SKRIFTLIG FRÅGA P-2760/00

från Maria Sanders-ten Holte (ELDR) till kommissionen

(2 augusti 2000)

Ämne: Lagstiftning om säkrare stötfångare för fotgängare och cyklister

Varje år dödas 42 600(1) personer i trafiken. Tekniska detaljer som farliga stötfångare på bilar bär en del av skulden.

I den täta semestertrafiken stiger det genomsnittliga antalet döda avsevärt.

Undersökningar visar att många liv skulle kunna räddas om man införde säkerhetskrav för bilars stötfångare i enlighet med de fyra krocktester som EEVC har utvecklat.

Dessa fyra krocktester har redan utvecklats inom EU, och är resultatet av 22 års subventionerade undersöknings- och utvecklingsprogram.

Man har fortfarande, trots upprepade påstötningar, inte kommit fram till ett förslag till förordning som reglerar stötfångare och andra detaljer på bilar som är farliga för fotgängare och cyklister. Kommissionen har här en exklusiv befogenhet som medlemsstaterna inte själva kan reglera.

Med tanke på ovanstående är det svårt att förstå att utarbetandet av denna förordning fortfarande dröjer, framför allt mot bakgrund av skyldigheterna i fördraget och de prioriteringar som fastställdes i kommissionens meddelande om trafiksäkerhet från mars 2000. I detta meddelande skriver kommissionen att den har för avsikt att lägga fram ett lagförslag om att göra stötfångare på bilar säkrare för fotgängare och cyklister, och att detta är en av dess sex prioriteringar när det gäller trafiksäkerheten. Denna åtgärd stod även överst på prioriteringslistan i Europaparlamentets yttrande om trafiksäkerhet.

1. Håller kommissionen med om att en förordning om säkrare stötfångare på bilar, i enlighet med de fyra EEVC-krocktesterna, skulle kunna rädda många liv (upp till 5-6 liv om dagen i EU) och att en sådan förordning sålunda är önskvärd så snabbt som möjligt?

2. Håller kommissionen med om att efter 22 år av EU-stödda undersökningsprogram som har lett fram till de fyra välkända krocktester som EuroNCAP använder är det just nu inte läge att göra nya undersökningar på området, utan man måste ta ett första steg för att utarbeta denna förordning och rädda flera liv?

3. Håller kommissionen med om att ännu längre väntan på denna förordning inverkar negativt på bilden av EU i allmänhet och kommissionen i synnerhet, med tanke på att det finns tillräcklig information och undersökningar som visar att 175 liv per månad skulle kunna räddas i EU och att man i Nederländerna, som har en relativt hög trafiksäkerhet, skulle kunna rädda 41 liv om året?

(1) Siffrorna är från 1998.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-2131/00, P-2133/00, P-2155/00, P-2156/00, P-2157/00, P-2158/00, E-2239/00, E-2385/00, E-2410/00, E-2462/00, P-2482/00, P-2493/00, P-2503/00, P-2579/00, P-2583/00, E-2610/00 och P-2760/00 ingivet av Erkki Liikanen för kommissionen

(8 september 2000)

Kommissionen delar parlamentets åsikter när det gäller främjande av vägtrafiksäkerheten i gemenskapen liksom de farhågor som har tagits upp i en rad frågor från parlamentsledamöter. Ett av de främsta målen för kommissionens politik är att anta åtgärder för att öka vägtrafiksäkerheten och minska antalet trafikoffer.

Det är kommissionens bestämda uppfattning att ansvaret för ökad trafiksäkerhet delas av alla, dvs. gemenskapen, medlemsstaternas nationella, regionala och lokala myndigheter, bilindustrin samt trafikanterna själva. De åtgärder som måste vidtas omfattar bland annat förbättring av infrastrukturer, utbildning av trafikanter och förare, trafikregler och tekniska kontroller samt aktiva och passiva säkerhetsföreskrifter för motorfordon.

Som påpekats av somliga ledamöter fastställde kommissionen i sitt meddelande(1) av den 17 mars 2000 Prioriteringar när det gäller vägtrafiksäkerheten inom EU Lägesrapport och klassificering av åtgärder , att en av prioriteringarna inom vägtrafiksäkerhetsområdet på kort till medellång sikt är säkrare frontkonstruktioner på bilar till skydd för fotgängare och cyklister och att detta skall uppnås genom typgodkännande och eventuellt lagstiftning för fordon som redan är i bruk.

Kommissionen är väl medveten om riskerna för fotgängare och cyklister vid trafikolyckor. Frågan om fotgängares säkerhet har diskuterats intensivt med berörda parter de senaste månaderna. Alla berörda parter, även biltillverkarna, har rådfrågats och givits möjlighet att lägga fram sina förslag om de bästa sättet att gå tillväga i denna fråga. Diskussionerna har också rört olika aspekter av tekniska föreskrifter för utformningen av säkrare bilfronter.

Frågan om att konstruera bilar så att skadorna vid kollisioner med fotgängare i låg fart minskas är tekniskt komplicerad. Det är ett nytt sätt att gå tillväga som inte har prövats någon annanstans tidigare. Akademiska institutioner i EU, specialiserade på fordons

passiva säkerhet, har lagt ned mycket arbete på att utveckla en standard för fordons uppförande. Europa är ledande på detta område. Åtgärder som vidtas måste bygga på väletablerade vetenskapliga bedömningsprocesser. Detta arbete tar tid och är ännu inte avslutat. Under diskussionernas gång har tillverkarna lagt fram ett utkast till åtagande beträffande de tekniska föreskrifterna.

Eftersom en rad tekniska frågor fortfarande är olösta har kommissionen bett Gemensamma forskningscentret att bidra till bedömningarna. Kommissionen är beredd att fortsätta samrådet med samtliga berörda parter och att underrätta parlamentet om framstegen i början av hösten. Kommissionen kommer inte att kompromissa om målet att minska skadorna, men det är nödvändigt att hitta den bästa tekniska lösningen för att kunna dra nytta av den senaste tekniken.

(1) KOM(2000) 125 slutlig.