ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3918/02

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(14 januari 2003)

Ämne: Ett europeiskt sjukförsäkringskort

I punkt 3.2.1 i kommissionens handlingsplan för kompetens och rörlighet(1) fastställs att:

det bör införas ett europeiskt elektroniskt sjukförsäkringskort som syftar till att ersätta de nuvarande gemensamma pappersblanketterna. Innehavaren av detta kort kan kräva tillgång till akut sjukvård oavsett medlemsstat, men utgifterna bekostas av den medlemsstat där sjukförsäkringen tecknats. Dessutom anges att kommissionen i början av 2003 kommer att lägga fram ett förslag om att införa ett europeiskt sjukförsäkringskort för antagande senast 2004.

Detta förslag lades senare fram för Europeiska rådet vid mötet i Barcelona i mars 2002. I sina slutsatser välkomnar rådet kommissionens handlingsplan.

Har kommissionen redan fastställt ett ungefärligt datum för när man skall lägga fram detta förslag?

Hur långt har förberedelserna kommit? Hur stora blir kostnaderna och hur kommer införandet av det europeiska sjukförsäkringskortet att finansieras?

(1) KOM(2002) 72.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(20 februari 2003)

Efter konsultationer med medlemsstaternas företrädare i Administrativa kommissionen för social trygghet för migrerande arbetare, planerar kommissionen att före utgången av februari 2003 anta ett meddelande om införande av ett europeiskt sjukförsäkringskort. I meddelandet föreslås en tidsplan för att successivt ersätta pappersblanketterna med detta kort, som inom ramen för den samordning av de nationella sociala trygghetssystemen som föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen(1) ger tillgång till vård i de andra medlemsstaterna.

Kommissionen kan för närvarande inte ge något svar på frågan om kostnaderna för införandet av det europeiska sjukförsäkringskortet. Förklaringen är den att kostnaderna främst beror på vilken teknisk lösning som de enskilda medlemsstaterna väljer för införandet av sjukförsäkringskortet i det nationella sociala trygghetssystemet; kostnaderna skall följaktligen bestridas av de enskilda medlemsstaterna. Enligt det nämnda meddelandet, som innehåller en utförlig redogörelse för de olika möjligheterna, kan medlemsstaterna bättre själva bestämma hur kortet skall införas och finansieras. Kommissionen anser dock att ersättandet av pappersblanketterna med ett europeiskt sjukförsäkringskort skulle ha stora fördelar för medlemsstaterna särskilt i fråga om förenklad administration och snabbare ersättning mellan medlemsstaterna. Därför bör de totala kostnaderna för införandet av kortet även ses i förhållande till de produktionsvinster som kommer socialförsäkringsinstitutionerna till godo.

(1) EGT L 149, 5.7.1971.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3389/02

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(28 november 2002)

Ämne: Framskridande för det operativa programmet för konkurrenskraft

I grekisk press har det publicerats uppgifter om det operativa programmet för konkurrenskraft och enligt dessa skulle de avtal som undertecknats inom programmet motsvara 16,9 procent, samtidigt som de totala utbetalningarna motsvarar 6, 9 procent.

Kan kommissionen bekräfta dessa uppgifter? Är kommissionen nöjd med genomförandet av programmet i fråga? Vilka strukturella ingripanden bör göras?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(7 januari 2003)

Enligt bestämmelserna är det de årsrapporter som lämnas till kommmissionen inom sex månader efter utgången av varje kalenderår som tillsammans med resultatet av utvärderingen efter halva tiden utgör den officiella dokumentationen för kontroll av programmen. Det är på grundval av dessa rapporter som kommissionen avger ett yttrande om hur ett program har utvecklats.

I ljuset av den information som lämnas i de rapporterna ankommer det på övervakningsgruppen att föreslå vilka åtgärder som skall vidtas för att påskynda genomförandet av det operativa programmet för konkurrenskraft.

Inom ramen för partnerskapet har kommissionen likväl riktat uppmärksamheten på vissa möjliga förbättringar av det aktuella programmet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3242/02

från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen

(15 november 2002)

Ämne: Storleken på EU-stöd till finansiering av program för romer i Grekland

Den grekiska regeringen presenterade den 4 mars 2002 ett integrerat handlingsprogram för samhällsintegration av de grekiska zigenarna och det bestod av 373,5 miljoner EUR för perioden 20052008. Programmet omfattar insatser på områden som bostäder, utbildning, sysselsättning, romernas välfärd, m.m. Enligt regeringen kommer medlen såväl från den tredje gemenskapsstödramen (ca 206 miljoner EUR) som från nationella fonder (166 miljoner EUR). Men enligt det grekiska övervakningscentrumet för Helsingforsöverenskommelsen visade det sig då Europarådets kommissarie för mänskliga rättigheter Alvaro Gil Robles besökte Grekland i början av juni 2002 att programmet endast omfattar 308 miljoner EUR.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta ange hur stort det stöd som via den andra och tredje gemenskapsstödramen för Grekland avsatts till program för romerna egentligen är?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(18 december 2002)

Handlingsprogrammet för social integration av grekiska romer är ett nationellt program som huvudsakligen finansieras med nationella medel. Strukturfonderna kan delta endast i den del som är berättigad att få stöd enligt strukturfondernas bestämmelser.

Inom ramen för det operativa programmet för bekämpning av utestängning från arbetsmarknaden inom gemenskapsstödramen för Grekland 19941999 genomfördes en rad integrerade projekt och insatser som stödde socio-ekonomisk integration av grekiska romer.

Europeiska socialfonden finansierade insatser för rådgivning, yrkesvägledning, yrkesutbildning och sysselsättningsfrämjande åtgärder åtföljt av tilläggstjänster för att underlätta social och ekonomisk integration. De totala kostnaderna för genomförandet av åtgärderna uppgick till ca 4,2 miljoner EUR.

I operativprogrammet för sysselsättning och yrkesutbildning inom ramen för gemenskapsstöd 20002006 för Grekland har de grekiska myndigheterna planerat finansiering av målinriktade integrationsåtgärder för grekiska romer. Syftet med dessa åtgärder är att se till att romerna har lika möjligheter att komma in på arbetsmarknaden och att skapa de nödvändiga förutsättningarna för social integration.

De totala kostnaderna för dessa insatser är uppskattningsvis 11,7 miljoner EUR. Ungefär 1 700 personer kommer att ges rådgivning, utbildning, möjligheter till arbete och tilläggstjänster. En anbudsinfordran planeras i början av 2003.

Inom ramen för gemenskapens tredje stödram kan grekiska romer även få stöd från Europeiska socialfondens andra integrerade insatser, som syftar till att särskilt främja lika tillgång till arbetsmarknaden för alla, i synnerhet för personer som riskerar att drabbas av social utslagning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2984/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(23 oktober 2002)

Ämne: Åtgärder för att minska fiskeolyckorna

Den 5 april 2001 antog Europaparlamentet en resolution om fiskeri: säkerhet och olycksorsaker(1) där man i punkt 3 uppmanade rådet att arbeta för att fiskarna i ökad utsträckning skall omfattas av rådets direktiv 93/104/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/34/EG, i syfte att förbättra fiskarnas skydd.

Har kommissionen vidtagit någon åtgärd på detta område?

(1) EGT C 21 E, 24.1.2002, s. 359.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(5 december 2002)

Rådets direktiv 93/104/EG av den 23 november 1993 om arbetstidens förläggning i vissa avseenden(1) tillämpas på all verksamhet, såväl offentlig som privat, med undantag av väg-, luft-, sjö- och järnvägstransport, inlandssjöfart, havsfiske liksom annat arbete till sjöss samt det arbete som utförs av läkare under utbildning(undantagna sektorer).

Dessa sektorer som inte omfattas av direktiv 93/104/EG omfattas hädanefter av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/34/EG av den 22 juni 2000 (om ändring av rådets direktiv 93/104/EG)(2), som kommer att träda i kraft den 1 augusti 2003 (den första augusti 2004 för läkare under utbildning).

När det gäller arbetstagare ombord på sjögående fiskefartyg föreskriver direktiv 2000/34/EG bl.a. att det maximala antalet arbetstimmar eller det lägsta antalet vilotimmar ska preciseras i lagar och författningar, kollektivavtal eller överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter inom de begränsningar som fastställs i direktivet: antalet arbetstimmar får inte överstiga 14 timmar per 24-tim marsperiod och 72 timmar per sjudagarsperiod eller viloperioden får inte vara kortare än 10 timmar per 24-tim marsperiod och 77 timmar per sjudagarsperiod.

Direktivet föreskriver i artikel 3 att kommissionen senast den 1 augusti 2009, efter samråd med medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter på EU-nivå, ska granska de bestämmelser som gäller arbetstagare ombord på havsfiskefartyg och särskilt kontrollera om dessa bestämmelser fortfarande är adekvata, bl.a. när det gäller hälsa och säkerhet för att vid behov lägga fram lämpliga ändringar.

(1) EGT L 307, 13.12.1993.

(2) EGT L 195, 1.8.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2690/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till rådet

(26 september 2002)

Ämne: Europeiskt system med slutanvändarintyg

I det slutgiltiga förslaget från underutskottet för vapenhandel (614/4 95/96 av den 28 april 1999) till utrikesutskottet i det belgiska parlamentet står att läsa i punkt 1.2.2: Ett system med en heltäckande kontroll av dessa handelsvägar är och förblir en nödvändighet. Mot bakgrund av detta hänvisar vi i synnerhet till behovet av ett gemenskapligt och strikt europeiskt system för inlämnande och kontroll av slutanvändarintyg.

Kan rådet meddela om det är medvetet om denna suck, och om det delar det belgiska parlamentets analys?

1. Om svaret är ja, vilka åtgärder har rådet redan vidtagit för att sätta detta system på fötter, och när tror rådet att systemet kommer att vara operativt?

2. Om svaret är nej, varför inte? Avser rådet att i förekommande fall förelägga ledamöterna denna punkt för utvärdering? Om svaret är ja, när?

Svar

(18 februari 2003)

Rådet hänvisar den ärade parlamentsledamoten till svaret på hans egen tidigare fråga E-2689/02. Dessutom understryker rådet att den tredje årliga rapporten enligt tillämpningsbestämmelse 8 i Europeiska unionens uppförandekod för vapenexport, utfärdad i slutet av 2001, innehöll ett antal riktlinjer om frågor som krävde diskussion eller handling inom kort. Dessa riktlinjer skulle ge medlemsstaterna och deras kontakter inom och utom Europeiska unionen möjlighet att följa upp och mäta framstegen i efterlevnaden av koden.

Inom denna struktur åtog sig medlemsstaterna att arbeta vidare på standardisering av de upplysningar som skall lämnas i intygen om slutlig destination.

Under första halvåret 2002 enades medlemsstaterna om en gemensam kärna av upplysningar som borde lämnas i intyg om slutlig destination när detta krävs av en medlemsstat, beträffande export av varor som ingår i den gemensamma förteckningen över militär utrustning. De fastställde också en rad ytterligare uppgifter som också skulle kunna krävas enligt deras nationella lagstiftning. All sådan information kommer att ingå i ett Kompendium över medlemsstaternas överenskomna praxis inom ramen för uppförandekoden, vilket bifogas den fjärde årliga rapporten som skall slutföras och offentliggöras före utgången av 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2289/02

från Geoffrey Van Orden (PPE-DE) till kommissionen

(25 juli 2002)

Ämne: Val till Europaparlamentet 2004

Kommer minskningen av antalet platser i Europaparlamentet (såsom det kommits överens om i Nice) att genomföras 2004? Kommer således Förenade kungariket att få sitt antal platser minskat från 87 i dag till 72 i juni 2004?

Om antalet platser för Förenade kungariket kommer att minskas, hur kommer då omfördelningen av platserna att ske på regional bas?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(9 oktober 2002)

Enligt Nicefördraget skall det hädanefter finnas högst 732 parlamentsledamöter. Enligt artikel 2 i det protokoll om utvidgningen av Europeiska unionen som fogas till Nicefördraget fastställs antalet brittiska företrädare till 72 från och med år 2004. I artikel 2.3 i protokollet sägs dock att om det sammanlagda antalet ledamöter understiger 732 skall det antal företrädare som skall väljas i varje medlemsstat under 20042009 korrigeras proportionellt, så att det sammanlagda antalet blir så nära 732 som möjligt. Rådet skall fatta beslut om det exakta antal parlamentsledamöter som skall väljas år 2004 i varje medlemsstat enligt ovanstående bestämmelser.

För närvarande regleras medlemsstaternas fördelning av mandaten i parlamentet i nationella bestämmelser. Kommissionen erinrar om att Europaparlamentet den 12 juni 2002 tillstyrkte rådets förslag till beslut om ändring av Akten om allmänna direkta val av företrädare i Europaparlamentet (A5-0212/2002). Enligt förslaget skall parlamentsledamöterna väljas i proportionella val men varje medlemsstat får, i enlighet med sin specifika nationella situation, upprätta valkretsar för val till Europaparlamentet eller föreskriva indelning i andra enheter utan att detta får inkräkta på valsystemets proportionella karaktär. Det kommer därför att vara upp till varje medlemsstat att i enlighet med dessa bestämmelser avgöra om regionala valkretsar skall inrättas och hur de i så fall skall utformas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2165/02

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(18 juli 2002)

Ämne: Gratisarbetare

Hur många anställda inom kommissionen arbetar gratis? Hur många anställda inom kommissionen förtjänar mindre än minimilönen i sitt hemland?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(30 september 2002)

Kommissionen har inga anställda som arbetar gratis. Tjänstemän och andra anställda som har kontrakt med kommissionen tjänar mera än den fastställda minimilönen i deras eget land.

Kommissionen har kontrakt med 17 särskilda rådgivare, som är pensionerade högre tjänstemän och som får pension men inte lön.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2330/02

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(26 juli 2002)

Ämne: Svar på fråga E-1474/02 direktiv om investeringstjänster

Till följd av svaret på tidigare från E-1474/02(1) om direktivet om investeringstjänster efterlyser jag förtydliganden på följande punkter:

1. Vem skulle ge tillstånd att bedriva konsultverksamhet?

2. Varför skulle ett inledande tillstånd endast förutses i form av en licens för ett investeringsbolag? Vore det inte lämpligt att tydligt skilja mellan dem som i företagsform ger finansiell rådgivning (banker, företag m.fl.) och dem som bedriver samma slags verksamhet i en annan associeringsform? Eller är det direktivets avsikt att utesluta dessa sistnämnda?

3. Vilka organ skulle reglera rådgivning kopplad till värdepappersinnehav och vilka skulle reglera andra typer av rådgivning?

4. Vilka hinder (firewalls) avser kommissionen att sätta upp för att undvika intressekonflikter mellan finansiella rådgivare och banker som bl.a. biträder vid finansiering?

5. Varför har kommissionen för att skydda spararnas intressen ingen avsikt att göra det obligatoriskt att fysiskt skilja mellan fondkommissionärsorganisationer (som handhar order på aktiemarknaden) och organisationer som förvaltar och äger tillgångar? Vore det inte lämpligt att ta lärdom av förstasidesskandalerna kring Knight Trading, en stor fondkommissionärsfirma kopplad till Nasdaqbörsen?

(1) EGT C 92 E, 17.4.2003, s. 59.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 september 2002)

Efter att ha tagit emot ett stort antal svar under det offentliga samrådet och noggrant övervägt dessa, håller kommissionen på att färdigställa sitt förslag om översyn av direktivet om investeringstjänster (Rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet(1)). Förslaget förväntas antas av kommissionen senast vid årsskiftet.

Följaktligen kan kommissionen ännu inte avslöja något om sitt slutliga ställningstagande, särskilt inte om regleringen av investeringsrådgivning.

Däremot påminns parlamentsledamoten om följande delar i det befintliga direktivet om investeringstjänster som inte var föremål för några ändringar under det senaste samrådet:

- Auktorisation att tillhandahålla investeringstjänster beviljas av behöriga myndigheter som utses av medlemsstaterna.

- Den befintliga definitionen av värdepappersföretag gör det möjligt för medlemsstaterna att under vissa omständigheter beakta företag som inte är juridiska personer som värdepappersföretag.

- Det finns en klar skillnad mellan privat portföljförvaltning och investeringsrådgivning.

Kommissionen har fastställt att hantering och förebyggande av intressekonflikter är viktiga frågeställningar som skall garanteras effektivare praktisk täckning i det reviderade direktivet.

Kommissionen granskar för närvarande hur man på bästa sätt skall ta itu med dessa frågor.

(1) EGT L 141, 11.6.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2731/02

från Mary Honeyball (PSE) till rådet

(30 september 2002)

Ämne: Miss World-tävlingen i Nigeria

Skulle rådet kunna uppmana alla medlemsstater och ansökarländer att fördöma att en ung nigeriansk kvinna, Amina Lawal, dömts till döden för att hon fött ett barn utom äktenskapet? Skulle rådet även kunna uppmana alla medlemsstater och ansökarländer att bojkotta Miss World tävlingen som skall hållas i Nigeria senare i år?

£Svar

(18 februari 2003)

I sitt uttalande av den 21 augusti 2002 uttryckte ordförandeskapet på Europeiska unionens vägnar djup oro över appellationsdomstolens beslut att avvisa Amina Lawals överklagande av domen om avrättning genom stening. Kandidatländerna anslöt sig till detta uttalande.

Liksom i ett tidigare fall(1) erinrade EU om sin inställning till dödsstraffet och uppmanade Nigeria att avskaffa dödsstraffet och på så sätt bidra till att stärka den mänskliga värdigheten och gradvis utveckla de mänskliga rättigheterna. Denna ståndpunkt upprepades i rådets uttalande om dödsstraff och särskilt grymma former av avrättning som antogs den 30 september 2002.

Rådet har inte behandlat frågan om en bojkott av den Miss World-tävling som skall hållas i Nigeria senare i år.

(1) Uttalande av den 27 mars 2002 där Safya Husseinis frikännande hälsades med tillfredsställelse.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1598/02

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(5 juni 2002)

Ämne: Bilskatt

Tillämpningen av den nya förordningen om distribution av bilar och den ökade konkurrens som den ger upphov till borde leda till att konsumenterna betalar ett lägre pris för nya bilar samt att utbudet blir mångsidigare. I vissa länder, och i synnerhet i Portugal, förutspår fackmän inom branschen att priserna kommer att gå upp med till och med så mycket som 25 procent. Jag skulle därför vilja att kommissionen informerar mig om hur hög skatteprocenten är på köp av nya bilar i samtliga EU-länder.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(30 juli 2002)

Kommissionen informerar parlamentsledamoten om de aktuella skattesatserna på nya bilar i EU. Källan är en studie som utfördes av COWI Consulting Engineers and Planners SA i november 2001. Denna studie återfinns på följande webbsida: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/taxation/car_taxes/co2_cars_study_25-02-2002.pdf

Dessutom kommer tre tabeller över de olika skatter som tas ut vid köp av nya bilar i varje medlemsstat att skickas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3174/02

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(7 november 2002)

Ämne: Reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken

Hållbar utveckling är något som Europeiska unionen prioriterar högt. Att bevara den biologiska mångfalden är en global nödvändighet. Intensivt jordbruk påverkar fågellivet. Kommissionen har inom ramen för förslagen till en granskning av den gemensamma jordbrukspolitiken efter halva tiden fäst ökad vikt vid bevarandet av biologiska mångfald och naturliga livsmiljöer.

1. Håller kommissionen med om att det finns behov av att prioritera finansiellt stöd inom den andra pelaren till de jordbrukare som organiserar sin jordbruksverksamhet på ett sätt som gynnar arter och områden i enlighet med direktiven om vilda fåglar och naturliga livsmiljöer?

2. På vilket sätt kommer kommissionen att uppmuntra medlemsstaterna att prioritera sådan jordbruksverksamhet inom ramen för den andra pelaren som gynnar arter och områden i enlighet med direktiven om vilda fåglar och naturliga livsmiljöer?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 december 2002)

Kommissionen anser att det är nödvändigt att ytterligare öka möjligheterna för medlemsstaterna att uppmuntra miljötjänster genom åtgärder för miljövänligt jordbruk inom landsbygdsutvecklingen, den gemensamma jordbrukspolitikens (GJP) andra pelare. Bevarandet av den biologiska mångfalden och naturliga livsmiljöer är viktiga inslag i de tjänster som jordbrukare kan göra samhället i stort.

Av detta skäl föreslog kommissionen ett antal åtgärder för att ytterligare underlätta stöd till sådan verksamhet inom GJP i sitt meddelande om halvtidsöversynen(1). Däri ingår förslaget om att öka bidragen till landsbygdsutveckling, en högre bidragssats för miljövänliga åtgärder inom jordbruket och långsiktiga arealuttag av miljöskäl.

Det ankommer på medlemsstaterna att enligt sina prioriteringar och behov bestämma inriktningen på det ökade stödet. När det gäller Natura 2000-områden ligger ansvaret för att se till att de bevaras på ett bra sätt på medlemsstaterna som måste ta ställning till hur de bäst kan använda de gemenskapsmedel som står till förfogande för att nå det målet. Kommissionen kommer nu som tidigare att granska alla föreslagna ändringar av landsbygdsutvecklingsprogram inom ramen för varje medlemsstats rättsliga åtaganden.

De ekonomiska behoven för förvaltningen av nätverket Natura 2000 undersöks just nu av en expertgrupp som kommissionen har sammankallat. Kommissionen har i sitt arbetsprogram för 2003 åtagit sig att lämna ett meddelande i denna fråga till parlamentet och rådet. Detta kommer att utgöra grunden för ytterligare debatt om långtidsstrukturen för gemenskapens medfinansiering.

(1) KOM(2002) 394 slutlig.