SKRIFTLIG FRÅGA P-2842/97 från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Utomeuropeiska länder och territorier (ULT)

Kan kommissionen meddela hur kommissionen har för avsikt att uppfylla skyldigheterna enligt den fjärde delen av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen samt enligt den särskilda associeringsordning som framgått därav liksom enligt förklaringen i Amsterdamfördraget, där målet med beslutet angående ULT upprepas och ges en striktare utformning?

Kan kommissionen ge en förklaring till sitt handlingssätt gentemot ULT vad rismarknaden beträffar, med beaktande av att kommissionen genom sina protektionistiska åtgärder avskärmat marknaden inom gemenskapen för varor från ULT, särskilt då ris, vid en tidpunkt då denna marknad hade bort öppnas, enligt vad som fastställts inom ramen för Världshandelsorganisationen (WTO)? Innebär inte detta att kommissionen är i färd med att övervältra sina skyldigheter inom ramen för WTO på ULT?

Kan kommissionen ge besked om varför den åttonde europeiska utvecklingsfonden ännu inte antagits? Stämmer det att man dragit ut på tiden med att ställa anslag till förfogande till dess Nederländska Antillerna/Aruba kommer att rätta sig efter kommissionens önskemål i fråga om risexporten? Anser inte kommissionen att detta är ett ojust och oskäligt sätt att framtvinga tillmötesgående genom att skapa en oskälig koppling mellan handel och utveckling? Känner kommissionen till att detta leder till att viktiga sociala och ekonomiska program bromsas upp, såsom programmet SAPNA (Social Action Plan Netherlands Antilles), liksom också högst nödvändiga reparationer av (Emma)bron och hur reagerar kommissionen på detta?

Känner kommissionen att företag på Antillerna åläggs ytterligare begränsningar för risexporten i och med att ansökan om de importlicenser som krävs kan göras endast av personer som är bosatta i eller företag som har säte i en medlemsstat och som dessutom minst ett år aktivt bedrivit handel med ris? Vilken förklaring har kommissionen till detta diskriminerande handlingssätt?

Kan kommissionen meddela varför det årliga partnerskapsmötet med ULT uppskjutits?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar (10 oktober 1997)

Genomförandet av fjärde delen av EG-fördraget om de utomeuropeiska länderna och territorierna (ULT) har sedan 1957 skett regelbundet genom rådets sex successiva femåriga beslut från 1964, 1970, 1976, 1986 och 1991. Kommissionens senaste förslag avser översynen efter halva tiden av beslut 91/482/EG om associering av de utomeuropeiska länderna och territorierna med Europeiska ekonomiska gemenskapen ((EGT L 263, 19.9.1991. )). Förslaget som är daterat den 14 februari 1996 diskuteras i rådet sedan denna dag.

Deklarationen om ULT i slutakten till Amsterdamfördraget avser perioden efter den 1 mars 2000. Tills dess kommer kommissionen att sköta förbindelserna med ULT, som den alltid har gjort, med beaktande av de mål som anges i deklarationen.

Vad gäller Världshandelsorganisationens (WTO) effekter på den förmånsbehandling som medges ULT, särskilt för ris, anser kommissionen att de tullsänkningar som har antagits inom ramen för Uruguayrundan riskerar att på sikt göra investeringar i denna sektor i ULT mindre intressanta. De utgör en av anledningarna till att ifrågasätta räntabiliteten på lång sikt för de investeringar som har gjorts de senaste åren i vissa ULT, särskilt i denna sektor. Kommissionen har flera gånger varnat de berörda aktörerna för riskerna med dessa investeringar som i huvudsak är av spekulativ karaktär och vars effekt för den hållbara utvecklingen är försumbar. Kommissionen understryker vidare att de skyddsåtgärder som vidtagits avseende ris inte påverkar produktionen med ursprung i ULT, men däremot den export till gemenskapen av ris med ursprung i länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) som har genomgått en minimal bearbetning i det berörda ULT-landet. Dessutom påverkar inte de skyddsåtgärder som gemenskapen har vidtagit genomförandet av de åtaganden som har gjorts avseende denna produkt till förmån för AVS-länderna.

Sedan Europeiska rådet i Cannes i slutet av juni 1995 vet man hur stor den åttonde utvecklingsfondens sammanlagda budget, är men fördelningen mellan de olika instrumenten och de olika medlemsstaternas ULT samt metoderna för dess genomförande (kopplade till den åttonde utvecklingsfonden för AVS-länderna som antogs på Mauritius den 4 november 1995) anges i kommissionens förslag av den 14 februari 1996. Eftersom detta förslag måste antas med enhällighet av rådet inser parlamentsledamoten säkert att en medlemsstats motstånd till vissa aspekter i detta förslag har lett till att andra medlemsstater inte har kunnat godta andra aspekter.

Det handlar inte om att tvinga vissa ULT till att böja sig för kommissionens önskemål vad gäller risexport utan att komma fram till en överenskommelse inom gemenskapen enligt de förfaranden om enhällighet som fastställs i EG-fördraget. Rådets instanser agerar alltså inte i en orättvis och oskälig anda genom att skapa en oskälig koppling mellan handel och utveckling, utan försöker anta ett övergripande beslut för samtliga samarbetsområden mellan EG och ULT och handelsordningen är ett av områdena.

Det faktum att den åttonde europeiska utvecklingsfonden inte har antagits har inte på något vis försenat de följande två projekt som parlamentsledamoten nämner:

- Emmabron: Detta projekt finansieras helt genom den sjunde utvecklingsfonden som sedan länge står till förfogande. Den försening som parlamentsledamoten nämner beror på att den inledande studie som en lokal konsult av Curacaos hamnmyndigheter fick i uppdrag att utföra inte resulterade i dokument för anbudsförfaranden i det format som krävs enligt utvecklingsfondens regler för anbudsförfaranden. Eftersom den lokala konsulten avböjde erbjudandet att ändra de befintliga dokumenten, har uppgiften anförtrotts ett annat företag.

- Sociala åtgärdsprogrammet (SAPNA): Det bestämdes redan från början tillsammans med de lokala myndigheterna att detta projekt skulle finansieras genom den sjunde och åttonde utveckingsfonden. Detta projekt befinner sig fortfarande i ett skede av undersökningar och förberedelser och undersökningarna pågår fortfarande (till utgången av 1997). Därefter kommer projektet att prövas av kommissionen och läggas fram för EUF-kommittén.

Många andra ULT med en mycket lägre utvecklingsnivå än Nederländska Antillerna har däremot förbrukat sitt anslag ur den sjunde utvecklingsfonden och avsaknaden av ett beslut om den åttonde utvecklingsfonden innebär en allvarlig brist på medel för deras fortsatta utvecklingsprocess.

I artikel 2.3 i rådets förordning (EG) nr 1036/97 om införande av skyddsåtgärder mot import av ris med ursprung i utomeuropeiska länder och territorier ((EGT L 151, 10.6.1997. )) fastställs avseende licensansökan att ¨den sökande är en fysisk eller juridisk person som under minst tolv månader utövat kommersiell verksamhet inom sektorn för ris och att han är registrerad i den medlemsstat där ansökan lämnas in¨, vilket skall utgöra en garanti för att aktören är seriös och i görligaste mån förhindra alla risker för spekulation om importlicenser. Detta är särskilt viktigt mot bakgrund av den fastställda kvantiteten inom ramen för skyddsåtgärderna och den fördel som befrielse från tullavgifter innebär.

Det har aldrig beslutats om årliga partnerskapsmöten mellan kommissionen, medlemsstaten och ULT. Det bör påpekas att kommissionens delegation på plats har haft många kontakter med de lokala myndigheterna och företagen, många västindiska företagare har besökt Bryssel och partnerskapsmöten har organiserats av kommissionen innan beslut om skyddsåtgärder har fattats. Det bör särskilt påpekas att partnerskapsprocessen mellan kommissionen, medlemsstaten och ULT har varit mycket intensiv, eftersom det sedan ett och ett halvt år tillbaka varje vecka förs diskussioner i rådet i närvaro av Nederländska Antillernas egen företrädare tillsammans med Nederländernas företrädare, vilket är det enda fallet bland alla ULT.