ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1318/01

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till rådet

(4 maj 2001)

Ämne: Beviljande av tillstånd för radiostationer på Attika

Efter många år av oklarhet i lagstiftningen som styr de grekiska radiostationerna har den grekiska regeringen nu fattat ett beslut om att radiostationerna bör ha verksamhetstillstånd. På Attika har man beviljat tillstånd för 20 radiostationer, med motiveringen att fler än så inte kan få verksamhetstillstånd med tanke på de radiofrekvenser som står till förfogande.

Flera stationer med många lyssnare, flera olika projekt och många anställda har emellertid inte beviljats tillstånd, vilket lett till att man nu, efter protester och med stöd av en teknisk förklaring som svarade mot vissa krav som regeringen ställt, tillfälligt har utökat antalet tillstånd till 28. Trots det finns det fortfarande många stationer som inte fått tillstånd, fastän de håller erkänt hög kvalitet och har många lyssnare. Allt detta samtidigt som rapporter från lärare vid Tekniska högskolan i Aten säger att frekvensernas antal utan problem kan utökas till 35.

Den grekiska regeringen använder den nationella radio- och televisionsnämnden som alibi för utfärdande av yttranden som baserar sig på sporadiska tekniska förklaringar från regeringens sida. Det här har lett till att en ledamot av den nationella radio- och televisionsnämnden, anhängare av regeringspartiet, avsagt sig sitt uppdrag och anklagat den ansvarige ministern för oegentligheter.

1. Anser rådet, med beaktande av artikel 6.1 och 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen om grundläggande mänskliga rättigheter, och med beaktande av artikel 11 i stadgan om grundläggande mänskliga rättigheter som handlar om frihet för massmedia, att den grekiska regeringens agerande här rör sig inom gränserna för det som är lagligt i europeisk mening?

2. Har rådet för avsikt att rikta en rekommendation till den grekiska regeringen i detta ärende?

Svar

(27 september 2001)

Rådet ber att få erinra den ärade parlamentsledamoten om att gemenskapens insatser på det audiovisuella området enligt artikel 151 (f.d. artikel 128) i EG-fördraget skall vara att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och vid behov stödja och komplettera deras verksamhet på detta område.

De aspekter som den ärade parlamentsledamoten tagit upp faller inte under rådets behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0493/01

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(22 februari 2001)

Ämne: Kompletterande fråga om illegal förädling och försäljning av katt- och hundskinn

Uppföljningsfråga till fråga E-3525/00(1) om samma ämne. Vet kommissionen om att inspektörer från Humane Society (den största djurskyddsorganisationen i Förenta staterna) vid en kontroll i Nantes i Frankrike i mars 2000 påträffade sådana pälsverk av kattskinn under annan beteckning och att en tysk importör lär ha talat om för samma inspektörer att det varje år exporteras uppskattningsvis en halv miljon kattskinn från Asien till Tyskland för att där under andra namn förädlas till pälsverk.

Är kommissionen beredd att ta kontakt med Humane Society i Förenta staterna för att få närmare upplysningar och är kommissionen beredd att, ifall dessa uppgifter bekräftas, lägga fram ett förslag till direktiv om förbud mot import, bearbetning och försäljning av pälsar från katter och hundar?

(1) EGT C 163 E, 6.6.2001, s. 152.

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(1 juni 2001)

Kommissionen skulle vilja hänvisa parlamentsledamoten till kommissionens svar på de skriftliga frågorna E-3981/00 från Struan Stevenson(1) och P-0359/01 från Eryl McNally(2).

Kommissionen känner inte till de specifika uppgifter som parlamentsledamoten nämner.

Om kommissionen skulle ta emot relevant information från Humane Society, skulle den beakta denna information noga och ta hänsyn till den under sitt fortsatta arbete.

(1) EGT C 163 E, 6.6.2001, s. 232.

(2) EGT C 187 E, 3.7.2001, s. 220.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0902/01

från W.G. van Velzen (PPE-DE) till kommissionen

(19 mars 2001)

Ämne: Övertagande av amerikanska företag

Det europeiska företaget ASML, som tillverkar kretskortsmaskiner, har hållit på i flera månader med att få tillstånd från de behöriga myndigheterna och regeringen i Förenta staterna att ta över det amerikanska företaget SVG. Man får intrycket att ASML:s konkurrent i Förenta staterna, Ultratech Stepper, försöker att fördröja detta övertagande genom politiska påtryckningar på Förenta staternas kongress.

På vilket sätt är kommissionsledamot Lamy involverad i samtal med de amerikanska myndigheterna om detta övertagande?

Vilka påtryckningar kan kommissionsledamot Lamy utöva, eller vilka påtryckningar har han utövat, på den amerikanske handelsrepresentanten Bob Zoelick för att låta detta övertagande, inbegripet Tinsley Laboratories, löpa så smidigt som möjligt och motverka ytterligare dröjsmål och villkor från kongressens sida?

På vilket sätt kommer kommissionsledamoten i samtalen med den nya amerikanska regeringen att ta upp de barrikader som kongressen reser varje gång IT-företag från Europa vill ta över amerikanska företag, som en del av den nya förhandlingsrundan inom ramen för Världshandelsorganisationen? Ser kommissionsledamoten några fler möjligheter att påskynda detta övertagande?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(23 april 2001)

På begäran av ASM Lithography och de nederländska myndigheterna i Washington tog den för handelsfrågor ansvarige kommissionsledamoten med både Förenta staternas handelsrepresentant Bob Zoellick och Förenta staternas finansminister Paul O'Neill upp undersökningen inom ramen för den nationella säkerhetslagstiftningen Exon-Florio av ASM Lithographys föreslagna förvärv av Silicon Valley Group.

Vid sina kontakter med de amerikanska myndigheterna har kommissionen förklarat att ASM Lithography är villigt att beakta alla rimliga nationella säkerhetsangelägenheter, men att handels- eller industripolitiska frågor inte borde spela någon roll i detta ärende. Både ambassadör Zoellick och finansminister O'Neill lovade att se över frågan.

Kommissionen kommer att fortsätta att bevaka denna fråga i syfte att säkerställa att rättigheterna för företag inom gemenskapen, i detta fall ASM Lithography, respekteras till fullo.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0577/01

från Gorka Knörr Borràs (Verts/ALE) till rådet

(28 februari 2001)

Ämne: Föreningsfrihet i Bulgarien

Den 29 februari 2000 fastslog Bulgariens författningsdomstol att ett i Makedonien baserat parti, OMO Ilinden - PIRIN - var grundlagsstridigt. Partiet registrerades 1999 och deltog i lokalvalen i oktober 1999. Partiet har alltid förklarat att det skulle respektera Bulgariens konstitution och rättsordning och bedriva sin politiska verksamhet med fredliga medel. Partiet har lämnat in ett klagomål till Europeiska domstolen för mänskliga rättigheter.

I sitt svar till en tidigare fråga (H-0290/00(1)) förklarade rådet att den officiella översättningen av beslutet om partiets författningsstridiga karaktär fortfarande inte fanns tillgänglig.

Har rådet nu mottagit den officiella översättningen? Anser rådet att detta beslut åsidosätter föreningsfriheten och utgör en diskriminering av en nationell minoritet? Har rådet begärt en förklaring från de bulgariska myndigheterna?

Anser rådet att ett sådant beslut är förenligt med respekten för de demokratikriterier som fastställdes i Köpenhamn?

(1) Skriftligt svar av den 12 april 2000.

Svar

(10 juli 2001)

Rådet fäster största vikt vid att kandidatländerna respekterar principerna om demokrati, rättsstaten och de mänskliga rättigheterna. Beträffande Bulgarien noterar rådet att det i kommissionens årliga återkommande rapport för 2000 om Bulgariens framsteg i riktning mot anslutning konstateras att Bulgarien på det stora hela taget fortsätter att uppfylla de politiska Köpenhamnskriterierna. I rapporten sägs det emellertid att när det gäller minoriteters politiska representation är det enligt konstitutionen förbjudet att organisera politiska partier på etnisk, rasmässig eller religiös grund. Det vore önskvärt om dessa konstitutionella bestämmelser klargjordes med hänvisning till begränsningen att upprätta politiska partier, eftersom det är betydelsefullt att säkerställa överensstämmelse med internationella åtaganden (Inofficiell översättning).

När det gäller det specifika fallet med den bulgariska författningsdomstolens uttalandet den 29 februari 2000 att de Makedonienbaserade politiska partiet OMO llinden - PRIN är författningsstridigt, som den ärade parlamentsledamoten erinrar om, har detta överklagats vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Domstolens beslut i fallet kommer att vara vägledande för Europeiska unionens analys av den bulgariska författningsdomstolens beslut, med beaktande av de politiska kriterier som fastställdes av Europeiska rådet i Köpenhamn.

Om det visar sig att det har förekommit brott mot ovannämnda grundläggande principer kommer Europeiska unionen att på ett lämpligt sätt påpeka detta för Bulgarien, i synnerhet genom de organ som har upprättats genom Europaavtalet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1055/01

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(5 april 2001)

Ämne: Fri rörlighet för personer

Kan kommissionen uppge hur förbudet mot att kvinnor besöker Athos-berget är förenligt med Europeiska unionens fördrag? Vilka åtgärder ämnar den vidta för att avskaffa denna anomali?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(11 juni 2001)

I den gemensamma förklaringen angående berget Athos som är fogad till Greklands anslutningsakt till gemenskapen(1), erkänns att den speciella ställning som getts berget Athos är berättigad endast av andliga och religiösa skäl. Gemenskapen skall se till att denna ställning beaktas vid tillämpningen och utformningen av bestämmelserna i gemenskapslagstiftningen, särskilt vad beträffar tullfrihet, skattebefrielser och etableringsrätt.

Denna förklaring har bekräftats i såväl Amsterdamfördraget (Förklaringar som konferensen beaktade - Förklaring av Grekland om förklaringen om kyrkors och konfessionslösa organisationers ställning(2)), som i Hellenska republikens anslutning till konventionen om tillämpning av Schengenavtalet(3).

Med dessa bestämmelser i åtanke och med beaktande av det faktum att förbudet mot att kvinnor besöker berget Athos är en mer än tusenårig tradition som bygger på religiösa motiv, kommer kommissionen inte vidta någon åtgärd för att avskaffa detta förbud.

Slutligen bör det noteras att även män måste ha tillstånd från myndigheterna för att besöka berget Athos, som är en självständig region i Grekland, och denna regel gäller även för grekiska medborgare.

(1) EGT L 291, 19.11.1979.

(2) EGT C 340, 10.11.1997.

(3) EGT L 239, 22.9.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0452/01

från Struan Stevenson (PPE-DE) till kommissionen

(19 februari 2001)

Ämne: EU och fiskeavtal med tredje land

1. Hur många fiskeavtal, som baserar sig på kontanter mot fisk-principen, är för tillfället i kraft mellan EU och tredje land?

2. Vad är den totala kostnaden för avtalen?

3. Vilka medlemsstater drar nytta av avtalen i form av tillgång till fiskemöjligheter?

4. Vilka är de huvudsakliga skyddsåtgärderna som tillämpas i varje avtal?

5. Hur övervakar EU om dessa skyddsåtgärder är effektiva?

6. Har kommissionen en förteckning över fiskeavtal som förhandlats fram och finansierats privat mellan EU-fiskare och tredje land? Om så är fallet kan kommissionen svara på frågorna 1-5 utgående från dessa privata överenskommelser?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 april 2001)

I januari 2001 slöt gemenskapen eller satt i förhandlingar om totalt 23 fiskeavtal, varav 19 innefattar ekonomisk ersättning.

Åtagandena för fiskeavtalen låg år 2000 på 121,6 miljoner euro med beaktande av att gemenskapen inte kunde sluta något avtal med Marocko och att åtagandena för avtalet med Angola (13,975 miljoner euro) inte kunde göras för 2000. För budgetåret 2001 har 290 499 978 euro anslagits som åtagandebemyndiganden.

Alla medlemsstater har fiskerättigheter genom både fiskeavtalen och de regionala fiskeorganisationerna, med undantag av Österrike och Luxemburg. Gemenskapen har ca 2 800 fiskefartyg som helt eller delvis bedriver fiske i tredje lands eller internationellt vatten.

I enlighet med gemenskapens internationella åtaganden skall protokollet till varje fiskeavtal innehålla de villkor enligt vilka gemenskapens fiskefartyg får bedriva sin verksamhet, särskilt i fråga om fiskezoner, tekniska åtgärder och skyldigheter i fråga om kontroll av fiskeaktiviteter (fångstdeklarationer, skyldigheter gällande lossning, ombordstigning av observatör, övervakningssystem (VMS) osv.).

Gemenskapen har inte befogenhet att övervaka tillämpningen av bevarandeåtgärder i tredje lands vatten. Man har dock ett antal skyldigheter när det gäller uppföljningen av den fiskeverksamhet som dess fartyg bedriver inom ramen för avtalen.

Kommissionen förfogar inte över någon uttömmande förteckning med särskild information om privata överenskommelser mellan europeiska fartygsägare och tredje land på fiskeområdet. I de fall dessa privata överenskommelser har gjorts genom upprättande av ett gemensamt företag som erhåller gemenskapsstöd har kommissionen uppgifter om skyldigheter såsom de definieras genom motsvarande rättsliga grunder. Kommissionen har dock inte rätt att sprida denna information, eftersom den innehåller konfidentiella personuppgifter.

Kommissionen vill meddela parlamentsledamoten att en undersökning Utvärdering av gemensamma företag i samband med strukturpolitiska åtgärder inom fiskerisektorn har genomförts och översänder ett exemplar direkt till parlamentsledamoten och ett till Europaparlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1161/01

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Genomförande av badvattendirektivet

Hur ämnar kommissionen se till att bestämmelserna i direktivet om kvaliteten på badvatten efterlevs i de fall där medlemsstaterna har vidtagit alla nödvändiga åtgärder men fortfarande inte uppfyller de rättsliga kraven?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 juni 2001)

Enligt artikel 4.1 i rådets direktiv 76/160/EEG av den 8 december 1975 om kvaliteten på badvatten(1) skall medlemsstaterna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att kvaliteten på badvatten inom tio år efter anmälan av det direktivet överensstämmer med de gränsvärden som fastställts i enlighet med artikel 3, vilket innebär från och med den 10 december 1985.

Om badvattnet på ett visst ställe, trots de åtgärder en medlemsstat vidtar, inte följer de värden direktivet föreskriver, anser kommissionen att bad i vattnet i fråga utgör en överträdelse av direktivet och den kan då inleda ett överträdelseförfarande.

(1) EGT L 31, 5.2.1976.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1686/01

från Ilka Schröder (GUE/NGL) till kommissionen

(14 juni 2001)

Ämne: Videoövervakning i förskolor

1998 gav Europeiska unionen inom ramen för Netdays '98 i Spanien stöd till ett projekt som går ut på videoövervakning i ett flertal förskolor. Videobilderna på barnen och förskollärarna kan föräldrarna sedan ladda ner från WorldWideWeb (www.baby-net.org).

På vilka grunder utvaldes detta projekt i Spanien såsom ett projekt som förtjänar stöd?

Uppnåddes de åsyftade målen, kan projektet anses som en framgång?

Såvida videoteknik används inom den pedagogiska sektorn också i andra europeiska länder (också i skolor, skolbussar etc.): bör då detta bruk av videoteknik utvidgas inom EU och sker det någon vetenskaplig uppföljning av projekten?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(26 juli 2001)

Kommissionen bidrog till finansieringen av Netd@ys projekt BabyNET, eftersom det uppfyllde alla de urvalskriterier som fastställts för stöd till Netd@ys-projekt 1998.

Projektet presenterades på ett bra sätt och innehöll mycket intressant och relevant information. Bedömarna var särskilt imponerade av tydligheten i projektets mål, kvaliteten på innehållet, den pedagogiska effekten, mervärdet för gemenskapen, den potentiella effekten och förslagen till större spridning av projektet.

Av den information som lämnats framgår att projektet har uppfyllt målen och anses vara en framgång.

Projektet lanserades på Netd@ys webbsida Netd@ys Europe 1998, som ett stort antal personer, inklusive utbildningsspecialister, hade tillgång till. Det var upp till dem att avgöra om projektet kunde anpassas för att svara mot deras specifika behov och om denna metod, dvs. att använda video som pedagogiskt redskap, på ett effektivt sätt skulle kunna utvidgas inom gemenskapen. För närvarande har kommissionen inga planer på att utvidga användningen av video på det sätt som den är utformad i BabyNET-projektet. Projektets pedagogiska effekt övervakades av experter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0939/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(28 mars 2001)

Ämne: Det svenska undantaget för kadmiumhalten i fosforgödselmedel

Sverige erhöll vid EU-medlemskapet undantag för gränsvärdet för kadmiumhalten i fosforgödselmedel fram till den 31 december 1998. Därefter hände ingenting i frågan i EU. Men kommissionen föreslog sedan som en kompromiss att undantaget skulle förlängas med ytterligare tre år i avvaktan på att kommissionen undersökte behovet av gemensamma åtgärder på området. Vad gällde kadmium som pigment fick Sverige också förlängt undantag med tre år medan en fortsatt översyn skulle göras.

Min fråga till kommissionen är nu vad som händer inom ämnesområdet ovan? Kommer EU anpassa sig till de svenska undantagen, blir det tvärtom eller blir det en kompromiss mellan de båda ståndpunkterna?

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(22 maj 2001)

Kommissionen håller för närvarande på att tillsammans med medlemsstaterna genomföra en utvärdering av riskerna för hälsa och miljö med kadmium i gödningsmedel. När denna utvärdering avslutats kommer kommissionen, om så bedöms erforderligt, att upprätta ett förslag till tänkbara åtgärder på gemenskapsnivå.

En undersökning om användningen av kadmium som färgämne, som stabilisator och vid plätering av metaller har nyligen slutförts och studeras för närvarande av Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö (SCTEE). Denna undersökning syftar till att à jourföra föregående utvärderingar av riskerna för hälsa och miljö.

Med beaktande av dessa resultat och all övrig närbesläktad information skulle bestämmelserna i rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om begränsning av saluföring och användning av vissa farliga(1) ämnen och beredningar kunna ändras före den 1 januari 2003.

(1) EGT L 262, 27.9.1976.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0849/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(22 mars 2001)

Ämne: Antalet slakterier

Kan kommissionen upprätta en förteckning över godkända slakterier i varje medlemsstat för det senast tillgängliga året, för fem år sedan, tio år sedan och femton år sedan.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(25 juni 2001)

Medlemsstaterna måste enligt en rad gemenskapsrättsakter om djurhälsa och livsmedelshygien upprätta en lista över godkända anläggningar. Dessa listor omfattar till exempel slakterier, köttberedningsanläggningar och konverteringsanläggningar. Listorna måste uppdateras och sändas till kommissionen och medlemsstaterna. Exempel på listor från medlemsländerna finns på webbplatsen från Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd med följande adress: (http://forum.europa.eu.int/irc/sanco/vets/info/data/listes/public-ms.html). Denna webbplats håller på att utvecklas och kommer att utvidgas i räckvidd och omfång för att svara mot den information som medlemsstaterna har krävt.

Det finns dock inga sådana historiska data tillgängliga om utvecklingen av antalet slakterier under de senaste 15 åren som parlamentsledamoten önskar. Syftet med listorna är att garantera att de berörda produkterna i handeln inom gemenskapen framställs på godkända anläggningar, och att detta kan kontrolleras av de berörda myndigheterna. Syftet är inte att tillhandahålla statistisk information om antalet anläggningar.

Kommissionen kommer att undersöka vilka möjligheter det finns att i framtiden bättre kunna använda dessa listor för statistiska ändamål, i överensstämmelse med kommissionens resurser och övriga prioriterade områden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0316/01

från Andrew Duff (ELDR) till kommissionen

(13 februari 2001)

Ämne: Den inre marknaden

Några personer ur min valkrets har råkat ut för problem då de försökt använda betalkort utanför Förenade kungariket, förmodligen på grund av att olika system tillämpas parallellt inom unionen.

Är kommissionen nöjd med de normer som föreligger beträffande elektroniska betalkort? Förekommer det olika system inom unionen? Är kommissionen övertygad om att dessa olika system verkligen är kompatibla?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 mars 2001)

I var och en av medlemsstaterna används diverse olika betalkort. Betalningsbranschen har svarat på marknadens behov på mycket olika sätt. Vissa betalkort kan användas endast inom landet, medan andra är internationellt gångbara.

De betalkort som är avsedda för internationellt bruk (MasterCard, Eurocard, Visa, Amex, Diners m.fl.) godtas vanligen där deras märke är synligt. Om korten skall godtas eller inte avgörs av handlaren och handlarens bank. En del av de internationella korten är visserligen allmänt accepterade, men det finns ingen skyldighet att godta dem.

Kommissionen är medveten om att det finns olika system för betalkort och har vidtagit åtgärder för att förbättra situationen. Målet är att uppnå en godtagbar grad av driftskompatibilitet mellan olika elektroniska betalningssystem.

Det bör noteras att standardisering är en frivillig och marknadsledd process. Användningen av gemensamma standarder och specifikationer beror således i hög grad på hur samarbetsvilliga de olika aktörerna är på detta område.

Kommissionen främjar driftskompatibilitet mellan betalningssystem på olika sätt:

- Genom att stödja standardiseringsinitiativ och liknande insatser (eEurope stadga om smartkort).

- Genom att finansiera forskningsprojekt, t.ex. rörande elektroniska pengar som kan användas över gränserna.

- Genom att uppmana bankindustrin att upprätta ett gemensamt betalningsområde (Meddelande om detaljistbetalningar på den inre marknaden(1).

(1) KOM(2000) 36 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1871/01

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(27 juni 2001)

Ämne: Bidrag till jordbruksgrödor (Danmark)

I fråga om bidragen till djur tänker Europeiska kommissionen i framtiden införa en övre gräns för antalet bidragsberättigade djur per jordbruksföretag och åldersklass. Vore det inte befogat att också införa en sådan övre gräns för bidragen till jordbruksgrödor, till exempel 50 ha, så att jordbruksföretagen skulle få bidrag endast upp till denna gräns?

Kan kommissionen ge besked om:

- hur många jordbruksföretag i Danmark som omfattar mer än 50 ha,

- hur många jordbruksföretag i Danmark som omfattar mindre än 50 ha,

- vilka inverkningar/besparingar denna åtgärd skulle komma att föranleda för den totala budgeten för jordbruksgrödorna, uttryckt i absoluta tal och i procent?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1870/01, E-1871/01, E-1872/01, E-1873/01, E-1874/01, E-1875/01, E-1876/01, E-1877/01, E-1878/01, E-1879/01, E-1880/01, E-1881/01, E-1882/01, E-1883/01 och E-1884/01 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(24 juli 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.