SKRIFTLIG FRÅGA E-0496/00

från Mauro Nobilia (UEN), Cristiana Muscardini (UEN), Sergio Berlato (UEN) och Francesco Turchi (UEN) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Konsumentskydd

Enligt den gällande lagstiftningen för märkning och presentation av livsmedelsprodukter som är avsedda för slutkonsumenterna är det inte obligatoriskt att, i fastställda fall, ange produktens ursprungsort och huvudsakliga innehåll. Det är tydligen inte heller obligatoriskt att informera slutkonsumenten om att en livsmedelsprodukt eller dess ingredienser är genmodifierade. Enligt pressmeddelanden framkommer det bland annat att ungefär sextio personer (producenter och försäljare) påbörjat en frivillig informationskampanj i Italien och att de på den saluförda varan av fri vilja markerar att produkten inte är genmodifierad.

Om ovanstående uppgifter är korrekta, kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Finns det något som hindrar kommissionen från att lägga fram förslag om ändring av artiklarna 3, 11 och 12 i direktiv 79/112/EEG(1), och därmed föreskriva obligatorisk märkning av produkter avsedda för konsumenter, varmed produktens ursprungsort och huvudsakliga innehåll alltid och under alla omständigheter skulle anges?

2. Har unionen, bortsett från WTO:s möte i Seattle, hållit, håller den eller kommer den att hålla förhandlingar med USA i syfte att införa strängare regler för genmodifierade produkter och livsmedelsprodukter?

3. Känner kommissionen till de genmodifierade produkter som saluförs inom EU?

(1) EGT L 33, 8.2.1979, s. 1.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(12 maj 2000)

1. I rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978(1) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel, ändrad genom direktiv 97/4/EG(2), föreskrivs i artikel 3 att det bara är obligatoriskt att lämna uppgifter om plats där livsmedlet är producerat eller varifrån det kommer i fall då underlåtenhet att lämna sådana uppgifter kan vilseleda konsumenten på ett avgörande sätt i fråga om livsmedlets rätta ursprung eller härkomst.

Denna ståndpunkt grundar sig på följande överväganden. I allmänhet och med undantag av de produkter som omfattas av särskilda bestämmelser (skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel, färsk frukt och färska grönsaker osv.) eller produkter som är märkta med andra objektiva kriterier (t.ex. skydd av folkhälsan i fallet med kommissionens förslag om märkning av nötkött) finns det inget direkt samband mellan ett livsmedels egenskaper och dess ursprung eller härkomst. Ursprunget eller härkomsten påverkar inte en vanlig varas kvalitet, men kan däremot utgöra ett medel för att diskriminera den. Inom ramen för principen om fri rörlighet för varor på hela den inre marknaden finns risken att obligatoriska uppgifter om ursprung eller härkomst, om de inte är berättigade av ovan nämnda objektiva kriterier, gör att den inhemska produktionen i medlemsstaterna gynnas.

2. Förhandlingar om frågor angående genmodifierade livsmedel äger regelbundet rum i flera internationella forum, i synnerhet i Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) och i Codex Alimentarius.

Kommissionen har bilaterala kontakter med både USA och många andra tredje länder på olika nivåer och angående flera problem, även bioteknologi. Målet är att utbyta information och ge synpunkter samt att förhandla angående eventuella lösningar på viktiga problem.

3. Sedan den 15 maj 1997 är nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser föremål för de förfaranden som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 258/97 av den 27 januari 1997 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser(7). Fram till idag har inga livsmedel eller livsmedelsingredienser som innehåller eller består av genetiskt modifierade organismer godkänts på grund av artikel 4 i denna förordning. Enligt förfarandet i artikel 5 i denna förordning har produkter som i huvudsak motsvarar redan befintliga livsmedel eller livsmedelsingredienser däremot släppts ut på marknaden efter en anmälan. Hittills har 10 produkter anmälts (6 rapsoljor och produkter som kommer från 4 olika sorters majs). Kommissionen har uppfyllt sin skyldighet att publicera listan på anmälda produkter i Europeiska gemenskapernas tidning(3).

Innan förordning (EG) nr 258/97 trädde i kraft hade dessutom två genetiskt modifierade organismer godkänts enligt rådets direktiv 90/220/EEG av den 23 april 1990 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön(4) (genetiskt modifierade sojabönor enligt kommissionens beslut 96/281/E av den 3 april 1996 om utsläppande på marknaden av genetiskt modifierade sojabönor (Glycine max L.) med förhöjd tolerans mot bekämpningsmedlet glyfosat enligt rådets direktiv 90/220/EEG(5) och genetiskt modifierad majs enligt kommissionens beslut 97/98/EG av den 23 januari 1997 om utsläppande på marknaden av genetiskt modifierad majs (Zea mays L.) med följande kombinerade modifikation: BT-endotoxingenens insekticidverkan och ökad tolerans mot herbiciden glufosinatammonium i enlighet med rådets direktiv 90/220/EEG(6),) vilket gör att de är tillåtna i livsmedel.

(1) EGT L 33, 8.2.1979, s. 1.

(2) EGT L 43, 14.2.1997.

(3) EGT C 200, 26.6.1998; EGT C 181, 26.6.1999 och EGT C 71, 11.3.2000.

(4) EGT L 117, 8.5.1990.

(5) EGT L 107, 30.4.1996.

(6) EGT L 31, 1.2.1997.

(7) EGT L 33, 8.2.1979, s. 1.