ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2542/01

från Ioannis Souladakis (PSE) till rådet

(20 september 2001)

Ämne: Återställande av förbindelser mellan elnäten i Grekland och övriga EU

Det är ett välkänt faktum att den adriatiska elförsörjningsledningen förstördes i Mostar i samband med striderna i forna Jugoslavien, i likhet med motsvarande ledning genom Kroatien, som förstördes i Ernestinovo.

Eftersom dessa ledningar är mycket viktiga för Greklands förbindelser med elnätet i övriga Europa ställs följande frågor:

- Har rådet vidtagit några konkreta åtgärder för att se till att elnätet återställs?

- Har rådet gjort återställandet av förstörda ledningar till en prioriterad fråga inom programmen för återuppbyggnad i Bosnien och Hercegovina?

- Har man beräknat kostnaderna för att återställa elnätet?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2540/01 och E-2542/01

(12 februari 2002)

Rådet har vid flera tillfällen under de senaste åren betonat vikten av EU:s regionala strategi gentemot Balkanregionen. Inom ramen för rådet och stabilitetspakten, där Europeiska unionen är en drivande kraft, har det flera gånger erinrats om behovet av en effektiv regional infrastruktur, särskilt på transportområdet och inom elförsörjningen.

När det gäller återuppbyggnaden av väg- och järnvägsnäten och närmare bestämt det nät som förbinder Grekland med Centraleuropa (X-korridoren) och möjligheten att bidra till genomförandet av eventuella prioriterade projekt, som lagts fram av de berörda staterna, uppmanas den ärade parlamentsledamoten att vända sig direkt till kommissionen.

Vad gäller elförsörjningsnäten erinrar rådet den ärade parlamentsledamoten om att en förstärkning av elförbindelserna mellan Grekland och Albanien, respektive Bulgarien och f.d. Jugoslavien, inbegripet återupprättandet av förbindelserna med den norra delen av f.d. Jugoslavien och UCPTE-nätet, är en del av projekten av gemensamt intresse i beslut 1254/96/EG, ändrat genom beslut 1741/1999/EG, om en serie riktlinjer för transeuropeiska nät inom energisektorn.

I förordning (EG) 2236/95, ändrad genom förordning (EG) 1655/1999, fastställs för övrigt de allmänna reglerna för gemenskapens finansiella stöd på området för transeuropeiska nät. I artikel 15.2 i den sistnämnda förordningen föreskrivs att kommissionen och de berörda medlemsstaterna (skall) systematiskt följa upp hur långt projekten har framskridit, vid behov i samarbete med Europeiska investeringsbanken eller andra lämpliga organ.

Den ärade parlamentsledamoten uppmanas därför att informera sig hos ovan nämnda organ om den aktuella situationen.

Beträffande den tredje strecksatsen i den ärade parlamentsledamotens fråga, vill rådet understryka att den inte faller under dess behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2623/01

från Christopher Huhne (ELDR) till rådet

(27 september 2001)

Ämne: Rådets möte den 10 juli 2001

Kan rådet ange om det hölls några omröstningar under Ekofin-rådets möte den 10 juli 2001 och om så är fallet, hur många och om vilka ärenden?

Kan rådet dessutom ange hur alla som deltog i omröstningen röstade om varje ärende som togs upp under mötet?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2619/01, E-2621/01, E-2623/01, E-2625/01 och E-2627/01

(12 februari 2002)

Som en inledande anmärkning skulle rådet vilja fästa den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på de svar som givits på era frågor E-3938/00 och E-3939/00, där det anges att rådets generalsekretariat upprättar månatliga sammanställningar av rådets rättsakter som innehåller förteckningar över både lagstiftning och andra dokument, däribland röstresultat, röstförklaringar och uttalanden till protokollet när rådet agerar som lagstiftare. Sedan den 1 januari 2001 innehåller de också hänvisningar till vilket röstförfarande rådet har följt för att anta rättsakterna (enhällighet, kvalificerade eller enkel majoritet). Dessa månatliga sammanställningar kan erhållas direkt på rådets webbplats (http://www.ue.eu.int), under Tillgång till handlingar och Förteckning över rådets rättsakter). Vidare offentliggörs resultaten av omröstningarna om rättsakter i de pressmeddelanden som utfärdas efter rådets möten.

Beträffande den ärade parlamentsledamotens särskilda frågor avseende de omröstningar som hölls under flera rådsmöten i juni och juli 2001 kan följande svar ges:

- Det 2 362:e rådsmötet den 2526 juni 2001:

- Ingen omröstning skedde.

- Det 2 364:e rådsmötet den 2728 juni 2001:

- Antagande av rådets förordning om komplettering av bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 1107/96 om registrering av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar enligt förfarandet i artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 med tre röster mot (DK, FIN och S) och en nedlagd röst (A).

- Antagande av en gemensam ståndpunkt om direktivet om ändring för 20:e gången av direktivet om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat med tre röster mot (B, DK och NL).

- Det 2 365:e rådsmötet den 10 juli 2001:

- Ingen omröstning skedde.

- Det 2 367:e rådsmötet den 16 juli 2001:

- Ingen omröstning skedde.

- Det 2 368:e rådsmötet den 20 juli 2001:

- Ingen omröstning skedde.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2296/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Import av smittat kött till Grekland

Enligt dokument K 3768 vid veterinärtjänsten vid Pireus länsstyrelse har en inspektion den 30 maj 2001 visat att 17,2 ton nötkött från Tyskland och 12,5 ton nötkött från Frankrike var smittat med listeria, och detta kött beslagtogs den 14 juni 2001.

Därefter inträffade ett liknande fall med 3,5 ton nötkött från Tyskland, enligt dokument K 4377 vid veterinärtjänsten vid Pireus länsstyrelse, och detta kött beslagtogs den 11 juli 2001. I båda fallen åtföljdes köttet av alla intyg som krävdes.

Känner kommissionen till dessa händelser? Är den nöjd med kontrollen av import och export av animala produkter mellan medlemsstaterna i EU, särskilt vad gäller Frankrike och Tyskland?

Vad avser kommissionen att göra för att förhindra en upprepning av sådana incidenter?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(4 oktober 2001)

Det har inte kommit någon information till kommissionens system för snabbt informationsutbyte om de förhållanden som frågeställaren tar upp. Enligt artikel 4 i rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinärkontroller vid handel inom EU i syfte att fullborda den inre marknaden(1) skall produkter som framställs i enlighet med berörda veterinärdirektiv kontrolleras på samma sätt oberoende av om de är avsedda för gemenskapsmarknaden eller den nationella marknaden.

Med undantag för rådets direktiv 92/46/EEG om fastställande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter(2) finns det inget veterinärdirektiv som fastställer de mikrobiologiska kriterierna för listeria. De gränsvärden som finns för andra livsmedel än mjölk och mjölkbaserade produkter har fastställts av enskilda medlemsländer. För att överensstämma med fördraget måste dessa nationella bestämmelser vara grunda sig på en riskbedömning eller ett vetenskapligt yttrande och får inte utgöra ett handelshinder. Det är de enskilda medlemsstaternas uppgift att kontrollera att gränsvärdena följs.

Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för folkhälsan framhöll i sitt yttrande av den 23 september 1999 att en listeriahalt som på konsumtionsstadiet är lägre än 100 per gram kan betraktas som en låg risk för alla konsumenter. Detta framgår av tillgängliga epidemiologiska data som rör luftburen listerios och dess överföring till människan.

Kommissionen har tillsatt en arbetsgrupp bestående av experter från medlemsstaterna för att göra en bred studie av harmoniseringen av mikrobiologiska kriterier för de olika livsmedelskategorierna. Arbetsgruppens resultat kommer att ingå i ett förslag till gemenskapslagstiftning enligt artikel 6 i förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung som antogs av kommissionen den 14 juli 2000(3).

(1) EGT L 395, 30.12.1989.

(2) EGT L 268, 14.9.1992.

(3) EGT C 365 E, 19.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2467/01

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(11 september 2001)

Ämne: Västsaharas självständighet

Ett självstyre på grundval av en folkomröstning bland invånarna i Västsahara är den enda rättvisa och värdiga lösning som kan innebär ett slut på den situation av marginalisering som befolkningen i området redan levt i under 25 år. I 25 års tid har nämligen

den marockanska regimen, inför de europeiska ländernas och Förenta staternas passivitet, olagligt och med våld ockuperat detta område som den spanska staten efter påtryckningar från Marockos sida skamlöst övergav i ett kritiskt ögonblick, strax före Francos död. FN:s amerikanske medlare, James Baker, böjer sig emellertid klart för Marockos ståndpunkt och föreslår en lösning som består i en autonomi liknande den fiktiva autonomi som vissa regioner inom en så auktoritär stat som Marocko kan tänkas få i framtiden. Det är uppenbart att den sahariska regeringen inte kommer att acceptera denna falska lösning. Vilken är Europeiska unionens nuvarande ståndpunkt i fråga om Västsaharas självstyre med beaktande av ovannämnda situation och med hänsyn till att medlemsstaterna anser detta område vara av avgörande betydelse?

Svar

(12 februari 2002)

När det gäller Västsahara hänvisar rådet den ärade parlamentsledamoten till rådets svar på fråga E-2239/01.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2483/01

från Margrietus van den Berg (PSE) till rådet

(5 september 2001)

Ämne: Handel med konfliktdiamanter

Förmågan att internationellt stävja handeln med konfliktdiamanter har nära samband med Kimberley-processens framgång. Denna process går för närvarande trögt, bl.a. beroende på att det saknas en gemensam ståndpunkt från Europeiska unionen. Hur snart tänker rådet ge kommissionen mandat att förhandla i Kimberley-processen?

När det gäller gränskontroll av diamanter, som skall hindra införsel av konfliktdiamanter till EU, krävs dessutom expertkunskap hos tullmyndigheterna. Anser rådet att det är förnuftigt att begränsa antalet införselpunkter till en enda medlemsstat i syfte att koncentrera kunskapen till ett begränsat antal platser?

Svar

(12 februari 2002)

Rådet följer med stort intresse det arbete som utförs inom ramen för Kimberleyprocessen. Rådet kommer att behandla alla utkast till rekommendation om förhandling som kommissionen lägger fram.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3491/01

från Jean Lambert (Verts/ALE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Gemenskapens standardmärkning och elstötspistoler

Elstötspistoler används regelbundet runt om i världen för omänskliga och förnedrande tortyrsyften, vilka leder till allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Enligt en rapport från Amnesty International har elstötsinstrument sedan 1990 använts för att tortera eller misshandla människor i fängelser, fångläger och polisstationer i åtminstone 76 länder i alla delar av världen.

Det har rapporterats att vissa tillverkare av elstötspistoler gör reklam för att deras produkter beviljats gemenskapens säkerhetsmärkning. När Europeiska kommissionen frågades ut om denna märkning svarade den att den inte vet någonting om huruvida Teh Huangs (det företag som avsågs i detta fall) gemenskapsmärkning är giltigt eller huruvida Teh Huangs produkter säljs på Europeiska unionens territorium (enligt ett e-postmeddelande till Amnesty International, Irland, av den 26 februari 2001).

Jag anser i detta sammanhang att det är oroväckande att EU-länderna verkligen tillåter att tillverkare av elstötspistoler använder Europeiska kommissionens standardmärkning på sina elstötsvapen som ett utomordentligt säljargument.

Kan kommissionen därför besvara följande:

- Hur beviljas gemenskapens standardmärkning?

- Hur många tillverkare av elstötspistoler använder gemenskapens standardmärkning på sina produkter?

- Är det möjligt att vissa tillverkare av elstötspistoler använder gemenskapens standardmärkning utan tillstånd och om så är fallet, vad kan kommissionen göra för att åtgärda detta?

- Vilka åtgärder skulle kommissionen kunna vidta för att förhindra att tillverkare av elstötspistoler använder gemenskapens standardmärkning för att främja försäljningen av sina produkter?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen

(31 januari 2002)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-2783/01 från Ford(1).

(1) EGT C 81 E, 4.4.2002, s. 209.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2376/01

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) till kommissionen

(8 augusti 2001)

Ämne: Gränsarbetare accepteras inte i Nederländernas privata sjukförsäkring

1. Känner kommissionen till problemet med EU-medborgare som arbetar i Nederländerna men bor i någon annan medlemsstat av EU och som har inkomster som överstiger lönegränsen för en obligatorisk sjukförsäkring i Nederländerna och inte får ansluta sig till någon privat sjukförsäkring i Nederländerna, utom hos en försäkringsgivare mot avsevärt högre premier?

2. Hur passar sådant, alltså att personer förvägras sjukförsäkring eller får betala högre premier, ihop med principen i förordning 1612/68(1) som förbjuder diskriminering på grundval av nationalitet?

(1) EGT L 257, 19.10.1968, s. 2.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(28 september 2001)

Frågeställaren gör kommissionen uppmärksam på de problem som gränsarbetare som arbetar i Nederländerna men är bosatta i en annan medlemsstat stöter på när de vill ansluta sig till en privat sjukförsäkring. Det verkar som om den nederländska lagstiftning som är tillämplig på frågan innehåller ett bosättningsvillkor som skulle kunna strida mot gemenskapsbestämmelserna och då särskilt mot rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen(1). För att kunna undersöka samtliga rättsliga aspekter av frågan har kommissionen tagit kontakt med de nederländska myndigheterna för att få närmare upplysningar om den nederländska lagstiftningen på området och om den nederländska regeringens hållning i denna fråga.

Kommissionen kommer att underrätta parlamentsledamoten om resultatet av sina undersökningar.

(1) EGT L 257, 19.10.1968.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2434/01

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till rådet

(10 september 2001)

Ämne: Regeringarnas ståndpunkt i fråga om människokloning

Europaparlamentet har intagit en negativ ståndpunkt när det gäller kloning av människor genom manipulering av stamceller. Enligt uppgifter i pressen håller vissa unionsmedborgare på att förbereda kloning av människor enligt samma metod som redan har använts för kloning av bl.a. möss och kor. Kan och vill medlemsstaternas regeringar förhindra människokloning på Europeiska unionens territorium?

Svar

(17 december 2001)

Rådet ber att få meddela den ärade parlamentsledamoten att det inte hör till rådets uppgifter att uttala sig om de ståndpunkter som intas av medlemsstaternas regeringar eller om de medel de nationella myndigheterna förfogar över.

Rådet vill emellertid betona att det i direktiv 98/44/EG, artikel 6, om rättsligt skydd för biotekniska uppfinningar anges förbud mot beviljande av patent för förfaringssätt för kloning av mänskliga varelser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2621/01

från Christopher Huhne (ELDR) till rådet

(27 september 2001)

Ämne: Rådets möte den 2728 juni 2001

Kan rådet ange om det hölls några omröstningar under rådets (transport och telekommunikation) möte den 2728 juni 2001 och om så är fallet, hur många och om vilka ärenden?

Kan rådet dessutom ange hur alla som deltog i omröstningen röstade om varje ärende som togs upp under mötet?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2619/01, E-2621/01, E-2623/01, E-2625/01 och E-2627/01

(12 februari 2002)

Som en inledande anmärkning skulle rådet vilja fästa den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på de svar som givits på era frågor E-3938/00 och E-3939/00, där det anges att rådets generalsekretariat upprättar månatliga sammanställningar av rådets rättsakter som innehåller förteckningar över både lagstiftning och andra dokument, däribland röstresultat, röstförklaringar och uttalanden till protokollet när rådet agerar som lagstiftare. Sedan den 1 januari 2001 innehåller de också hänvisningar till vilket röstförfarande rådet har följt för att anta rättsakterna (enhällighet, kvalificerade eller enkel majoritet). Dessa månatliga sammanställningar kan erhållas direkt på rådets webbplats (http://www.ue.eu.int), under Tillgång till handlingar och Förteckning över rådets rättsakter). Vidare offentliggörs resultaten av omröstningarna om rättsakter i de pressmeddelanden som utfärdas efter rådets möten.

Beträffande den ärade parlamentsledamotens särskilda frågor avseende de omröstningar som hölls under flera rådsmöten i juni och juli 2001 kan följande svar ges:

- Det 2 362:e rådsmötet den 2526 juni 2001:

- Ingen omröstning skedde.

- Det 2 364:e rådsmötet den 2728 juni 2001:

- Antagande av rådets förordning om komplettering av bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 1107/96 om registrering av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar enligt förfarandet i artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 med tre röster mot (DK, FIN och S) och en nedlagd röst (A).

- Antagande av en gemensam ståndpunkt om direktivet om ändring för 20:e gången av direktivet om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat med tre röster mot (B, DK och NL).

- Det 2 365:e rådsmötet den 10 juli 2001:

- Ingen omröstning skedde.

- Det 2 367:e rådsmötet den 16 juli 2001:

- Ingen omröstning skedde.

- Det 2 368:e rådsmötet den 20 juli 2001:

- Ingen omröstning skedde.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3143/01

från Luciano Caveri (ELDR) till rådet

(8 november 2001)

Ämne: Mont Blanc-tunneln

Italiens och Frankrikes transportministrar har slagit fast att den ombyggda Mont Blanc-tunneln skall öppnas på nytt den 15 december. Samtidigt tillkännagav de att tunneln under de efterföljande veckorna också skulle öppnas för tung trafik genom att låta Mont Blanc-tunneln respektive Fréjus-tunneln vara enkelriktade med alternerande körriktning, som om det för att återge vad som sagts vore en enda tunnel med två tunnelrör. Detta beslut har fått skarp kritik från vitt skilda håll i de berörda alpområdena.

De bägge tunnlarna utgör två skilda rutter som, på Italiens och Frankrikes begäran, utgör en del av det transeuropeiska transportnätet och omnämns i den helt nyligen utkomna vitboken om den gemensamma transportpolitiken, där det tas för givet att tunnlarna genom Alperna skall trafikeras i båda riktningar. Är Italiens och Frankrikes beslut i enlighet med gemenskapslagstiftningen? Vore det inte lämpligare att ta fasta på förslaget om en strikt begränsning av långtradartrafiken, vilket har ett starkt stöd i Aostadalen?

Svar

(18 februari 2002)

1. Med tanke på den serie tragiska olyckor som inträffat i tunnlarna under senare år och därtill den nyligen inträffade olyckan i Sankt Gotthardstunneln är rådet fullt ut medvetet om hur mycket säkerheten betyder i väg- och järnvägstunnlarna. Det är en fråga som måste prioriteras i den gemensamma transportpolitiken.

För att tillmötesgå den uttryckliga begäran som Europeiska rådet i Köln den 34 juni 1999 framställde uppmanade rådet (transport) den 17 juni 1999 kommissionen att lägga fram lagstiftningsförslag för att främja säkerheten i tunnlarna. Som framgår av vitboken Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden, planerar kommissionen att inom kort lägga fram ett lagstiftningsförslag som syftar till att säkerställa en hög säkerhetsnivå i väg- och järnvägstunnlarna. Detta förslag bör omfatta samtliga aspekter som är av betydelse för säkerheten i tunnlarna och rådet avser att utan dröjsmål behandla det och därvid ta vederbörlig hänsyn till de önskemål Europaparlamentet uttryckt i sin resolution om katastrofen i Sankt Gotthardstunneln av den 15 november 2001.

2. När det gäller svaret på de särskilda frågorna som den ärade parlamentsledamoten ställt påpekar rådet att det snarare är de nationella myndigheterna som har ansvaret för att besluta om att på nytt öppna Mont Blanc-tunneln liksom att fatta alla beslut som syftar till att reglera långtradartrafiken på det sätt som den ärade parlamentsledamoten anger, och att beslutet återspeglar en önskan att så snart som möjligt säkerställa den fria rörligheten för personer och varor under säkra förhållanden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2489/01

från Gabriele Stauner (PPE-DE) till kommissionen

(13 september 2001)

Ämne: Kommissionens handlingar i fråga om affären rörande säkerhetstjänsten

Artikel 197 i EG-fördraget utgör den rättsliga grunden för Europaparlamentets och dess ledamöters kontroll av kommissionen. Det föreskrivs att vid behov skall kommissionen översända konfidentiell information.

Kan kommissionen tillsända mig kopia av följande handlingar:

1. UCLAF:s rapport av den 12 mars 1998 till kommissionens generalsekreterare om dess undersökningar avseende kontraktet IMS/Group 4 Securitas (inbegripet bilagor) samt Trojans svar av den 3 april 1998?

2. Daniel van der Sprees meddelande av den 23 april 1998 till kommissionens styrekonom (The UCLAF/DGXX investigation into the guarding contract awarded to IMS/Group 4 Securitas), inbegripet samtliga bilagor och Venturas svar?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(20 november 2001)

De begärda handlingarna gäller ett ärende som fortfarande utreds av belgiska rättsliga myndigheter. Kommissionen anser att de pågående utredningarna inte skall störas och att det på detta stadium inte går att lämna någon information om ärendet enligt bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF)(1), och enligt bestämmelserna som är tillämpliga när det gäller insyn.

(1) EGT L 136, 31.5.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3475/01

från Charles Tannock (PPE-DE) och Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(8 januari 2002)

Ämne: Den italienska regeringens utnyttjande av swapmekanismer för att dölja den verkliga storleken på landets budgetunderskott

Känner kommissionen till att den dåvarande italienska regeringen 1997 använde sig av ränteswap-transaktioner (vilket beskrivs i en rapport från Internal Securities Market Association (ISMA) utan att landet nämns vid namn) för att kamouflera den verkliga storleken på Italiens budgetunderskott innan landet gick med i EMU? Om detta är fallet anser då kommissionen att detta är godtagbart eller att det står i strid med Italiens skyldigheter inom detta område?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(11 februari 2002)

Kommissionen granskade de swaptransaktioner som medlemsstaterna hade utfört. Dessa transaktioner omfattade skuldförvaltning och det beslutades att skulderna skulle värderas efter swaptransaktionerna. Det var Europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (ENS) 79 som användes som referensmanual vid mätningen av swaptransaktionernas inverkan på underskottet 1997. I ENS 79 avhandlas dock endast valutaswappar men inte ränteswappar som potentiellt sett skulle kunna inverka på underskottet. Då det inte finns några tydliga bestämmelser i ENS 79 rörande ränteswappar, har Eurostat för att behandla sådana transaktioner använt sig av ENS 95 som referensmanual. I ENS 95 betraktades vid denna tidpunkt ränteswappar som sådana transaktioner som kunde inverka (positivt eller negativt) på underskottet.

Denna princip har nyligen bekräftats i en särskild förordning om behandling av swappar inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott, nämligen Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2558/2001 av den 3 december 2001 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2223/96 vad gäller omklassificering av betalningar som grundar sig på swapkontrakt och framtida räntesäkringsavtal(1).

Om medlemsstaten i fråga har använt ränteswappar som ett sätt att minska sitt underskott, finns det på grundval av det betraktelsesätt som används i ENS 79 och ENS 95 inget att invända mot detta ur statistisk synvinkel.

(1) EGT L 344, 28.12.2001.