SKRIFTLIG FRÅGA E-2150/03

från Jean Lambert (Verts/ALE) till kommissionen

(27 juni 2003)

Ämne: Förenade kungarikets tillämpning av arbetslagstiftning vad gäller sexuell läggning

EU:s direktiv 2000/78/EG(1) av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet bygger på principen att ingen skall utsättas för någon form av diskriminering på grund av sin sexuella läggning. Under mycket speciella omständigheter kan dock särbehandling rättfärdigas om en relevant egenskap som hänför sig till religion eller tro, handikapp, ålder eller sexuell läggning utgör en väsentlig och avgörande yrkesmerit.

Förenade kungarikets regering föreslår att följande formuleringar används vid tillämpning av de artiklar i ovan nämna direktiv som hänför sig till principen om likabehandling vid anställning av personer med avvikande sexuell läggning:

Undantag för väsentlig yrkesmerit (förordning 7.3)

a) anställning förknippad med en organiserad religion

b) arbetsgivarkrav avseende sexuell läggning

i) för att efterleva religiösa trossatser, eller

ii) beroende på typen av anställning och det sammanhang i vilket arbetet utövas, för att undvika konflikt med sträng, religiös övertygelse hos ett väsentligt antal anhängare av ifrågavarande religion, och

c) antingen

i) uppfyller personen inte de krav som ställs på honom/henne, eller

ii) är arbetsgivaren inte nöjd, och under alla omständigheter förefaller det lämpligt att denne inte är tillfredsställd med att ifrågavarande person uppfyller detta krav.

Anser kommissionen att detta är en godtagbar och korrekt tolkning av begreppet väsentlig och avgörande yrkesmerit?

Anser inte kommissionen att bevisbördan läggs på arbetstagaren som skall rättfärdiga sin sexuella läggning i domstol, i stället för att arbetsgivaren skall rättfärdiga sitt beslut att inte anställa en person på grundval av hans/hennes sexuella läggning?

(1) EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(28 juli 2003)

Kommissionen följer noga de preliminära förslagen från medlemsstaterna avseende införlivandet av rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet. Detta direktiv ska ha införlivats i nationell lagstiftning senast den 2 december 2003. Kommissionen granskar särskilt hur medlemsstaterna avser att tillämpa bestämmelserna i artikel 4 i direktivet, som rör yrkeskrav.

Enligt artikel 4.1 tillåts särbehandling om det gäller ett verkligt och avgörande yrkeskrav på grund av yrkesverksamhetens natur eller det sammanhang där den utförs, förutsatt att målet är legitimt och kravet proportionerligt.

Huruvida särbehandlingen uppfyller de krav som ställs i artikel 4.1 beror dock på den berörda tjänstens eller det berörda arbetets natur. I artikel 10 i direktivet fastställs dock att det i civilrättsliga och administrativa förfaranden när personer som anser sig kränkta genom att principen om likabehandling inte har tillämpats på dem, inför domstol eller annan behörig myndighet lägger fram fakta som ger anledning att anta att det har förekommit direkt eller indirekt diskriminering, skall åligga svaranden att bevisa att det inte föreligger något brott mot principen om likabehandling.

Kommissionen kan inte vidta några åtgärder under den period under vilken direktivet införlivas i nationell lagstiftning. Efter det att direktivet trätt i kraft kommer man dock att vidta de rättsliga åtgärder som krävs för att se till att medlemsstaterna fullgör sina skyldigheter enligt direktivet.