SKRIFTLIG FRÅGA P-1397/03

från Caroline Lucas (Verts/ALE) till rådet

(11 april 2003)

Ämne: Följder av utarmat uran

Har Förenade kungadömets militära styrkor använt krigsmateriel med utarmat uran under invasionen av Irak?

Vapen med utarmat uran orsakar en långvarig och vidsträckt förgiftning som kan leda till skador, kronisk sjukdom, långsam död eller allvarliga fosterskador åratal framåt hos både civila och brittiska soldater. Anser rådet att användandet av vapen med utarmat uran bryter mot protokoll 1, som handlar om icke-detekterbara fragment, till FN-konventionen om vissa konventionella vapen (Convention on Prohibition or Restrictions on the Use of Certain Conventional Weapons Which May Be Deemed to Be Excessively Injurious or to Have Indiscriminate Effects) och dess artiklar om spridning, användning och följder för civilbefolkningen?

I artikel 11 i Europaparlamentets resolution av den 13 februari 2003 om utarmat uran begär Europaparlamentet att rådet skall stödja oberoende, djupgående undersökningar om de eventuella skadeverkningarna av användningen av utarmat uran (och andra typer av stridsspetsar med uran) i samband med krigsoperationer, till exempel på Balkan, i Afghanistan och i andra områden. Parlamentet betonar vidare att sådana undersökningar även bör ta hänsyn till konsekvenserna för soldaterna i områdena i fråga och för civilbefolkningen och deras marker, samt begär att få ta del av resultaten av dessa undersökningar. Vilka åtgärder planerar rådet för att påbörja en sådan oberoende, djupgående undersökning efter att våldsamheterna i Irak upphört?

Kommer rådet att verka för ett omedelbart moratorium av medlemsstaternas användande av vapen med utarmat uran?

Svar

(7 oktober 2003)

Inga rapporter har inkommit till rådet om att brittiska väpnade styrkor skulle ha använt ammunition med utarmat uran under konflikten i Irak. Rådet har inte behandlat den fråga som ställs av den ärade parlamentsledamoten om protokoll I till konventionen om vissa konventionella vapen.

Rådet förfogar inte över någon förteckning över vilken ammunition innehållande utarmat uran som för närvarande används. Besluten om användningen av olika typer av ammunition fattas av medlemsstaterna på grundval av nationell suveränitet. Samtliga medlemsstater har undertecknat Genèvekonventionen.

Den 9 april 2001 diskuterade rådet frågan om ammunition med utarmat uran mot bakgrund av de vetenskapliga fakta som sammanställts av olika internationella organisationer. Efter diskussionens slut gjorde ordförandeskapet följande sammanfattning:

Rådet noterar det arbete som olika internationella organisationer (UNEP, WHO, Nato, kommissionens ad hoc-grupp med experter) har utfört om eventuella hälso- och miljökonsekvenser av exponering för utarmat uran, som har använts i ammunition på Balkan.

I dessa detaljerade och objektiva granskningar har man inte funnit något vetenskapligt bevis för en koppling mellan användningen av utarmat uran och olika sjukdomar hos befolkningen eller hos dem som tjänstgjorde i konfliktområdena.

Med hänsyn till de uppenbara hälso- och miljöproblemen i regionen bör dock rådet även i fortsättningen förbinda sig att nära följa eventuella ytterligare utredningar och vid behov pröva frågan på nytt i framtiden.

Kommissionen har redan tagit itu med några av miljöproblemen i regionen genom pågående projekt. Rådet uppmanar kommissionen att beakta resultaten i rapporter om utarmat uran, liksom den allmänna situationen i fråga om miljö- och hälsofrågor, när den utarbetar landstrategidokument för alla länder på västra Balkan.

Sedan överläggningarna den 9 april 2001 har rådet inte behandlat frågan om utarmat uran. Rådet uppmanar den ärade parlamentsledamoten att rikta sin fråga till kommissionen för information om de aspekter som den har behandlat sedan dess.