SKRIFTLIG FRÅGA E-2594/02

från Antonios Trakatellis (PPE-DE) till rådet

(18 september 2002)

Ämne: Illegal invandring till Grekland genom Turkiet brott mot partnerskapet

I Grekland kan man fortsättningsvis konstatera att Turkiet bryter mot partnerskapet för anslutning. Detta yttrar sig i en massiv och illegal invandring från Turkiet till de grekiska öarna, där (bland annat på Leros och Patmos) de illegala invandrarna får vistas under miserabla förhållanden, både vad gäller boende och föda. Konstateras bör också att de grekiska myndigheterna inte bryr sig om att respektera den tidsfrist som gäller i samband med förfarandet för utvisning. Detta leder sedan till, eftersom Turkiet naturligtvis vägrar de illegala invandrarna återinresa, att dessa människor olagligt blir kvar i Grekland och därigenom också på EU:s territorium.

Med beaktande av ovanstående vill jag fråga rådet om följande:

1. Hur förhåller sig rådet till denna illegala invandring till Europeiska unionen från Turkiet, och vilka åtgärder ämnar rådet vidta, med tanke på att Turkiet i sin egenskap av kandidatland ju är skyldigt att respektera de villkor som anges i partnerskapsavtalet för anslutning?

2. Vilka åtgärder ämnar rådet vidta för att se till att de grekiska myndigheterna respekterar de fastställda tidsfristerna i förfarandet för utvisning av illegala invandrare, och i vilket skede befinner sig repatrieringsavtalen mellan EU och Turkiet, både med avseende på undertecknande och tillämpning av avtalen i fråga?

3. Genom vilka åtgärder ämnar rådet se till att dessa illegala invandrares mänskliga rättigheter respekteras och sörja för deras överlevnadsförhållanden, detta både i de länder de kommer från och i de länder där de tillfälligt uppehåller sig, som Grekland till exempel?

Svar

(18 februari 2003)

1. Frågan om kampen mot olaglig invandring är en av prioriteringarna i Europeiska unionens verksamhet, vilket nyligen bekräftades och underströks i slutsatserna från Europeiska rådet i Sevilla den 2122 juni 2002.

Ett antal viktiga instrument, som den övergripande strategin mot olaglig invandring och människohandel och strategin för förvaltning av EU-medlemsstaternas yttre gränser har redan antagits på detta område. Hur dessa strategier skall genomföras, och hur man kan finna nya effektiva åtgärder som gör det möjligt att förutse och komma tillrätta med denna företeelse, undersöks för närvarande inom rådets behöriga organ.

2. När det mer specifikt gäller det fall som den ärade parlamentsledamoten avser i sin fråga, är rådet fullt medvetet om de problem som uppstår genom den ständiga strömmen, särskilt till Grekland, av olagliga invandrare som kommer från Turkiet. Frågan tas ständigt upp, både på det politiska planet (Associeringsrådet EGTurkiet i april) och på det tekniska, eftersom Turkiet genom prioriteringarna på medellång sikt i associeringspartnerskapet, uppmanas anta och genomföra EG:s regelverk och praxis vad gäller in- och utvandring (inresa, återtagande, utvisning) för att förhindra illegal invandring.

Vid ett särskilt möte i juli om olaglig invandring i EGTurkiets underkommitté för rättsliga och inrikes frågor, gick Turkiet med på att samarbeta vid utarbetandet av ett gemensamt handlingsprogram i kampen mot olaglig invandring. Tekniskt arbete för att inrätta ett sådant program i början av 2003 har inletts.

3. I de slutsatser som rådet antog den 16 april 2002, nämndes Turkiet som ett av de tredje länder med vilka kommissionen uppmanats att lägga fram mandat för förhandlingar om ett återtagandeavtal. I slutsatserna från Europeiska rådet i Sevilla uppmanades kommissionen att så snart som möjligt godkänna dessa nya mandat (slutsats nr 30). Kommissionen har nyligen för rådet lagt fram nya mandat för fyra tredje länder, bland annat Turkiet. Dessa mandat kommer att granskas av rådets behöriga organ inför antagandet av dem. Rådet uttalade vid sitt möte den 1516 oktober 2002 att dessa avtal har visat sig vara synnerligen verksamma och effektiva instrument och beslöt att ta upp frågan till förnyad behandling vid mötet i november 2002.

4. Rådet kommer vid antagandet av gemenskapsakter som avser återsändande och repatriering av olagliga invandrare att fullgöra de skyldigheter som följer av artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen. Medlemsstaterna å sin sida, är vid utövandet av sina återsändandebefogenheter, skyldiga att iaktta de relevanta reglerna i internationella konventioner om skydd för de mänskliga rättigheterna och andra grundläggande principer i fråga om personer som befinner sig under deras kontroll. I den mån det i återsändandeförfarandena förekommer tidsfrister att hålla, rör det sig om tidsfrister som fastställts självständigt i varje medlemsstats nationella lagstiftning.