SKRIFTLIG FRÅGA E-2351/00

från William Abitbol (UEN) till kommissionen

(13 juli 2000)

Ämne: EIF har övertagits av EIB

Efter att Europeiska investeringsbanken den 5 juni bemyndigats därtill av sitt råd utverkade banken den 19 juni nödvändigt stöd av majoriteten bland aktieinnehavarna i Europeiska investeringsfonden för att kunna överta denna.

På det sättet har EIB genom en skicklig manöver som ändrat ägarstrukturen i investeringsfonden lyckats med att, under föregivande av rationaliseringsskäl, få bort de privata aktieägarna i betydande och tillräcklig omfattning, trots motståndet från de franska bankerna som stått helt allena i en kamp som dock berör hela nätverket av lokala banker i Europa och, genom dem, alla våra små och medelstora företag.

Utan att gå in på själva övertagandet, som dock kunde ifrågasättas ur mer än en synvinkel, är det nu skäl att stanna inför de omedelbara följdverkningarna av detta: investeringsfondens verksamhet till förmån för små och medelstora företag har blockerats och löpande avtal försatts ur kraft.

Vad värre är: det är inte bara frågan om att investeringsfonden efter denna omläggning saknar en fungerande struktur, eller rentav nersjunkit till en fullkomligt osjälvständig ställning. Det framtvingade avskaffandet av fondens tidigare stadgar, som hittills gjort det möjligt för EIF att inrikta sig på de europeiska små och medelstora företagen kommer nu att göra det möjligt för icke-europeiska företag av annat slag än banker att komma i åtnjutande av rundhänt tillmätta anslag som, intill dess att motsatsen bevisas, måste antas komma från allmänna medel från medlemsstaterna.

Ställda inför sådana utsikter befarar de europeiska små och medelstora företagen med fog att det kommer att bli ännu svårare för dem att få tillgång till finansiering och tillsammans med företagen kan man fråga sig om EIB, som hädanefter är ensam herre på täppan, inom sitt arbete verkligen kommer att ge stödet till de europeiska små och medelstora företagen den högsta prioriteten.

Kan kommissionen mot bakgrund av det ovansagda tala om för parlamentet vilken roll kommissionen avser spela, i sin egenskap av att vara den näst största aktieägaren i investeringsfonden, för att kräva att EIB skall skapa klarhet i fråga om vilka prioriteringar den kommer att föreskriva att fonden skall ha och framför allt för att utverka garantier från EIB i fråga om kontinuiteten i och kvaliteten på de tjänster som tillhandahålls de europeiska små och medelstora företagen för projekt som genomförs inom unionens territorium?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(4 oktober 2000)

Enligt den ändrade stadgan för Europeiska investeringsfonden (EIF), som godkändes av fondens andelsägare vid årsstämman den 19 juni 2000, kommer fonden även i fortsättningen att ha tre ägare: Europeiska investeringsbanken (EIB), kommissionen och en grupp banker (finansiella institut). Detta var ett mål som de tre andelsägarna enats om.

Som en del av reformförslaget erbjöd EIB de finansiella instituten att förbli andelsägare i fonden eller att sälja sina andelar till EIB om de av någon anledning inte skulle vilja delta i den nygamla fonden.

Reformens huvudsakliga syfte är att säkra ett fortsatt effektivt stöd till små och medelstora företag inom gemenskapen. Det skall ske genom att stärka fondens ställning inom EIB-gruppen och koncentrera de två institutionernas riskkapitalverksamhet till fonden. På så sätt kan man skapa en klarare avgränsning mellan institutionernas uppgifter, få bort överlappningar, skapa samordningsfördelar och maximera de positiva effekterna för små och medelstora företag.(1) EIB har hela tiden framhållit att detta var den viktigaste bakomliggande orsaken till att reformera fonden.

Reformen, som välkomnats av Ekofinrådet och godkänts av EIB:s råd, genomförs som ett svar på en uppmaning från Europeiska rådet till gemenskapens finansiella institut att intensifiera sina ansträngningar att främja riskkapitalförsörjningen till högteknologiska och nystartade företag. Därför kommer EIB att överföra ledningen av sin betydande riskkapitalverksamhet till fonden.

Fondens stadgeenliga uppgift är att bidra till att uppnå gemenskapens målsättningar. Fondens verksamhet kommer att bedrivas i nära samarbete med andelsägarna.

Fondens stöd till små och medelstora företag kommer därför även i fortsättningen att tas från dess egna medel och på vägnar av utomstående (detta omfattar även initiativ som tillväxt och miljö samt tillväxt och sysselsättning, där budgetmedel används). Fonden kan ta på sig nya uppgifter för att hantera särskilda medel, under förutsättning att dessa är förenliga med fondens övergripande ändamål. EIB-gruppen kommer att fortsätta att erbjuda alla tjänster som fonden erbjuder, bland annat garantier för byggandet av transeuropeiska nät.

Kommissionen och de finansiella instituten kommer även i fortsättningen att utöva inflytande över fondens verksamhet genom att de är företrädda i fondens styrelse och revisionskommitté. Vidare har fonden förbundit sig att följa regler för att skydda minoritetsägare, så att dessa får tillräckligt inflytande över fondens övergripande inriktning.

(1) Europeiska investeringsfonden grundades 1994. Fondens verksamhet var inriktad på två områden av gemensamt intresse, nämligen transeuropeiska nät samt små och medelstora företag. Vid Europeiska rådets möte i Amsterdam 1997 uppmanades Europeiska investeringsbanken att utveckla en egen riskkapitalverksamhet. Som svar på detta inrättade EIB det så kallade Amsterdam-handlingsprogrammet för att främja tillväxt och sysselsättning genom nya initiativ för infrastruktur samt små och medelstora företag. EIB:s nya verksamhet enligt handlingsprogrammet genomfördes snabbt och överlappade fondens verksamhet, särskilt i fråga om riskkapital, för små och medelstora företag.