SKRIFTLIG FRÅGA E-3278/97 från Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Bortskaffande av radioaktivt avfall från upparbetningsanläggningen Windscale i Sellafield

I EGT C 291 av den 25 september 1997 publicerar kommissionen sitt ¨yttrande om planen för bortskaffande av radioaktivt avfall som uppstår vid driften av British Nuclear Fuels plc:s anläggning för vätskebehandling i Sellafield [...] i enlighet med artikel 37 i Euratom-fördraget¨. Bland annat yttrar kommissionen att de doser som andra medlemsstaters befolkningar kan utsättas för om radioaktivt avfall tillfälligtvis släpps ut till följd av en olycka inte att vara signifikanta ur hälsosynpunkt.

1. Vilka exakta uppgifter har lett till att kommissionen kommit till det resultat som anges i yttrandet och kan kommissionen ställa dessa uppgifter till Europaparlamentets förfogande?

2. Anser kommissionen med tanke på miljöorganisationen Greenpeaces senaste upptäckter angående upparbetningsanläggningen i La Hague inte att det är fel att radioaktivt material från Windscale/Sellafield helt enkelt dumpas i havet?

3. Hur bedömer kommissionen effekterna av denna dumpning på den befolkning som bor och arbetar i närheten av Windscale/Sellafield?

4. Är kommissionen medveten om den höga radioaktivitet som påverkar flora och fauna i närheten av Windscale/Sellafield-upparbetningsanläggningen? Hur anser kommissionen att detta har inträffat och när utförde kommissionen senast egna mätningar i närheten av anläggningen?

5. Vilka är kommissionens synpunkter på framtida dumpningar med tanke på de krav som ställs i OSPAR-avtalet?

6. Vilken information utgår kommissionen från när den anser att även oplanerade utsläpp, som till sin natur är en avvikelse från normen, inte utgör någon risk?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (18 november 1997)

1. I artikel 37 i Euratomfördraget förpliktas varje medlemsstat att tillhandahålla kommissionen sådana allmänna upplysningar om varje plan för deponering av radioaktivt avfall av alla slag, som gör det möjligt att fastställa om planens genomförande kan medföra en radioaktiv kontamination av vatten, jord, eller luft i någon annan medlemsstat. I kommissionens rekommendation 91/4/Euratom om tillämpningen av artikel 37 i Euratomfördraget ((EGT L 6, 9.1.1991. )) specificeras den information som medlemsstaterna måste tillhandahålla för att kommissionen skall kunna avge sitt yttrande. Vad gäller upparbetningsanläggningen i Sellafield har Förenade kungarikets regering ställt till förfogande den information som specificeras i rekommendation 91/4/Euratom. Enligt villkoren i artikel 37 skall kommissionen samråda med en grupp självständiga experter som Vetenskapliga och tekniska kommittén har utsett för detta ändamål (i enlighet med artikel 31 i Euratomfördraget). Efter det att kommissionen har erhållit informationen från en medlemsstats regering och expertgruppen har använt uppgifterna i sin rapport är det den berörda regeringen som får tillåta att de allmänna uppgifterna och expertrapporten offentliggörs.

2. Utsläpp från kärnkraftsanläggningar är föremål för strängt reglerade tillstånd från de nationella myndigheterna. Sådana tillstånd garanterar att den dos som når befolkningen inte bara håller sig under de gränser som fastställs i gemenskapens grundläggande säkerhetsnormer, utan också är så låg som rimligtvis är möjligt, den så kallade ALARA-principen. Genomförandet av ALARA-principen har resulterat i en fortsatt teknisk utveckling, och radioaktivitetsnivån i Sellafields utsläpp är nu lägre än en procent av tidigare värden. Framgångarna med genomförandet av ALARA-principen är uppenbara när man beaktar att denna betydande minskning av utsläpp ägde rum i en tidsperiod då mängden av använt bränsle för upparbetning hade stigit väsentligt.

3-4. Det är de enskilda medlemsstaternas skyldighet att garantera efterlevnad av de grundläggande säkerhetsnormerna och kommissionen ingriper bara om den misstänker att medlemsstaterna inte uppfyller dessa skyldigheter. Däremot kan parlamentsledamoten vara förvissad om att kommissionen i december 1993 i enlighet med artikel 35 i Euratomfördraget inspekterade utrustningen för övervakning av miljön vid och runt Sellafield. Det fastställdes att övervakningen av radioaktivitetsnivån i miljön och av efterlevnaden av gemenskapens grundläggande säkerhetsnormer var tillräcklig. Kommissionen utför inte själv en detaljerad utvärdering av utsläppens effekter, men kontrollerar däremot noga de rapporter som den regelbundet erhåller från Förenade kungariket för att försäkra sig om att dessa effekter inte bryter mot de grundläggande säkerhetsnormerna. Dessutom intresserar sig kommissionen för varje annan självständig rapport som innehåller sådan information om miljön. Kommissionen känner inte till något bevis för iakttagbara effekter på flora och fauna.

5. Gemenskapen är part i Oslo-Paris-konventionen. Därför försöker kommissionen på gemenskapens vägnar ständigt säkerställa att alla parter uppfyller skyldigheterna i konventionen. Vad gäller utsläppen från Sellafield föreligger inga bevis för att Förenade kungariket inte uppfyller sina skyldigheter.

6. I uppgiftslämnandet i enlighet med artikel 37 i Euratomfördraget innehöll den allmänna informationen ett stort antal möjliga olycksscenarion. För att uppskatta de möjliga effekterna för andra medlemsstater valdes som utgångspunkt för utvärderingen det scenario som hade de värsta möjliga följderna, även om det är mycket osannolikt. Alla andra olyckor skulle följaktligen ha mindre betydande konsekvenser. Kommissionen beaktade noggrant den tillhandahållna informationen innan den utarbetade sitt yttrande.