SKRIFTLIG FRÅGA E-2313/99

från Ari Vatanen (PPE-DE) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Järnvägstrafikens säkerhet i EU-länderna

Långtradartrafiken i EU-länderna har ökat drastiskt under de senaste årtiondena. År 1970 transporterades en tredjedel av godstrafiken på järnvägen, medan motsvarande siffror i fjol var endast 14 procent. Det skulle vara viktigt att öppna järnvägstrafiken för konkurrens så att järnvägen allt mer tog hand om godstrafiken. Om man främjade järnvägstrafiken skulle trafikstockningarna på landsvägarna samt de miljöskador som uppstår till följd av trafiken minska.

Om konkurrenskraften för järnvägarna förbättras förväntas de europeiska trafikproblemen minska. Ett frigörande av konkurrensen får emellertid inte ske på bekostnad av säkerheten inom järnvägstrafiken, utan exempelvis banskötseln måste åtskiljas från trafikeringen.

Vad har kommissionen gjort för att göra järnvägstrafiken säkrare i EU-länderna?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(27 januari 2000)

Järnvägen är till sin natur och till följd av dess driftsrutiner ett ytterst säkert transportsätt. Även om man tar med alla järnvägsrelaterade dödsfall inbegripet självmord och plankorsningsolyckor är järnvägens dödsfallsfrekvens per trafikenhet ungefär

en fjärdedel av vägarnas. Antalet passagerardödsfall per passagerarkilometer är för järnvägen ungefär en tjugondel av antalet för personbilar. På liknande sätt kan dödsfallsfrekvensen för anställda inom järnvägens godstrafik uppskattas till ungefär en tjugondel av dödsfallsfrekvensen inom godstrafik på väg. Denna statistik visar att oavsett beräkning är järnvägen avsevärt säkrare än vägtransport och därför kan åtgärder som uppmuntrar till att trafik som för närvarande sker på vägar förs över till järnvägen leda till en allmän minskning av antalet olyckor och dödsfall.

Kommissionen är därför allvarligt bekymrad över att järnvägens marknadsandel har fallit till ungefär 40 % av 1970 års nivå. 1997 var järnvägens andel av yttransporter inom gemenskapen (inbegripet närsjöfart) 8,6 % och dess andel av landtransport var, som nämnts, 14,4 %.

Att förbättra järnvägens konkurrenskraft och säkerställa att järnvägen kan tillhandahålla de tjänster som nuvarande och framtida kunder kräver skulle vara ett viktigt steg till att den trafik som kan använda sig av järnvägen också gör det. När järnvägsinfrastrukturpaketet, som rådet nådde en politisk överenskommelse om den 10 december 1999, har blivit genomfört, kommer det att vara ett viktigt steg i att skapa villkoren för att möjliggöra detta. Förslaget innehåller också en bestämmelse om att säkerhetsstandarderna skall fastställas av organ som är självständiga gentemot järnvägsbolagen så att förtroendet för säkerhetsrutinerna kan garanteras.

Kommissionen är medveten om behovet av att på gemenskapsnivå säkerställa att lämpliga säkerhetsstandarder upprätthålls och den har lagt ner betydande arbete för detta ändamål. För det första fastställs i kommissionens nyligen framlagda förslag till ett direktiv(1) om driftskompatibiliteten för konventionella tåg att tekniska standarder och certifiering av utrustning skall inrättas av anmälda organ vilket skulle göra medlemsstaterna skyldiga att regelbundet kontrollera driften och användningen av certifierad järnvägsutrustning. För det andra har kommissionen utfört en studie om säkerhetsförordningar och standarder för europeiska jänrvägar. Den slutliga rapporten kommer snart att vara tillgänglig och den kommer att göra det möjligt att utvärdera vilka ytterligare åtgärder som är nödvändiga på gemenskapsnivå.

(1) KOM(1999) 617 slutlig.