ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1176/01

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till kommissionen

(3 april 2001)

Ämne: För låg nativitet

Vid sammanträdet i kammaren onsdagen den 14 mars 2001 nämnde kommissionens ordförande Prodi det demografiska problem som råder i Europa, och sade att detta

är ett av de tio områden där utvecklingen släpar efter. Särskilda undersökningar som gjorts visar att det minskade antalet födslar inte bara har att göra med kvinnors svårighet att kombinera familjeliv med yrkesliv utan även beror på inre medicinska problem som två partner kan ha. Ytterst knapphändig statistisk information finns att tillgå, men den som finns visar att ett par av tio är barnlöst mot sin vilja.

Har kommissionen för avsikt att igångsätta undersökningar för att utreda vilka sociala och inre medicinska faktorer det är som sammantaget orsakar den allt för låga nativiteten i Europa? Ämnar kommissionen ta initativ till en gemensam och frikostig politik för att tackla den allt för låga nativiteten?

Tänker kommissionen - i en tid som denna då läkarvetenskapen har tagit fram teknik för att underlätta fortplantningen, teknik som i kombination med tekniskt sett högt utvecklade läkemedel erbjuder barnlösa par resultatgivande lösningar - uppmuntra medlemsstaterna till att låta denna typ av praxis och metoder omfattas av sina sjuk- och hälsovårdssystem?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(7 maj 2001)

Kommissionen delar parlamentsledamotens farhågor när det gäller de låga födelsetalen inom EU under de senaste årtiondena. Det är visserligen medlemsstaterna själva som ansvarar för frågor som rör familj och födelsetal, men kommissionen har förklarat sig beredd att stödja medlemsstaterna när det gäller att utarbeta en adekvat politik på området. Kommissionen finansierar därför ett europeiskt observationsorgan för demografi och familjefrågor som bland annat har till uppgift att undersöka frågor som rör familjen och födelsetal samt medlemsstaternas politik på området.

Ytterligare information finns på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/employment_social/family/observatory/home.html.

När det gäller de medicinska problem som infertila par har, vill kommissionen betona att det är medlemsstaterna som ansvarar för att organisera och tillhandahålla hälso- och sjukvård.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1175/01

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till rådet

(24 april 2001)

Ämne: Underskott i födelsetalet

Under sammanträdet i kammaren den 14 mars 2001 betonade rådets företrädare Anna Lind att fenomenet med befolkningens åldrande, vilket förväntas ta sig explosionsartade former kring 2010, är en

utmaning både för produktionen och de sociala mekanismerna i Europa. Studier om det låga födelsetalet visar att minskningen i antalet födslar inte bara beror på kvinnors svårigheter att förena familje- och arbetsliv, utan också på patologiska faktorer som rör både kvinnor och män. Av den begränsade statistik som finns tillgänglig framgår att ett par av tio är barnlöst mot sin vilja.

1. Har rådet för avsikt att ta några initiativ till en konsekvent och generös politisk strategi för att råda bot på underskottet i födelsetalet?

2. Vi lever i en tidsperiod då den medicinska vetenskapen har utvecklat olika sorters teknik för att underlätta fortplantningen, teknik som i kombination med högteknologiska läkemedel erbjuder mindre fertila par effektiva alternativ. Kan rådet mot denna bakgrund uppmuntra medlemsstaterna att möjliggöra tillgången till dessa alternativ i sina hälsovårdssystem?

Svar

(27 september 2001)

Rådet ägnar avsevärd uppmärksamhet åt problem med anknytning till de låga födelsetalen i Europa. Detta arbete äger rum huvudsakligen inom den av rådet upprättade Kommittén för socialt skydd, inom ramen för den öppna samordningsmetod som i mars 2000 infördes av Europeiska rådet i Lissabon.

Europeiska rådet i Nice antog i december 2000 den europeiska sociala agendan, som bland andra frågor ägnas åt den utmaning som sjunkande födelsetal och ocn åldrande befolkning utgör. En lämplig barn- och familjepolitik med bl. a. möjlighet att förena familje- och arbetsliv anses som betydelsefulla redskap.

Europeiska rådet i Stockholm upprepade i mars 2000 det nödvändiga i att koncentrera sig på den demografiska utmaningen genom att bl. a. anpassa befintliga system för socialt skydd. Därför uppmanade Europeiska rådet i Stockholm rådet och kommissionen att till 2002 utarbeta indikatorer för tillhandahållande av omsorg för barn och andra anhöriga samt om system för familjeförmåner.

Enligt artikel 152 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen är tillhandahållandet av hälso- och sjukvård en fråga där nationerna är behöriga och faller inte inom gemenskapens kompetensområde.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0845/01

från Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) till kommissionen

(22 mars 2001)

Ämne: Analyser av regleringens konsekvenser

Kan kommissionen ange hur många förordningar och direktiv som har föreslagits sedan juni 1999 av de generaldirektörer som lyder under kommissionsledamot Diamantopoulous ansvar?

För hur många av dessa gjordes en analys av regleringens konsekvenser, en analys som sedan särskilt inbegreps i texten till förslaget?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(30 april 2001)

På området sysselsättning och socialpolitik har kommissionen antagit sex förslag till rättsakter (förordningar och direktiv) sedan juni 1999(1). Det gjordes en konsekvensanalys av lagstiftningen för alla dessa förslag. Till lagtexten bifogades en särskild bilaga som beskriver analysen och dess resultat enligt kommissionens förslag. Vad gäller de förslag som faller under artikel 137 (tidigare artikel 118) i EG-fördraget sker samråd med arbetsmarknadens partner i två etapper enligt artikel 138 (tidigare artikel 118 a) i EG-fördraget så att båda parter kan lägga fram sina synpunkter på förslaget och dess eventuella konsekvenser. I detta sammanhang kan de enligt artikel 138 i EG-fördraget besluta att gemensamt förhandla fram en överenskommelse som de facto kan ersätta kommissionens förslag (artikel 139 (tidigare artikel 118 b) i EG-fördraget).

(1) Förslag till rådets direktiv om inrättande av allmänna ramar för lika behandling i arbetslivet - EGT C 177 E, 27.6.2000. Förslag till rådets direktiv om genomförande av principen om likabehandling av personer oavsett ras eller etniskt ursprung - KOM(1999) 566 slutlig. Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 76/207/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor - EGT C 337 E, 28.11.2000. Förslag till rådets direktiv om det europeiska avtalet om arbetstidens förläggning för flygpersonal inom civilflyget som slutits mellan Association of European Airlines (AEA), Europeiska transportarbetarfederationen (ETF), European Cockpit Association (ECA), European Regions Airline Association (ERA) och International Air Carrier Association (IACA) - EGT C 337 E, 28.11.2000. Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om en andra ändring av direktiv 89/655/EEG om minimikrav för säkerhet och hälsa vid arbetstagares användning av arbetsutrustning i arbetet (andra särdirektivet enligt artikel 16 i direktiv 89/391/EEG (framlagt av kommissionen enligt artikel 250.2 i EG-fördraget) KOM(2000) 648 slutlig. Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 80/987/EEC om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens - KOM(2000) 832 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2399/01 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Återförande av befogenheter.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 364 E , 20/12/2001 s. 0252 - 0252



SKRIFTLIG FRÅGA E-2399/01 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (20 augusti 2001) Ämne: Återförande av befogenheter Kan kommissionen ange om en medlemsstat ensidigt får återföra de befogenheter till sitt nationella parlament som det överlåtit till Europeiska unionen i enlighet med fördragen? Vilken medlemsstatus skulle en medlemsstat ha enligt kommissionen om landet i fråga återförde vissa av dessa befogenheter? Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (7 september 2001) Befogenhetsfördelningen mellan Europeiska unionen och medlemsstaterna fastställs i fördragen om upprättandet av Europeiska unionen och Europeiska gemenskaperna. Fördragen kan inte ändras ensidigt. En ändring av respektive befogenheter kan bara ske genom en ändring av fördragen i enlighet med förfarandet i artikel 48 (f.d. artikel N) i Fördraget om Europeiska unionen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1200/01

från Arlindo Cunha (PPE-DE) till kommissionen

(4 april 2001)

Ämne: Tillstånd till vaccin för vildkanin

Vildkaninen (oryctolagus cuniculus) håller på att utrotas på den iberiska halvön, eftersom den hotas av två förskräckliga sjukdomar, Rabbit Viral Haemorrhagie Disease (kaningulsot) och harpest.

Ett sätt att bekämpa dessa sjukdomar är ett rekombinant ekologiskt vaccin som kallas Lapinvac-F1. Vaccinet väntar på godkännande av Europeiska läkemedelsmyndigheten.

Jag skulle därför vilja att kommissionen informerade mig om hur långt godkännandet av vaccinet har kommit. Vaccinet borde godkännas så snart som möjligt för att undvika en eventuell katastrof.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0916/01 och P-1200/01 ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(11 maj 2001)

Medlemsstaterna är inte ålagda att anmäla de två kaninsjukdomar som frågeställaren nämner till kommissionen, och vildkanin är inte någon utrotningshotad djurart.

Vetenskapliga bedömningar av enskilda ansökningar om försäljningstillstånd för veterinärmedicinska läkemedel som behandlas av Europeiska läkemedelsmyndigheten enligt rådets förordning (EEG) nr 2309/93 av den 22 juli 1993 om gemenskapsförfaranden för godkännande för försäljning av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet(1) görs av Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel. Kommissionen får därefter ett utlåtande från kommittén om produktens kvalitet, säkerhet och verkan inom en angiven tidsram, varefter kommissionen, på grundval av detta utlåtande, färdigställer ett förslag till beslut som skall antas enligt förfarandet i artikel 73 i ovannämnda förordning. Kommissionen får inte ingripa i det vetenskapliga bedömningsarbetet på något sätt.

(1) EGT L 214, 24.8.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2072/01

från Herbert Bösch (PSE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: En rättslig grund för åtgärder mot extremhögerns verksamhet

Nyfascismen är ett fenomen som existerar i hela Europa och som inte är begränsat till enskilda länder. I en del fall döms högerextremister i en medlemsstat, men fortsätter med sin högerextremistiska verksamhet i en annan medlemsstat.

1. Vilka rättsregler existerar som kan användas för att stoppa högerextremistisk verksamhet i hela EU?

2. Har kommissionen planer på att ta fram ett direktiv som gör det möjligt att vidta åtgärder mot extremhögerns verksamhet i hela gemenskapen?

3. Vilka bestämmelser existerar på internationell nivå som gör det möjligt att vidta straffrättsliga åtgärder mot extremhögerns verksamhet även utanför gemenskapen?

4. Om det ännu inte förekommer någon sådan lagstiftning planerar kommissionen då något initiativ i detta avseende?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(6 september 2001)

Det finns inget rättsligt förbud på EU-nivå mot högerextremistisk verksamhet.

Unionen bygger emellertid på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen. Enligt artikel 6 i EU-fördraget respekterar unionen de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i Europakonventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna och såsom de följer av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner. Genom antagandet av stadgan om de grundläggande rättigheterna har unionen återigen bekräftat sina åtaganden.

Kommissionen fördömer därmed alla former av våld och alla rasistiska eller främlingsfientliga yttranden. De utgör en kränkning av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

På det straffrättsliga området antog rådet den 15 juli 1996 en gemensam åtgärd på grundval av artikel K.3 i EU-fördraget om åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet. Där föreskrivs att medlemsstaterna skall kriminalisera en rad rasistiska eller främlingsfientliga gärningar eller, om det inte låter sig göras, undanta dessa gärningar från principen om dubbel straffbarhet.

Kommissionen har för avsikt att i år lägga fram ett lagförslag (rambeslut) för att ersätta den gemensamma åtgärden. Förslaget kommer att innehålla gemensamma brottsbeskrivningar, rekvisit och påföljder för brott av rasistisk eller främlingsfientlig art. Medlemsstaterna kommer att ansvara för att vidta nödvändiga åtgärder för att genomföra rambeslutet när detta har antagits av rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0410/01

från Karla Peijs (PPE-DE) till kommissionen

(15 februari 2001)

Ämne: Förbud mot certifieringsbeteckningar som utfärdats av privata företag

Den så kallade Blue Guide förklarar i fråga om förbudet mot certifieringsbeteckningar som utfärdats av tredje part att frivillig märkning med sådana beteckningar generellt sett inte får beröra aspekter som redan omfattas av CE-beteckningarna.

Känner kommissionen till att detta förbud mot att det används certifieringsbeteckningar som utfärdats av tredje part inom områden som redan omfattas av CE-beteckningarna leder till att förhållandet mellan regel och undantag i direktivtexten om vad som är tillåtet och vad som är förbjudet förvandlas till raka motsatsen så att europeiska företag som i egenskap av tredje part utfärdar sådana certifieringsbeteckningar hotas till sin existens?

Hur vill kommissionen motivera att den med hjälp av en handling som saknar bindande rättsverkan (Blue Guide) utan medverkan från Europaparlamentets sida gör ett så pass ödesdigert ingrepp i de befintliga strukturerna på marknaden?

Svar avgivet av Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(3 september 2001)

CE-märkningen är en obligatorisk överensstämmelsemärkning, som måste anbringas på de produkter, som omfattas av direktiven enligt den nya metoden och helhetsmetoden, innan de släpps ut på marknaden och/eller kommer till användning. CE-märkningen innebär att produkten överensstämmer med bestämmelserna i alla relevanta direktiv. Dessutom är CE-märkningen den enda märkning som kan anbringas på en produkt för att ange överensstämmelse med alla berörda gemenskapsdirektiv.

Anbringande av ytterligare märken är tillåtet i den utsträckning sådana märken ej förorsakar förväxling när det gäller CE-märkningens innebörd eller utformning eller minskar CE-märkningens läsbarhet och synlighet.

Detta förklaras mer ingående i Riktlinjer för genomförandet av direktiv som grundar sig på den nya metoden och helhetsmetoden(1). I kapitel 7.4 i dessa riktlinjer CE-märkning och andra märken fastslås För att undvika förväxling med CE-märkningen skall andra upphovsmärken eller privata intyg ha en annan funktion än CE-märkningen. De skall sålunda innebära överensstämmelse med krav som skiljer sig från dem som CE-märkningen grundar sig på.

Riktlinjerna har utarbetats av kommissionens avdelningar för att öka och underlätta förståelse och direktiv enligt den nya metoden.

I riktlinjerna har dessutom inget förbud utfärdats mot märkningar av tredje part. När det gäller riktlinjernas rättsliga ställning kan de ej ersätta en lagtext eller ändra lagstiftarens beslut, men de kan klargöra meningen av, innebörden i samt konsekvenserna i praktiken av de direktiv till vilka de hänför sig.

(1) Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, ref. CO-22-99-014-SV-C.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1546/01

från Peter Sichrovsky (NI) till kommissionen

(14 maj 2001)

Ämne: About-lagen i Frankrike

Torsdagen den 3 maj 2001 antog senaten i Frankrike ett förslag till den så kallade About-lagen. Denna lag syftar till en straffskärpning mot sammanslutningar och grupper som genom brottsliga förehavanden stör den allmänna ordningen eller utgör ett allvarligt hot mot människans person. Anser kommissionen att detta förslag står i överensstämmelse med artikel 6.2 i konventionen om mänskliga rättigheter av den 4 november 1950?

Skall denna lag anses innebära en kränkning av religionsfriheten?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Vitorino

(15 juni 2001)

Det tillkommer inte kommissionen att uttala sig i denna fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0751/01

från Marialiese Flemming (PPE-DE) till kommissionen

(7 mars 2001)

Ämne: Regioner

Hur ställer sig kommissionen till Regionkommitténs krav när det gäller att:

- återlämna beslutsrättigheter till medborgarna och klart avgränsa befogenheterna för de olika nivåerna (EU, nationalstater, regioner och kommuner),

- inte slutgiltigt definiera EU, vilket skulle leda till en utökning av EU:s befogenheter?

- acceptera regionerna som grundenheter för fria val till ett Europaparlament?

- regionernas Europa inte bara företräds genom Regionkommittén, utan att nya beslutslinjer utvecklas samtidigt som regionala myndigheter inkluderas?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(30 mars 2001)

Europeiska unionen agerar på grundval av de befogenheter som uttryckligen tilldelas den genom fördragen, och i enlighet med subsidiaritetsprincipen, vilken definieras i artikel 5 (tidigare artikel 3 b) i EG-fördraget och i protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. I enlighet med förklaring nr 23, vilken antogs av Europeiska rådet i Nice i december 2000, skall en bred debatt på Europanivå äga rum mellan samtliga berörda parter som förberedelse för Europeiska rådet i Laeken samt inför den nya regeringskonferens som kommer att inledas 2004. Frågan om avgränsningen av befogenheterna bör ingå i debatten.

Kommissionen kommer att bidra till debatten genom särskilda initiativ, bl.a. i samarbete med Europaparlamentet, samt genom sin vitbok om styrelseformer som kommer att antas i sommar. Kommissionen delar inte ståndpunkten att en slutgiltig definition av unionens syfte nödvändigtvis måste betyda att unionens befogenheter utökas.

Kommissionen har inte initiativrätt när det gäller reglerna för val till Europaparlamentet. I enlighet med artikel 190.4 (tidigare artikel 138.4) i EG-fördraget är det Europaparlamentets uppgift att utarbeta ett förslag till val enligt en i alla medlemsstater enhetlig ordning. Efter samtycke från Europaparlamentet, som skall besluta med en majoritet av sina ledamöter, skall förslaget enhälligt godkännas av rådet och antas av samtliga medlemsstater i enlighet med deras konstitutionella föreskrifter.

Kommissionen stöder kravet på att regionkommittén skall rådfrågas på alla de områden som anges i EG-fördraget. Samråd sker ofta med de territoriella enheterna i fråga om initiativ som berör dem, varvid hänsyn givetvis tas till den enskilda medlemsstatens bestämmelser och strukturer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0667/01 från Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) till kommissionen. Europeiska rådet i Lissabon och överenskomna indikatorer.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 318 E , 13/11/2001 s. 0097 - 0097



SKRIFTLIG FRÅGA E-0667/01 från Philip Bushill-Matthews (PPE-DE) till kommissionen (6 mars 2001) Ämne: Europeiska rådet i Lissabon och överenskomna indikatorer Europeiska rådet i Lissabon 2000 uppmanade rådet och kommissionen att främja en bättre förståelse av social utslagning genom en fortlöpande dialog och utbyte av information och bra lösningar på grundval av gemensamt överenskomna indikatorer. Har dessa indikatorer fastställts och om så är fallet, vilka är de? Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar (30 april 2001) Europeiska rådet i Lissabon uppmanade rådet och kommissionen att främja en bättre förståelse av social utslagning genom kontinuerlig dialog och utbyte av information och god praxis på grundval av gemensamt överenskomna indikatorer. Man kom överens om att kommittén för socialt skydd skulle utarbeta dessa indikatorer. Därför har kommittén inrättat en undergrupp för att bistå den i valet och utvecklandet av indikatorer. Denna undergrupp, som träffades första gången den 20 februari 2001, kommer nu att på teknisk nivå förbereda kommitténs diskussioner på detta område. De framsteg som gjorts när det gäller att utveckla indikatorer på området för social utslagning kommer att läggas fram i en rapport vid Europeiska rådets möte i Laeken i slutet av 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1204/01

från Lord Inglewood (PPE-DE) till kommissionen

(19 april 2001)

Ämne: Tillstånd att vaccinera mot mul- och klövsjuka

När tog Förenade kungarikets regering för första gången officiellt upp frågan om möjligheten att vaccinera mot mul- och klövsjuka i Förenade kungariket med EU:s ständiga veterinärkommitté?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(19 juni 2001)

Förenade kungariket tog upp frågan om eventuell vaccinering mot mul- och klövsjuka vid Ständiga veterinärkommitténs möte den 27 mars 2001.

Samma dag skickade ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel ett fax till kommissionen och bad den undersöka de omständigheter under vilka vaccinering av nötboskap för att bekämpa mul- och klövsjuka skulle kunna äga rum i Förenade kungariket och vilka villkor som skulle gälla om en sådan vaccinering skulle äga rum.

Den 28 mars 2001 yttrade sig Ständiga veterinärkommittén positivt om ett utkast till beslut i denna fråga, och beslutet antogs sedan av kommissionen som beslut 2001/257/EG av den 30 mars 2001 om fastställande av villkoren för bekämpning och utrotning av mul- och klövsjuka i Förenade kungariket med tillämpning av artikel 13 i direktiv 85/511/EEG(1).

(1) EGT L 91, 31.3.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1745/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(15 juni 2001)

Ämne: Ralleios-skolan i Pireus

Arkeologiska fynd av unikt historiskt och vetenskapligt värde, vilka är lämningar av hippodromen i centrum av Pireus, hotas enligt arkeologiska institutionen vid Atens universitet och det grekiska arkeologförbundet av att förstöras. Detta beror på att kulturdepartementet har tillbakavisat ett förslag från den arkeologiska myndigheten i Pireus och beslutat att bygga ett gymnasium, Ralleios-skolan, med EU-stöd via den andra gemenskapsstödramen för Grekland. Invånarna i staden har reagerat starkt mot projektet och vänt sig till högsta förvaltningsdomstolen samt gjort en framställning till utskottet för framställningar vid Europaparlamentet.

1. Har det från EU:s sida, som alltså stöder projektet ekonomiskt, gjorts några utredningar av vilka konsekvenser skolbygget kommer att få för en viktig del av det europeiska kulturarvet?

2. Har det mot bakgrund av att det föreslagna projektet inte uppfyller de krav som ställs på en skola (saknar skolgård) gjorts några utredningar av de alternativa platser för byggandet av Ralleios-skolan som företrädare för staden har föreslagit?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(13 juli 2001)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på den muntliga frågan H-0395/01 från Konstantinos Alyssandrakis under frågestunden vid parlamentets andra session i maj 2001(1).

(1) Skriftligt svar, 15.5.2001.