ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0084/00

från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen

(24 januari 2000)

Ämne: Mopeder med fyra hjul

Från och med 1992 har Europeiska unionen, i och med rådets direktiv 92/61/EEG(1), en enhetlig definition av mopeder som fordon med hjul, med en motor som har högst 50 cm3 slagvolym och styrd tändning (bensinmotor), och som kan ha en hastighet på högst 45 km/h. När det gäller just fyrhjuliga mopeder (lätta fyrhjuliga fordon) finns även kravet att de inte får ha en vikt utan last som överstiger 350 kg.

Införlivandet av rådets direktiv 92/61/EEG i den spanska lagstiftningen har gett upphov till flera olika bestämmelser som skall tillämpas när fordons skall godkännas, släppas ut på marknaden och registreras. Enligt några av de senaste av dessa bestämmelser de allmänna fordonsbestämmelserna som godkändes genom det kungliga dekretet RD 2822/1998 av den 23 december skall fordon med två, tre eller fyra hjul, som uppfyller de tekniska definitioner som anges i rådets direktiv 92/61/EEG, anses vara mopeder.

Lätta fyrhjuliga fordon började säljas i Spanien i slutet av 1997, varvid man tillämpade en reducerad momssats på 7 procent med tanke på att de klassats som mopeder. I slutet av 1998 ombads emellertid spanska riksskatteverket att ge sin ståndpunkt, som skulle anses som bindande, och det ändrade då uppfattning och beslutade att den lagliga räntesatsen på 16 procent borde tillämpas på lätta fyrhjuliga fordon eftersom de har fyra hjul, trots att man anser dem vara mopeder.

Är kommissionen medveten om den situation som uppstått genom detta beslut? Anser inte kommissionen att man genom den i Spanien tillämpade momssatsen på försäljning av lätta fyrhjuliga fordon inte bara diskriminerar dessa fordon i förhållande till alla andra mopeder, utan även handlar i strid mot EG-fördraget i det att det innebär störningar på marknaden och hindrar fri rörlighet av varor och i strid mot den befintliga gemenskapslagstiftningen?

(1) EGT L 225, 10.8.1992, s. 72.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 mars 2000)

Kommissionen är medveten om att mervärdesskatten på försäljningen av mopeder i Spanien är differentierad.

I artikel 12 i rådets sjätte mervärdesskattedirektiv (77/388/EEG) av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund(1), i dess lydelse enligt direktiv 92/77/EG, föreskrivs tillämpning av en normalskattesats, men artikeln ger medlemsstaterna möjlighet att tillämpa en eller två reducerade skattesatser på vissa varor och tjänster enligt bilaga H till direktivet. I artikel 28 i direktivet föreskrivs övergångsbestämmelser bl.a. vad gäller skattesatser. Mopeder tillhör oavsett om det rör sig om två-, tre- eller fyrhjuliga sådana inte de varor på vilka en reducerad skattesats får tillämpas i enlighet med dessa bestämmelser. Detta fall prövas för närvarande av kommissionen, som även kommer att kontrollera övriga medlemsstaters lagstiftning på området.

(1) EGT L 145, 13.6.1977. Ändring i EGT L 316, 31.10.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0125/00

från Neil MacCormick (Verts/ALE) till rådet

(31 januari 2000)

Ämne: Vapenexport

Är rådet medvetet om att begränsningen av vapenexporten till länder som till exempel Sudan kringgås genom att man ger tillverkare i tredje länder licens att tillverka vapen?

Vilka åtgärder kommer rådet att vidta mot detta?

Svar

(16 mars 2000)

Rådet har inte förelagts det problem som den ärade parlamentsledamoten tar upp. Inom rådets instanser är dock frågan om arms brokering under behandling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0335/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(14 februari 2000)

Ämne: Ökning av den nationella garantimängden bomull för Grekland

Bomullsproduktionen i Grekland överstiger sedan många år den nationella garantimängden på 782 000 ton, vilket leder till att landet får stora böter och att producenternas inkomster drastiskt minskar, eftersom även det garanterade målpriset (106,3 euro/100 kilo råbomull) varit detsamma i många år.

Ett rättmätigt krav både från producentorganisationer och andra inblandade parter har varit och är att man skulle öka garantimängden och det totala gemenskapsanslaget.

Har Grekland under revideringen av stödssystemet för bomull och antagandet av kommissionens förslag begärt att man skall öka den nationella garantimängden och det totala gemenskapsanslaget? När och i vilka instanser har denna begäran framförts?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(15 mars 2000)

Det ligger utanför kommissionens behörighet att behandla denna fråga, som handläggs uteslutande av berörda nationella myndigheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0348/00

från Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) och Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen

(14 februari 2000)

Ämne: Kommissionens expert med uppgift att utvärdera det statliga stödet till elsektorn i Spanien

Enligt uppgifter som publicerats i Spanien ifrågasätter den oberoende expert som kommissionen givit i uppdrag att utvärdera elföretagens kostnader för övergången till en konkurrensutsatt marknad några punkter i den spanska regeringens kostnadsberäkningar.

Vilka invändningar har framförts och hur påverkar de den spanska regeringens beräkningar? Vilka slutsatser har experten kommit fram till?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(16 mars 2000)

Konsultens uppdrag var att kontrollera huruvida de grunder som de spanska myndigheterna använt för att beräkna kostnaderna för övergång till konkurrens följde internationellt erkända standarder. Kommissionen har granskat konsultens utlåtande och bett de spanska myndigheterna att lämna kompletterande uppgifter. Det är ännu för tidigt att bedöma vilken inverkan detta kommer att få på kostnaderna för övergång till konkurrens.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0170/00

från Jorge Hernández Mollar (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Gemenskapsbestämmelser om lediga veckodagar av religiösa skäl

Det växande antalet invandrare från Maghreb-länderna som arbetar inom jordbrukssektorn och andra sektorer i olika länder i Europeiska unionen har lett till att man i de kollektivavtal som berör anställda från dessa länder tvingats infoga bestämmelser om vilka lediga vilodagar i veckan de har rätt till av religiösa skäl.

Tack vare påtryckningar från de olika fackföreningar som förhandlar fram de kollektivavtal som rör arbetstagare från Maghreb-länderna är de lediga dagarna i allmänhet fredagar och lördagar, vilket ger de anställda möjlighet att helga dessa dagar.

Kan kommissionen, som ju önskar se en ökad invandring från Maghreb-länderna till Europeiska unionen, ange om det finns några bestämmelser på gemenskapsnivå i detta avseende som skulle kunna göra det möjligt att generalisera reglerna om lediga veckodagar av religiösa skäl och samordna detta med den praxis som råder i EU:s medlemsstater om att söndagen är vilodag?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(15 mars 2000)

I artikel 5.1 i rådets direktiv 93/104/EC om arbetstidens förläggning i vissa avseenden(1) fastställs en oavbruten vilotid på 35 timmar per vecka. Efter det att artikel 5.2 i direktivet ogiltigförklarats av domstolen i mål C-84/94 Förenade kungariket mot rådet(2) får medlemsstaterna själva avgöra om veckovilan skall förläggas till en bestämd veckodag eller bestämda veckodagar.

Den 25 november 1999 antog kommissionen ett paket, bestående av två förslag till lagstiftning och ett förslag till handlingsprogram mot diskriminering i gemenskapen. Åtgärderna grundar sig på artikel 13 (tidigare artikel 6a) i EG-fördraget.(3)

Ett av initiativen är ett förslag till ett övergripande direktiv för att bekämpa diskriminering som bland annat grundar sig på religion. I artikel 12 i förslaget åläggs medlemsstaterna att uppmuntra arbetsmarknadens parter till att bidra till genomförandet av principen om likabehandling, genom att sluta kollektivavtal, anta etiska regler, företa forskning eller utbyta erfarenheter och goda rutiner som syftar till att förebygga diskriminering.

(1) EGT L 307, 13.12.1993.

(2) REG 1996 s. I-5755.

(3) KOM(1999) 564, 565, 566 och 567 slutliga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0531/00 från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen. Eventuella bidrag till de italienska fackföreningarna CGIL, CISL och UIL.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 303 E , 24/10/2000 s. 0202 - 0202



SKRIFTLIG FRÅGA E-0531/00 från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen (28 februari 2000) Ämne: Eventuella bidrag till de italienska fackföreningarna CGIL, CISL och UIL Kan kommissionen ange om gemenskapsstöd har beviljats, och i så fall med hur mycket, till de italienska fackföreningarna CGIL, CISL och UIL eller andra sammanslutningar eller företag som på något sätt är knutna till dessa fackföreningar? Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar (23 mars 2000) Confédération générale italienne des travailleurs (CGIL), Confédération italienne des syndicats ouvriers (CISL) och Union italienne des travailleurs (UIL) kan i sin egenskap av arbetstagarorganisationer få bidrag från gemenskapen enligt budgetposterna B3-4000 (relationer mellan arbetsmarknadens parter och social dialog), B3-4002 (utbildnings- och informationsåtgärder till förmån för arbetstagarorganisationer) och B3-4003 (information till, samråd med och medverkan av representanter i företag), för att genomföra stödberättigande åtgärder, huvudsakligen för att anordna möten och seminarier av transnationell karaktär inklusive genomförande av resultat av den europeiska sociala dialogen. Förslagsinfordringar med villkoren för stödberättigande och möjligheter till samfinansiering offentliggjörs på webbplatsen Europa (http://europa.eu.int/comm/dg05/soc-dial/social/index-en.htm). Under de tre senaste åren har dessa tre fackliga organisationer kunnat få ett trettiotal samfinansieringar från gemenskapen från dessa budgetposter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0433/00

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(23 februari 2000)

Ämne: Förebyggande av muskelskador hos skolbarn

Det kommer allt fler signaler från föräldrar till italienska skolbarn om de tunga ryggsäckar med skolböcker som dessa barn bär till och från skolan. Regionala och lokala hälsovårdsmyndigheter har spridit vetenskaplig information och råd om hur man skall bete sig för att undvika riskerna med överdrivet tunga ryggsäckar.

Kan kommissionen svara på:

1. om det finns undersökningar om och analyser av detta fenomen på gemenskapsnivå,

2. om det i andra EU-länder finns bestämmelser som bygger på teknisk och vetenskaplig kunskap,

3. om kommissionen mot bakgrund av ovanstående anser att man bör föreslå harmoniserade bestämmelser för att ge familjerna fakta i syfte att förebygga muskelskador orsakade av skolbarns ryggsäckar, som inte bör överstiga en uthärdlig tyngd?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(23 mars 2000)

Kommissionen är överens med parlamentsledamoten om att man redan tidigt måste förebygga muskeloskeletala problem.

1. På europeisk nivå har ett antal undersökningar om ben- och muskelsjukdomar redan genomförts eller håller på att genomföras inom ramen för gemenskapens forskningsprogram. Dessa projekt omfattar en rad viktiga frågor men ännu inte den fråga som berörs här. Ytterligare forskning skulle därför behövas för att fastställa risken och för att föreslå lämpliga lösningar. Inom ramen för programmet Livskvalitet kroniska och degenerativa sjukdomar skulle en sådan forskning kunna få bidrag från gemenskapen.

2 och 3. Kommissionen känner inte till några standarder i denna fråga och har inga planer på att lägga fram förslag till harmoniserade bestämmelser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0029/00

från Marianne Eriksson (GUE/NGL) till rådet

(20 januari 2000)

Ämne: Övervakning av folkomröstningen i Västsahara

I över sju år har det västsahariska folket väntat på besked från marockanska myndigheter om en folkomröstning angående Västsaharas framtid. Marockanska myndigheter har flera gånger brutit överenskommelser mellan myndigheterna och Polisario om folkomröstningsdatumet. Nu är dock registreringen av röstberättigade åter igång och en folkomröstningskampanj planeras som beräknas vara avslutad den 30 juni 2000. Det datumet är också folkomröstningsdatum. Risken för valfusk är stor och för att valet skall kunna få demokratisk garanti måste internationella valövervakare finnas på plats. Kommer rådet att bistå med valövervakning vid en folkomröstning om Västsaharas framtid?

Svar

(10/11 april 2000)

Rådet stödde till alla delar den fredsplan som föreslagits av Förenta nationernas generalsekreterare och som syftar till att hålla en fri, rättvis och opartisk folkomröstning för att förverkliga principen om självbestämmande för folket i Västsahara. Rådet noterar den oro som generalsekreteraren ger uttryck åt i sin senaste rapport över att de grundläggande olikheterna i synsätt (mellan Marocko och Polisario) gör det osäkert om det är möjligt att genomföra under ordnade former fredsplanen i samförstånd.

I sin senaste rapport om Västsahara angav Förenta nationernas generalsekreterare att han tänkte be sitt personliga sändebud James Baker att inhämta parternas åsikter och studera möjligheterna att klara ut meningsskiljaktigheterna genom en snabb, hållbar och samordnad uppgörelse.

Rådet kommer att fortsätta sina ansträngningar att skapa ett förtroendefullt klimat mellan alla inblandade parter för att nå en långfristig lösning som är godtagbar för alla berörda parter. Detta sker i direkt kontakt med Förenta nationernas generalsekreterares särskilda representant för Västsahara, ambassadör Eagleton, för att utröna hur rådet på bästa sätt kan bidra till denna process.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0224/00

från Carlos Costa Neves (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Tillämpningen av artikel 299.2 i fördraget

Vid europeiska rådets möte i Köln i juni 1999 uppmanades kommissionen att före slutet av 1999 förelägga rådet en rapport om åtgärder för att säkerställa att artikel 299.3 i fördraget efterlevs.

- Det är viktigt att man så snart som möjligt skapar en ram för åtgärderna och att det fastställs ett tillvägagångssätt och en tidsplan för varje tillämpning.

- Det särskilda programmet för Madeira och Azorerna, Poseima-programmet, måste revideras så snart som möjligt och det måste fastställas hur programmet skall inordnas bland övriga åtgärder som skall vidtas.

- Det har inte gått fram fullständig information om varför kommissionen är försenad med rapporten.

1. När kommer kommissionen att lägga fram sin rapport så att den kan behandlas i rådet och parlamentet?

2. Hur ser tidsplanen ut för genomförandet av åtgärderna?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(9 mars 2000)

1. Kommissionen antog inte den rapport som parlamentsledamoten hänvisar till före utgången av 1999, eftersom man var tvungen att ha tid på sig att granska de synpunkter som lämnats in av de berörda medlemsstaterna. Synpunkterna mottogs i november och december 1999. Vidare inväntade kommissionen de uttalanden som gjordes vid mötet mellan medlemsstaterna och de berörda regionerna den 23 november 1999. Kommissionen strävar efter att färdigställa och anta rapporten inom några veckor.

2. Rapporten kommer att innehålla uppgifter om vilka åtgärder kommissionen avser att vidta, med tidsplan för dessa i de fall en sådan kan upprättas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0229/00

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(4 februari 2000)

Ämne: Underlåtenhet att uppta Artas län i gemenskapsinitiativet Interreg

Enligt uppgifter som kommit till min kännedom verkar det som om Artas län inte ingår i det operativa planerna som kommissionen presenterat vad gäller paket A inom gemenskapsinitiativet Interreg. Detta trots att Artas län uppfyller det grundläggande kriteriet för anslutning till paket det vill säga kravet om att det skall finnas yttre gränser antingen till lands eller till havs eftersom Amvakikosbukten som ligger i länets södra ända samtidigt är en del av Joniska havet. Skulle kommissionen kunna upplysa mig om hur det hela egentligen ligger till och om Artas län, till slut kommer att införlivas i gemenskapsinitiativet Interreg eller inte? Påpekas bör att hela det övriga nordvästra Grekland deltar i initiativet.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0150/00, E-0229/00 och E-0336/00 ingivet av Michel Barnier för kommissionen

(6 mars 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0044/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(20 januari 2000)

Ämne: Kölnbesluten och anpassning av Poseima-programmet gällande försörjningen av spannmålsråvaror på de olika öarna inom Azorerna

I artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 1600/92(1) fastställs en försörjningsordning, som vad gäller jordbruksråvarorna haft en mycket stor inverkan på kostnaderna för jordbruksproduktionen.

På spannmålsområdet har försörjningsordningens praktiska betydelse dock minskat, både för att gemenskapspriserna tenderat att närma sig världspriserna och för att systemet inte tar hänsyn till att det finns skillnader i transportkostnaderna mellan öarna.

Tror kommissionen att det skulle vara möjligt att införa mekanismer som bidrar till en större harmonisering av priserna på spannmål och spannmålsprodukter på de olika öarna inom Azorerna, utifrån de priser som gäller i regionens största hamn?

(1) EGT L 173, 27.6.1992, s. 1.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0038/00, E-0043/00, E-0044/00, E-0045/00, E-0046/00, E-0047/00, E-0048/00, E-0049/00, E-0050/00, E-0051/00 och E-0052/00 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(28 februari 2000)

Parlamentsledamoten har ställt en hel rad frågor om Poseima-programmet för Azorerna.

Vad gäller kommissionens rapport om åtgärderna för att genomföra artikel 299 (tidigare artikel 227) punkt 2 i EG-fördraget så är denna under utarbetande.

Kommissionen kan för närvarande inte svara på de frågor som parlamentsledamoten ställt om rapporten, dvs. innan kommissionen har antagit den.

Vad gäller kommissionens arbetsprogram för år 2000 föreskriver detta att rådet och Europaparlamentet skall föreläggas en rapport om genomförandet av rådets förordning (EEG) nr 1600/92 av den 15 juni 1992 om särskilda bestämmelser för Azorerna och Madeira angående vissa jordbruksprodukter(1) (Poseima). Rapporten skall konkret behandla genomförandet vad avser jordbrukssektorn inom Poseima och vid behov innehålla förslag till anpassningar som visar sig behövas för att uppnå programmets mål. Alla åtgärder som avser jordbruket på Azorerna kommer här att tas upp.

(1) EGT L 173, 27.6.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0201/00

från Joan Colom i Naval (PSE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Reklamavbrott i spanska tv-program

I min skriftliga fråga P-3862/98(1) kritiserade jag de flesta spanska tv-kanalernas bristande respekt av rådets direktiv 89/552/EEG(2) av den 3 oktober 1989 (television utan gränser) och framför allt den konstant ökade tid som avsätts för reklam liksom intervallen mellan reklaminslagen mitt i ett program, även i filmer, teaterpjäser eller operor.

I sitt svar av den 4 februari 1999 meddelade kommissionen att man fått in sådana klagomål och förklarade att man höll på att samla in information om grunderna till dessa.

Sedan dess har problemet ständigt ökat, i en sådan utsträckning att vissa kanaler utnyttjat avsaknaden eller ett lågt antal reklaminslag i just reklamsyfte.

Kan kommissionen meddela resultatet av de undersökningar man skulle göra för ett år sedan? Har kommissionen för avsikt att vidta någon form av åtgärder för att säkerställa att det berörda direktivet följs i Spanien?

(1) EGT C 207, 21.7.1999, s. 138.

(2) EGT L 298, 17.10.1989, s. 23.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(28 februari 2000)

Ett överträdelseförfarande i enlighet med artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget har nu inletts mot Spanien för att inte ha följt reklambestämmelserna i direktivet Television utan gränser (rådets direktiv 552/89/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997).
SKRIFTLIG FRÅGA P-0235/00

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Det portugisiska ordförandeskapets prioriteter inom utbildningen

Det portugisiska ordförandeskapets program har nu offentliggjorts. Skulle kommissionen kunna redogöra för hur den tolkar målsättningen att utveckla tanken på en europeisk dimension inom utbildningen?

Hur ser kommissionen på sin roll när det gäller att uppnå detta mål, och hur ser den på regeringarnas roll i de enskilda medlemsstaterna?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(14 februari 2000)

Kommissionen är helt och hållet överens med det portugisiska ordförandeskapets prioritetsordning i fråga om utbildning, nämligen att främja ett kunskapssamhälle baserat på livslångt lärande. Kommissionen stödjer särskilt Portugals initiativ att införa en rullande dagordning med syfte att göra rådets arbete på utbildningsområdet mera långsiktigt och effektivt. På denna grund förväntar sig kommissionen ett större genomslag för gemenskapens åtgärdsprogram Sokrates och Leonardo, vilka båda har stärkt europeisk dimension i utbildningen bland huvudmålsättningarna.

Med hänsyn till arbetsfördelningen mellan medlemsstaterna och kommissionen när det gäller att uppnå målen, kan man hänvisa till gemenskapens befogenheter på utbildningsområdet, som anges tydligt i artikel 149 (f.d. artikel 126) i EG-fördraget. Där står att gemenskapen skall hjälpa till att utveckla ett utbildningssystem med hög kvalitet genom att uppmuntra till samarbete mellan medlemsstaterna och, om det krävs, genom att stödja och komplettera deras insatser, men samtidigt helt och fullt respektera att medlemsstaterna ansvarar för utbildningens innehåll och utbildningssystemens uppbyggnad samt att de har kulturella och språkliga särdrag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2798/99

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Utbyggnad av parkeringarna vid tullkontoret i området S. Andrea i provinsen Gorizia (Italien), trots att denna gräns försvinner när EU utvidgas till att omfatta Slovenien

De kommunala myndigheterna i Gorizia tänker utföra ytterligare arbeten i området S. Andrea för att bygga ut parkeringarna i anslutning till det italienska tullkontoret vid gränsövergången till Slovenien, trots att alla berörda parter (stadsdelsrådet, föreningar och befolkningen, som vill vara oberoende av kommunen Gorizia) är negativa och trots att Slovenien snart skall bli medlem i EU.Bakgrunden är följande:

Kommunen har skrivit under en överenskommelse med de slovenska gränskommunerna Nova Gorica och Vrtjoba om initiativ till och finansiering av alternativ till de nuvarande strukturerna.

De strukturer och tjänster som är knutna till tullen skall därmed avvecklas.

Redan idag är parkeringarna underutnyttjade, trots att de används för tillfällig verksamhet och i nödsituationer.

I området i fråga där man i flera år har gjort stora investeringar i cementering av parkeringarna finns av tradition en slovensktalande grupp och det område de har bebott har minskat med hälften.

Kan kommissionen förklara på vilket sätt kommunen Gorizias planer på utvidgning av parkeringarna i anslutning till tullkontoret är hållbara och förenliga med överenskommelsen mellan gränskommunerna, föranslutningsfasen och Sloveniens inträde i EU?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(23 mars 2000)

Utbyggnaden av lastbilsparkeringen vid tullstationen i Sant'Andrea i provinsen Gorizia, berör huvudsakligen infrastrukturen och är ur tullsynpunkt inte oförenlig med varken genomförandet av regelverket på tullområdet, strategin inför anslutningen på detta område eller Sloveniens eventuella anslutning till unionen.

Frågan om åtgärdens förenlighet med avtalet mellan Gorizia och Nova Goriza omfattas inte av kommissionens behörighet.