SKRIFTLIG FRÅGA E-3120/97 från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Svar på fråga E-1849/97

I svaret på fråga E-1849/97 ((EGT C 76, 11.3.1998, s. 59. )) förklaras att det är svårt att beräkna andelen felaktigt deklarerade arealer och den skada som därigenom orsakas EU. Därmed bekräftas att skadorna går att beräkna även om det är svårt. Tyvärr har det trots detta inte gjorts någon beräkning av skadorna i svaret. Dessutom gäller frågan nuvarande sanktionsmöjligheter och inte de som har föreslagits och som anges i svaret.

Därför måste jag ställa frågan på nytt, även om uppgifterna skickas direkt till mig, eftersom jag har rätt att få svar på mina frågor.

Kommissionen bör inte kunna undvika att besvara frågor genom hänvisning till att uppgifter skickas direkt till ledamöterna.

Hur hög är andelen felaktigt deklarerade arealer i Österrike?

I vilket EU-land är andelen högst respektive lägst? Hur stora är de skador som därigenom uppkommit för EU?

Vilka sanktions- eller skadeståndsmöjligheter har kommissionen enligt nuvarande lagstiftning i bedrägerifall av detta slag?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (13 november 1997)

Kommissionen anser att den gav ett fullständigt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga nr E-1849/97 som bestod av nio delfrågor. Utöver svaret (1 sida) skickade kommissionen uppgifter (sammanlagt 12 sidor) direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat som svar på en delfråga. Kommissionen måste skicka information direkt när denna är för omfattande för att ingå i ett svar.

Genomförande av stödåtgärder är en fråga för medlemsstaterna, och kommissionens uppgift är att se till att detta görs korrekt. Som det redan konstaterats i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga nr E-1849/97 meddelas proportionen felaktiga ansökningar som de nationella myndigheterna kommit fram till under granskningen årligen till kommissionen av medlemsstaterna i den statistik som översänds inom tillämpningen av förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem ((EGT L 391, 31.12.1992. )). Siffrorna för 1995 översändes direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat för kännedom. Alla siffror är ännu inte tillgängliga när det gäller antalet felaktiga ansökningar under 1996.

En enkel jämförelse mellan medlemsstaterna avseende skillnader på områden där man upptäckt felaktigheter är problematisk eftersom inga direkta slutsatser kan dras av denna information om kvaliteten på och genomförandet av stödsystemet i medlemsstaterna. Enligt de preliminära uppgifter som finns tillgängliga var den högsta procentsiffran för felaktigt uppgivna arealer för 1996 inbegripet tillämpning av sanktioner som ett resultat av kontroller på plats, 5,2 % i Italien. Irland med sina 0,13 % var den medlemsstat som hade den lägsta procentsiffran för felaktigt uppgivna arealer. I Österrike inlämnades 1996 sammanlagt 174 602 ansökningar om arealstöd. Alla dessa ansökningar kontrollerades administrativt och för 13 858 ansökningar genomfördes kontroller på plats. På detta sätt befanns sammanlagt 2 088 hektar vara felaktigt uppgivna. Detta motsvarar 0,18 % av den totala areal för vilken stöd begärdes.

Det finns inga finansiella risker för gemenskapens budget till följd av de oegentligheter som upptäckts av medlemsstaterna eftersom de upptäcks innan utbetalningen görs och man tar hänsyn till dem då stödet beräknas. Den verkliga risken för gemenskapens budget ligger i oegentligheter som inte upptäcks. Syftet med gemenskapslagstiftningen på detta område är att minska denna risk på flera kompletterande sätt. För det första fastställs ytterligare påföljder i gemenskapslagstiftningen för felaktigheter i den uppgivna arealen, bland annat i artikel 9 i förordning (EEG) nr 3887/92. Den avskräckande effekten av dessa stränga påföljder bör inte underskattas i bedömningen av risken. Den areal som faktiskt fastställs skall reduceras med två gånger den överskjutande areal som konstateras om denna utgör mer än 3 % eller 2 hektar upp till 20 %. I extrema fall kan den föreskrivna reduktionen leda till att inget stöd betalas ut för planen i fråga under innevarande och närmast påföljande år. På samma sätt bör reglerna i förordning (EG) nr 2988/95 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen ((EGT L 312, 23.12.1995. )) beaktas vilka utgör allmänna regler om enhetliga kontroller och om administrativa åtgärder och sanktioner rörande oegentligheter i förhållande till gemenskapsrätten. Slutligen skall medlemsstaterna, enligt artikel 8 i rådets förordning (EG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken ((EGT L 94, 28.4.1970. )) förhindra och beivra oegentligheter och indriva belopp som förlorats till följd av oegentligheter. Oegentligheter som upptäcks skall meddelas kommissionen enligt förordning (EEG) nr 595/91 av den 4 mars 1991 om oriktigheter och återvinning av belopp som felaktigt har utbetalats i samband med finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och om organisationen av ett informationssystem på detta område och om upphävande av förordning (EEG) nr 283/72 ((EGT L 67, 14.3.1991. )).

Kommissionen har också genomfört ett antal kontroller i alla medlemsstater. Som det redan förklarats i svaret på den skriftliga frågan nr E-1849/97 föreslås finansiella sanktioner i samband med bokslutsförfarandet när gemenskapens regler inte tillämpas riktigt. Detta betyder inte att finansiella sanktioner inte kan göras vid ett senare datum, utan endast att bokslutsförfarandet för tidigare år ännu inte har avslutats. Eftersom kommissionen ännu inte har fattat ett slutgiltigt beslut kan någon information om eventuella sanktioner inte ges på detta stadium.

Finansiella risker för gemenskapen som uppstår genom ett allmänt dåligt genomförande av gemenskapens lagstiftning i en viss medlemsstat kan inte alltid bedömas korrekt. Av denna anledning gör kommissionen en bedömning av dessa risker och föreslår, mot bakgrund av allvarliga överträdelser, enhetliga sanktioner på 2, 5 eller 10 % av utgifterna. Under exceptionella omständigheter kan alla ifrågavarande utgifter korrigeras.