SKRIFTLIG FRÅGA E-3549/00

från Rijk van Dam (EDD) till kommissionen

(15 november 2000)

Ämne: Nederländsk avgift på marksubstans

Nederländernas regering överväger att införa en avgift på marksubstans. Havssand från den nederländska sektorn av kontinentalsockeln kommer att vara undantagen från denna avgift, liksom också importen av beredda produkter från utlandet. Nederländernas transport- och vattenministerium har låtit utföra en studie om effekterna av detta på ekonomin och miljön. En annan undersökning som utförts av Nederländernas ekonomiska institut i Rotterdam har visat att denna åtgärd skulle medföra en förskjutning av transportvolymerna i riktning mot vägtransporter i Nederländernas grannländer, på bekostnad av sjöfarten på inre vattenvägar i Nederländerna.

Frågor till kommissionen:

1. Anser kommissionen att det inom Europeiska unionens liksom medlemsstaternas transportpolitik måste eftersträvas att transporterna skall utföras på ett hållbart sätt, varvid mesta möjliga bruk måste göras av sådana transportmedel som medför den minsta belastningen på miljön?

2. Hur ser kommissionen mot bakgrund av detta på den åtgärd som vidtagits av Nederländernas regering?

3. Anser kommissionen att medlemsstaterna inte kan vidta åtgärder som har allvarliga konsekvenser för situationen i andra medlemsstater innan de noggrant rådfrågat dessa andra medlemsstater?

4. Är kommissionen beredd att klargöra sin ståndpunkt i denna fråga för Nederländerna?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3549/00 och E-3550/00 ingivet av Frederik Bolkestein för kommissionen

(19 januari 2001)

Enligt den information som kommissionen har fått planerar den nederländska regeringen att införa en skatt på råvaror, oberoende av deras ursprung, som utvinns ur markens övre skikt, dock ej från havsbotten. För att minska utvinning av detta slag vill den nederländska regeringen främja användningen av återvunnet material, förnybara råvaror och havssand. En sådan skatt och som en följd av detta återbetalning till dem som är verksamma inom sektorn av intäkter som skatten ger upphov till- skulle minska de skadliga effekter som utvinningen kan få på landskap och natur.

Enligt gemenskapsrätten, så långt den för närvarande är harmoniserad, kan en medlemsstat i princip införa en sådan skatt under förutsättning att bestämmelserna i EG-fördraget och sekundärrätten respekteras. Enligt de upplysningar som kommissionen fått har emellertid den nederländska regeringens planer ännu inte resulterat i en lag eller ens ett lagförslag. Därför kan kommissionen inte uttala sig definitivt om den eventuella nederländska skatten är förenlig med gemenskapsrätten. Följaktligen kan kommissionen inte heller framföra sin ståndpunkt till den nederländska regeringen.

En medlemsstat som önskar införa skatteregler som berör den inre marknaden är inte tvungen att rådgöra med de andra medlemsstaterna, utom då det handlar om tekniska regler enligt parlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter(1). I ett sådant fall skall kommissionen underrättas om förslaget till tekniska standarder eller andra krav som är knutna till skatteregler som inverkar på varukonsumtionen men främjar respekten för dessa tekniska standarder eller andra krav. I artikel 8.1 i direktivet sägs det emellertid att kommissionens eller medlemsstaternas påpekanden och yttranden bara kan gälla sådana aspekter som kan utgöra ett hinder för handelsutbytet och inte åtgärdens skattemässiga del. På grundval av EG-fördraget åligger det i alla händelser kommissionen att tillse att en medlemsstats lagstiftning står i överensstämmelse med gemenskapsrätten och inte skadar den inre marknaden.

I nuläget har kommissionen inte tillräckligt med upplysningar om åtgärden i fråga för att kunna yttra sig om den är förenlig med Världshandelsorganisationens (WTO) regler. Om det emellertid är uppenbart att skatteregeln inte innebär att importerade varor behandlas mindre gynnsamt än inhemska, föranleder den inte automatiskt problem.

Då man lägger miljöaspekter på en sådan skatt får man inte glömma strategin om integrering av miljö och varaktig utveckling i transportpolitiken, som antogs av transportrådet den 6 oktober 1999 inom ramen för Cardiffprocessen och presenterades för Europeiska rådet i Helsingfors (10-11 december 1999). Strategin skall ligga till grund för kommissionens transportpolitiska åtgärder. En första analys av strategin och dess genomförande pågår inför transportrådets sammanträde under det svenska ordförandeskapet första halvåret 2001.

Kärnan i en varaktig utveckling är balansen mellan ekonomiska, sociala och miljömässiga aspekter, varvid alla tre tillmäts lika betydelse. Ett viktigt steg på vägen mot ett fungerande koncept som bygger på efter varaktig utveckling är den vidgade definitionen i en rapport från en gemensam grupp med transport- och miljöexperter från medlemsstaterna. Rapporten presenterades för kommissionen den 26 september 2000. Enligt denna utmärks ett transportsystem som bygger på varaktig utveckling av att det tillgodoser den enskildes grundläggande transportbehov, liksom företags och

organisationers, på ett sätt som inte skadar människors hälsa eller ekosystemet och främjar rättvisa inom och mellan generationer; det erbjuder överkomliga priser, är driftsäkert och ger möjlighet att välja mellan olika transportsätt samt stöder en dynamisk ekonomi och regional utveckling; det sätter gränser för avgaser och utsläpp inom planetens förmåga att absorbera dem, utnyttjar förnybara resurser men inte snabbare än de skapas och utnyttjar icke förnybara resurser i ett tempo som inte är högre än det kan skapas förnybara substitut samt minimerar landanvändningen och bullret.

(1) EGT L 204, 21.7.1998.