SKRIFTLIG FRÅGA E-1743/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Återvinning

Skulle kommissionen kunna redogöra för följande frågor vad beträffar återvinningspolitiken i EU:s medlemsstater:

1. Vilka anläggningar har uppförts och vilka metoder har medlemsstaterna infört för återvinning av plast?

2. Har medlemsstaterna någon avsättning för sina återvinningsprodukter, vad gör medlemsstaterna av sina återvinningsprodukter?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(14 juli 2000)

Kommissionen förfogar i dagsläget inte över någon uttömmande information om anläggningar för materialåtervinning av plast inom EU och inte heller en fullständig bild av marknaden för återvunnen plast. Detta beror framför allt på att det finns ett stort antal olika plastmaterial och att återvinningen av plast jämfört med återvinning av andra mer traditionella material är en ny industriverksamhet.

Denna information bör emellertid finnas tillgänglig i december 2000 efter slutförandet av en undersökning(1) som särskilt inriktats på beskrivning av de olika återvinningsprocesserna för plast. Undersökningen kommer i möjligaste mån att behandla olika plastmaterial, som PE (polyetylen), LDPE (lågdensitetsetenplast), HDPE (högdensitets-etenplast), LLDPE (polyetylen med låg linjär densitet), PET (polyetentereftalat), PP (polypropen), PS (polystyren) och PVC (polyvinylklorid).

Dessutom bör det noteras att främjandet av materialåtervinning i stället för bortskaffande är ett av de centrala målen för gemenskapens avfallspolitik. Det faktum att återvinning prioriteras framför bortskaffande anges i gemenskapens strategi för avfallshantering(2) och i rådets direktiv 75/442/EEG av den 15 juli 1975 senast ändrat genom rådets direktiv 91/156/EEG av den 18 mars 1991 om avfall(3).

I Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall(4) fastställs mål för materialåtervinning av förpackningsavfall. Enligt artikel 6a skall minst 50 % och högst 65 % av förpackningsavfallet återvinnas. Inom detta generella mål skall mellan 25 % och 45 % materialåtervinnas, med minst 15 % för varje slag av förpackningsmaterial inbegripet plast.

Medlemsstaterna skall uppnå dessa mål. De är emellertid inte förpliktade att utföra materialåtervinningen på sitt eget territorium. Materialåtervinning är en industriell verksamhet. Avfall som skall återvinnas omfattas av principen om fri rörlighet för varor. Det behöver inte nödvändigtvis existera nationella marknader för allt materialåtervunnet avfall.

Enligt det interimära rapporten(5) i enlighet med artikel 6.3 a i direktiv 94/62/EG och de uppgifter som medlemsstaterna lämnat inom ramen för kommissionens beslut 97/138/EG av den 3 februari 1997 om fastställande av tabellformat för databassystemet enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall(6) låg 1997 nivån på materialåtervinningen av förpackningsavfall av plast i flera medlemsstater fortfarande under det mål på 15 % som fastställs i direktivet. Målen överträffades av Belgien (25 %), Tyskland (45 %) och Österrike (20 %) medan Italien, Nederländerna, Finland och Sverige ligger nära denna nivå. Det är emellertid oklart i vilken utsträckning dessa siffror inbegriper återvinning av råmaterial.

Genom dessa bestämmelser har man ökat materialåtervinningen av plast. Denna typ av återvinning har fördubblats inom EU mellan 1994 och 1999(7) och nu har en återvinningsgrad på 9 % uppnåtts.(8).

Efter meddelandet om återvinningsindustrins konkurrenskraft(9) har kommissionen anordnat ett återvinningsforum med deltagande av alla centrala aktörer. Dessa diskussioner har lett till ett antal rekommendationer som syftar till att förbättra återvinningsindustrins ramvillkor och konkurrenskraft.(10).

(1) Undersökning om utvärderingen av kostnader och vinster med att uppnå återanvändnings- och återvinningsmål för olika förpackningsmaterial inom ramen för direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall.

(2) KOM(1996) 399 slutlig.

(3) EGT L 78, 26.3.1991.

(4) EGT L 365, 31.12.1994.

(5) KOM(1999) 596 slutlig.

(6) EGT L 52, 22.2.1997.

(7) Enligt industrins organisationsdata, APME-rapporten, våren 1999 föreningen för plasttillverkare i Europa.

(8) APME, Plastics An analysis of plastics consumption and recovery in Western Europe 1998.

(9) KOM(1998) 463 slutlig.

(10) http://europa.eu.int/comm/enterprise/events/recycling/recycling.htm.