ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0660/02

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(8 mars 2002)

Ämne: Införlivande av den sociala integrationen i globaliseringsprocessen

Efter ministerkonferensen i Doha bekräftade rådet EU:s åtagande att bidra till införlivandet av den sociala integrationen i globaliseringsprocessen. Kommissionen uppmanades i detta sammanhang att fortsätta och att utöka ansträngningarna för att övertyga WTO om detta så att globaliseringen inte enbart bidrar till handel och välstånd utan också till en global social utveckling och respekt för de grundläggande rättigheterna.

Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta i detta avseende för att inleda en dialog mellan WTO och ILO?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(30 april 2002)

Främjandet av grundläggande arbetsnormer och social utveckling i samband med globaliseringen är en prioritet för kommissionen, vilket framgick av dess meddelande Att främja grundläggande arbetsnormer och förbättra den sociala styrningen i samband med globaliseringen(1). I det meddelandet lade kommissionen fram en omfattande strategi för att främja grundläggande arbetsnormer, och föreslog åtgärder på europeisk och internationell nivå, både av offentliga och privata aktörer, och på samtliga relevanta politikområden (det sociala området, yttre förbindelser, utveckling och handel). Förstärkning

av den världsomspännande sociala styrningen är ett centralt mål i detta meddelande, och utökat samarbete och en utökad dialog mellan Världshandelsorganisationen (WTO) och Internationella arbetsorganisationen (ILO) är ett viktigt medel för att förbättra styrningen. Mot bakgrund av att utveckling spelar en viktig roll när det gäller den sociala dimensionen av globaliseringen, förespråkar kommissionen att relevanta utvecklingsorganisationer bör delta i ett sådant förstärkt samarbete, inbegripet FN:s konferens för handel och utveckling, Världsbanken och Internationella valutafonden (IMF).

Även om resultatet av konferensen i Doha var relativt blygsamt när det gäller grundläggande arbetsnormer, utgör det en god grundval för ytterligare framsteg genom att åtaganden avseende grundläggande arbetsnormer och behovet av samarbete mellan WTO och ILO bekräftades. Kommissionen följer upp detta åtagande i sina direkta kontakter med de båda organisationerna genom att uppmana till närmare samarbete och inom den institutionella ramen genom att förespråka att den nyligen inrättade Världskommissionen för den sociala dimensionen av globaliseringen inom ILO:s ram utnyttjar erfarenheter från andra organisationer. Till följd av kommissionens ansträngningar har WTO faktiskt visat intresse för och bidragit till arbetsgruppen för den sociala dimensionen av globaliseringen inom ILO:s ram genom ett bidrag från WTO:s sekreteriat rörande liberalisering av handel och sysselsättning, vilket diskuterades den 18 och 19 mars 2002. Kommissionen har för avsikt att fortsätta sina ansträngningar på detta område för att stärka förbindelserna mellan WTO och ILO i syfte att bidra till att främja grundläggande arbetsnormer och anständiga arbetsvillkor i samband med globaliseringen.

(1) KOM(2001) 416 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1673/02

från Roger Helmer (PPE-DE), Charles Tannock (PPE-DE)och Theresa Villiers (PPE-DE) till rådet

(12 juni 2002)

Ämne: Seigniorage

Vad har seigniorage-effekten, vinsten som kommer av skillnaden mellan pengars värde och deras produktionskostnad, haft för inverkan på den nationella ekonomin i de medlemsstater som har infört euron?

Har rådet tillgång till beräkningar av den ekonomiska kostnaden eller vinsten för Förenade kungariket när det gäller seigniorage om man skulle besluta att gå med i valutaunionen?

Svar

(16-19 december 2002)

Efter det att de deltagande medlemsstaterna antog euron har den tidigare inkomsten av de nationella valutorna (myntskatteinkomst) överförts till ECB. I enlighet med artikel 33 i stadgan för ECBS och ECB läggs denna inkomst till ECB:s nettovinst eller nettoförlust.

I artikel 33 anges det att i händelse av nettovinst skall vinsten efter avdrag av ett belopp som skall överföras till ECB:s allmänna reservfond fördelas bland de nationella centralbankerna, som är andelsägare i ECB, i förhållande till deras till fullo betalda aktier.

Under de tre åren 19992001 samlades och fördelas emellertid inte myntskatteinkomsten från de nationella sedlarna i fråga.

Rådet har för närvarande inget annat beräkningsunderlag för svar på frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2399/02

från David Bowe (PSE) till kommissionen

(5 augusti 2002)

Ämne: Lagstiftning om förbud mot försäljning av luftvapen till ungdomar under 18 år

Planerar kommissionen med tanke på allmänhetens hälsa och säkerhet att lägga fram förslag till lagstiftning om förbud mot att marknadsföra och sälja luftgevär och luftpistoler till ungdomar under 18 år? Om inte, av vilket skäl?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(18 september 2002)

Rådets direktiv 91/477/EEG av den 18 juni 1991 om kontroll av förvärv och innehav av vapen(1), har inga bestämmelser om luftgevär eller luftpistoler.

Det hindrar emellertid inte att medlemsstaterna i sin nationella lagstiftning behåller eller inför bestämmelser om restriktioner kring förvärv av nämnda typ av gevär och pistoler.

I samråden med medlemsstaterna och övriga berörda parter som hålls i samband med översynen av direktiv 91/477/EEG har heller inte framkommit att det skulle föreligga något behov av att harmonisera lagstiftningen på gemenskapsnivå på det område parlamentsledamoten tar upp.

(1) EGT L 256, 13.9.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1615/02

från Christopher Beazley (PPE-DE) till kommissionen

(5 juni 2002)

Ämne: Kompensationskraven från Hunting Technical Services till följd av avslutningen av projekt 7-ACP UN1012 Oban Hills Programme

År 1996 avslutade EU ensidigt allt stöd till Nigeria. Företaget Hunting Technical Services (HTS), vars avtal till följd av detta hade avslutats, krävde kompensation av kommissionen enligt villkoren i kontraktet. Då kommissionen under fyra år inte lade fram ett förslag till en uppgörelse, lämnade HTS in ett klagomål om administrativa missförhållanden till Europeiska ombudsmannen (klagomål nr 444/2000/ME).

Ombudsmannen fastslog den 7 februari 2002 att kommissionen hade haft möjlighet att föreslå en uppgörelse inom denna tidsperiod och att det var ett exempel på bristfällig förvaltning att man inte gjort detta. Han rekommenderade att frågan skulle göras upp före slutet av maj 2002. Kommissionen har upprepat att man inte har möjlighet att göra detta eftersom den inte är avtalsslutande part i sammanhanget.

Kan kommissionen förklara varför man inte har använt sig av de befogenheter som man inom ramen för den Europeiska utvecklingsfonden uttryckligen besitter, och föreslagit en uppgörelse av de ekonomiska krav som framförts av HTS enligt de rekommendationer och inom den tidsgräns som angetts av europeiska ombudsmannen?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(19 juli 2002)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro för dröjsmålet avseende en uppgörelse i den tvist mellan Hunting Technical Services (HTS) och Nigerias myndigheter som uppstod efter det att de senare sade upp ett kontrakt om tekniskt bistånd 1996.

Som parlamentsledamoten känner till agerar kommissionen inom ramen för Europeiska utvecklingsfonden som ett finansieringsorgan och är inte en kontraktslutande part. I linje med det förfarande som fastställs i finansieringsavtalet mellan kommissionen och Nigerias regering, i enlighet med vilket chefutanordnaren får ingripa om inte den nationella utanordnaren kan genomföra sitt uppdrag, överlämnade kommissionen redan i maj 2001 sitt utkast till förslag till uppgörelse till Nigerias nationella utanordnare. Trots flera påminnelser fick kommissionen först ett svar genom en skrivelse daterad den 2 maj 2002. Till följd av detta svar har Europeiska utvecklingsfondens chefutanordnare beslutat att använda sina befogenheter i enlighet med finansieringsavtalet och göra alla utbetalningar från de medel som finns tillgängliga för Nigeria i enlighet med den sjunde Europeiska utvecklingsfonden direkt till det berörda företaget.

Vid ett möte i Bryssel den 29 maj 2002 överlämnades ett avtal om tvistlösning till HTS. Kommissionen följde därmed ombudsmannens rekommendation att senast den 31 maj 2002 lägga fram ett förslag till uppgörelse av de ekonomiska krav som framförts av HTS. HTS har därefter gått med på den uppgörelse som kommissionen presenterade vid mötet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2737/02

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(23 september 2002)

Ämne: Gränsvärden för genetiskt modifierade organismer och slarv i lagstiftningsarbetet

Den 3 juli antog Europaparlamentet, vid första behandlingen, två betänkanden gällande förslag till direktiv om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer (GMO) och spårbarhet av livsmedel och foderprodukter som är framställda av genetiskt modifierade organismer. I fråga om märkning av livsmedel beslöt Europaparlamentet med stor majoritet att gränsvärdet för godkända genetiskt modifierade organismer skall vara 0,5 % av innehållet. Kommissionen lär nu vara i färd med att utarbeta ett förslag om utsäde, där man föreslår gränsvärden för GMO-kontaminering i konventionellt utsäde på mellan 0,3 och 0,7 %. De gränsvärdena överensstämmer inte med Europaparlamentets resolution av den 3 juli!

Skulle kommissionen kunna förklara varför den inte föreslår gränsvärden som motsvarar Europaparlamentets ståndpunkt (eventuellt med en hänvisning till Europaparlamentets antagna resolution), så att konsumenterna och jordbrukarna inte blir förvirrade och vilseledda? Hur skall kommissionens förslag tolkas i förhållande till de ändringsförslag Europaparlamentet röstade igenom den 3 juli? Hur och när kommer Europaparlamentet att få medverka i behandlingen av detta ärende?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(28 oktober 2002)

Kommissionen diskuterar fortfarande internt ett utkast till kommissions direktiv om ändring av bilagorna till direktiven om saluföring av utsäde, särskilt beträffande renhetskriterier. Detta vill de göra genom att inkludera gränsvärden för att tillåta tillfällig eller tekniskt oundviklig förekomst av genetiskt modifierat utsäde i utsädespartier av sorter som inte är genetiskt modifierade De föreslagna gränsvärdena för godkända genetiskt modifierade organismer (GMO) är 0,3, 0,5 och 0,7 %.

Kommissionen anser det ytterst viktigt att gränsvärden fastställs i utsädeslagstiftningen för att ta hänsyn till att spår av genetiskt modifierat utsäde faktiskt kan förekomma i utsädespartier som inte är genetiskt modifierade, på samma sätt som det finns lagstiftning om andra orenheter i utsädet. En lagtext behövs alltså så fort som möjligt för att på ett harmoniserat sätt ta itu med en sådan tillfällig förekomst i utsädet.

När de interna diskussionerna inom kommissionen har avslutats, kommer medlemsstaterna och även, som den för hälsa och konsumentskydd ansvarige ledamoten av kommissionen redan har meddelat, parlamentet att få tillfälle att noggrant granska förslaget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2682/02

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(24 september 2002)

Ämne: Direktivet om nitrater

Jag skulle vilja framföra mina gratulationer till kommissionen för dess utmärkta men samtidigt mycket oroande rapport om tillämpningen av rådets direktiv 91/676/EEG(1) om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket(2).

I kommissionens rapport ingår emellertid de viktigaste kartorna endast i engelsk version, och de västra delarna av Atlanten finns inte med. Bland annat saknas Azorerna, en region som inte endast tillhör EU utan även är europeisk i geografisk mening.

Tänker kommissionen publicera även övriga språkversioner, med samtliga kartor?

Tänker kommissionen se till att karta nummer 1 även täcker de europeiska delarna av västra Atlanten?

Tänker kommissionen sprida denna rapport, med tanke på hur viktigt det problem som behandlas är?

(1) EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.

(2) KOM(2002) 407.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(17 oktober 2002)

Kommissionen är glad över att parlamentsledamoten uppskattar rapporten om genomförandet av direktiv 91/676/EEG, som offentliggjordes i år och nu är under tryckning. Situationen är visserligen oroande, men man börjar också skönja viktiga framsteg, både när det gäller de system som används för att övervaka vattnet, utpekandet av känsliga områden, åtgärdsprogrammens innehåll och kontrollen av deras tillämpning.

Rapporten är tillgänglig på alla språk på kommissionens internetserver. Kartorna (som tar stor elektronisk plats) finns däremot endast i den engelska versionen. I den tryckta rapporten kommer kartor i färg att ingå i samtliga språkversioner. Arbetet med detta pågår för närvarande vid Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer och väntas vara slutfört i slutet av 2002.

Azorerna finns med på den allmänna kartan över känsliga områden (trots att inget område där officiellt har pekats ut som känsligt), men inte på kartorna över övervakningen och utvecklingen av vattnets kvalitet eftersom Portugal i sin rapport för år 2000 inte har lämnat några uppgifter om sådan övervakning på Azorerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2694/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(26 september 2002)

Ämne: Förenkling av tillståndssystemet för import och export av försvarsmateriel inom EU

Enligt ett betänkande i det belgiska parlamentet av den 28 april 1999 (614/4 95/96) planerade Europeiska kommissionen vid det ögonblicket att genomföra en förenkling av tillståndssystemet för import och export av försvarsmateriel inom (!) EU.

Kan kommissionen meddela mig om informationen i denna rapport är korrekt och hur långt man har kommit i utvecklingen av detta tillståndssystem? Kan kommissionen meddela mig att den fortfarande är i färd med att göra detta, om den nu har tagit steg i den riktningen? Om svaret är nej, varför inte?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(25 oktober 2002)

Kommissionen har alltid varit positivt inställd till åtgärder som förenklar överförsel mellan medlemsstaterna. När det rör sig om överförsel av militär utrustning gynnas denna förenkling särskilt av mer precisa definitioner på området och av en mindre formaliserad arbetsgång i samband med in- och utförseln, oavsett vilka slags åtgärder det handlar om.

Eftersom det rör sig om en problematik av särskilt känslig natur som dessutom berör åtskilliga aspekter av den europeiska integrationen, däribland den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, är det önskvärt att bred enighet uppnås så att alla initiativ kan tillföra ett verkligt mervärde till integrationsprocessen.

Detta innebär att det är viktigt att kommissionen kan skaffa sig en klar uppfattning om vilket mervärde ett lagstiftningsinitiativ innebär, hur stora chanserna är för att det skall fungera i praktiken, och vilka risker som eventuellt är förbundna med det. Denna utvärdering skulle kunna utföras av kommissionen och diskuteras i behöriga arbetsgrupper.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2510/02

från Hans-Peter Martin (PSE) till rådet

(3 september 2002)

Ämne: Valkamp i ett viktigt medlemsland

I Förbundsrepubliken Tyskland, som är ett av Europeiska unionens viktigaste medlemsländer, hålls val den 22 september 2002.

På vilka områden och på vilket sätt påverkar dagens häftiga valkamp rådets arbete?

Vilka förestående förhandlingar och avgöranden försenas eller förhindras härigenom?

Går inte detta i första hand ut över de planerade förhandlingarna om Europeiska unionens utvidgning, och särskilt jordbruksområdet?

Svar

(19 december 2002)

Såsom framgår av den ärade parlamentsledamotens fråga äger inte rådets arbete rum i ett vakuum, lika lite som alla politiska institutioners arbete, utan kan faktiskt påverkas av politiska händelser i en medlemsstat. Det förefaller emellertid inte möjligt att fastställa ett tydligt orsakssamband mellan valkampanjen i en stat och resultatet av en särskild förhandling i rådet.

Beträffande det exempel som den ärade parlamentsledamoten anför erinrar rådet under alla omständigheter om att Europeiska rådet har förpliktat sig att slutföra utvidgningsförhandlingarna före Europeiska rådet i Köpenhamn för att göra det möjligt att underteckna anslutningsfördraget under våren 2003.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0538/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(27 februari 2002)

Ämne: Förföljelser av grekisktalande i Turkiet

Enligt uppgifter i turkisk press har de turkiska myndigheterna beslagtagit den turkiska författaren Omer Asans bok Pontisk civilisation och väckt åtal mot författaren. Omer Asan, som fick Ipektsi-priset för två år sedan, dokumenterar i sin bok språk, gastronomiska sedvänjor och anekdoter i 300 grekisktalande byar i Pontos. Turkisk polis har redan beslagtagit tusentals exemplar av boken.

Det finns skäl att påtala den särskilt stora oro som råder i dessa byar som är spillror av det som en gång utgjorde den grekiska civilisation i Pontos, en kultur som 1922 så gott som slets upp med rötterna. De grekisktalande som finns kvar (bland dem författaren) hör till de så kallade smygkristna som nödgats uppträda som islamiserade för att undkomma de turkiska myndigheternas förföljelser.

Hur reagerar kommissionen på denna nya förföljelsevåg? Hur skall beslagtagandet av en bok av en turkisk författare relateras till det skydd av yttrandefrihet som gäller i EU-länderna? I vilka fall har kommissionen under de senaste två åren tagit upp frågan om diskriminering av yttrandefriheten i Turkiet? I vilka fall har landet sedan upphävt de negativa konsekvenserna av sitt agerande? Kan

kommissionen gå i godo för säkerheten för invånarna i de 300 grekisktalande byarna i Pontos? Dessa människor har skäl att känna oro, inte minst eftersom befälhavaren i Giresun (Kerazous) i Pontosregionen, Baki Onurlubas, talat om påstådda grekiska, hemliga utbrytarplanerna för Pontos del och om utbildningen i Grekland av partisaner från Svarta havsområdet.

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(15 april 2002)

Kommissionen är medveten om det av parlamentsledamoten nämnda fallet rörande Omer Asans bok. Enligt de uppgifter kommissionen har tillgång till har Omer Asan åtalats vid en säkerhetsdomstol i Istanbul anklagad för separatistisk propaganda. Mot bakgrund av de politiska kriterier som fastställdes i Köpenhamn och i synnerhet yttrandefriheten är detta fall mycket oroväckande.

Kommissionen har tagit upp frågan om yttrandefriheten med Turkiet vid flera tillfällen, såsom i associeringsrådet EG-Turkiet och vid möten med associeringskommittén liksom vid möten på hög nivå, inbegripet vid besöket i Turkiet den 14 till 15 februari 2002 av kommissionsledamoten med ansvar för utvidgningen. Kommissionens bedömning av yttrandefriheten i Turkiet ges i de återkommande rapporterna om Turkiets framsteg på vägen mot anslutning. Begränsningar i utövandet av denna frihet fortsätter att förekomma, inbegripet beslag av böcker och andra publikationer.

Fastän kommissionen har förståelse för parlamentsledamotens oro beträffande den ifrågavarande befolkningens säkerhet är den inte stånd att lämna de begärda garantierna. Sådana garantier kan endast lämnas av de turkiska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2108/02

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(17 juli 2002)

Ämne: Det stödfinansierade företaget Typopiitiria i Thebe

Av kommissionens svar på mina tidigare frågor (P-3402/01(1) och P-1011/02(2)), om ett eventuellt upphörande av verksamheten vid företaget Typopiitiria i Thebe som erhållit stöd genom förordning (EEG) 355/77(3) och 866/90(4), framgår det att kommissionen inte erhållit något svar från de grekiska myndigheterna, att kommissionen är särskilt angelägen om att de åtgärder som samfinansieras

genom strukturfonderna skall vara operativa och inte outnyttjade, och att kommissionen, när den väl erhållit ett svar, mot bakgrund av det kan undersöka om det är möjligt att tillämpa artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 2082/93(5) av den 20 juli 1993 om ändring av förordning (EEG) nr 4253/88(6) om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88(7) om samordningen av de olika strukturfondernas verksamheter dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamheter som handlar om återvinning av felaktigt utbetalda belopp.

Har kommissionen nu erhållit svar från de grekiska myndigheterna? Om inte, vad ämnar kommissionen göra?

(1) EGT C 147 E, 20.6.2002, s. 167.

(2) EGT C 205 E, 29.8.2002, s. 247.

(3) EGT L 51, 23.2.1977, s. 1.

(4) EGT L 91, 6.4.1990, s. 1.

(5) EGT L 193, 31.7.1993, s. 20.

(6) EGT L 374, 31.12.1988, s. 1.

(7) EGT L 185, 15.7.1988, s. 9.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(20 september 2002)

Beklagligtvis har kommissionen ännu inte fått något officiellt svar från de grekiska myndigheterna, och därför kan den heller inte bekräfta om ett förfarande har inletts mot förvaltningen av företaget Tipopiitiria Thivas. Kommissionen och den grekiske jordbruksministern har emellertid regelbunden kontakt i detta ärende, och de höga grekiska tjänstemännen har åtagit sig att undersöka alla möjligheter för att hitta en lösning på problemet.

Den anmälan till kommissionen som gjordes den 23 februari 2002 av den ansvarige för det berörda företaget, Hr. Barakakos, liksom hans framställning nr 1075/2001, behandlas enligt gällande förfaranden. Kommissionen anser att det i alla händelser är de behöriga rättsliga instanserna i Grekland som skall döma i denna tvist.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2512/02

från Christos Folias (PPE-DE) till kommissionen

(9 september 2002)

Ämne: Åtgärder som samfinansieras av Europeiska socialfonden

Europeiska kommissionen har under senare tid främjat samfinansiering av åtgärder för lokal utveckling genom artikel 6 i Europeiska socialfonden och initiativ till pilotprojekt.

Utvärderingen av dessa förslag och valet av vissa av dessa har skötts av utomstående utvärderare.

I samband med dessa åtgärder vill jag fråga kommissionen:

1. Hur har kommissionen gått till väga när den utsett utvärderarna?

2. Vilka åtgärder har vidtagits för att säkra att de mest meriterade utvärderarna faktiskt utsetts och för att garantera att de i sin tur faktiskt gjort en korrekt bedömning av de förslag som lämnats in?

3. Har det förekommit klagomål beträffande utvärderingen och valet av förslag i samband med det senaste anbudsförfarandet? Om så är fallet vilka åtgärder har kommissionen vidtagit med anledning av klagomålen?

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att säkra att ifrågavarande resurser förvaltas på ett riktigt sätt?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(10 oktober 2002)

När det gäller urvalsförfarandet för innovativa åtgärder som samfinansieras enligt artikel 6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1784/1999 av den 12 juli 1999 om Europeiska socialfonden(1), anlitar kommissionen i enlighet med etablerad praxis inom en rad gemenskapsprogram utomstående experter för att göra en första utvärdering av innehållet i de inlämnade förslagen.

Utvärderarna väljs ut bland dem som svarat på en uppmaning till intresseanmälan och på grundval av deras sakkunskap inom det eller de områden som ingår i de förslag som ska utvärderas. Utvärderarnas roll är begränsad till att ge rekommendationer. Det är enbart kommissionen som kan fatta det slutliga beslutet om vilka förslag som ska väljas ut och om storleken på EU:s samfinansiering.

Kommissionen strävar efter att de bidrag som beviljas innovativa åtgärder inom Europeiska socialfonden förvaltas strikt och öppet, med beaktande av gällande normer.

(1) EGT L 213, 13.8.1999.