SKRIFTLIG FRÅGA E-2145/03

från Reinhold Messner (Verts/ALE) till kommissionen

(27 juni 2003)

Ämne: Bevarande av den ursprungliga floden Tagliamento (Friuli Venezia Giulia, Italien)

För att skydda staden Latisana vid den kanaliserade nedre delen av floden Tagliamento skall man gräva upp ca. 30 miljoner kubikmeter grus från flodbottnet i den mellersta delen av flodbäckenet för att kunna bygga en 14 km2 stor fördämning som skall hindra översvämningar.

Tagliamento är det sista mer vidsträckta flodlandskapet i Alperna som fortfarande finns bevarat i sin ursprungliga form. Därför lade Italien fram ett förslag om att freda den berörda delen av Tagliamento för att bevara livsmiljön, vilda djur och växter samt vilda fåglar i enlighet med direktiv 92/43/EEG(1) och 79/409/EEG(2).

Om detta projekt för översvämningsskydd förverkligas kommer det vidsträckta vattensystemet som ändrar sin form (delning) vid varje översvämning att omvandlas till en enda flodfåra. Olika organismers genomströmning hindras. Det enorma grustäckta bottenlagret i floden, vilket hittills varit rörligt, kommer att växa fast (ekologisk succession). Flodbädden i Tagliamento kommer att fördjupas. Detta kommer att medföra omfattande limnologiska och ekologiska följder för flodlandskapet och för de växt- och djurarter som lever där (t.ex. över 30 fiskarter och mer än 14 amfibier), både ovanför och speciellt nedanför dammen. Grusbottnet skall avlägsnas permanent från fördämningen och dessutom måste man bl.a. uppföra olika anläggningar tvärs igenom floden nedanför dammen för att hindra ytterligare erosion av flodbädden och för att säkra grundvattennivån.

Det är lovvärt att översvämningsskydd tas på högsta allvar även i Italien. Under de senaste åren har Tyskland och stora delar av Europa drabbats av översvämningar med ödesdigra följder. Detta har lett till en ändrad inställning i fråga om översvämningsskydd. Man undviker anläggningsarbeten och försöker istället bereda plats för fler lagringsställen i floden. Dessutom åläggs alla medlemsstater att säkerställa en god status för alla vattenförekomster enligt ramdirektivet om vattenpolitik i EU (2000/60/EG(3)). Vidare undertecknade Italien den folkrättsligt bindande Alpkonventionen 1991.

I denna konvention åtar sig medlemsstaterna att säkerställa ett omfattande skydd av naturen och vattenområdena. Friuli Venezia Giulia är dessutom ett område där risken för jordbävningar är stor, och en vattenfylld damm av denna storlek utgör därför ett hot av oanade dimensioner.

Kan kommissionen garantera att floden Tagliamentos ekosystem skyddas och att alternativa åtgärder för översvämningsskydd också beaktas? Kan kommissionen pröva om projektet är förenligt med direktivet om livsmiljön, direktivet om vilda fåglar och direktivet om bedömning av miljöpåverkan? Anser kommissionen att man inom ramen för ett sådant projekt kan säkerställa en god vattenstatus i enlighet med bestämmelserna i ramdirektivet om vattenpolitik?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

(2) EGT L 103, 25.4.1979, s. 1.

(3) EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(13 augusti 2003)

Anläggningen av en fördämning som översvämningsskydd vid Tagliamento-floden påverkar miljön, och omfattas i så fall av flera gemenskapslagar.

Enligt rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1) (ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997(2)) måste medlemsstaterna säkerställa att projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan bland annat på grund av sin art, storlek eller lokalisering blir föremål för en bedömning av denna påverkan innan tillstånd ges. De projekt som skall omfattas av sådan bedömning anges i artikel 4, som hänvisar till bilagorna I och II till direktivet.

Habitat-(3) och fågeldirektiven(4) kan vara tillämpliga om området är skyddat.

Kommissionen har redan en gång påbörjat och avslutat en utredning av Tagliamento-projektet. Utredningen inleddes med anledning av ett klagomål.

Den klagande uppgav att ett projekt för hydraulisk säkerhet i Tagliamento-floden hade godkänts utan miljökonsekvensbedömning och utan bedömning i enlighet med artikel 6 i habitatdirektivet. Projektet avsåg anläggning av tre expansionsbassänger inom ramen för förbättringar kring Tagliamento-floden, och påstods påverka ett Natura 2000-område av gemenskapsbetydelse (IT3310007: Greto del Tagliamento) föreslaget i enlighet med habitatdirektivet.

Italien ombads inkomma med uppgifter om hur direktiven 92/43/EG och 85/337/EEG hade tillämpats i fallet.

Italien informerade kommissionen om att projektet inte hade nått projekteringsstadiet, utan fortfarande var på planeringsstadiet; direktivet om miljökonsekvensbedömning skulle sålunda inte vara tillämpligt. Planerna hade inte genomgått någon bedömning enligt artikel 6.3 i direktivet eftersom de hade godkänts innan artikel 6.2-4 var i kraft för medlemsstaterna. Italien meddelade att man hade för avsikt att göra en bedömning enligt artikel 6 av projektet för de tre expansionsbassängerna. Kommissionen avslutade därmed utredningen.

Kommissionen kan, på grundval av den information frågeställaren tillhandahåller, inte konstatera något brott mot något av nämnda direktiv. Om frågeställaren inkommer med ny och detaljerad information som visar att direktiven inte har följts är kommissionen beredd att inleda en ny utredning.

Kommissionen beaktade däremot inte direktivet om vattenpolitik(5) i sin tidigare utredning. Direktivet innehåller ett antal miljömål som skall anges i förvaltningsplaner som skall upprättas för varje avrinningsdistrikt. Direktivet trädde i kraft den 22 december 2000, och medlemsstaterna är i färd med att överföra bestämmelserna till nationell lagstiftning. Detta arbete skall vara avslutat 22 december 2003.

Enligt artikel 4.7 i direktivet gör sig medlemsstaterna inte skyldiga till överträdelse av direktivet om målen inte uppnås till följd av nya modifieringar i en ytvattenförekomsts fysiska karakteristika. Eftersom direktivet trädde i kraft i december 2000 kan projektet när det lämnar planeringsstadiet betraktas som en ny modifiering. Italien kan därmed ansöka om ett undantag i den strategiska förvaltningsplan som skall upprättas 2009.

Artikel 4.7 ställer dock upp flera villkor för att undantaget skall få åberopas. Kommissionen kan utifrån tillgänglig information inte avgöra om projektet uppfyller villkoren. Även artikel 4.8 och 4.9 begränsar undantagens räckvidd: tillämpningen av undantagen får inte hindra uppnåendet av direktivets mål i andra vattenförekomster inom samma avrinningsdistrikt eller leda till att skyddsnivån understiger vad som följer av den befintliga gemenskapslagstiftningen.

Om kommissionen får ny information kommer den, när projektstadiet inleds, att göra en ny bedömning av om projektet strider mot direktiven 85/337/EEG, 92/43/EEG eller 2000/60/EG.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.

(3) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter.

(4) Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar.

(5) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område.