska regeringen skyldig att till kommissionen anmäla alla planer på att vidta eller ändra stödåtgärder innan de genomförs, så att kommissionen kan yttra sig i fråga om deras förenlighet med den gemensamma marknaden. Kommissionen kommer att vara uppmärksam på att denna skyldighet iakttas.

Kommissionen kommer att undersöka de åtgärder som anmäls till den mot bakgrund av gemenskapsreglerna och särskilt, om åtgärden avser att främja anställningar, på grundval av riktlinjerna för sysselsättningsstöd(1).

Om åtgärderna genomförs innan kommissionen godkänner dem är de olagliga och kan komma att bli föremål för en begäran om återkrav.

Kommissionen anser sig inte behöva uttala sig om den italienska regeringens avsikter att stödja vissa regioner eller vissa typer av företag, under förutsättning att gemenskapsreglerna om statligt stöd iakttas.

(1) EGT C 334, 12.12.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2814/98

från Michael Hindley (PSE) till kommissionen

(17 september 1998)

Angående: Handlingsprogram för Kazakstan (EU:s stöd till Kazakstan)

I det vägledande program för 1996-1999 som de kazakstanska myndigheterna och förvaltningskommittén för Tacis kommit överens om ingår ett särskilt omnämnande om bistånd till Kazakstan för att hjälpa landet att gå med i WTO.

Kan kommissionen informera om på vilket sätt detta bistånd kommer Kazakstan till del?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(21 oktober 1998)

Det vägledande programmet 1996/1999 för Kazakstan täcks av två handlingsprogram. Det första avser perioden 1996/1997. Det andra, som håller på att förberedas, avser perioden 1998/1999.

Under det första handlingsprogrammet deltog Kazakstan i programmet "European expertise services". Genom detta projekt upplystes den kazakstanska regeringen om hur den skulle gå tillväga för att ansluta sig till Världshandelsorganisationen (WTO). Medveten om att ett inträde i WTO kräver starkt stöd bad den kazakstanske representanten om detta stöd vid den gemensamma kommitténs möte som hölls i Bryssel i juni 1998 mellan Kazakstan och kommissionen.

Under Tacis programmeringsuppdrag som ägde rum efter det ovan nämnda mötet diskuterades önskemålet ytterligare och som ett resultat härav förbereds nu ett projekt kallat "genomförandet av partnerskaps- och samarbetsavtalen". En större del av verksamheten i detta projekt kommer att ägnas åt WTO-anslutningen.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 118 , 29/04/1999 s. 0015



SKRIFTLIG FRÅGA E-2011/98 från José Apolinário (PSE) till kommissionen (30 juni 1998) Angående: Inkomst och BNP i Agenda 2000 Bekräftar kommissionen att begreppen BNP och inkomst använts som synonymer i Agenda 2000? Är det sant att klassificeringen av regioner skulle se helt annorlunda ut om man i Agenda 2000 beaktade inkomsterna istället för produktionen? Vad är resultatet av detta framåtblickande arbete?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2733/98

från Christine Oddy (PSE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Skogsskövling i Venezuela

Kommer kommissionen att framföra sina allra starkaste protester till Venezuelas regering som genom att tillåta att nästan halva området av skogsreservatet Imata utnyttjas för gruvdrift och skogsavverkning skapar ett allvarligt hot mot landets regnskogar? Förslaget hotar ursprungsbefolkningens traditionella livsstil i skogarna och kommer att leda till massiva skador för vilda växter och djur samt innebära ett farligt exempel för liknande skogsområdens framtid.

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(8 oktober 1998)

Att de tropiska regnskogarna bevaras och brukas på ett hållbart sätt är viktiga frågor för kommissionen som sedan 1992 har anslagit 500 miljoner ecu till åtgärder inom detta område och noga följer allt som händer inom denna sektor.

Alltsedan Imataca avsattes som naturreservat 1961 har illegal gruvdrift bedrivits där och denna har under de senaste åren ökat i omfattning. Målet med det föreslagna dekretet 1850 är att reglera denna verksamhet genom införandet av miljövänligare metoder, då det ses som socialt omöjligt att stoppa den helt och hållet. Venezuela har haft stora tillbakagångar i ekonomin på grund av det senaste årets nästan 50 - procentiga prisfall på olja. Detta har lett till att runt halva befolkningen måste leva under förfärliga villkor och en kraftig ökning av ansträngningarna att se över den enorma utlandsskulden. Under dessa omständigheter har Venezuelas regering sökt efter nya möjligheter att exploatera naturtillgångar för att öka statsinkomsterna och minska beroendet av olja som tydligt hotar ekonomin i sin helhet. Detta förklarar varför dekret 1850 slutligen antogs efter att först ha upphävts och sedan blivit föremål för en het offentlig debatt.

Kommissionen har givit stöd åt flera åtgärder inom miljösektorn i Venezuela, däribland bevarandet av den biologiska mångfalden i naturreservatet i övre Orinoco-Casiquiare-området (11 miljoner ecu), programmet "Protección del Indígena Amazonense" (915 000 ecu), bevarandet av den biologiska mångfalden i Orinoco-deltat (750 000 ecu), inrättandet av en myndighet för flodområdet Lago de Valencia (870 000 ecu) samt en genomförbarhetsstudie för miljövård av flodområdet Caroni (80 000 ecu).

Venezuela har en omfattande miljölagstiftning med mer än 80 lagar och runt 400 dekret och förordningar. Kommissionen kommer därför genom olika bilaterala kontakter att starkt rekommendera Venezuela att se till att förordningarna efterlevs, i synnerhet dekret nr 1850 i vilket landets internationella förpliktelser att uppnå en hållbar utveckling fastställs (konventionen om biologisk mångfald).

Kommissionen förbereder för närvarande ett meddelande om ett utvecklingssamarbete för skogsbruk för att kunna fortsätta och förbättra sin verksamhet inom denna sektor efter 1999. Medan denna grundläggande text förbereds kommer kommissionen att ta hänsyn till kopplingen mellan skogssektorn och annan ekonomisk verksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2566/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Anställning vid Europeiska miljöbyrån (EEA)

Som svar på min skriftliga fråga E-1779/98(1) angående den oacceptabla situationen i fråga om nationell spridning bland de anställda vid EEA gjorde kommissionsledamot Bjerregaard, som vanligtvis är mycket diplomatisk, ett förmodligen omedvetet misstag. Hon hänvisade till att tjänsterna inte på förhand är fördelade utifrån geografiska eller demografiska kriterier. Tvärtom rekryteras de anställda med utgångspunkt från de sökandes kvalifikationer. Den uppenbara slutsatsen av detta svar är att greker och irländare saknar kvalifikationer eftersom EEA ansett att bara en grek och en irländare förtjänar att arbeta vid byrån, medan däremot sju belgare och sju nederländare blivit anställda.

På ett annat ställe i Bjerregaards svar framhålls att en liten organisation som Europeiska miljöbyrån, som är placerad i norra Europa, oundvikligen möter praktiska svårigheter när man skall förena behovet att anställa de bästa kandidaterna med behovet av rättvis geografisk fördelning. Miljöbyråns ledning (som ständigt via kommissionen riktar krav till ledamöterna i budgetutskottet om ökade anslag till miljöbyrån) och kommissionen själv vet mycket väl att de decentraliserade organen inte har till uppgift att anställa tjänstemän från det geografiska område där de är belägna. De decentraliserade organen är inrättade för att tjäna de europeiska medborgarna, och de förfaranden och rättvisa och öppna urvalsprov, som de enligt Bjerregaard tillämpar, bör inte provocera medborgarna. Nyligen gjorda erfarenheter i samband med det rättsliga underlaget för EU:s budget har dessutom visat att saker och ting kan bli mycket komplicerade när de förfaranden som används inte är öppna för insyn.

Kan kommissionen upplysa om vilka konkreta åtgärder man ämnar vidta för att öka insynen i Europeiska miljöbyråns anställningsförfaranden och avskaffa obalansen beträffande den nationella fördelningen av tjänstemännen (inte de nationella experterna)?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(1 oktober 1998)

Parlamentsledamotens slutledningar av svaret på den skriftliga frågan E-1779/98 var utan tvivel ironiskt menade, men ledamoten inser säkert att rekrytering beroende på meriter endast kan ske på basis av inkomna ansökningar.

Parlamentsledamoten är medveten om att kommissionen endast kan ge råd till Europeiska miljöbyrån i fråga om hur byrån skall sköta sin rekrytering, men kommissionen kan förstå ledamotens oro när det gäller svårigheterna att rekrytera de bästa kandidaterna från södra Europa till tjänsterna. Kommissionen har informerat byrån om ledamotens fråga och kommer att be verkställande direktören att undersöka möjligheterna att rätta till situationen inför framtida ansökningsomgångar.

Kommissionen kommer även i framtiden att vara representerad i urvalsprocessen.

(1) EGT C 50, 22.2.1999, s. 91.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2327/98

från Franz Linser (NI) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: Vägavgifter på motorvägen över Brennerpasset 2

Kommissionen har väckt talan mot Österrike vid Europeiska gemenskapernas domstol för brott mot direktivet om vägavgifter i samband med uttaget av avgifter på motorvägen över Brennerpasset.

1. Vilken är den rättsliga grunden för denna talan?

2. Är det möjligt att kommissionen drar tillbaka sin talan?

3. Om detta är fallet, vilka villkor skulle Österrike behöva uppfylla för att kommissionen skall dra tillbaka sin talan?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2326/98 och E-2327/98 ingivna av Neil Kinnock för kommissionen

(1 oktober 1998)

Kommissionen hänvisar parlamentsledamoten till sitt svar på den skriftliga frågan 1764/98 från Christoph Konrad(1).

Om kommissionen finner att Österrike har vidtagit åtgärder för att komma tillrätta med överträdelsen av rådets direktiv 93/89/EEG av den 25 oktober 1993 om medlemsstaternas tillämpning av skatter på vissa fordon som används för godstransporter på väg och tullar och avgifter för användningen av vissa infrastrukturer(2) kan den överväga att dra tillbaka sin talan mot Österrike. Kommissionen bestämmer själv om denna möjlighet och den arbetar alltid på grundval av de fakta som är relevanta i fallet.

Kommissionen har uppmärksammat de två senaste österrikiska förslagen om omstrukturering av vägtullen vid Brennerpasset vilka syftar till att nå framsteg i rådets diskussioner om ändring av direktiv 93/89/EEG. Dessa senaste österrikiska förslag har inte lagts fram inom ramen för det mål om vägtullar vid Brennerpasset som skall avgöras av domstolen.

(1) EGT C 13, 18.1.1999, s. 80.

(2) EGT L 279, 12.11.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3204/98

från Anita Pollack (PSE) till kommissionen

(16 oktober 1998)

Angående: Anstiftan till mord i Pakistan

Kommer kommissionen att uttrycka stark oro inför Pakistans regering om att det i den dagliga tidningen Juraat funnits annonser från militära tjänstemän, i vilka stora penningbelopp erbjuds för att mörda Salman Rushdie, Mirza Tahir, Gohar Shahi och Janti Lal? Sådana handlingar - anstiftan till mord - skulle vara brottsliga gärningar i alla Europeiska unionens medlemsstater och Pakistans regering måste förhindra att sådana annonser sätts in om den vill att Pakistan skall anses som en civiliserad och laglydig stat.

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(13 november 1998)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro över denna fråga som den tidigare inte kände till.

För parlamentsledamotens kännedom meddelas att "Juraat" tydligen är en lokal dagstidning som ges ut på urdu i begränsad upplaga i Karachi. Trots förfrågan hos det pakistanska nationalbiblioteket har kommissionens delegation i Islamabad inte lyckats komma över något nummer av den nämnda upplagan för att kontrollera det exakta innehållet.

Trots de ytterligare efterforskningar som kommissionens delegation i Islamabad genomfört har inga reaktioner på annonsen konstaterats, varken från den pakistanska regeringens sida eller från de människorättsorganisationer som är etablerade i Pakistan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3098/98

från Umberto Bossi (NI) till rådet

(19 oktober 1998)

Angående: Yrkesmässiga relationer till fotbollsspelare

När det gäller yrkesmässiga relationer mellan spelare och idrottssponsorer eller sponsorer i allmänhet bör det inte finnas några hinder för fri konkurrens på ett område som är så komplext som fotbollssporten och som genomgår en ständig utveckling.

Det system med en särskild förteckning som det italienska fotbollsförbundet FIGC (Federazione italiana gioco calcio) använder sig av är inte förenligt med italiensk lagstiftning, eftersom det inte uppfyller kriterierna för ett yrkesorgan.

Man kan inte hindra näringslivet från att utveckla innovation, kreativitet, forskning, initiativ och fantasi även på idrottsområdet, när idrott fungerar som en verklig industriell och kommersiell verksamhet.

Därför ställs följande fråga till rådet:

1. Strider sponsring av idrott, såsom den har utformats av FIGC, mot gemenskapslagstiftningen rörande yrkesverksamhet?

2. Utgör FIGC:s reglering av sponsring av idrott ett hinder för fri rörlighet för tjänster, särskilt vad gäller gemensamt utövande av yrkesverksamhet och tillämpning av bestämmelserna i den italienska lagen 287/90?

Svar

(20-21 december 1998)

Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att det enligt fördraget är kommissionen som har till uppgift att vaka över hur bestämmelserna i nämnda fördrag tillämpas. Eftersom de frågor som den ärade parlamentsledamoten tar upp beträffande de yrkesmässiga relationerna mellan spelare och organisatörer av sportevenemang berör aspekter av fri yrkesutövning och fri konkurrens, rör det sig alltså om frågor som ligger inom kommissionens behörighetsområde.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2134/98

från Philippe De Coene (PSE) och Anne Van Lancker (PSE) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: Varaktigheten när det gäller anställningen av direktören för ECVAM Europeiskt centrum för validering av alternativa metoder

Nyligen förlängdes anställningskontraktet för direktören för ECVAM. Vanligen gäller detta för fem år. Nu beviljades endast en förlängning på två år.

En begränsning av anställningstiden ett hot mot varje undersökning som påbörjas under denna period. Många undersökningar kan ju inte slutföras inom denna tidsperiod, och två år är alltför litet för att dra giltiga långsiktiga slutsatser.

Vetenskapliga centra kommer inte betrakta ECVAM som seriöst när de erfar att dess direktör endast har två års respit för att genomföra sina forskningsprojekt.

Anser inte kommissionen att det ur vetenskaplig synpunkt vore rimligt att bevilja en anställning för hela femårsperioden, och av vilka skäl har man valt en tillsättning för en kortare tidsperiod?