SKRIFTLIG FRÅGA E-1941/99

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(4 november 1999)

Ämne: Transeuropeiska transport- och energinät och de yttre randområdena

De nuvarande riktlinjerna för de transeuropeiska transport- och energinäten innebär att de yttre randområdena, som är områden med allvarliga problem till följd av deras avlägsna belägenhet och uppstyckade karaktär, praktiskt taget inte har tillgång till dessa nät. Dessa områden bör därför särbehandlas.

Har kommissionen för avsikt att utveckla en särskild transport- och energipolitik som tar hänsyn till behoven i dessa områden, och som inte enbart säkerställer tillgång till de transeuropeiska näten utan även att denna tillgång motsvarar de stora problem dessa områden möter?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(26 november 1999)

Behovet av att skapa förbindelser mellan öområden, avskurna inlandsområden och randområden med gemenskapens centralare delar fastställs i EG-fördraget i samband med gemenskapens åtgärder för att utveckla de transeuropeiska transportnäten.

I riktlinjerna för såväl sektorn för transportinfrastruktur som energiinfrastruktur har hänsyn tagits till dessa regioners särskilda förhållanden. Det faktum att vissa regioner ligger i gemenskapens yttersta randområden gör det nästan omöjligt att förbinda dem fysiskt med näten i gemenskapens mer centrala delar.

I gemenskapens riktlinjer för utvecklingen av de transeuropeiska transportnäten (Europaparlamentets och rådets beslut 1692/96/EG av den 23 juli 1996(1)) tas emellertid större hänsyn till behovet av att säkerställa tillgången till och förbindelserna med de yttersta randområdena genom hamn- och flygplatsinfrastruktur, med utgångspunkt i hur splittrade och avsidet belägna dessa områden är.

I gemenskapens riktlinjer för de transeuropeiska energinäten (Europaparlamentets och rådets beslut 1254/96/EG av den 5 juni 1996)(2) prioriteras bl.a. anslutningen av avlägsna elnät (t.ex. genom undervattensledningar mellan öar eller till andra, mer närliggande nät) och införandet av naturgas i nya områden (t.ex. från en mottagarterminal för flytande naturgas).

Gemenskapens utvecklingsåtgärder för yttre randområden omfattar inte bara de transeuropeiska näten. Strukturfonderna (Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket samt Fonden för fiskets utveckling) gör en viktig insats i form av fleråriga utvecklingsprogram för mål 1 (regioner vars utveckling släpar efter) och vissa gemenskapsinitiativ (främst REGIS).

I den aktuella programperioden (1994-1999) uppgår strukturfondernas bidrag till motsvarande 4 327,5 miljoner euro (1999 års priser) fördelade enligt följande:

>Plats fÄHor tabell>

Dessa program omfattar naturligtvis också transport- och energiinfrastruktur. I artikel 1b (avdelning I) i rådets förordning (EEG) nr 2083/93 av den 20 juli 1993 om ändring av förordning (EEG) nr 4254/88 om genomförandebestämmelser till förordning (EEG) nr 2052/88(3) fastställs dessutom att Europeiska regionala utvecklingsfonden bör bidra till utvecklingen av de transeuropeiska transport-, energi- och telekommunikationsnäten.

Genom andra finansiella medel, i synnerhet från Europeiska investeringsbanken, finansieras infrastrukturprojekt i de yttre randområdena.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.

(2) EGT L 161, 29.6.1996.

(3) EGT L 193, 31.7.1993.