SKRIFTLIG FRÅGA E-1380/01

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(7 maj 2001)

Ämne: Situationen för de mänskliga rättigheterna i Nigeria

I vissa delstater i norra Nigeria har islams religiösa lag sharia införts. Detta har lett till allvarliga oroligheter och våldshandlingar, varvid bland annat i fjol tusentals civila miste livet. Risken är stor att det kommer att utbryta ett inbördeskrig och att oron kommer att sprida sig över hela världsdelen. Nigerias politiska ledning verkar inte erkänna hur allvarlig den politiska situationen är i samband med försöken att attrahera utländska investeringar. Det ser ut som om EU i dagens läge är den enda aktören på det internationella planet som är tillräckligt stark för att kunna uppmana den politiska ledningen i Nigeria att beslutsamt ta itu med att få en lösning på problematiken.

Vad tänker EU göra för att hjälpa upp den allvarliga situationen?

Har EU planer på att beakta situationen i Nigeria i samband med sin politik för handel, investeringar och utbyte med landet?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(20 juli 2001)

Införandet av islams religiösa lag (sharia) har lett till allvarligt etniskt och religiöst våld i Nigeria och frågan sharia kan komma att leda till fortsatta oroligheter och politisk oro. Sharia är populär i vissa stater (framför allt i norra Nigeria) och har använts som ett politiskt verktyg i avsaknad av sociala och ekonomiska program för att förbättra befolkningens levnadsstandard. Den utgör helt säkert en del av en mer omfattande politisk maktkamp mellan olika landsdelar (främst om kontroll och fördelning av resurser). President Obasanjo har förklarat att straff som amputering är ett brott mot Nigerias författning och mot de mänskliga rättigheterna, men undviker att juridiskt bestrida sharia eftersom det med all säkerhet skulle leda till ökad konfliktrisk. Genom att gå försiktigt till väga söker han för närvarande en politisk lösning.

Det bör dock noteras att det enbart är i relativt få av Nigerias stater som sharia tillämpas fullt ut och att sannolikheten för att detta skulle leda till att dagens begränsade oroligheter övergår i ett inbördeskrig inte är stor. Sharia är en av flera faktorer som påverkar stabiliteten i Nigeria och det finns inga tecken på att frågan i sig skulle ha några följder som påverkar regionen eller hela kontinenten.

Nigeria vill gärna locka till sig utländska investeringar och dess ansträngningar att göra så bör både uppmuntras och stödjas. Landet har gjort betydande framsteg på relativt kort tid, men arvet från militärstyret innebär att de ekonomiska systemen och ekonomisk praxis måste moderniseras från

grunden. Undertecknandet av ett s.k. stand-by avtal med internationella valutafonden (IMF) förra året visar på att landets engagemang för ekonomisk reform och önskan att uppnå ett tillfredsställande resultat för den ekonomiska politiken. Denna process kommer dock att ta tid och förtroendet för investeringar i Nigeria kommer inte att öka förrän resultaten blir tydligare. Detta är anledningen till att Europeiska unionen och andra internationella organisationer försöker se det hela i ett längre perspektiv, i stället för att vidta kortsiktiga och sannolikt ineffektiva, åtgärder. För många misslyckanden har redan skett i Nigeria.

Mot bakgrund av Cotonou-avtalet försöker gemenskapen att ta sig an frågor rörande affärer, investeringar, handel och utveckling i Nigeria. Det är uppenbart att sharia är en av faktorerna i ekvationen och att unionens oro för situationen för de mänskliga rättigheterna utgör en del av dialogen, men till följd av att frågan är extremt politiskt känslig måste den föras fram försiktigt.

Unionen har i ett uttalande från ordförandeskapet (30 januari 2001) uppmanat regeringen att respektera internationella mänskliga rättigheter och återigen uttryckt sin vilja att stödja arbetet för konsolidering av demokratin och respekt för de mänskliga rättigheterna. Detta stöd planeras utgöra en del av det framtida biståndet till Nigeria, framför allt genom att det civila samhället stärks.