SV Europeiska unionens officiella tidning CE 84/713

(2004/C 84 E/0801)

SKRIFTLIG FRÅGA E-0182/03

från Miet Smet (PPE-DE) till kommissionen

(30 januari 2003)

Ämne: Kvinnors rättigheter i Iran

Trots de grova kränkningarna av kvinnors rättigheter i Iran - kvinnor diskrimineras, stenas, torteras -inledde Europeiska unionen den 12 december 2002 förhandlingar med Iran om ett handels- och samarbetsavtal. Eftersom det är viktigt för Europa att mänskliga rättigheter och grundläggande friheter främjas och värnas vill EU ta med en klausul om de mänskliga rättigheterna i detta handels- och samarbetsavtal.

En europeisk trojka avlade den 16-17 december 2002 ett besök i Iran med anledning av den diskussion om de mänskliga rättigheterna som inletts mellan EU och Iran. Enligt en kommuniké från det danska ordförandeskapet skedde diskussionen i en öppen och konstruktiv anda. Finns det något samband mellan trojkans besök och Irans regerings beslut att bjuda in en särskild FN-rapportör för våld mot kvinnor?

Europaparlamentet har alltid begärt att det i samband med att avtal ingås mellan EU och tredje länder skall utövas påtryckningar till förmån för att kvinnors rättigheter skall respekteras i de berörda länderna. I avtalet med Iran skall det tas med en klausul om de mänskliga rättigheterna. I vad mån kommer denna klausul också att innefatta stränga villkor i fråga om kvinnors rättigheter? Hur skall EU kunna övervaka efterlevnaden av denna klausul och driva igenom att den verkligen efterlevs? Finns det också en möjlighet att avtalet tillfälligt kan försättas ur kraft om Iran inte respekterar kvinnors rättigheter eller de mänskliga rättigheterna överlag?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(10 mars 2003)

Förhandlingarna med Iran om ett handels- och samarbetsavtal är sammankopplade med förhandlingar om politisk dialog och om bekämpning av terrorism. Detta ligger i linje med det politiska paket som rådet (allmänna frågor och yttre förbindelser) fastställde i juni 2002 och formellt antog den 12 juli 2002. Rådet har beslutat att handels- och samarbetsavtalet i enlighet med vad som är brukligt när det gäller vissa av gemenskapens avtal skall omfatta en standardklausul om de mänskliga rättigheterna, i kraft av vilken lämpliga åtgärder kan vidtas i händelse av allvarliga överträdelser.

Som parlamentsledamoten anger inleddes i Teheran den 16-17 december 2002 en särskild dialog mellan unionen och Iran om de mänskliga rättigheterna, på grundval av rådets slutsatser av den 21 oktober 2002. Dialogen tar formen av avgränsade möten på regeringsnivå, i samband med vilka unionen företräds av trojkan. Alla angelägna frågor rörande de mänskliga rättigheterna behandlas inom ramen för dialogen. Denna kompletteras av en rundabordskonferens vid vilken företrädare för det civila samhället i unionen och Iran deltar. Två huvudteman togs upp vid den rundabordskonferens som hölls i december 2002, diskriminering (även av kvinnor) och förhindrande av tortyr. Vad beträffar diskriminering av kvinnor har unionen klargjort att den anser det angeläget att Iran ansluter sig till FN:s konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination Against Women, CEDAW). Iran överväger detta för närvarande. Unionen uttalade sig även till stöd för Irans beslut att inbjuda tematiska rapportörer från FN, bl.a. en rapportör som behandlar frågan om våld mot kvinnor. Rapportörerna skall enligt planerna besöka Iran under 2003.

Dialogen om de mänskliga rättigheterna har inletts utan att några villkor uppställts på förhand, men avsikten är att den skall utvärderas regelbundet med hjälp av benchmarks. Dialogen ger också näring till mötena inom ramen för den övergripande dialogen (Comprehensive Dialogue) mellan EU och Iran, vilka sedan 1998 har hållits en gång i halvåret.

Kommissionen underrättades i samband med mötena i december 2002 inom ramen för dialogen om de mänskliga rättigheterna och vid den för yttre förbindelser ansvariga kommissionensledamotens besök i Iran den 3-5 februari 2003 om att ett förbud mot stening av kvinnor har varit i kraft sedan slutet av 2002.