SKRIFTLIG FRÅGA E-3052/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Grönbok om offentlig upphandling

I samband med grönboken ¨Offentlig upphandling inom Europeiska unionen: överväganden inför framtiden¨ (KOM(96) 583 slutlig). Frågan gäller om de upphandlande enheterna, vid offentlig upphandling, i högre grad kan ta hänsyn till kvaliteten i de lämnade anbuden, i termer av ekonomisk lönsamhet, där priset endast utgör ett av inslagen. Det finns andra faktorer som kan beaktas: kvalitet, respekt för tidsgränser, miljöhänsyn, funktionalitet, säkerhet osv. Med andra ord: den totala kostnaden för projektet räknat på lång sikt.

En europeisk politik inom den offentliga upphandlingen borde lägga vikt vid begreppet ¨bästa anbudsgivare¨, och fastställa exakta regler för upphandlare med målsättningen att få dem att prioritera modellen ¨ekonomiskt mest fördelaktigt anbud¨ framför ¨lägsta anbud¨.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (18 november 1997)

Parlamentsledamoten anser att den europeiska politiken för området offentlig upphandling skall befordra begreppet ¨bästa anbud¨, genom att inrätta regler för att förmå de upphandlande myndigheterna att prioritera ¨mest fördelaktigt anbud¨ framför ¨lägsta anbud¨.

Efter det att kommissionen antog grönboken om offentlig upphandling den 27 november 1996 har en omfattande debatt inletts med alla berörda parter om olika aspekter av den europeiska politiken för området offentlig upphandling. Efter det att parlamentets formella ståndpunkt om grönboken har antagits kommer samrådsfasen att avslutas och kommissionen kommer att anta ett åtgärdsinriktat meddelande om politiken för området offentlig upphandling. I detta meddelande kommer kommissionen att ta ställning i de viktigaste frågorna som kommit upp i debatten.

Genom direktiven om offentlig upphandling tillåts tilldelning av kontrakt antigen enbart utifrån pris eller utifrån kriteriet om det mest fördelaktiga anbudet. Olika tekniska eller ekonomiska kriterier kan beaktas under förutsättning att de inte är diskriminerande till sin natur. Kommissionen anser att båda kriterierna är viktiga. Vid en del upphandlingar som t. ex. för enkla och identifierbara produkter förefaller priskriteriet vara det bästa. Vid mera komplicerade upphandlingar förefaller priskriteriet emellertid inte vara lämpligt. Kommission är medveten om att det för bygg- och anläggningskontrakt finns en tendens bland de upphandlande enheterna att enbart utgå ifrån priset så att de kan dra nytta av konkurrenssituationen inom denna sektor. Trots att de upphandlande enheterna tillkännager att kontraktet tilldelats utifrån det mest fördelaktiga anbudet så tillämpas i praktiken enbart priskriteriet, eftersom det är lättare att utvärdera. Detta är en överträdelse av reglerna.

Men kommissionen anser ändå inte att ordalydelsen för reglerna för tilldelning av kontrakt behöver ändras. Dessa regler syftar till att erbjuda de upphandlande myndigheterna handlingsutrymme vid valet av kriterier för köp (med förbehåll för att dessa kriterier är ekonomiska) och i synnerhet kunna välja att tilldela kontrakt utifrån enkla prisöverväganden. Det är i alla fall av intresse att kommissionen vid alla kommande informationsintiativ och utbildningsinitiativ förtydligar att det inte är obligatoriskt att tilldela kontrakt enbart eller främst genom prisöverväganden och att man uppmuntrar de upphandlande enheterna att välja det kriterium som är mest lämpligt för kontraktets syfte.

Det bör slutligen understrykas att skydd av miljön, som omnämns som ett kvalitetskriterium, inte enligt de nuvarande rambestämmelserna används för att definiera det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet. Kommissionen riktar därför parlamentsledamotens uppmärksamhet till kommissionens utförliga ställningstagande i punkt 5.45 -5.53 i grönboken om de möjligheter som erbjuds genom de nuvarande rambestämmelserna att följa miljömålsättningarna vid upphandlingsförfaranden.