SKRIFTLIG FRÅGA E-3441/97 från Nel van Dijk (V) till kommissionen (31 oktober 1997)

Ämne: ¨Aznar-protokollet¨

Har kommissionen någon förklaring till skillnaden mellan de sifferuppgifter ((Kommissionär Gradins svar på min skriftliga fråga E-1356/97, EGT C 373,9.12.1997, s. 110. )) som belyser hur många medborgare i medlemsstater i EU som ansökt om asyl i en annan medlemsstat i EU och som kommissionen ställt till förfogande och de sifferuppgifter ((UNHCR ¨EU nationals seeking asylum in EU Member States: some statistical evidence, 1985-1995¨. )) som FN:s flyktingkommissariat förfogar över?

Kan kommissionen efter diskussioner med FN:s flyktingkommissariat ställa den riktiga statistiken till förfogande?

Vilka medlemsstater har - efter Belgien ((Förklaring av Belgien om protokollet om asyl för medborgare i Europeiska unionens medlemsstater, bifogad Amsterdamfördraget. )), Nederländerna ((Svar från utrikes- och justitieministern på skriftlig fråga från ledamoten av andra kammaren Rosenmöller (gruppen GroenLinks), Tweede Kamer, Vragen, 26 september 1997. )) och Sverige ((Migration News Sheet, nr 173, augusti 1997, s. 13. )) - under tiden förklarat att de, trots ¨Aznar-protokollet¨ (Amsterdamfördragets protokoll om asyl för medborgare i Europeiska unionens medlemsstater), ämnar ta upp varje asylansökan från en medborgare i någon annan medlemsstat till behandling?

Är kommissionen beredd att uppmuntra de övriga medlemsstaterna att begränsa de skadeverkningar ¨Aznar-protokollet¨ för med sig med tanke på efterlevnaden av flyktingkonventionen?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (8 december 1997)

De sifferuppgifter kommissionen lämnade i sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-1356/97 ((EGT C 373, 9.12.1997, s. 110. )) grundades på medlemsstaternas egen statistik över ingivna och registrerade asylansökningar. Lokalkontoren för Förenta nationernas flyktingkommissariat (UNHCR) grundar sin statistik på uppgifter om enskilda fall, medan Eurostat använder rapporter från berörda medlemsstater. Kommissionen är medveten om att siffrorna från FN:s flyktingkommissariat ofta är högre än medlemsstaternas, vilket troligen beror på att uppgifterna samlas in enligt olika kriterier och metoder. Kommissionen undersöker därför hur metoderna för uppgiftsinsamling skulle kunna förbättras för att i framtiden undvika statistiska avvikelser.

Kommissionen känner inte till att någon annan medlemsstat än Belgien formellt uttalat att landet har för avsikt att behandla samtliga asylansökningar som ges in av medborgare i medlemsstaterna. Kommissionen tolkar dock inte avsaknaden av sådana uttalanden som att medlemsstaterna inte har för avsikt att leva upp till sina skyldigheter enligt Genèvekonventionen från år 1951. Under Europaparlamentets frågestund vid plenarmötet ((Europaparlamentets debatter (september 1997). )) i september 1997 klargjorde kommissionen tvärtom, i svaret på Jonas Sjöstedts muntliga fråga H-600/97, att kommissionen visserligen anser att det är olyckligt att protokollet togs in i Amsterdamfördraget, men att kommissionen med tillfredsställelse noterat att ingressen till protokollet tydligt anger att syftet och målet med 1951 års Genèvekonvention om flyktingars rättsliga ställning ((Europaparlamentet, protokoll från sammanträdet den 16.9.1997, s. 69. )) skall respekteras.