SKRIFTLIG FRÅGA P-3564/01

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE-DE) till kommissionen

(4 januari 2002)

Ämne: Livsmedelssäkerhet

När det gäller importen av färsk fisk från tredje länder som behandlats inför transporten kan det konstateras, att kontrollen vid gränskontrollstationerna när det gäller den mikrobiologiska standarden varierar oerhört mellan de olika EU-länderna.

Detta förhållande leder till att de europeiska importörerna systematiskt väljer att importera fisk via de flygplatser inom EU där de fytosanitära kraven vid gränskontrollen är minst stränga, varifrån den sedan transporteras landvägen till bestämmelseorten.

Slutkonsumenten får följaktligen varan i ett sämre skick, eftersom antalet led i logistikkedjan systematiskt ökar, med åtföljande försämring av varans mikrobiologiska tillstånd.

Vilka omedelbara åtgärder tänker kommissionen vidta för att få ett slut på denna situation?

Vilka åtgärder kommer man att vidta för att harmonisera samtliga gränskontrollstationers mikrobiologiska kontroll inom EU? Inom vilken tidsrymd?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(19 februari 2002)

Importen av fiskeriprodukter från tredje land regleras genom rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktionen och marknadsföringen av fiskprodukter(1). I detta direktiv fastställs vilka hygienkrav som måste vara uppfyllda och vilka kontroller som skall göras när det gäller fiskeriprodukter som skall saluföras inom gemenskapen. Bestämmelserna gäller både produktion inom gemenskapen och import från tredje land. I direktivet föreskrivs särskilt att hygienkraven för fiskeriprodukter som importeras från tredje land skall vara minst likvärdiga med dem som tillämpas på produktionen inom gemenskapen.

I fråga om fiskeriprodukternas mikrobiologiska egenskaper har de mikrobiologiska kriterierna för framställning av kokta skal- och blötdjursprodukter harmoniserats genom kommissionens beslut 93/51/EEG av den 15 december 1992(2). Den vetenskapliga kommittén håller för närvarande på att utvärdera de vetenskapliga uppgifter som finns att tillgå för att man skall kunna fastställa ytterligare harmoniserade mikrobiologiska kriterier för andra fiskeriprodukter, inklusive musslor.

Lagförslagen om dessa kommer att utarbetas så snart som den vetenskapliga kommittén har avgett sina yttranden. Importförfarandena för produkter av animaliskt ursprung fastställs i rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen(3), medan bestämmelserna om laboratorietester på gränskontrollstationer återfinns i bilaga D till kommissionens beslut 93/13/EEG av den 22 december 1992(4).

I bilaga D. 1 föreskrivs följande:

I avvaktan på att gemenskapens kontrollprogram godkänns, måste varje medlemsstat underkasta sändningar som uppvisas för import en besiktning för att kontrollera att gemenskapens bestämmelser, eller om sådana inte finns, de nationella bestämmelserna, följs, särskilt för att kontrollera förekomst av restsubstanser, patogener eller andra ämnen som är skadliga för människor, djur eller miljön.

Det är därför de behöriga myndigheterna vid gränskontrollstationerna som har ansvaret för hur ofta tester utförs.

I den arbetsgrupp inom kommissionen bestående av medlemsstaternas representanter som sammanträdde i december 2001 för att diskutera problemet med provtagning av kloramfenikol i räkor, kunde inga säkra slutsatser dras angående provtagningsprotokollen på grund av avsaknad av uppgifter. Man utarbetade dock rekommendationer om andra aspekter i samband med provtagningen, som har anmälts till medlemsstaterna i Ständiga veterinärkommittén. För närvarande saknas det fortfarande uppgifter från många medlemsstater om deras praxis i fråga om provtagningsprotokollen.

Kommissionen håller fortfarande på att utarbeta ytterligare tillämpningsföreskrifter för direktiv 97/78/EG.

(1) EGT L 268, 24.9.1991.

(2) EGT L 13, 21.1.1993.

(3) EGT L 24, 30.1.1998.

(4) EGT L 9, 15.1.1993.