SKRIFTLIG FRÅGA E-1126/02

från Astrid Lulling (PPE-DE) till kommissionen

(18 april 2002)

Ämne: Skillnader mellan momsfria grossistpriser i Europeiska unionen

Kommissionen lade nyligen fram ett förslag till förordning om tillämpning av artikel 81.3 av EG-fördraget på vissa grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom bilindustrin(1). Ett av syftena är att koordinera bilpriserna exklusive moms.

I Luxemburg har näringsidkare i en rad olika branscher klagat på att deras europeiska leverantörer (som är baserade utanför storhertigdömet) för dem fastställer momsfria grossistpriser som är avsevärt högre än dem som gäller för näringsidkare i andra medlemsstater.

Flera näringsidkare tvingas att göra sina inköp i särskilda europeiska länder, trots att samma vara är billigare i andra länder. Det händer också att en vara levereras genom Europa endast från ett land, och att det är importören som fastställer olika priser i olika medlemsstater.

Vad tänker kommissionen, i överensstämmelse med ovannämnda förslag om bilindustrin, göra för att utreda dessa anklagelser?

Kan dessa förfaranden inte uppfattas som en överträdelse av principen om fri rörlighet för varor på den inre marknaden och konkurrensfriheten samt av förbudet i artikel 81.1 a i EG-fördraget mot att inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs?

Är kommissionen beredd att, genom lagstiftning eller på annat sätt, vidta åtgärder för att lösa detta problem?

(1) EGT C 67, 16.3.2002, s. 2.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(28 maj 2002)

Konkurrensreglerna för bilförsäljning regleras nu av kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon,(1) som dock upphör att gälla den 30 september 2002.

Utkastet till ny förordning, som antogs av kommissionen den 5 februari 2002, syftar till att skapa marknadsvillkor som leder till ökad konkurrens vid försäljning och service.

Den nya förordningen bygger allmänt på kommissionens nya politik när det gäller bedömning av vertikala begränsningar. Denna politik fastslogs i kommissionens förordning (EG) nr 2790/1999 av den 22 december 1999 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden(2) och i riktlinjerna till denna(3).

Den förordningen fastställer de allmänna konkurrensregler som gäller för all försäljning utom bilförsäljning, för vilken den nya förordningen innehåller strängare regler. Den allmänna förordningen bygger på en mer ekonomisk tankegång och omfattar inte begränsning av korsvisa leveranser mellan återförsäljare i ett selektivt distributionssystem, inklusive mellan distributörer som driver verksamhet i olika affärsled (artikel 4 d). Genom ett sådant system förbjuds tillverkare att begränsa detaljhandlares inköp hos andra oberoende importörer än den som de ålagts att köpa av. Och på samma sätt får tillverkarna inte begränsa möjligheterna för oberoende importörer att sälja till detaljhandlarna om de så önskar.

Vad beträffar de luxemburgska fall som frågan gäller saknas det uppgifter om vilken typ av distribution det gäller och denna uppgift krävs för att vi skall kunna bedöma om agerandet innebär en överträdelse eller ej. Om uppgifter skulle komma till kommissionens kännedom som visar på att konkurrensbegränsande agerande förekommer, kommer vi att granska dem för att avgöra om överträdelseförfaranden behöver inledas för att få slut på sådant agerande.

(1) EGT L 145, 29.6.1995.

(2) EGT L 336, 29.12.1999.

(3) Riktlinjer om vertikala begränsningar EGT C 291, 13.10.2000.