SKRIFTLIG FRÅGA P-2528/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(25 juli 2000)

Ämne: Minskning av stödprogram för de sämst ställda

Stödprogrammet för de sämst ställda, vilket även fått benämningen matbankerna, har enligt en undersökning som nyligen genomförts av ADE (Aide à la Décision Economique hjälp med ekonomiska beslut) visat sig vara nyttigt i kampen mot fattigdomen i Europa.

En minskning av detta program skulle leda till att de erkända välgörenhetsorganisationerna i EU:s femton medlemsstater inte längre förfogar över de önskade mängderna kött, mjölkprodukter och spannmål för de sämst ställda. Mot bakgrund av Agenda 2000 är de berörda organisationernas rädsla för en eventuell minskning befogad. För att garantera att matbankerna fungerar på ett hållbart sätt även i framtiden måste kommissionen snarast möjligt skapa klarhet i detta ärende.

1. Har kommissionen för avsikt att minska den totala budgeten för stödprogrammen för de sämst ställda? Om så är fallet: På vilket sätt vill kommissionen genomföra denna minskning? Vilka argument för kommissionen fram för att försvara detta beslut mot bakgrund av stödprogrammens uppenbart positiva effekter i kampen mot fattigdomen i Europa (jfr ADE:s undersökning)? Hur får kommissionen sina mål för kampen mot fattigdomen att gå ihop med en minskning av budgeten för matbankerna?

2. Är kommissionen beredd att i framtiden tillämpa ändringen från 1995 i syfte att tillåta medlemsstaterna att anpassa sina interventionslager när det gäller produkter som behövs för stödprogrammen, i överensstämmelse med föreskrifterna? Om så inte är fallet: Varför vägrar kommissionen att tillämpa ändringen från 1995 med tanke på dess betydelse för att matbankerna skall fungera på ett hållbart sätt?

3. Vilka alternativa förslag har kommissionen för att se till att stödprogrammen för de sämst ställda i sin verksamhet förfogar över relativt sett samma mängder kött, mjölkprodukter och spannmål? Varför har kommissionen, mot bakgrund av stödprogrammens uppenbart positiva effekter i kampen mot fattigdomen i Europa (jfr ADE:s undersökning), inga alternativa förslag?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 september 2000)

1. Från och med 1988 då den första årsplanen för att hjälpa de sämst ställda inom gemenskapen verkställdes har den budget som anslagits för denna åtgärd successivt ökat från 100 till 200 miljoner euro. Den stabiliserades på denna nivå 1995. I det preliminära budgetförslag som kommissionen har överlämnat till den budgetansvariga myndigheten föreslås att åtgärden beviljas 200 miljoner för budgetåret 2001.

2. Kommissionen ville genomföra denna åtgärd under så gynnsamma förhållanden som möjligt och ändrade därför redan 1995 kommissionens förordning (EEG) nr 3149/92 av den 29 oktober 1992 om närmare bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till förmån för de sämst ställda i gemenskapen(1), för att ha möjlighet att dela ut en produkt som enligt gemenskapsrätten skall interventionslagras men som tillfälligt inte finns i lager. Kommissionen utnyttjade denna möjlighet redan 1996 när omständigheterna medgav detta. Kommissionen har inte för avsikt att ta tillbaka denna ändring eller att i framtiden avstå från att tillämpa den.

När förvaltningskommittén i slutet av 1999 granskade årsplanen för 2000 ställde några delegationer frågan om kommissionen hade för avsikt att tillämpa denna bestämmelse på nötkött, som inte längre fanns i interventionslagren till följd av omfattande anbudsförfaranden som kommissionen anordnat och till följd av reformen av marknadsbestämmelserna för nötkött. Kommissionen pekade på att det faktum att nötkött inte fanns tillgängligt i interventionslagren hädanefter nog snarare skulle vara ett permanent tillstånd än ett tillfälligt på grund av reformen och att man följaktligen inte skulle kunna tillämpa ändringen från 1995 av förordning (EEG) nr 3149/92. Det sätt som lagren utvecklats på under året bekräftar kommissionens bedömning.

Det bör tilläggas att förordning (EEG) nr 3149/92 hör till den gemensamma jordbrukspolitiken och, vilket också antyds i den undersökning från ADE som parlamentsledamoten nämner, ger möjlighet att finna avsättning för gemenskapens överskottsprodukter i interventionslager. Samtidigt uppfyller man en social målsättning eftersom produkterna delas ut till förmån till de sämst ställda inom gemenskapen (rådets förordning (EEG) nr 3730/87 av den 10 december 1987 om allmänna bestämmelser för leverans av livsmedel från interventionslager till utsedda organisationer för utdelning till de sämst ställda i gemenskapen(2)).

Om en produkt, i det här fallet nötkött, i framtiden inte kommer att finnas i lager under en längre period eller om en produkt inte kan lagras eller inte längre anses vara möjlig att lagra, kan anslagen för denna produkt användas till skaffa större kvantiteter av andra tillgängliga produkter. De andra försörjningskällorna som organisationerna hela tiden har haft tillgång till parallellt med de produkter som blivit tillgängliga genom den här åtgärden blir då eventuellt mindre attraktiva när det gäller dessa andra produkter, som blir tillgängliga i större mängder i interventionslager, och mer attraktiva när det gäller de produkter som inte (längre) är tillgängliga inom ramen för förordning (EEG) nr 3149/92.

3. Det bör framhållas att de produkter som tillhandahålls inom ramen för den här åtgärden ges till organisationer som verkade i medlemsstaterna redan innan det här programmet startades, och sålunda oberoende av detta. Genom programmet får välgörenhetsorganisationerna ytterligare en försörjningskälla som dessutom är gratis och som står för ungefär 25 % av den totala försörjningen.

Det finns på gemenskapsnivå andra initiativ i kampen mot fattigdomen i Europa som redan startat eller som planeras inom ramen för fördragen och subsidiaritetsprincipen. Kommissionen överlämnade nyligen till rådet och till parlamentet ett förslag till ett program för gemenskapsåtgärder som skall uppmuntra medlemsstaterna att samarbeta för att motverka social utslagning(3). När programmet antagits kan man inom ramen för detta ta upp frågor om fattigdom och social utslagning med medlemsstaterna för de olika områden som berörs och stödja genomförande av de gemensamma målsättningar som rådet skall utarbeta vid Europeiska rådets möte i Nice i december 2000.

(1) EGT L 313, 30.10.1992.

(2) EGT L 352, 15.12.1987.

(3) KOM(2000) 368 slutlig.