SKRIFTLIG FRÅGA E-3768/02

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(23 december 2002)

Ämne: Situationen inför Sloveniens EU-medlemskap i fråga om respekten för de språkliga rättigheter som vid upprepade tillfällen tillerkänts den slovenskspråkiga minoriteten i Kärnten i Österrike

1. Erinrar sig kommissionen att majoriteten bland de till största delen slovenskspråkiga invånarna i södra delen av den österrikiska delstaten Kärnten efter första världskriget vid en folkomröstning till största delen röstade för att förbli inom staten Österrike i stället för att ansluta sig till det nybildade kungariket av serber, kroater och slovener och att en bidragande orsak till detta var att de fått en utfästelse om att det slovenska språket skulle få spela en fullvärdig roll inom förvaltning, information och undervisning på deras bosättningsområde, också inom republiken Österrike?

2. Erinrar sig kommissionen också att statsfördraget 1955 som efter andra världskriget gjorde det möjligt för Österrike att återvända som fullvärdig medlem bland nationernas antal, på nytt innehöll garantier för de etniska minoriteternas kollektiva rätt till sina respektive språk, vilka rättigheter dittills förvägrats dem eller inte tillvaratagits?

3. Känner kommissionen till att det parti som för närvarande är det största i Kärnten och delstatens nuvarande guvernör Haider, som kommit från detta parti, delvis kan tacka sin popularitet för att de propagerat för ett enspråkigt tyskt Kärnten och motsatt sig slovenernas språkliga rättigheter, men att ett domstolsutslag på högsta nivå 2001 bekräftat att de ortnamnsskyltar på slovenska, vilka sedan sjuttiotalet förstörts och tagits bort av tyskspråkiga motståndare till tvåspråkigheten, skall återställas?

4. Kan kommissionen bekräfta att konflikten nu hotar att trappas upp, eftersom delstatsregeringen i Kärnten fortsätter motarbeta att det ovannämnda domstolsutslaget genomförs och de slovenskspråkiga i Kärnten därefter tillbakavisat ett förslag om att en fortsatt verksamhet för radiostationen Radio Dva, som redan länge funnits till, skall finansieras med allmänna medel, i utbyte mot att de slovenskspråkiga frivilligt går med på att avstå från de flesta ortnamnsskyltarna på slovenska och att detta tillbakavisande av förslaget kommer att bestraffas genom att stödet till denna radiostation dras in från och med början av 2003?

5. Vad gör kommissionen för att, i god tid innan den angränsande republiken Slovenien går med i Europeiska unionen den 1 maj 2004, få till stånd att de språkliga rättigheter som 1919, 1955 och 2001 tillerkänts den slovenskspråkiga befolkningen i den österrikiska delstaten Kärnten respekteras fullt ut, så att inte meningsskiljaktigheterna mellan de två folkgrupperna genast urartar till en ständig och alltmer svårlöst gränskonflikt mellan två EU-medlemsstater?

Källa: den nederländska dagstidningen De Volkskrant av den 2 december 2002.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(17 februari 2003)

Minoriteters rättigheter hör till de principer som finns uppräknade i artikel 6.1 i EU-fördraget. Dessa principer, som har fastställts i olika internationella konventioner(1), har högtidligen bekräftats på nytt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna(2). I artikel 21.1 i denna stadga förbjuds all diskriminering på grund av bland annat etniskt ursprung, språk, religion eller tillhörighet till nationell minoritet, och i artikel 22 krävs att unionen skall respektera den kulturella, religiösa och språkliga mångfalden. Man bör emellertid lägga märke till att det i artikel 51 i stadgan uttryckligen anges att bestämmelserna riktar sig till unionens institutioner och organ med beaktande av subsidiaritetsprincipen samt till medlemsstaterna endast när dessa tillämpar unionsrätten.

Övervakningen av att dessa principer följs sker med hjälp av överträdelseförfarandena i artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget och med hjälp av det politiska förfarande som fastställs i artikel 7 i EU-fördraget. Enligt EG-fördraget får kommissionen föra ärendet vidare till domstolen om klagomålet ligger inom gemenskapsrättens behörighet. Detta är särskilt fallet när medlemsstaten inte genomför ett direktiv korrekt. Enligt EU-fördraget får kommissionen eller en tredjedel av medlemsstaterna, om det föreligger ett allvarligt och ihållande åsidosättande av de principer som anges i artikel 6 i EU-fördraget, hänskjuta frågan till rådet, som skall sammanträda på statschefs- eller regeringschefsnivå.

När det gäller den fråga som parlamentsledamoten tar upp, verkar inte gemenskapsrätten ha tillämpats på ett oriktigt sätt. Kommissionen har heller inte på detta stadium några uppgifter om att det skulle föreligga ett allvarligt och ihållande åsidosättande enligt artikel 7 i EU-fördraget.

(1) Se till exempel artikel 27 i FN:s internationella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter som värnar om minoritetgruppers kulturliv och språk. Konventionen har ratificerats av alla medlemsstaterna.

(2) EGT C 364, 18.12.2000.