ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1850/99

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(13 oktober 1999)

Ämne: Kärnkraftverk i Tan Tan (Marocko)

Det planerade kärnkraftverksbygget i Tan Tan på den marockanska Atlantkusten har skapat stor bestörtning och oro för miljön bland befolkningen och institutionerna på Kanarieöarna inför de risker som ett sådant bygge kan medföra. Kanarieöarna är en region i gemenskapens yttersta randområde och ligger nära intill nämnda område i Marocko.

Har kommissionen för avsikt att fastställa villkor i programmen för stöd till Marocko med målet att upprätta strikta föreskrifter för kärnsäkerhet i området?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(19 november 1999)

Med anledning av frågeställarens farhågor kan kommissionen meddela att det för närvarande inte finns något gemenskapsfinansierat projekt inom Marockos kärnsektor. Om de marockanska myndigheterna skulle göra en ansökan avseende denna sektor står det klart att mycket strikta villkor skulle fastställas i fråga om kärnsäkerhetsstandarder och att dessa villkor måste godkännas av berörda enheter och myndigheter.

Projektet i Tan-Tan gäller en demonstrationsanläggning för avsaltning av havsvatten och alltså inte för strömproduktion. Denna anläggning skall utvecklas i samarbete med Kina och kommer att förses med en reaktor av typen (NHR)-10 med en effekt på 10 megawatt (MW) och en produktionskapacitet på 8 000 kubikmeter (m3) sötvatten per dygn.

Vidare erinras om att detta projekt utarbetas under ledning av Internationella atomenergiorganet (IAEA) och att Marocko har ingått samarbetsavtal med ett franskt specialiserat organ, Direction de la sûreté des installations nucléaires DSIN (direktoratet för kärnkraftsanläggningars säkerhet), för att försäkra sig om bistånd när det gäller analys av projekt på det nukleära området och kontroll och övervakning av befintliga och framtida anläggningar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2329/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Egenmäktigt byggande i Parnassos nationalpark

Enligt klagomål från grekiska miljöorganisationer har man i hjärtat av Parnassos nationalpark, som införlivats i Natura 2000-nätet för länet Fokida, börjat bygga fritidshus. Enligt andra uppgifter finns det planer på ett presidentdekret som skulle häva områdets ställning som nationalpark och i stället tillåta att det bebyggs och att boskap vallas i området.

Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Känner kommissionen till förslagen om att häva eller förändra områdets ställning inom nätet Natura 2000?

2. Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att skydda ovannämnda område, som alltså är en nationalpark och ingår i Natura 2000 som ett kategori A-område?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 december 1999)

Kommissionen känner inte till några planer om att ändra på eller häva skyddsstatusen för Parnassos nationalpark, som inkluderas i ett område som föreslås för Natura 2000-nätet och som inrättats i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1).

Tidigare har en förvaltningsplan för Parnassos nationalpark också förberetts inom ramen för projektet LIFE-Nature som samfinansieras av kommissionen och som syftar till att förbättra bevarande- och hanteringsförhållandena i grekiska nationalparker. I denna förvaltningsplan, som stödjer sig på gedigen kunskap om hela Parnassosmassivet, fastställs en ändring av nationalparkens gränser vilken innebär en justering och utvidgning av det befintliga kärnområdet (som dateras från 1938), samt en tydlig definition och utvidgning av det yttre området, vilket ännu så länge endast är vagt definierat. Inom kärnområdet, i synnerhet, tillåts inget mänskligt ingripande som det som nämns av parlamentsledamoten.

Enligt de upplysningar som de grekiska myndigheterna har lämnat har ett utkast till ett presidentdekret nu formulerats på grundval av förslagen i förvaltningsplanen och denna har lagts fram för antagande.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1997/99

från Andre Brie (GUE/NGL) till rådet

(9 november 1999)

Ämne: Rådets ståndpunkt om kriget i Tjetjenien

I en resolution av den 7 oktober 1999 (B5-0142, 0149, 0158, 0168 och 0177/1999) fördömde parlamentet kraftfullt den ryska militära interventionen i Tjetjenien. På vilket sätt ämnar rådet beakta Europaparlamentets ståndpunkt i politiken gentemot Ryssland och i synnerhet i fråga om konflikten i Tjetjenien? Är rådet överhuvudtaget redo att dela parlamentets åsikt?

Svar

(31 januari 2000)

Den ståndpunkt som Europaparlament framförde i sin resolution av den 7 oktober återspeglas klart i de slutsatser som rådet antog den 15 november. I dessa uttryckte rådet den stora oro man delar med Europaparlamentet över den fortsatta militära offensiven i norra Kaukasien. Rådet fördömde allt oproportionerligt och godtyckligt bruk av våld i Tjetjenien vilket har lett till svåra umbäranden för civilbefolkningen och internflyktingarna. Det anmodade den ryska regeringen att uppfylla sina förpliktelser enligt internationell humanitär rätt för att undvika förluster bland civilbefolkningen och att hålla gränsen mellan Tjetjenien och Ingusjien öppen för att säkerställa att internflyktingarna kan sätta sig i säkerhet.

Dessutom underströk rådet behovet av en dialog mellan den ryska regeringen och de valda ledarna i norra Kaukasien, inbegripet Tjetjenien, för att nå en politisk lösning på konflikten. I samband med detta uppmuntrade rådet den ryska regeringen att använda sig av OSSE som förmedlare.

Rådet enades även om att EU skulle ta upp denna fråga vid OSSE-toppmötet i Istanbul.

I uttalandet från toppmötet i Istanbul den 1819 november 1999 understryks samtidigt som det på nytt bekräftas att Ryska federationens territoriella integritet är erkänd fullt ut liksom att varje form av terrorism fördöms nödvändigheten av att OSSE:s normer respekteras.

Denna fråga tas speciellt upp i punkt 23 i uttalandet: Mot bakgrund av den humanitära situationen i regionen är vi eniga om att det är viktigt att lindra den civila befolkningens umbäranden och skapa förutsättningar för internationella organisationer att ge humanitärt bistånd. Vi är eniga om vikten av en politisk lösning och att OSSE:s medverkan skulle bidra till uppnå detta mål. Vi välkomnar OSSE:s vilja att medverka till återupptagandet av en politiska dialog. Vi välkomnar Ryska federationens samtycke till att OSSE:s ordförande besöker regionen. Vi bekräftar på nytt det uppdrag som OSSE:s stödgrupp har i Tjetjenien. I samband med detta välkomnar vi även Ryska federationens vilja att underlätta dessa steg som kommer att bidra till skapa förutsättningar för stabilitet, säkerhet och ekonomiskt välstånd i regionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2777/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Skydd av de arkeologiska fynden i Salamis på den turkiskockuperade delen av Cypern

Enligt upplysningar utför arkeologer från Ankaras universitet illegala utgrävningar på nekropolen i den antika staden Salamis, som ligger inom turkiskockuperat område på Cypern. Detta är en mycket viktig historisk plats på ön och en av de mest betydelsefulla i Medelhavsområdet. Man gräver där trots det faktum att Turkiet 1965 undertecknade Haagkonventionen och att det enligt artikel 5 i den uttryckligen är förbjudet att utföra några som helst arkeologiska arbeten på mark som är ockuperad av främmande militärstyrkor, utan tillstånd från den legala regeringen i landet.

Avser kommissionen att ingripa för att se till att alla utgrävningar på arkeologiska platser upphör, och i så fall på vilket sätt?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Günter Verheugen

(1 februari 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-669/99 ställd av Ioannis Marínos under frågetiden vid parlamentets möte den december 1999(1).

(1) Parlamentsdebatter (december 1999).
SKRIFTLIG FRÅGA E-1804/99 från Jens-Peter Bonde (EDD) till kommissionen. Parallellimport.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 203 E , 18/07/2000 s. 0053 - 0053



SKRIFTLIG FRÅGA E-1804/99 från Jens-Peter Bonde (EDD) till kommissionen (12 oktober 1999) Ämne: Parallellimport Tänker kommissionen föreslå att de rättsliga betingelserna ändras till förmån för parallellimporten? Efter Silhouette-domen är det förbjudet för parallellimportörer att köpa märkesvaror utanför EU och sedan sälja dem inom EU, såvida inte varumärkesinnehavaren har gett sitt tillstånd. Näringsministeriet i Danmark konstaterade den 19 maj 1999 att parallellimporten förser konsumenterna med billigare varor, men Silhouette-domen är ensidigt till nackdel för parallellimportens konsumenter eftersom de danska märkesvarutillverkarna inte har någon glädje av domen. En liknande rapport från Sverige av den 11 januari omnämns i Direct Office 9/99 sidan 27. Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar (7 december 1999) 1998 beställde kommissionen en studie av NERA-institutet (National economic research associates) om de ekonomiska effekterna vid en eventuell ändring av gemenskapens varumärkessystem vad beträffar konsumtion av varumärkesrätten. Studien har lagts ut på kommissionens webbplats http://europa.eu.int/comm/dg15. I april 1999 arrangerade kommissionen två hearings en med medlemsstaterna och en med berörda kretsar för att diskutera resultaten av NERA-studien. Efter en diskussion vid rådets möte (inre marknaden) den 10 juni 1999 beslutades att kommissionen skulle utarbeta ett dokument och utreda vissa nyckelfrågor närmare. Mot bakgrund av resultaten av diskussionerna om detta kommer kommissionen att vidareutveckla sin ståndpunkt i denna viktiga och komplicerade fråga.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2230/99

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(1 december 1999)

Ämne: Förfaranden mot medlemsstater som begått fördragsbrott

Hur många förfaranden hade kommissionen inlett mot de olika medlemsstaterna och hur många sådana förfaranden var oavslutade i slutet av förra månaden (oktober)? Skulle ni vilja ange motsvarande siffror för slutet av året under vart och ett av de senaste fem åren?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(3 december 1999)

De uppgifter som parlamentsledamoten frågar efter, hur många överträdelseförfaranden som pågår i slutet av varje år återfinns i kommissionens årsrapport om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning.

Årsrapporten för 1998 finns i KOM(1999) 301 av den 9 juli 1999, och även tillgänglig (på franska och engelska) på webplatsen Europa på följande adress: http://europa.eu.int/komm/sg/sgb/infringements/report98_en.htm.

Föregående års rapporter har följande nummer:

- Årsrapporten för 1997: KOM(1998) 317 slutlig(1)

- Årsrapporten för 1996: KOM(97) 299 slutlig(2)

- Årsrapporten för 1995: KOM(96) 600 slutlig(3)

- Årsrapporten för 1994: KOM(95) 500 slutlig(4)

Aktuella uppgifter om antalet pågående överträdelseförfaranden per medlemsstat finns tillgängliga på webbplatsen Europa på följande adress:http://europa.eu.int/komm/sg/sgb/infringements/pdf/ms_en.pdf. Uppgifterna uppdateras varje månad.

(1) EGT C 250, 10.8.1998.

(2) EGT C 332, 3.11.1997.

(3) EGT C 303, 14.10.1996.

(4) EGT C 254, 29.9.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1882/99

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(29 oktober 1999)

Ämne: Byggplanering i område med hög risk för jordbävningar

Vid det grekiska ministeriet för miljö, fysisk planering och offentliga arbeten är man i färd med att utarbeta en byggplan för kommunen Rio i Achaias län.

Eftersom området är ett av de farligaste högriskområdena i Europa när det gäller jordbävningar med ett stort antal rämningar i marken har geologer uttryckt sina farhågor över byggplanerna.

Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Finansieras byggstudien med medel ur gemenskapsstödramen?

2. Har man låtit utföra de mikrozonstudier som är nödvändiga med tanke på säkrandet av ordentliga byggstrukturer som klarar jordbävningar?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(8 december 1999)

Stadsbyggnadsutredningen för staden Rio samfinansieras inte inom gemenskapsstödramen för Grekland 19941999. Kommissionen har för övrigt inte tillgång till någon information om huruvida undersökningar om jordbävningsfrekvensen i området har genomförts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1986/99

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(5 november 1999)

Ämne: Åtgärder mot korruption

Med tanke på de alarmerande signaler om korruption bland det ledande skiktet i Ryssland har G7-gruppen nyligen beslutat att frysa alla lån till Ryssland. Gruppen kräver en kvartalsredogörelse av Rysslands finanser som villkor för att landet återigen skall få pengar.

Kommissionen uppmanas att inom ramen för redan befintliga avtal ingripa för att de ryska myndigheterna skall stärka den nuvarande interna antikorruptionskontrollen.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(30 november 1999)

På sistone har det förekommit påståenden om korruption i Ryssland och om tvättning av biståndspengar som betalats ut av internationella organisationer. Mot bakgrund av dessa påståenden har Internationella valutafonden (IMF) ställt vissa krav för att ge klartecken för utbetalning av nästa del (640 miljoner US-dollar) av det lån för strukturanpassning på 4,5 miljarder US-dollar, som beviljades Ryssland i juli 1999. Dessa krav omfattar ökad insyn i förvaltningen av statens finanser i allmänhet och de offentliga reserverna i synnerhet, kvartalsvisa revisioner av den ryska centralbankens utländska valutareserv, att den ryska centralbanken antar internationella revisionsstandarder och att centralbankens tillgångar i fem statligt ägda dotterbolag, vilka tidigare använts för att förvalta Rysslands utländska valutareserv, dras tillbaka.

Detta är i första hand ett ärende som rör Världsbanken och G7-gruppen såsom främsta givare av direkt ekonomiskt bistånd. De ovannämnda påståendena gäller inte gemenskapsmedel. Kommissionen slår dock fast att de påståenden som förekommit på sistone angår alla i det internationella samfundet. Kommissionen har redan vid möten som ägt rum inom ramen för partnerskaps- och samarbetsavtalet uppmanat Ryssland att öppet ta itu med frågorna om korruption och penningtvätt. Kommissionen välkomnade de utfästelser som premiärminister Putin gjorde vid G8-gruppens ministerkonferens om bekämpning av den organiserade brottsligheten som ägde rum i Moskva den 19 och 20 oktober 1999 om att Ryssland inom kort kommer att anta lagstiftning om penningtvätt som överensstämmer med internationella normer och att prioritera insatserna mot korruption.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1898/99

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(29 oktober 1999)

Ämne: Pesca (19941999)

Det totala anslaget för gemenskapsinitiativet Pesca (strukturomvandling av fiskerisektorn 19941999) uppgår till 36,5 miljoner ecu (dvs. ca 70 miljarder ITL).

Kan kommissionen uppge vilka organ (offentliga eller privata), institutioner, företag, kooperativ och personer som har fått stöd eller bidrag i samband med Pesca, och i vilken omfattning (oavsett om beloppen redan har utbetalats eller ej)?

Har man kontrollerat hur pengarna verkligen har fördelats och om initiativen har varit vällyckade?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(23 november 1999)

Gemenskapsinitiativet Pesca i Italien erhåller gemenskapsstöd på 37,8 miljoner euro från Fonden för fiskets utveckling (FFU), Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och Europeiska socialfonden (ESF). Anslagen fördelas mellan följande områden: skapande av affärscentrer för tjänsteföretag (11,9 miljoner euro), produktiva investeringar (4,6 miljoner euro), praktiska projekt (10,1 miljoner euro), diversifiering av verksamheter i bidragsberättigade områden (9,9 miljoner euro), skapande av arbetstillfällen (0,7 miljoner euro), finansieringstekniska åtgärder (0,4 miljoner euro) och tekniskt stöd (0,2 miljoner euro). Enligt de mest aktuella uppgifterna som finns tillgängliga, motsvarar gemenskapens stödåtaganden hittills 38% och betalningarna 8% av de totala anslagen.

Trots att programmet formellt godkändes i maj 1995 fördröjdes starten tills helt nyligen på grund av ett antal organisatoriska problem.

De flesta åtgärderna inleddes faktiskt först i slutet av 1998 eller 1999 av de nationella myndigheterna som är ansvariga för att genomföra planen. De myndigheter som är ansvariga för genomförandet av gemenskapsinitiativet Pesca är Italiens jordbruksdepartement samt vissa regioner.

Med beaktande av den låga nivån av genomförande av åtgärderna i programmet har kommissionen ännu inte börjat utföra kontroller på plats. Ett kontrollprogram har dock planerats bli färdigt under de kommande veckorna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2210/99

från Gérard Caudron (PSE) till rådet

(30 november 1999)

Ämne: Bankavgifter vid gränsöverskridande betalningar

Jag vill härmed informera rådet om den vrede jag känner inför vissa bankers attityd, vilka fortsätter att ta ut hutlöst höga avgifter vid gränsöverskridande betalningar utställda i euro, och detta med en oacceptabel avsaknad av insyn.

Europeiska kommissionen är även den synnerligen bekymrad över dessa problem som hindrar euron att på ett smidigt sätt integreras i medborgarnas dagliga liv och vittnar om bankväsendets brist på medborgerlig medvetenhet.

Av denna anledning har kommissionen sedan årets början genomfört ett flertal undersökningar vars resultat är minst sagt otillfredsställande.

Vissa banker har visserligen sänkt sina avgifter, men dessa banker fortfar att utgöra ett undantag, varför kommissionen fortsätter att genomföra överraskningsundersökningar, såsom för två veckor sedan i Irland, Nederländerna och Belgien.

Bankernas brist på samarbetsvilja är uppenbar, så även medlemsstaternas. I själva verket skulle direktivet 97/5/EG(1) om gränsöverskridande betalningar, vari insyn beträffande bankernas avgifter föreskrivs, ha införlivats före den 14 augusti 1999. Men om man försöker ta reda på vilka nationella åtgärder som vidtagits för att införliva direktivet får man för samtliga medlemsstater svaret att uppgift saknas!! Och ändå hade medlemsstaterna två år på sig att införliva detta direktiv i sina respektive rättssystem. Då tidsfristen har löpt ut kan talan om fördragsbrott väckas mot medlemsstaterna. När har medlemsstaterna för avsikt att respektera de förpliktelser som följer av gemenskapsrätten?

(1) EGT L 43, 14.2.1997, s. 25.

Svar

(31 januari 2000)

I enlighet med artikel 11.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/5/EG om gränsöverskridande betalningar skall medlemsstaterna sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 14 augusti 1999. De skall genast underrätta kommissionen om detta. I enlighet med punkt 2 i samma artikel skall de även till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i lagar och andra författningar som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

När det gäller den speciella fråga som den ärade parlamentsledamoten tar upp är det inte rådets uppgift att samla den typen av information. Enligt artikel 211 i fördraget är det faktiskt kommissionens uppgift att säkerställa att bestämmelserna i fördraget tillämpas och, enligt artikel 226, att vidta nödvändiga åtgärder om den anser att en medlemsstat har underlåtit att uppfylla en skyldighet enligt fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1768/99

från Jan Andersson (PSE) till kommissionen

(11 oktober 1999)

Ämne: Situationen för anställda med funktionshinder vid kommissionen

Jag erhöll nyligen en kopia av ett öppet brev ställd till ordföranden för Europaparlamentet. Brevet, som med stor sannolikhet torde ha kommit till kommissionens kännedom (i annat fall kan jag översända en kopia av brevet), beskriver arbetsförhållandena för en blind frilansöversättare vid kommissionen. Beskrivningen av arbetsförhållandena ger bilden av att kommissionens insatser för att främja arbetssituationen för funktionshindrade förefaller lämna en hel del att önska. Eftersom jag är intresserad av att få veta de faktiska sakförhållandena vore jag tacksam om kommissionen kunde besvara följande fråga:

Kan kommissionen ge sin kommentar till de omständigheter som beskrivs i det öppna brevet från frilansöversättaren, samt återge innehållet i de planer som åtminstone borde finnas hos kommissionen för att främja arbetsförhållanden och anställning för personer med funktionshinder?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(10 december 1999)

Den 22 september 1998 antog kommissionen en uppförandekodex för anställning av handikappade(1). Kodexen är baserad på parlamentets resolution som antogs den 13 december 1996(2) och på rådets resolution av den 20 december 1996(3). I kodexen uppmanas alla institutioner att på bästa möjliga sätt i sina strategier och interna verksamheter integrera principen om lika möjligheter för handikappade.

För att uppnå denna målsättning är kommissionens kodex inte enbart inriktad på urvalsförfarandena utan även på frågor som karriärmöjligheter för personerna i fråga och på praktiska aspekter som byggnadernas tillgänglighet.

Författaren till det öppna brevet som ledamoten hänvisar till är en blind frilanstolk som anlitas av kommissionens gemensamma tjänst för tolkning och konferenser (SCIC). Tolktjänsten har bland sina fast anställda tolkar några som är synskadade. SCIC anlitar dessutom regelbundet frilanstolkar som är synskadade. Totlat arbetar ungefär 10 synskadade tolkar för SCIC.

SCIC försöker underlätta yrkesutövningen genom såväl tekniska åtgärder (på tolkarnas arbetsplats) liksom genom att säkerställa verklig tillgång till intern och extern information.

Kommissionen fösöker aktivt förbättra möjligheterna till och villkoren för arbete för kvalificerade personer med handikapp. För att uppfylla den målsättningen och andra mer specifika behov upprättade kommissionen den 22 mars 1999 en arbetsgrupp som består av synskadade tjänstemän. Efter att ha definierat användarnas behov kommer gruppen att undersöka de produkter som finns tillgängliga på marknaden och därefter lägga fram rekommendationer. Kommissionen förbinder sig att på grundval av dessa rekommendationer förbättra situationen för de anställda i fråga.

Vidare undersöker kommissionen vilka möjligheter som finns för att förbättra yrkesperspektiven för synskadade tolkstuderande genom att dra nytta av de erfarenheter som utbildningsinstitutionerna i medlemsstaterna har och genom utbyte av goda erfarenheter.

(1) SEC(98) 1559.

(2) R4/039196.

(3) EGT C 12, 13.1.1997.