SKRIFTLIG FRÅGA E-4119/97 från Marjo Matikainen-Kallström (PPE) till kommissionen (16 januari 1998)

Ämne: Narkotikaproblem som orsakas av Afghanistan och Pakistan

Årligen strömmar betydande mängder narkotika över Afghanistans och Pakistans gränser in på marknaderna i Europa och USA. Enligt statistik från FN:s utvecklingsprogram UNDP producerar t.ex. Afghanistan varje år 2 500 ton opium, varav två tredjedelar förädlas till heroin. En stor del av förädlingen och smugglingen till marknaden i väst sker genom Pakistan. Särskilt hårt drabbas Europeiska unionen, eftersom narkotikan alltför lätt kommer in på den inre marknaden. Övervakningen av EU:s yttre gränser bör effektiveras, framför allt genom ett effektivare informationsutbyte och högteknologiska metoder.

Med hänvisning till det ovan anförda vill jag ställa följande fråga: Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att biträda och utöva påtryckningar på Afghanistan och Pakistan för att dessa kraftigare skall bekämpa producenterna, förädlarna och förmedlarna av narkotika? Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att utreda hur unionens yttre gränser kunde övervakas på ett effektivare sätt i syfte att stoppa tillströmningen av narkotika?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (17 februari 1998)

Anslag från punkt B7-6210 i gemenskapens budget är för närvarande avsedda för finansiering av direkta åtgärder som åtgärder för att förebygga och minska narkotikamissbruk och för att kontrollera tillgången på narkotika genom att förhindra avledning av prekursorer och genom finansiering av åtgärder mot penningtvätt i olika länder.

Under de nuvarande förhållandena i Afghanistan kan kommissionen inte göra mer än att stödja begränsade, men dock vittomspännande, projekt för behandling, rehabilitering och prevention i de områden som är mest drabbade av opiummissbruk. Kommissionen har lämnat tekniskt bistånd till Förenta nationernas narkotikakontrollprogram (UNDCP), för genomförande av den årliga kontrollen av vallmoodlingen. Eftersom Afghanistan för närvarande inte har något riktigt fungerande grundlagsenligt system för genomdrivande av lagstiftningen, är det inte möjligt för kommissionen att ingripa i landet mot tillverkare, förädlare eller leverantörer av narkotika.

I Pakistan, där en betydande del av befolkningen är missbrukare (uppskattningsvis 2 miljoner heroinmissbrukare), har kommissionen försökt leda det gemenskapsbistånd som är avsett för förebyggande av narkotikamissbruk, utbildning, behandling och rehabilitering via statliga och icke-statliga organisationer. Kommissionen deltar dessutom i ett projekt med Sydasiatiska sammanslutningen för regionalt samarbete (SAARC) avseende kontroll av prekursorer. Genomförandet av projektet kommer att ske genom UNDCP.

Vad beträffar kontrollen vid gemenskapens yttre gränser av den olagliga narkotikahantering som har sitt ursprung i framför allt Afghanistan och Pakistan är kommissionen i färd med att genom regionala och nationella Phare-narkotikabekämpningsprogram utveckla transiteringsländerna Bulgariens, Rumäniens och före detta jugoslaviska republiken Makedoniens kapacitet att kontrollera de yttre gränserna och de viktigaste inreseställena (t.ex. internationella flygplatser och hamnarna vid Svarta havet).

Kommissionen har också planer på att inom ramen för Tacis-programmet genomföra konkreta åtgärder för att stävja den olagliga narkotikahantering som går genom länderna i Oberoende staters samvälde.

Operativa projekt kommer inom kort att genomföras inom ramen för OISIN-programmet för samarbete mellan polis- och tullmyndigheter i gemenskapen, vilket förvaltas av kommissionen. Syftet är att förbättra kontrollen vid gemenskapens yttre gränser mot den olagliga narkotikahanteringen längs Balkanrutten.