SKRIFTLIG FRÅGA E-4137/00

från Jeffrey Titford (EDD) till kommissionen

(16 januari 2001)

Ämne: Havsfiske med långrev

Personer som oroar sig för riskerna som havsfåglar utsätts för vid fiske med långrev har informerat mig om att man skulle kunna förhindra att tiotusentals havsfåglar dör varje år genom att:

- fästa plastremsor på långreven för att skrämma bort fåglarna,

- göra reven tyngre så att de sjunker snabbare, vilket minskar risken för att fånga havsfåglar,

- fästa reven i ett undervattensrör så att fåglar på ytan inte skall kunna nå den,

- förbjuda fartygen att dumpa slaktavfall eftersom detta attraherar havsfåglar till långrev,

- sätta ut långreven nattetid när stora albatrosser inte letar efter föda.

Överväger Europeiska kommissionen att anta några, eller samtliga, av dessa åtgärder eller några andra åtgärder för att minska den risk som havsfåglar utsätts för vid fiske med långrev?

Kan Europeiska kommissionen vidta några praktiska åtgärder för att åtgärda det hot mot havsfåglar som orsakas av tjuvfiske?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(7 februari 2001)

Gemenskapen har, för att ta itu med detta problem, redan införlivat följande skadedämpande åtgärder i gemenskapens lagstiftning(1)(2), användning av linor med plastremsor så att det skrämmer fåglarna, användning av tyngder på reven så att den sjunker fortare och riskerna minskas, förbud att tömma fiskavfall till havs eftersom det lockar sjöfåglarna till reven, påbud att sätta ut långreven nattetid då albatrosser och andra sjöfåglar är mindre benägna att söka efter föda och användning av endast upptinat bete.

Dessa åtgärder som är obligatoriska för gemenskapens fiskeföretag har fastställts av Kommissionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis, som är behörig för Antarktiska vatten, och i vilken gemenskapen är avtalsslutande part.

Den enda åtgärd som inte omfattas av gemenskapens lagstiftning är den som går ut på att dra reven genom ett undervattensrör, eftersom samma effekt uppnås genom att fästa tyngder på reven och använda upptinat bete.

Det ligger i piratfartygens natur att det inte går att göra mycket åt dem. Flera regionala fiskeriorganisationer och kommissionen som är avtalsslutande part känner väl till problemet och försöker bekämpa sådana olagliga verksamheter. Kommissionen känner väl till att utfärdande av

bekvämlighetsflagg möjliggör piratfiske, och uppmanar därför medlemsstaterna att snarast ratificera avtalet om att främja fiskefartygens iakttagande av internationella bevarande- och förvaltningsåtgärder på det fria havet. Gemenskapens ratificerade detta avtal redan 1996. I gemenskapens lagstiftning finns dessutom bestämmelser om kontroll, flott- och marknadspolitik som kan vara till nytta vid bekämpning av problemet med olagligt fiske när det gäller fartyg från gemenskapen eller tredje land som har tillstånd att fiska i våra vatten. Det är medlemsstaternas rättsliga skyldighet att tillämpa dessa regler och att garantera att de efterlevs.

Kommissionen deltar dessutom aktivt i utarbetandet av en internationell handlingsplan, inom ramen för FAO:s uppförandekod för ansvarsfullt fiske, för att bekämpa fiske som är olagligt, eller inte har rapporterats eller reglerats. Kommissionen hyser särskild oro, inte enbart för fartyg under bekvämlighetsflagg, utan även för så kallade bekvämlighetshamnar.

(1) Rådets förordning (EG) nr 66/98 av den 18 december 1997 om vissa bevarande- och kontrollåtgärder som skall tillämpas vid fiskeverksamhet i Antarktis, och upphävande av förordning (EG) nr 2113/96, EGT L 6, 10.1.1998.

(2) Rådets förordning (EG) nr 2479/98 av den 12 november 1998 om ändring av förordning (EG) nr 66/98 om vissa bevarande- och kontrollåtgärder som skall tillämpas vid fiskeverksamhet i Antarktis, EGT L 309, 19.11.1998.