SKRIFTLIG FRÅGA E-2067/02

från Olivier Dupuis (NI) till kommissionen

(12 juli 2002)

Ämne: Fallet med Rebiya Kadeer från Östturkestan

Affärskvinnan Rebiya Kadeer är en av de mest framstående representanterna för uigurerna som lever i den ockuperade regionen Östturkestan, den uiguriska autonoma regionen Xinjiang. Hon har aktivt arbetat för att trygga kvinnornas rättigheter i Kina och grundat Thousand Mothers Movement för att skapa sysselsättning för de uiguriska kvinnorna. Till och med den kinesiska regeringen har erkänt hennes arbete, och hon ingick i dess delegation till FN:s kvinnokonferens i Beijing 1995.

Två år efter Beijingkonferensen blev hennes pass dock konfiskerat av tjänstemän. Polisen trakasserade henne, och hennes rörelsefrihet begränsades allt mer. De kinesiska myndigheterna försökte tysta hennes man, en frispråkig regeringskritiker som bor utomlands, genom att terrorisera henne.

I augusti 1999 då hon hade avtalat ett möte med delegater från den amerikanska kongressens forskningsavdelning för att diskutera människorättsfrågor arresterade de kinesiska myndigheterna henne och tog henne till ett lokalt fängelse som är känt för tortyr. I september 1999 anklagade regeringen Rebiya Kadeer för att ha vidarebefordrat hemliga uppgifter till utlänningar, trots att det visade sig att de hemliga uppgifterna fanns allmänt tillgängliga i lokala tidningar som hon hade. Vid en hemlig rättegång dömde en kinesisk domstol henne till åtta års fängelse. Hennes sekreterare som arresterades kort efter att hon tagits i polisförvar dömdes till tre års omlärning genom arbete för sina kontakter med henne. Enligt uppgifter har han blivit slagen i fängelset och hans hälsa är inte så god för tillfället.

Vilka uppgifter har kommissionen om Rebiya Kadeer och hennes sekreterare? Vad har kommissionen gjort eller vad ämnar den göra för att de kinesiska myndigheterna skall frige dessa samvetsfångar omedelbart och ovillkorligt och för att de skall respektera de grundläggande rättigheterna och friheterna för folket i Östturkestan och inleda förhandlingar mellan den kinesiska regeringen och företrädare för det uiguriska folket, inklusive den östturkestanska (uiguriska) nationalkongressen (ETNC), en demokratisk paraplyorganisation som försöker finna en fredlig politisk lösning på problemet, det vill säga en politisk och välavvägd lösning på frågan om det ockuperade Östturkestan?

Kan kommissionen dessutom försäkra Europaparlamentet att inget program som EU finansierar i Östturkestan används av Beijing för att öka eller genomföra den kolonisationspolitik, förstörelse och apartheid samt det förtryck som de kinesiska myndigheterna utövat mot det uiguriska folket sedan de invaderade och ockuperade Turkestan 1949?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(2 augusti 2002)

EU har tagit upp fallet med Rebiya Kader inom ramen för dialogen med Kina om mänskliga rättigheter och har informerats om att hon har dömts och fängslats. Tyvärr har de kinesiska myndigheterna inte lämnat några upplysningar om hennes nuvarande situation. Kommissionen kommer att fortsätta att ta upp detta fall vid varje tillfälle som ges.

Kommissionen betonar också att Kina måste respektera kulturella och språkliga rättigheter, religionsfrihet och skydd av minoriteter i hela Kina.

Kommissionen har inga samarbetsprogram i Xingjiang.