ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2844/01

från Luciano Caveri (ELDR) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Motorvägen Aosta- Milano

Samtidigt som Mont Blanc-tunneln snart åter kommer att öppnas för trafik, kvarstår som en källa till oro längs samma vägled, vilken inte utan orsak ingår i det transeuropeiska transportnätet med hänsyn till sin betydelse avbrottet längs förbindelsen mellan motorvägarna A4 och A5 samt mot Milano. Koncessionen för denna förbindelse har tilldelats bolaget Ativa och avser en hel vägbana i höjd med kommunen Pavone Canavese (Turin), vilken förstördes av översvämningarna för ett år sedan och som ännu inte har börjat återuppbyggas. Vilken information har kommissionen i detta avseende och avser kommissionen att vidta några officiella åtgärder med hänsyn till vägsträckans betydelse för det transeuropeiska nätet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(28 november 2001)

Kommissionen bekräftar att motorvägen mellan Milano och Aosta ingår i det transeuropeiska transportnätet och att projekt längs detta vägavsnitt därmed kan vara av gemenskapsintresse i den mening som avses i gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet.

Kommissionen har till dags dato inte mottagit någon begäran från den italienska regeringen avseende eventuellt gemenskapsstöd för reparation av de skador på vägen som orsakades av en översvämning förra året.

Kommissionen vill erinra om att förbättring, användning och underhåll av vägar som tillhör det transeuropeiska transportnätet tillhör ansvarsområdet för de nationella myndigheterna i medlemsstaterna eller de institutioner som dessa myndigheter har delegerat vägförvaltningen till. Medlemsstaterna skall framför allt garantera en god trafiksäkerhet.

Kommissionen är beredd att mer ingående granska de förhållanden som ledamoten beskriver, och ledamoten ombeds därför att inkomma med en uttömmande dokumentation av ärendet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2068/01

från Stefano Zappalà (PPE-DE) till kommissionen

(13 juli 2001)

Ämne: Fartyg från tredje länder i italienska vatten

Fartygsägare som inte är bosatta inom Europeiska unionen får uppehålla sig högst sex månader i italienska vatten, varefter de måste lämna dess territorialvatten vid äventyr av åtal om smuggling (om de inte registrerar fartyget i Italien).

Denna tillfälliga import blir mycket dyr för dem som vill vistas hela vintern i Italien och det rör sig inte enbart om välbärgade, utan även om personer som älskar havet och pendlar mellan sitt ursprungsland och den hamn där de lämnat sitt fartyg.

Inom EG har det föreslagits att tillståndet skall förnyas upp till 2 år för det fall fartyget avlägsnar sig från territorialvattnen åtminstone en dag?

Vissa medlemsstater och tredje länder i Medelhavsområdet tillämpar redan i praktiken denna nya regel.

Kan kommissionen uppge om det ovanstående är med sanningen överensstämmande och vilka åtgärder den skyndsamt avser att vidta?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(4 september 2001)

Fartyg från tredjeland, vilka är avsedda för återexport, får användas inom gemenskapens tullområde med befrielse från importtullar och mervärdesskatt om varorna hänförts till förfarandet för temporär import.

Detta tullförfarande måste avslutas inom en given tidsfrist. Återexport av varorna från gemenskapens tullområde är det vanliga sättet att avsluta ett förfarande för temporär import. Tidsfristen för avslutande när det gäller sjötransportmedel och transportmedel för inre vattenvägar för privat bruk är 18 månader (artikel 562 e i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993, ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 993/2001 av den 4 maj 2001 om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om upprättandet av en tullkodex för gemenskapen(1)).

På grund av reformeringen av tullförfaranden med ekonomisk verkan är den rättsliga situationen nu bättre än tidigare för dem som önskar uppehålla sig med sina fartyg i unionen längre än sex månader. Den längre tidsfristen på arton månader gäller från och med den 1 juli 2001.

(1) EGT L 141, 28.5.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2159/01

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(19 juli 2001)

Ämne: Förebyggande åtgärder mot missbruk då euron införs

Euron kommer snart att införas som betalningsmedel och de europeiska konsumenterna är särskilt oroliga för att detta kommer att leda till höjda priser.

Mest oroväckande anses riskerna vara för att handlarna vid övergången till euron skall göra sig skyldiga till missbruk då de växlar nuvarande valuta till euron och då de avrundar decimalerna. Oron för att bli offer för bedrägeri ökar ständigt.

Avser kommissionen att den för att stilla konsumenternas oro kring den nya etappen i det europeiska monetära samarbetet bör förespråka uppförandekodexar på detta område, även inbegripande tvångsmedel, så att användarna kan möta den nya valutan i lugn och ro och utan att frukta de missbruk som vissa handlare eventuellt kan avse att göra sig skyldiga till i detta avseende?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(8 oktober 2001)

Kommissionen delar parlamentsledamotens uppfattning. Därför uppmanade vi den 2 april 2001 företrädare för handeln att skriva under en frivillig EU-täckande överenskommelse om att inte använda sig av övergången till euron för dolda prishöjningar och att göra allt för att priserna skall förbli desamma vid omräkning till euro. I överenskommelsen används en gemensam slogan, Ny valuta, samma priser. Genomförandebestämmelser eller liknande överenskommelser har hittills antagits i Spanien, Frankrike och Italien. Det behövs för övrigt inga nationella genomförandebestämmelser för att tillämpa den europeiska överenskommelsen. Rent allmänt följer kommissionen uppmärksamt frågan om prishöjningar och deltar aktivt i eurogruppens diskussioner om denna fråga.

Tvångsmedel kan bara användas vid brott mot EU-reglerna om omräkning vid dubbel prismärkning. Prissättningen är och förblir fri. Det är konsumentorganisationernas uppgift att upplysa om för stora avvikelser, så att kunderna kan rösta med fötterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3017/01

från Rodi Kratsa-Tsagaropoulou (PPE-DE) till kommissionen

(29 oktober 2001)

Ämne: Kommersiellt och sexuellt utnyttjande av barn

Den andra världskonferensen om kommersiellt och sexuellt utnyttjande av barn hålls i Yokohama (Japan) den 1720 december.

Kommer Europeiska kommissionen att delta i den här konferensen? Vilka ståndpunkter kommer den att ge uttryck för och vilka förpliktelser kommer den att åta sig för att se till att Europeiska unionen bidrar till de internationella ansträngningarna för att tackla problemet med sexuellt och kommersiellt utnyttjande av barn? Hur bedömer kommissionen en politik som förts fram till dags dato?

Förfogar kommissionen över någon utvärdering av hur de handlingsplaner som antogs vid den första världskonferensen i Stockholm 1996 har genomförts?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(7 januari 2002)

Kommissionen deltog i andra världskongressen mot kommersiell sexuell exploatering av barn.

Kommissionen presenterade vid plenarsessionen en sammanfattning av det arbete som har utförts sedan den första kongressen i Stockholm 1996. Kommissionen beskrev både lagstiftningsarbetet och de goda erfarenheter som gjorts vid finansiering av projekt inom ramen för programmen Daphne och Stop, vilka är ett viktigt framsteg sedan den första världskongressen.

Kommissionen ledde också ett seminarium, där icke-statliga organisationer deltog, för att diskutera och planera vidare insatser.

Detta visar att kommissionen arbetar aktivt för att förverkliga handlingsplanen från Stockholm. Programmen Daphne och Stop har fått verksamhetsanslag för åtminstone ett par år framåt.

Kommissionen kommer att informera parlamentsledamoten så snart som möjligt om konferensens resultat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2619/01

från Christopher Huhne (ELDR) till rådet

(27 september 2001)

Ämne: Rådets möte den 2526 juni 2001

Kan rådet ange om det hölls några omröstningar under rådets (allmänna frågor) möte den 2526 juni 2001 och om så är fallet, hur många och om vilka ärenden?

Kan rådet dessutom ange hur alla som deltog i omröstningen röstade om varje ärende som togs upp under mötet?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2619/01, E-2621/01, E-2623/01, E-2625/01 och E-2627/01

(12 februari 2002)

Som en inledande anmärkning skulle rådet vilja fästa den ärade parlamentsledamotens uppmärksamhet på de svar som givits på era frågor E-3938/00 och E-3939/00, där det anges att rådets generalsekretariat upprättar månatliga sammanställningar av rådets rättsakter som innehåller förteckningar över både lagstiftning och andra dokument, däribland röstresultat, röstförklaringar och uttalanden till protokollet när rådet agerar som lagstiftare. Sedan den 1 januari 2001 innehåller de också hänvisningar till vilket röstförfarande rådet har följt för att anta rättsakterna (enhällighet, kvalificerade eller enkel majoritet). Dessa månatliga sammanställningar kan erhållas direkt på rådets webbplats (http://www.ue.eu.int), under Tillgång till handlingar och Förteckning över rådets rättsakter). Vidare offentliggörs resultaten av omröstningarna om rättsakter i de pressmeddelanden som utfärdas efter rådets möten.

Beträffande den ärade parlamentsledamotens särskilda frågor avseende de omröstningar som hölls under flera rådsmöten i juni och juli 2001 kan följande svar ges:

- Det 2 362:e rådsmötet den 2526 juni 2001:

- Ingen omröstning skedde.

- Det 2 364:e rådsmötet den 2728 juni 2001:

- Antagande av rådets förordning om komplettering av bilagan till kommissionens förordning (EG) nr 1107/96 om registrering av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar enligt förfarandet i artikel 17 i rådets förordning (EEG) nr 2081/92 med tre röster mot (DK, FIN och S) och en nedlagd röst (A).

- Antagande av en gemensam ståndpunkt om direktivet om ändring för 20:e gången av direktivet om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat med tre röster mot (B, DK och NL).

- Det 2 365:e rådsmötet den 10 juli 2001:

- Ingen omröstning skedde.

- Det 2 367:e rådsmötet den 16 juli 2001:

- Ingen omröstning skedde.

- Det 2 368:e rådsmötet den 20 juli 2001:

- Ingen omröstning skedde.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3092/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Framsteg för registret över olivodlingar i Grekland

Det framgår, både av revisionsrättens särskilda rapport 11/2000 och av kommissionens svar på mina tidigare frågor (E-0214/99(1), E-1557/97(2)) att inrättandet av ett register över olivodlingar i Grekland fortfarande befinner sig i ett begynnelseskede, samtidigt som användningen av de belopp som innehållits av producenterna fram till 1998 varit minimal (0,42 procent).

Slutförandet av projektet med ett register över olivodlingarna är en nödvändig förutsättning för att stöden efter den 1 november 2003 skall betalas ut. Jag vill därför fråga kommissionen om följande:

1. I vilket skede befinner sig inrättandet av ett register över olivodlingarna i Grekland? Vilka av de belopp som innehållits för ändamålet har använts?

2. Anser kommissionen att Grekland kommer att ha slutfört inrättandet av registret över olivodlingar inom de tidsfrister som fastställts, så att det med andra ord inte uppstår några problem med utbetalningen av stöd?

(1) EGT C 325, 12.11.1999, s. 88.

(2) EGT C 21, 22.1.1998, s. 70.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(14 december 2001)

Från och med den 1 november 2003 kommer stöd till framställning av olivolja att beviljas endast för olja från olivträd som är registrerade i ett geografiskt informationssystem (GIS) för olivodlingar.

Sedan den 1 november 1998 skiljer sig GIS för olivodlingar från registret över olivodlingar, som de tidigare bestämmelserna gällde, på följande huvudpunkter: finansieringssättet är ett annat, inventeringen omfattar bara de företag som ingår i stödsystemet, man söker inte efter lagfarna ägare till jordlotter som nu är jordbruksmark och inte längre upptas i fastighetsregistret, och man använder modernare metoder för att framställa digitala kartor. Ingen del av stödet innehålls för att finansiera GIS för olivodlingar. När det gäller registret för olivodlingar uppgår, enligt revisionsrättens särskilda rapport (rapport 11/2000), det innehållna produktionsstödet mellan 1979 och 1998 till sammanlagt 383,1 miljoner euro varav 101,37 miljoner euro i Grekland. Användningen av de innehållna beloppen ligger på 244,69 miljoner euro varav 0,42 % i Grekland.

Vid inrättandet av GIS för olivodlingar görs en granskning av konstaterade avvikelser mellan det antal träd som räknas på flygfotografierna och det antal som uppgivits av de sökande. På grundval av en rapport som utarbetas av medlemsstaten fastställs om GIS för olivodlingar har slutförts inom en region eller en medlemsstat. För detta ändamål anges i bestämmelserna vissa kriterier som skall vara uppfyllda, däribland att skillnaden mellan skördedeklarationer och flygbildstolkningar inte får överskrida 5 % av vad som totalt uppgivits i de berörda skördedeklarationerna.

För att kunna hålla den tidsfrist som parlamentsledamoten nämner, följer kommissionen noggrant utvecklingen av GIS för olivodlingar. Det är ännu för tidigt att uttala sig om när projektet kommer att vara slutfört.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2835/01

från Lousewies van der Laan (ELDR) till kommissionen

(12 oktober 2001)

Ämne: Polens medlemsskap

Tidningen Het Financieele Dagblad, 27.9.2001, återger ett uttalande av en hög kommissionstjänsteman: Att utvidga utan Polen är som att införa euron utan Tyskland.

Instämmer kommissionen i min åsikt att varje land skall bedömas för sig, på grundval av de ursprungliga kraven för medlemsskap, och att Polen inte utgör något undantag från den regeln?

Instämmer kommissionen vidare i min åsikt att de andra kandidatländerna inte skall behöva vänta, om Polen inte uppfyller kraven på medlemsskap?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(14 november 2001)

I sitt strategidokument från år 2000 erinrade kommissionen om att det historiska löfte som avgavs vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn 1993 kommer att infrias, dvs. att de länder i Central- och Östeuropa som så önskar skall bli medlemmar i unionen. Anslutningen skall äga rum så snart ett land uppfyller de ekonomiska och politiska villkoren och därmed har förmåga att påta sig de skyldigheter som följer av ett medlemskap.

Detta högtidliga åtagande på högsta nivå bekräftades av Europeiska rådet vid dess möten i Nice (den 79 december 2000) och i Göteborg (den 15 och den 16 juni 2001) genom att man anslöt sig till slutsatserna från rådets möte (allmänna frågor) av den 4 december 2000 vad gäller den princip om differentiering som bygger på varje enskilt kandidatlands egna meriter, möjligheten att hinna ikapp andra länder och möjligheten för de länder som är bäst förberedda att gå fram snabbare. Dessa kriterier gäller samtliga kandidatländer, däribland Polen.

Europeiska rådet erinrade vid sitt möte i Göteborg om att målsättningen enligt den färdplan som lagts fram av kommissionen var att förhandlingarna med de länder som var redo skulle slutföras före utgången av år 2002 så att dessa såsom medlemsstater skulle kunna delta i valet till Europaparlamentet år 2004. Med hänsyn till hur långt de har kommit i sina förberedelser inför anslutningen och till deras interna planering har så många som tio kandidatländer en reell möjlighet att slutföra förhandlingarna före utgången av 2002, däribland Polen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2391/01

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(20 augusti 2001)

Ämne: Kommittéförfarandet

Kan kommissionen försäkra att Försäkringskommittén och Rådgivande bankrörelsekommittén alltid har respekterat åtagandena om öppenhet som finns i avtalen och förordningarna om kommittéförfarandet? Anser kommissionen att dessa kommittéers agerande är en lämplig modell för värdepapperstillsynskommittén och värdepapperskommittén (Lamfalussy-kommittéerna)?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(17 oktober 2001)

Varken Försäkringskommittén eller Rådgivande bankrörelsekommittén, som båda bistår kommissionen, har utövat nya befogenheter inom kommittéförfarandet sedan rådet antog sitt beslut om kommittéförfaranden den 28 juni 1999(1). Kommissionen översänder dock på eget initiativ en sammanfattning av kommittéernas dagordningar till parlamentet. Dessutom översänder kommissionen en sammanfattning av mötesprotokollen från Försäkringskommittén. Hittills har det inte inkommit några synpunkter från Europaparlamentet om dessa dokument.

Vad gäller Rådgivande bankrörelsekommittén har komissionen också hållit parlamentet ajour med översynen av bankkapitalkraven vid sammanträden i utskottet för ekonomi och valutafrågor.

Europeiska värdepapperskommittén och Europeiska värdepapperstillsynskommittén, som inrättades som interna, rådgivande kommittéer genom kommissionens beslut av den 6 juni 2001(2), fungerar däremot inte som kommittéer inom ramen för kommittésystemet idag. I fråga om Europeiska värdepapperskommittén har dock komissionen föreslagit en sådan roll när det gäller prospekt(3) och marknadsmissbruk(4). Kommissionen hoppas att både förslagen och de framtida lagstiftningsinitiativen,

som alla syftar till ett genomförande av handlingsplanen för finansiella tjänster(5) och 2001 års Lamfalussyrapport, kommer att antas snarast med en öppenhet och insyn som alla institutioner finner tillfredsställande.

(1) Rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter, EGT L 184, 17.7.1999.

(2) Kommissionens beslut 2001/527/EG och 2001/528/EG av den 6 juni 2001, EGT L 191, 13.7.2001.

(3) Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om spridning av prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad, EGT C 240 E, 28.8.2001.

(4) Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk), EGT C 240 E, 28.8.2001.

(5) KOM(1999) 630 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2856/01

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: Överträdelseförfarande mot Grekland angående genomförandet av den gemensamma organisationen av bomullsmarknaden

I kommissionens svar på min fråga nr E-4160/00(1) om de förvaltningsåtgärder som Grekland vidtog under 2000 och 2001 för att begränsa de arealer som används för bomullsodling, står det att kommissionen [har] inlett ett överträdelseförfarande mot Grekland i enlighet med artikel 226 i EG-fördraget för perioden 20002001 och att den förbehåller sig möjligheten att [] inleda motsvarande förfarande även för åtgärder under perioden 20012002.

Kan kommissionen i detalj redogöra för hur långt man har hunnit i dessa förfaranden, både för perioden 20002001 och perioden 20012002?

(1) EGT C 187 E, 3.7.2001, s. 150.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(22 november 2001)

När det gäller de åtgärder som de grekiska myndigheterna vidtagit för att begränsa områden för bomullsodling under regleringsåret 2000/2001 informerades parlamentsledamoten i svaret på sin skriftliga fråga E-4160/00 om att kommissionen hade inlett överträdelseförfaranden mot Grekland enligt artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget och att kommissionen reserverade sig mot att liknande förfaranden inleds i samband med regleringsåret 2001/2002.

Kommission beslutade att låta överträdelseförfarandet angående åtgärderna för regleringsåret 2000/2001 ligga nere tills de grekiska lagtexterna med tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1051/2001 av den 22 maj 2001 om produktionsstöd för bomull(1) och kommissionens förordning (EG) nr 1591/2001 av den 2 augusti 2001 om tillämpningsföreskrifter för stödordningen för bomull(2), hade godkänts. De grekiska reglerna i fråga har helt nyligen lämnats till kommissionen. Kommissionen håller för närvarande på att granska dem i syfte att föreslå lämpliga åtgärder i detta ärende.

(1) EGT L 148, 1.6.2001.

(2) EGT L 210, 3.8.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2393/01

från Antonio Tajani (PPE-DE) till kommissionen

(20 augusti 2001)

Ämne: Våldshandlingar av Black Bloc vid G8-mötet i Genua och aktivt deltagande av en italiensk parlamentsledamot

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta efter de allvarliga händelserna i Genua som vållades av Black Bloc, en internationell anarkistisk och revolutionär organisation med anhängare i många EU-länder?

Har kommissionen möjlighet att hjälpa till med att verifiera fakta, och i så fall hur?

Känner kommissionen till några internationella kontakter mellan extremistiska anti-globaliseringsorganisationer som organiserade sammanstötningarna i Genua?

Är kommissionen medveten om något internationellt skydd för Black Bloc?

Har kommissionen möjlighet att via italienska staten fastställa om det är sant att en italiensk parlamentsledamot aktivt hjälpte anti-G8-demonstranterna med att tillverka en murbräcka som skulle bryta upp det staket som skyddade deltagarna i toppmötet?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(18 oktober 2001)

Kommissionen påminner om att det enligt artikel 33 i EU-fördraget är medlemsstaterna som har ansvar för att upprätthålla lag och ordning och skydda den inre säkerheten vid toppmöten. Medlemsstaterna har dock i allt högre grad medgett att samarbetet på detta område behöver förbättras för att man mer effektivt skall kunna garantera att mötena hålls under lugna former.

Enligt artikel 36.2 i EU-fördraget skall kommissionen fullt ut delta i arbetet på området polis- och straffrättsligt samarbete. Kommissionen stöder aktivt medlemsstaternas ansträngningar för att förebygga allvarliga störningar vid möten på hög nivå samtidigt som den hela tiden är medveten om att de enskildas grundläggande rättigheter måste garanteras i enlighet med Europeiska unionens stadga om dessa rättigheter.

Kommissionen stöder slutsatserna från rådets särskilda möte (rättsliga och inrikes frågor) den 13 juli 2001 om säkerheten vid Europeiska rådets möten och liknande arrangemang och har fortsatt att delta i diskussionen om hur samarbetet kan förbättras.

Rådets ordförandeskap har också kunnat förfoga över kommissionens expertis i det gemensamma arbetet med att förbättra samarbetet inför de kommande toppmötena i Belgien under december 2001.

När det gäller frågan om det konkreta fallet i Italien påminner kommissionen om att den inte har några utredningsbefogenheter på detta område.

Kommissionen har heller ingen information om att Black Bloc skulle ha erbjudits internationellt skydd.