ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2782/98

från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen

(14 september 1998)

Angående: Genomförande av Europaparlamentets resolution om religionsfrihet och mänskliga rättigheter i Pakistan

Kan kommissionen meddela vilka åtgärder som vidtagits i syfte att genomföra resolutionen om religionsfrihet och situationen för de mänskliga rättigheterna i Pakistan (Europaparlamentets resolution B4-0614/98 av den 18 juni 1998)?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(20 oktober 1998)

Frågeställaren känner säkert till att det samarbetsavtal mellan gemenskapen och Pakistan som nämns i parlamentets resolution B4-0164 av den 18 juni 1998 ännu inte har ingåtts.

Detta faktum till trots kommer kommissionen, med den pakistanska regeringens godkännande, att skicka en expertgrupp till Pakistan i slutet av 1998 för att bedöma situationen i landet vad gäller de mänskliga rättigheterna som grund för ett förslag till ett program med projekt på områden om demokratisering, det civila samhället och mänskliga rättigheter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2445/98

från Angela Sierra González (GUE/NGL) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Det multinationella bolaget Chiquitas verksamhet i Latinamerika

I notiser som nyligen publicerats i olika massmedieorgan uppdagas flera intressanta uppgifter om det multinationella bolaget Chiquitas verksamhet i olika latinamerikanska länder.

Bl.a. följande bör framhållas:

- Chiquita kontrollerar i hemlighet tiotals företag som förmodats vara självständiga för att på detta sätt undgå begränsningar för markägande och lagar om nationell säkerhet i de centralamerikanska länderna.

- Chiquita och dess dotterbolag har genomfört verksamhet där de använt växtskyddsmedel som haft hälsoföljder för bolagets arbetstagare och invånarna i regionen, trots att bolaget ingått avtal med en miljövårdsgrupp (Rainforest Alliance) för att ansluta sig till säkerhetsstandarder. Bland de växtskyddsmedel som använts är vissa inte tillåtna i något av EU-länderna.

- Hundratals invånare i en stadsdel i Costa Rica har utsatts för utsläpp av giftig gas från en fabrik som är dotterbolag till Chiquita.

Känner kommissionen till dessa uppgifter som kommenterats i massmedierna?

Känner kommissionen till om det multinationella bolaget Chiquita eller dess dotterbolag uppfyller regler för skydd av sina arbetstagares hälsa och regler för miljöskydd?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Kommissionen följer med intresse det multinationella företagets "Chiquita Brands" verksamhet i ett antal latinamerikanska länder.

Vad gäller användningen av mycket giftiga bekämpningsmedel, bland annat i Costa Rica, är kommissionen medveten om att olika organ i Costa Rica har fört talan mot användningen av detta slag av bekämpningsmedel inför domstolen för skydd av Costa Ricas invånare liksom inför ett flertal domstolar i USA. De amerikanska domstolarna har dömt till de klagandes förmån och beviljat dem ersättning. Klagomålen fortsätter dock att strömma in.

Enligt de uppgifter som förekommit i olika media iakttar dock "Chiquita Brands" sina grundläggande ekonomiska åtaganden och den minimilönenivå som enligt costarikansk lag gäller för verksamhet i bananbranschen. Vad gäller miljöskyddet ankommer det helt på Costa Rica att kontrollera detta multinationella företags verksamhet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1841/98

från James Moorhouse (ELDR) till kommissionen

(12 juni 1998)

Angående: Libanesiska fångar i Syrien

Vilken typ av påtryckningar utövades av kommissionen under förhandlingarna inom ramen för Europa-Medelhavsassocieringavtalet med Syrien för att förmå Syriens regering att frisläppa de 250 libaneser som fortfarande sitter fängslade i de syriska fängelserna?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(9 juli 1998)

Frågor som gäller de mänskliga rättigheterna, t.ex. den som parlamentsledamoten ställde, behandlas tillsammans med de syriska myndigheterna inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, i vilken kommissionen i högsta grad medverkar.

Kommissionen, som nu förhandlar om ett Europa-Medelhavsavtal med Syriens regering, har för närvarande inte tillgång till några sådana rättsliga instrument som föreskrivs genom Europa-Medelhavsavtalen för att ingripa i frågor som gäller respekten för de mänskliga rättigheterna.

De ekonomiska och handelsmässiga förbindelserna mellan gemenskapen och Syrien regleras i det samarbetsavtal som slöts mellan parterna 1978 och som kommer att ersättas med Europa-Medelhavsavtalet när detta väl har slutits och ratificerats.

Inom ramen för förhandlingarna om detta avtal vill kommissionen införa flera villkor, bl.a. i ingressen, där det skall hänvisas till parternas åtaganden att respektera de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer och ekonomisk frihet som grundvalar för det bilaterala samarbetet. I likhet med de avtal som slutits med Tunisien, Marocko och Jordanien påpekar kommissionen vidare att det i artikel 2 i avtalet kommer att ingå en klausul där det anges att "respekten för de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna så som de uttrycks i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, skall ligga till grund för gemenskapens och Syriens inhemska och internationella politik samt utgöra en viktig del i avtalet".
SKRIFTLIG FRÅGA E-2190/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: Jordbävning i Adana i Turkiet

Tyvärr bekräftar den tragiska och katastrofala jordbävningen i Adana i Turkiet den 27 juni 1998 mina farhågor beträffande Turkiets planer på att installera ett kärnkraftverk i Akköy, ett område som ligger på endast 70 kilometers avstånd från Adana. I min fråga E-1078/97(1) till Europeiska kommissionen uttryckte jag min oro över jordbävningskänsligheten i området, men fick inget konkret svar på just detta.

Efter att ha ställt frågan på nytt, återigen till kommissionen (E-3787/97)(2), försäkrade kommissionen mig om att Akköy-området valts " efter ingående undersökningar av framförallt de seismologiska, geologiska och miljömässiga aspekterna, utförda av de berörda institutionerna vid flera turkiska universitet".

Efter de tragiska händelserna som berövat hundratals personer livet har den europeiska allmänheten all orsak att oroa sig över den ytlighet och nonchalans som den turkiska regeringen visar prov på då den står fast vid beslutet att inrätta en kärnreaktor i ett område som befinner sig i ett seismiskt bälte, där det är beläget nära den härd som nu aktiverades, men dessutom ännu närmare en annan härd som bland seismologerna går under benämningen "South".

Jag vill fråga kommissionen om - och i så fall på vilket sätt - den, efter de nya fakta man nu känner till, kommer att göra ett resolut ingripande för att förhindra en eventuell kärnkraftsolycka, en olycka som planerna på att inrätta ett kärnkraftverk i Akköy bär i sitt sköte, eftersom det rör sig om ett område som bevisligen ligger mitt i ett seismiskt bälte och sålunda är ytterst jordbävningskänsligt.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(11 september 1998)

Parlamentsledamoten hänvisas till kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-1876/98(3).

Kommissionen har ingen behörighet att delta i valet av anläggningar. De turkiska myndigheterna, särskilt landets tillsynsmyndighet för kärnenergi, den turkiska atomenergimyndigheten (TAEA), ansvarar för detta urval som sker inom ramen för Internationella atomenergiorganets (IAEA) allmänna riktlinjer.

Efter den jordbävning som nyligen inträffade i Adana-området, har de turkiska myndigheterna bekräftat att alla nödvändiga säkerhetsåtgärder har vidtagts för den framtida anläggningen i Akkuyu. Hittills har ingen anläggning börjat uppföras på platsen. Valet av byggnadskonsortium som fått i uppdrag att utföra arbetet kommer sannolikt att offentliggöras i augusti 1998.

Chefen för det fransk-tyska byggnadskonsortium (Framatome och Siemens) som konkurrerar om kontrakt för anläggningen i Akkuyu har dessutom uppgivit att det för arbetet kommer att bli nödvändigt att använda sig av beprövad teknik som möjliggör en säker drift av den framtida anläggningen.

(1) EGT C 367, 4.12.1997, s. 74.

(2) EGT C 223, 17.7.1998, s. 22.

(3) Se s. 12.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2660/98

från Riccardo Garosci (PPE) och Luigi Florio (PPE) till rådet

(1 september 1998)

Angående: Mordet på Lehrer - bristen på utlämningsavtal mellan Sri Lanka och Italien hotar rättskipningen

Den 21 mars 1998 dödade en srilankesisk medborgare den italienska medborgaren Erika Lehrer Grego i Italien. Gärningsmannen, Pereira Nishantha Sudath, lämnade omedelbart Italien och flydde till sitt hemland efter att dock ha erkänt brottet.

Eftersom det saknas bilaterala utlämningsavtal mellan Sri Lanka och Italien kan det italienska rättsväsendet inte kräva utlämning av gärningsmannen, som nu lever och arbetar ostört i sitt hemland. Denna brist på diplomatiska instrument ger upphov till en ytterst ohemul situation. Återigen framträder nödvändigheten av en gemensam diplomatisk representation för att värna om gemenskapsmedborgarnas intressen (något som parlamentet redan erinrade om i betänkandet A4-0193/97).

Vilka framsteg har man uppnått avseende planerna på en gemensam diplomatisk representation för unionens medlemsländer? Vilka möjligheter finns det att åberopa bilaterala avtal som ingåtts mellan en medlemsstat och ett tredje land för en annan medlemsstat som inte har ingått sådana avtal?

Precis som medlemsstaterna skall säkerställa rättigheterna för de över 250 000 srilankeser som uppehåller sig i Europeiska unionen (30 000 av dem enbart i Italien), så måste även Sri Lanka acceptera de grundläggande reglerna för sina medborgares samlevnad med de europeiska medborgarna och efterleva rättssystemet i de länder där de srilankesiska medborgarna bor och arbetar.

Vilka påtryckningar ämnar rådet utöva för att säkerställa att rättvisa skipas när det gäller allvarliga brott såsom detta mord, som gärningsmannen har erkänt?

Svar

(19 oktober 1998)

De frågor som rör bilaterala förbindelser när det gäller utlämning mellan en medlemsstat och tredje land faller inte inom rådets behörighetsområde.

Utlämningsavtal gäller endast de stater som är parter i avtalen. Det är de italienska myndigheternas sak att, trots avsaknaden av ett bilateralt avtal, undersöka de olika lagliga instrument som skulle kunna möjliggöra att en begäran om utlämning bifalls.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1956/98

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(30 juni 1998)

Angående: Kränkning av de mänskliga rättigheterna i Senegal

Senegal är signatär till Lomékonventionen och skall därför efterleva artikel 5.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta uppge vilka åtgärder som vidtas på grund av de kränkningar av de mänskliga rättigheterna i Senegal som Amnesty International har rapporterat om?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(24 juli 1998)

Kommissionen erinrar om att EU:s ordförandeland den 17 september 1997 på unionens vägnar gjorde en deklaration om läget i Casamance och skrev ett brev till Senegals utrikesminister den 31 december 1997 med en vädjan om eldupphör, respekt för de mänskliga rättigheterna och om att man skulle söka uppnå en regional förhandlingslösning inom ramen för Senegals territoriella integritet. En kopia av detta brev sändes till de senegalesiska myndigheterna den 19 mars 1998 i samband med en uppvaktning av "trojkans" ambassadörer på platsen och av chefen för kommissionens delegation i Senegal.

När det gäller hjälp till tvångsförflyttade befolkningsgrupper och flyktingar har följande medel stått till förfogande sedan 1966: 750 000 ecu enligt artikel 255 i fjärde Lomékonventionen och 300 000 ecu i humanitär hjälp (efter beslut 1993 om 1 miljon ecu). Kommissionen undersöker för närvarande möjligheterna till ytterligare humanitärt stöd.

I Amnesty Internationals rapport från januari 1998 med rubriken "Terror i Casamance", som fick hård kritik av myndigheterna, påvisades allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Vid "trojkans" tidigare nämnda uppvaktning den 19 mars uppmanades de senegalesiska myndigheterna att låta göra oberoende undersökningar för att skapa klarhet i Amnesty Internationals påståenden. Senegals regering offentliggjorde den 9 april 1998 en rapport med rubriken "Sanningen om Casamance" som gör anspråk på att förkasta påståendena i "Terror i Casamance" men den ansågs föga tillfredsställande av det internationella samfundet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2544/98

från Kirsten Jensen (PSE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Allergi och intolerans

Vilka initiativ har kommissionen tagit när det gäller intolerans mot inandning av dofter, kemikalier och rök (multipel kemisk överkänslighet)?

Har det anslagits några forskningsmedel för utredning av vad denna form av intolerans beror på?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(29 oktober 1998)

Förstärkta reaktioner på kemikalier på lägre nivåer än de på vilka de flesta människor reagerar hänförs ofta till, eller förbinds med, kemisk intolerans eller multipel kemisk överkänslighet (MCS). I avsaknad av övertygande vetenskapliga bevis om sambandet mellan exponering för specifika agenser och effekter på hälsan, har undersökningar om förekomsten och karaktären av tillstånd som vanligtvis benämns MCS visat att bristen på definitioner och diagnoser utgör det väsentligaste hindret vid insamling av giltiga uppgifter om MCS. Kommissionen stödde ett sådant arbete under 1994. I detta sammanhang hänvisas parlamentsledamoten också till kommissionens svar på skriftlig fråga E-2904/97 av Hiltrud Breyer(1). Rent allmänt kan en ökad utbredning av allergier och allergiska sjukdomar observeras inom gemenskapen. Detta faktum har lett kommissionen att föreslå ett handlingsprogram på folkhälsoområdet om sjukdomar som hör samman med föroreningar, genom vilket kommissionen avser att gripa sig an detta problem, tillsammans med sjukdomar orsakade av miljöföroreningar(2). Ett arbete med att fastställa definitioner och diagnoser för tillstånd såsom MCS kan startas enligt detta program.

Personer som yrkesmässigt arbetar med kemikalier omfattas av gemenskapslagstiftningen om hälsa och säkerhet i arbetet, såsom rådets direktiv 80/1107/EEG(3), 89/391/EEG(4), 90/394/EEG(5) och 98/24/EG(6). Sådana direktiv anger minimikrav, enligt artikel 118 a, som skall tillämpas på arbetsplatserna.

Inom programmet för biomedicin och hälsoforskning (Biomed 2, 1994-1998), nämligen under yrkesmedicin och miljöhälsa, stöds för närvarande forskning om allergier som är av vikt när det gäller folkhälsa och yrkesmedicin. Detta syftar till att öka de vetenskapliga kunskaper som behövs för att man skall kunna förbättra skyddet för arbetstagarnas hälsa och säkerhet med tonvikten på förebyggande av yrkessjukdomar. Inom ramen för programmet om miljö och klimat (1994-1998) stöds för närvarande forskning om identifiering av indikationer, i ett tidigt skede, på hälsoförsämringar som beror på exponering för miljöföroreningar, vilket innefattar projekt om indikatorer på metallsensibilitet samt luftföroreningars effekter på hälsan.

I kommissionens förslag till det femte ramprogrammet har forskning om sjukdomar och allergier som är relaterade till eller påverkade av miljön samt forskning om behandling och förebyggande av dessa allergier inkluderats i nyckelverksamhet 1 "hälsa, livsmedel och miljöfaktorer" inom det tematiska programmet "livskvalitet och styrning av levande resurser".

(1) EGT C 134, 30.4.1998.

(2) EGT C 214, 16.7.1997.

(3) EGT L 327, 3.12.1980.

(4) EGT L 138, 29.6.1989.

(5) EGT L 196, 26.7.1990.

(6) EGT L 131, 5.5.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2374/98

från Sebastiano Musumeci (NI) till kommissionen

(17 juli 1998)

Angående: Olaglig invandring till södra Italien och den italienska regeringens underlåtenhet att agera

Under de senaste veckorna har det tyvärr gjorts ett oroväckande stort antal otillåtna landstigningar längs södra Italiens kuster. Bara på Sicilien har på mindre än en vecka räknat till hundratals medborgare från Afrika som värvats av organiserade ligor som sysslar med otillåtna transporter över Medelhavet. Den italienska regeringen har visat sig vara olovligt försumlig i det att den inte vidtagit några konkreta åtgärder för att bemöta den okontrollerade strömmen av invandrare, varav en majoritet lyckas undvika varje form av polis- eller hälsokontroll, och lyckas ta sig till andra medlemsstater där de går en svår tillvaro tillmötes och lätt blir utsatta för brottsliga organisationer. Den italienska regeringen har med sin släpphänta politik misslyckats med att uppfylla sina åtaganden enligt Schengenavtalet, och äventyrar därmed säkerheten och den allmänna ordningen i såväl Italien som i resterande EU.

Anser inte kommissionen att den så snart som möjligt bör ingripa för att få den italienska regeringen att respektera sina åtaganden och, om den italienska regeringen även i fortsättningen underlåter att agera, vidta rättsliga åtgärder inför EG-domstolen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Nej. I nuläget ligger bestämmelserna i Schengenavtalet ännu inte inom ramen för unionen och i princip är det därför inte kommissionens uppgift att ta ställning till frågor som har att göra med tillämpningen av dessa bestämmelser, vilka inte omfattas av unionens regelverk.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2500/98

från Joaquín Sisó Cruellas (PPE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Anorexi och bulimi

I Spanien har Föreningen mot anorexi och bulimi nyligen trätt fram offentligt och krävt att annonsörer skall sluta förmedla omöjliga schablonbilder i sin reklam och i stället använda sig av andra modeller för att undvika att ungdomarna strävar efter att likna dem. Organisationen gjorde dessutom ett upprop för ökade resurser till behandling av denna sjukdom. Enligt de uppgifter som lades fram ökar antalet personer som söker hjälp för anorexi och bulimi med omkring 20 procent per år i Spanien, och det är framför allt flickor som faller offer för dessa besvär.

Har Europeiska unionen vidtagit något initiativ för att bekämpa dessa sjukdomar, med tanke på att de hela tiden ökar i omfattning och särskilt påverkar våra ungdomar?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(20 oktober 1998)

Kommissionen är liksom parlamentsledamoten orolig över att antalet personer, särskilt flickor, som lider av anorexi och bulimi stiger, såväl i Spanien som i gemenskapen överhuvudtaget.

I gemenskapens handlingsprogram för främjande av och upplysning, undervisning och utbildning om hälsa(1) ingår denna viktiga folkhälsofråga, och i 1998 års arbetsprogram föreskrivs att "uppmärksamhet skall ägnas frågor som rör kroppsvikt i vid bemärkelse och som påverkar människans välbefinnande. Även ätstörningar och andra problem som har med kroppsuppfattning att göra skall behandlas".

Kommissionen ger för närvarande stöd till två projekt som rör förebyggandet av ätstörningar. I det ena undersöks frekvensen och fördelningen av subkliniska ätstörningar i sex europeiska länder, i syfte att utarbeta åtgärder för förebyggande av dessa störningar. Målet med det andra projektet är att förbättra kunskapen om denna sjukdom, upprätta en databas med specialiserade centra och en webb-plats på Internet, samt anordna en europeisk konferens för att sprida resultaten.

(1) Beslut nr 645/98/EG - EGT L 95, 16.4.1996.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 096 , 08/04/1999 s. 0039



SKRIFTLIG FRÅGA E-2115/98 från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen (10 juli 1998) Angående: EU:s vinsubventioner och jordbruksreform Kan förslaget om att öka subventioner till vinproducenter vara oförenligt med ett åtagande att liberalisera handeln med jordbruksprodukter?
SKRIFTLIG FRÅGA E-2958/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Kärnkraftverk i Akköy i Turkiet

Trots tilltagande internationella protester framskrider Turkiets planer på att bygga ett kärnkraftverk vid Egeiska havets kust, trots att klara bevis finns för att området ligger i en zon som är mycket jordbävningskänslig. Nyligen publicerade den kanadensiske seismologen Buckthought en skrivelse i den kanandensiska tidningen Ottawa Citizen, där han bestrider alla Turkiets påståenden om att området inte skulle ligga i ett seismiskt bälte. Den kanadensiske professorn hävdar att man sedan 1973 fram till idag har konstaterat en rad seismiska skalv i Turkiet vars epicentrum legat på allt mellan 4 och 60 kilometers avstånd från Akköy och den plats där man planerar installera kärnkraftverket. Han råder alla inblandade i detta ytterst farliga program att ta sitt ansvar, eftersom en olycka i stil med Tjernobyl skulle ha dödliga konsekvenser för tiotals miljoner invånare i Turkiet samt i de angränsande länderna, det vill säga Cypern, Grekland och Israel.

Det faktum att Turkiet envetet håller fast vid sitt beslut att köpa reaktorer av kanadensisk Candu-typ, som i tekniskt hänseende skiljer sig fullständigt från de reaktorer som vanligen används, väcker många frågetecken. Candutypen kan som känt användas för framställning av kärnvapen, något som utgör ett uppenbart hot för freden i området och dess omgivningar. Efter Indiens medgivande om att det var med hjälp av en sådan här reaktor som man lyckades framställa en atombomb, kan man inte utesluta möjligheten att samma fenomen kan upprepas i Turkiet.

Jag vill fråga kommissionen hur den, mot bakgrund av dessa nya uppgifter, ämnar agera för att få Turkiet (ett land som är associerat till EU) att ge upp sina planer på att förverkliga detta kärnenergiprogram, som inom sig rymmer enorma risker med tanke på säkerheten för invånarna i EU?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(28 oktober 1998)

Frågeställaren hänvisas till kommissionens svar på de skriftliga frågorna P-662/98(1), E-1876/98(2) och E-2190/98(3) samt även på den skriftliga frågan E-2107/98(4) från Alexandros Alavanos.

(1) EGT C 304, 2.10.1998, s. 143.

(2) Se s. 12.

(3) Se s. 54.

(4) Se s. 37.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 096 , 08/04/1999 s. 0141



SKRIFTLIG FRÅGA E-2735/98 från Christine Oddy (PSE) till kommissionen (1 september 1998) Angående: Talassemi Kommer kommissionen att utarbeta förslag till en kampanj för att göra allmänheten medveten om hur viktigt det är att upptäcka Talassemi, som är en ärftlig genetisk blodsjukdom som i synnerhet förekommer hos personer av asiatiskt ursprung vars förfäder härstammar från den indiska subkontinenten? Ett enkelt blodprov kan avslöja om en person bär på denna sjukdom. Effektivt botemedel mot talassemi saknas och sjukdomen kan leda till förtidig död. Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (2 oktober 1998) Kommissionen är medveten om att den ärftliga genetiska blodsjukdomen, talassemi, drabbar såväl personer av sydostasiatiskt ursprung som personer från Grekland, Mellanöstern och Afrika. I det föreslagna åtgärdsprogrammet för gemenskapen avseende ovanliga sjukdomar(1), som för närvarande är under behandling för att bli en rättsakt nämns bland möjliga insatser tillhandahållandet av kunskap om ovanliga sjukdomar och stöd till patienterna samt familjestödsgrupper. När programmet har antagits, skulle frågan om kampanjer för att medvetandegöra allmänheten om screening för talassemi kunna beaktas inom denna ram. (1) KOM(98) 232, slutlig.