SKRIFTLIG FRÅGA P-1874/00

från Michiel van Hulten (PSE) till kommissionen

(6 juni 2000)

Ämne: Europeiskt livsmedelsbistånd till Ryssland

1. Känner kommissionen till den artikel med titeln Russen geven EU schuld van varkenssterfte (Ryssland ger EU skulden för dödligheten bland svin), som ingick i NRC Handelsblad den 27 maj i år?

2. Stämmer det som rapporterats i artikeln, att det lagrats upp så mycket franskt och tyskt kött i slakthuset i staden Jaroslavl att det inte funnits kapacitet att lagra svin från lokala svinuppfödare där, och följden blivit att tusentals ryska svin dött?

3. Delar kommissionen den åsikt som framförts av den tjänstförrättande chargé-d'affaires i Moskva om att det europeiska biståndspaketet till ett värde av 500 miljoner dollar inte åstadkommit några snedvridningar på marknaden i Ryssland? Om svaret är jakande: har kommissionen då några sifferuppgifter till grund för sitt påstående?

4. På vilka uppgifter bygger uttalandet från den tjänstförrättande chargé-d'affaires om att EU:s livsmedelsbistånd till Ryssland räddat livet på tusentals gamla kvinnor?

5. Är kommissionen av samma åsikt som en nederländsk kötthandlare i Ryssland som hävdade att livsmedelsbiståndet från EU pressar priserna i Ryssland och att det är frågan om dumpning av överskott från Europeiska unionen och USA?

6. Är kommissionen beredd att sätta i gång en undersökning om hur livsmedelsbiståndet från EU påverkar marknaden för svin i Ryssland?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 juni 2000)

Kommissionen godtar ej den i NRC Handelsblad framförda kritik som parlamentsledamoten hänvisar till.

Programmet för leverans av livsmedel antogs av rådet i december 1998 sedan den ryska regeringens begäran om bistånd hade behandlats. Den ryska regeringen befarade på grund av den dåliga skörden och den ekonomiska krisen 1998 att många ryska regioner skulle drabbas av livsmedelsbrist och spekulativa prisstegringar under vintern 1998 och våren 1999. För att undvika detta var det nödvändigt att importera stora mängder livsmedel.

De produkter som tillhandahölls levererades till över 50 av Ryska federationens 89 regioner och både gemenskapens och Förenta staternas program för leverans av livsmedel (totalt cirka 5 miljoner ton) var viktiga när det gäller att komma till rätta med bristen på livsmedel. Tack vare detta steg priserna på de flesta livsmedelsprodukter gradvis men inte så mycket som befarats.

Före denna kris gick cirka 85 % av gemenskapens livsmedelsexport till Ryska federationen (i huvudsak nöt- och fläskkött) till Moskva och St Petersburg och områdena runt de två städerna. Dessa områden togs avsiktligen inte med i gemenskapens livsmedelsprogram för att undvika störning av de traditionella exportmarknaderna.

Avkastningen från livsmedelsförsäljningen går till en pensionsfond (80 %) och andra prioriterade sociala ändamål (20 %). Tack vare detta kunde man genom pensionsfonden att gottgöra alla resterande skulder och därigenom erbjuda de mest behövande en högt värderad inkomst. Den sammanlagda avkastningen från försäljningen kommer att vara cirka 7 400 miljoner rubel (274 miljoner euro) och det anses allmänt att målinriktningen för denna intäkt är riktig eftersom avsikten är att den skall se till att de sämst lottade får fördel av den.

Mängden fläskkött som enligt gemenskapsprogrammet tilldelades Yaroslavl var 5 000 ton, med den mängd som verkligen levererades var endast 2 413 ton. Tre av de fyra regionala beredningsanläggningarna gick i själva verket i konkurs innan fläskköttet från gemenskapen levererades vilket visar att den lokala industrin redan hade allvarliga problem. Ansvaret för avlastning, interna transporter, distribution och lagring var uteslutande de ryska myndigheternas. Det är dock troligare att förlusten av tre regionala beredningsanläggningar var den främsta orsaken till eventuella störningar på marknaden inte att det fanns produkter från gemenskapen i kylhusen. När det gäller lagringen anser kommissionen att den totala kapacitet som användes (privat och statligt kontrollerad) för gemenskapsprogrammet var försumbar.

I enlighet med rådets förordning (EG) nr 2802/98 av den 17 december 1998 om ett program för leverans av jordbruksprodukter till Ryska federationen(1) sker en oberoende utvärdering av programmet. Delrapporten har redan lagts fram för rådet och en kopia skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Den slutgiltiga rapporten kommer att avslutas inom en snar framtid.

(1) EGT L 349, 24.12.1998.