SKRIFTLIG FRÅGA E-3651/97 från Barbara Weiler (PSE) till kommissionen (19 november 1997)

Ämne: Nedskärning av utbildningstiden för förskollärare från de för närvarande 12 + 3 åren till 11 + 3 år.

Berlins delstatsministerium för skola, ungdom och idrott har beslutat att ändra tillträdesförutsättningarna för den eftergymnasiala utbildningen för förskollärare, för att på så sätt förkorta den befintliga studievägen för förskollärare. Än idag kräver förskolläraryrket en treårig utbildning på en eftergymnasial utbildning för förskollärare och en grundutbildning som omfattar 12 skolår. Denna grundutbildningstid skall nu skäras ned med ett år. Detta innebär en nedskärning av utbildningstiden från de för närvarande 12 + 3 åren till 11 + 3 år.

Har EU utfärdat ett eget direktiv om utbildning av förskollärare i samband med harmoniseringen av utbildningsbevis?

Om den totala utbildningstiden för förskollärare inom EU är fastställd till 12 + 3 år, skulle då en för kort utbildningstid leda till att tysk examen som förskollärare inte erkändes i de andra medlemsstaterna?

Skulle man inte på detta sätt ta ifrån de förskollärare som utbildats vid tyska skolor möjligheten att arbeta i det europeiska utlandet?

Om den nedskärning av utbildningen som Berlins delstatsministerium eftersträvar bryter mot ett EU-direktiv, vilket slags åtgärder skulle man kunna börja vidta mot Berlins delstatsregering?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (6 januari 1998)

I den fråga parlamentsledamoten ställer hänvisas till en situation som är analog med den som redan omnämns i skriftlig fråga E-1936/97 ((EGT C 21, 22.1.1998. )) och E-3638/97 ((EGT C 187, 16.6.1998, s. 33. )) från Herr Tannert. Erkännande av examensbevis för utövande av yrket speciallärare eller socialassistent i de medlemsstater där dessa yrken är reglerade, omfattas av de gemenskapsdirektiv genom vilka den generella ordningen för erkännande av examensbevis införts. Beroende på studiernas nivå gäller antingen direktiv 89/48/EEG om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier ((EGT L 19, 24.1.1989. )) eller rådets direktiv 92/51/EEG av den 18 juni 1992 om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv 89/48/EEG ((EGT L 209, 24.7.1992. )).

Det står varje medlemsstat fritt att avgöra nivån på de kvalifikationer som krävs för att utöva yrket speciallärare eller socialassistent på dess territorium. Utbildningarna har inte harmoniserats genom dessa direktiv utan en ordning för erkännande har införts enligt vilken ett utbildningsbevis som ger tillträde till ett visst yrke i en medlemsstat även skall godkännas för samma yrke i en annan medlemsstat, oaktat de skillnader som finns mellan utbildningssystemen. Följaktligen är Tyskland helt och hållet behörigt att besluta om nivån för det utbildningsbevis som krävs för tillträde till yrket speciallärare eller socialassistent. Utbildningsbeviset kan omfattas av de mekanismer för erkännande som införs genom direktiv 92/51/EEG. Vid avsevärda skillnader mellan den invandrande personens utbildning och den utbildning som krävs i värdmedlemsstaten vad gäller utbildningens längd eller innehåll kan värdmedlemsstatens myndigheter föreskriva en kompensationsåtgärd (anpassningstid eller lämplighetsprov). Det är således möjligt att en sådan kompensationsåtgärd, med hänsyn till längden på den utbildning som leder till det nya tyska utbildningsbeviset och längden på motsvarande utbildning i värdmedlemsstaten, i vissa fall kan vara berättigad.