SKRIFTLIG FRÅGA P-0193/98 från Paul Lannoye (V) till kommissionen (28 januari 1998)

Ämne: Zoonoser

Genom rådets direktiv 97/22/EG ((EGT L 113, 30.4.1997, s. 9. )) om ändring av direktiv 92/117/EEG ((EGT L 62, 15.3.1993, s. 38. )) om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser infogas en artikel 15a i det sistnämnda direktivet, vilken föreskriver att kommissionen före den 1 november 1997 till rådet skall överlämna en rapport om de åtgärder som skall vidtas för att kontrollera och förhindra zoonoser.

Kan kommissionen låta mig ta del av slutsatserna i denna rapport?

Vilka medlemsstater hade den 1 januari 1998 ännu inte vidtagit de minimiåtgärder som fastställs för salmonella i bilaga 3, avsnitt I (artikel 10.1 i direktiv 92/117/EEG och artikel 1.4 i direktiv 97/22/E)?

Hur många fall av salmonellasmitta har årligen registrerats sedan 1992 i fjäderfäbesättningar i de olika medlemsstaterna, och hur många fall har under samma tidsperiod registrerats hos människor?

Dessutom föreskriver direktiv 92/117/EEG en hel rad obligatoriska åtgärder mot de 4 zoonoser som förtecknas i bilaga 1. I. Men de konkreta planerna (artiklarna 8 och 10 samt bilagorna 2 och 3 i direktiv 92/117/EEG) gäller endast salmonella. Utgör de andra 3 zoonoserna inget problem? Om så är fallet, varför skall de stå kvar i bilaga 1.I?

Världshälsoorganisationen påpekar att antalet infektioner som orsakas av campylobacter ökar. Denna bakterie är resistent mot många antibiotika och vore det därför inte lämpligt att införa campylobakterios i bilaga 1, avsnitt I, i direktiv 92/117/EEG?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (25 februari 1998)

I artikel 15a i rådets direktiv 92/117/EEG ändrat genom rådets direktiv 97/22/EG om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoonotiska agenser hos djur och animaliska produkter för att förhindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar föreskrivs att kommissionen skall överlämna en rapport till rådet om åtgärder som skall genomföras för att kontrollera och förhindra zoonoser. Tyvärr har kommissionen inte kunnat överlämna denna rapport före tidsgränsen 1 november 1997 på grund av prioriteringsproblem som uppkommit med anledning av bovin spongiform encefalopati (BSE) och den följande grundläggande omstruktureringen av kommissionens avdelningar. Kommissionen vidtar emellertid nu åtgärder för att utarbeta rapporten. Kommissionen har i detta skede inte möjlighet att ge några slutsatser.

I enlighet med artikel 10.1 i direktiv 92/117/EEG skall medlemsstaterna från och med den 1 januari 1998 införa de minimiåtgärder som fastställs för salmonella i bilaga 3 avsnitt I. Kommissionen har hittills erhållit anmälningar enligt artikel 2 i rådets direktiv 97/22/EG från Tyskland, Luxemburg, Österrike, Sverige och Förenade kungariket. Överträdelseförfaranden har inletts mot de medlemsstater som inte ännu har anmält sina nationella bestämmelser. Kontrollplaner för salmonella i enlighet med artikel 8.2 i direktiv 92/117/EEG har godkänts för Danmark, Irland, Finland och Sverige (Kommissionens beslut 94/507/EG, 96/389/EG, 96/390/EG respektive 96/502/EG). Detta godkännande krävs för att erhålla finansiellt stöd från gemenskapen för kontroll av salmonella hos fjäderfä. Hittills har finansiellt stöd endast beviljats till Danmark.

I enlighet med artikel 5 i direktiv 92/117/EEG är medlemsstaterna skyldiga att varje år underrätta kommissionen om de tendenser och källor till zoonotiska infektioner som konstaterats under det gågna året. Kommissionen utvärderar de upplysningar som inlämnats av medlemsstaterna och rapporterar till Ständiga veterinärkomittén. Detta genomfördes första gången för år 1994 och har därefter skett varje år. Kommissionen håller för närvarande på att granska de uppgifter som hänför sig till år 1996 och kommer inom kort att rapportera till Ständiga veterinärkomittén. Rapporten för 1995 vidarebefordras direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

Bilaga 1, punkt I i direktiv 92/117/EEG omfattar tuberkulos på grund av Mycobacterium bovis, brucellos, salmonella och trikinos. Kommissionen har under flera tiotal år utvecklat åtgärder för att kontrollera eller till och med utrota bovin tuberkulos, bovin brucellos och brucellos hos får och getter. Följaktligen har dessa zoonoser utrotats i gemenskapen eller är föremål för långt framskridna program för utrotning och kontroll. Åtgärderna föreskrivs bland annat i tillämpliga handelsdirektiv (t.ex. rådets direktiv 64/432/EEG om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin). De medlemsstater där dessa zoonoser fortfarande förekommer kan ansöka om finansiellt stöd från gemenskapen för program för att utrota och övervaka zoonoserna. Åtgärder för kontroll och övervakning av trikinos fastställs i de tillämpliga direktiven om hygienkrav för kött (t.ex. rådets direktiv 64/433/EEG om hygienkrav vid framställning och marknadsföring av färskt kött). Eftersom trikinos har utrotats i de flesta medlemsstater överväger kommissionen för närvarande regionalisering baserad på vetenskapliga kriterier för att tillåta undantag från den omfattande provtagningen av griskött i områden som är fria från trikinos. Bestämmelser om hygien i allmänhet och vissa särskilda åtgärder vad avser salmonella har fastställts i olika direktiv om hygienkrav för produkter av animaliskt ursprung (t.ex. rådets direktiv 71/118/EEG om hygienfrågor som påverkar handeln med färskt kött av fjäderfä). På grund av det ökade antalet fall av salmonella hos människor som härrör från fjäderfäprodukter infördes i direktiv 92/117/EEG vissa åtgärder som syftar till att kontrollera salmonella hos fjäderfä.

Kommissionen är fullt medveten om betydelsen av vissa livsmedelsburna sjukdomar (t.ex. campylobakterios och E-coli-infektioner). Liksom när det gäller salmonella är dessa zoonotiska agenser närvarande i den naturliga miljön och kan följaktligen isoleras på olika nivåer hos kliniskt friska husdjur och hos vilda djur. Därtill måste beaktas möjligheten av att människor är smittbärare och infektion via andra källor (grönsaker, vatten, sällskapsdjur etc.). Det finns mycket ringa kunskaper om hur sjukdomsalstrande, elakartade, eller epidemiska dessa agenser är och tillfredsställande metoder för rutinartad provtagning saknas. Utökad kontroll och forskning krävs för att erhålla epidemiologisk information och lämpliga provtagningsmetoder. Endast när dessa instrument finns tillgängliga kan lämpliga åtgärder genomföras för att identifiera potentiella högriskdjur och med tillförlitlighet rekommendera åtgärder för att minska förekomsten av dessa zoonotiska agenser i besättningarna. I väntan på detta överväger kommissionen hur slakterier och bearbetningsindustrier kan införa rutiner för att minska smitta och korsvis smitta av livsmedel och att undvika förnyad smitta av värmebehandlade produkter (hazard analysis critical control point system - HACCP). Kommissionen avser också att införa vissa konkreta åtgärder för att förbättra slakthygienen genom att förbereda lämpliga förslag om ändringar av det befintliga direktivet om hygienkrav när det gäller kött.