ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3352/97 från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen (22 oktober 1997)

Ämne: Pilotprojekt för nya möjligheter till ekonomisk och social utveckling

Europeiska kommissionen har beviljat 103 miljoner ecu för 106 pilotprojekt som syftar till att undersöka nya möjligheter till ekonomisk och social utveckling i unionens regioner och städer, för att genom detta även bidra till skapandet av nya arbetstillfällen. Bland dessa pilotprojekt ingår åtgärder för nya former av sysselsättning, interregionalt samarbete och kulturella teman, stimulansåtgärder och innovation, regionala initiativ gällande informationssamhället och nyskapande verksamhet för städernas utveckling.

Jag vore tacksam om kommissionen ville klargöra om några av dessa projekt gäller Portugal och i så fall vilka?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (21 november 1997)

I enlighet med artikel 10 i förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden ((EGT L 193, 31.7.1993. )) (innovativa åtgärder på området regionalutveckling) har för närvarande 28 pilotprojekt som innefattar Portugal färdigställts med en total budget på 19,2 miljoner ecu. 26 av dessa utgör interregionala samarbetsprojekt med en total budget på 15,9 miljoner ecu. Det finns två pilotprojekt där det ekonomiska anslaget gäller speciellt för portugisiska regioner och vars budget uppgår till 3,3 miljoner ecu. En tabell med en fullständig förteckning över godkända åtgärder och uppdelningen av resursfördelningen har sänts direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.

Dessutom finns det flera program som innefattar Portugal som snart kommer att bli färdigställda, såsom Recite II och Ecos-Ouverture samt pilotåtgärder när det gäller fysisk planering. Ytterligare information avseende dessa program kommer att offentliggöras i vederbörlig ordning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2723/97 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Sanering av Santanderbukten

Inom kort börjar arbetet med den fullständiga saneringen av Santanderbukten.

Arbetet är indelat i tre olika faser och hela projektet beräknas kosta mer än 14 miljarder pesetas. För dessa tre faser har det första kontraktet tilldelats.

Hur stor del av det totala beloppet finansieras av Europeiska unionen?

Ur vilka fonder (Europeiska regionala utvecklingsfonden eller Sammanhållningsfonden) eller från vilken budgetpost skall denna samfinansiering tas?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (15 oktober 1997)

Den 3 maj 1996 lämnade de spanska myndigheterna en ansökan om samfinansiering till kommissionen för den första fasen av projektet ¨Saneamiento integral de la Bahía de Santander¨. Budgeten för denna första fas beräknades till 4 030 miljoner pesetas. Ansökan godkändes av kommissionen den 14 juli 1997. Europeiska regionala utvecklingsfonden bidrar till den första fasen med 17,72 miljoner ecu (2 821 miljoner pesetas) av den totala kostnaden på 25,32 miljoner ecu.

För projektets andra fas lämnades en ansökan den 29 april 1997 om samfinansiering från Sammanhållningsfonden. Den totala kostnaden för den andra fasen är 4 750 miljoner pesetas. Ärendet behandlas för närvarande.

Medlemsstaten har inte lämnat uppgifter till kommissionen om finansieringen av projektets tredje fas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3118/97 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (9 oktober 1997)

Ämne: Direktiv om pensionssystem

1. Delar rådet aningarna hos många pensionärsorganisationer som anser att värdet i ett stort antal pensioner inom EU kommer att kunna minska i förskräckande omfattning genom införandet av euron?

2. Har rådet tagit del av uttalandena från den förre nederländske statssekreteraren i finansministeriet och nuvarande KBO-ordföranden van Amelsvoort som hävdar att lönekrav i Frankrike och Italien kan förorsaka en inflation för den europeiska valutan eftersom pensionerna i dessa länder betalas direkt ur skatteintäkterna och dessa länder inte kommer att kunna betala pensionerna för ¨den grå vågen¨ utan skattehöjningar?

3. Inser rådet att en följd av det som nämns under punkt 2 kommer att bli att reserverna i pensionsfonderna i ett antal EU-länder, däribland Tyskland och Beneluxländerna, på sikt kommer att minska i värde med flera miljarder? Om så är fallet, vilka åtgärder avser rådet att vidta för att sätta stopp för dessa oönskade följder?

4. Är rådet berett att ge kommissionen i uppdrag att lägga fram direktiv som alla medlemsstaters pensionssystem måste uppfylla så att alla medlemsstaters pensionssystem kan jämföras proportionellt med avseende på sitt värde?

Svar (19 januari 1998)

1*3. Rådet delar inte åsikten att införandet av euron kommer att påverka värdet av medlemsstaternas nuvarande pensionssystem eller orsaka inflation och urholka deras köpkraft. Tvärtom syftar bestämmelserna i fördraget till att garantera att euron blir en låginflationsvaluta, och rådet har nyligen antagit bindande regler enligt Stabilitets- och tillväxtpakten för att säkerställa en sund budgetpolitik i medlemsstaterna under tredje etappen av EMU och på så sätt eliminera inflationstryck av det skälet.

4. Frågan om en eventuell reformering av medlemsstaternas pensionssystem, särskilt mot bakgrund av de demografiska förändringarna, utreds i Kommittén för ekonomisk politik. Kommittén har emellertid ännu inte formulerat sina slutsatser för rådets övervägande. Dessutom har Europaparlamentet för sin del i sin resolution om konvergenskriterierna för EMU och finansieringen av trygghetssystemen nyligen anmodat kommissionen att överlämna en rapport om den demografiska utvecklingen i förhållande till de olika typerna av befintliga pensionsförsäkringssystem. Ärendet behandlades i en allmän debatt vid rådets möte (arbetsmarknadsfrågor och sociala frågor) i Luxemburg den 12 juni 1997.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 158 , 25/05/1998 s. 0176



SKRIFTLIG FRÅGA E-3680/97 från Anita Pollack (PSE) till kommissionen (19 november 1997) Ämne: Affärsturism Kommissionen erhöll 1996 en rapport om affärsturism, som utarbetats av Horwath och Axe. Vad exakt har gjorts för att genomföra rekommendationerna i rapporten? Svar avgivet på kommissionens vägnar av Christos Papoutsis (5 december 1997) Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hennes skriftliga fråga E-3391/97 ((Se s. 96. )).
SKRIFTLIG FRÅGA P-3492/97 från Hugh McMahon (PSE) till kommissionen (29 oktober 1997)

Ämne: Agenda 2000

I Agenda 2000 föreslås att man under en övergångsperiod successivt avvecklar stöd till regioner som för närvarande är berättigade under mål 1 och överskrider tröskeln om 75 procent. Det föreslås också att områden som för närvarande är berättigade under mål 2 och 5b, men inte längre kommer att vara stödberättigade enligt framtida urvalskriterier, också skall få ekonomiskt stöd under en övergångsperiod. Vad anser kommissionen om längden på dessa övergångsperioder och kommer den att vara densamma för mål 1 och icke mål 1 områden?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (1 december 1997)

Kommissionen har föreslagit en stärkt geografisk koncentration, så att de 51 % av unionens befolkning som är stödberättigade enligt mål 1 och 2 kan minskas till mellan 35 och 40 %.

Denna koncentration kan uppnås genom en strikt tillämpning av en tröskel på 75 % när det gäller mål 1 och genom användning av enklare, öppnare och specifika kriterier för de olika typer av områden som avses för det nya mål 2.

För de områden som för närvarande är stödberättigade enligt mål 1, 2 och 5b och som inte kommer att uppfylla de framtida kraven för stödberättigande föreslår kommissionen en övergångsperiod under vilken stödet från strukturfonderna gradvis minskas. När det gäller mål 1 kommer detta övergångsstöd att vara betydande och långvarigt. För det nya mål 2 kommer detta övergångsstöd att gälla under en mer begränsad tid. Bestämmelserna för de båda övergångsperioderna kommer att fastställas i de förslag till nya förordningar om strukturfonderna som kommissionen kommer att presentera i början av år 1998.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 158 , 25/05/1998 s. 0063



SKRIFTLIG FRÅGA P-3227/97 från Dominique Souchet (I-EDN) till kommissionen (9 oktober 1997) Ämne: Godkännande av försäljning av växtskyddsprodukter Kan kommissionen, med hänvisning till domstolens beslut av den 12 november 1996 i mål nr C-201/94 om farmaceutiska produkter, klargöra följande: om en ansvarig myndighet i en medlemsstat kan bevisa att en växtskyddsprodukt som är godkänd för försäljning i en annan medlemsstat och en växtskyddsprodukt som berörd myndighet redan godkänt för försäljning båda tillverkas av samma företag eller av dennes licensinnehavare, och samtidigt bevisa att de två växtskyddsprodukterna utan att vara helt identiska åtminstone har tillverkats enligt samma formel och med tillförsel av samma aktiva ämne och att de dessutom har samma fysiska och kemiska egenskaper, skall den ansvariga myndigheten i den utsträckning det inte strider mot hänsyn till människornas liv och hälsa godkänna försäljningen av en sådan importerad växtskyddsprodukt? Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (7 november 1997) Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga P-2431/97 från Edouard des Places ((EGT C 134, 30.4.1998, s. 8. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3599/97 från Gianni Tamino (V) till kommissionen (13 november 1997)

Ämne: Information om nötkött

Inte förrän nyligen har jag fått ta kännedom om innehållet i den information som gavs ut under den första europeiska kongressen ¨European Quality Beef¨ (Venedig, april 1997) där det delades ut pressmeddelanden tryckta på papper som bar både EU-flaggan och en påskrift som upplyste om att kongressen finansierades genom bidrag från Europeiska gemenskapen. Meddelandenas rubrik angav att kött skulle vara ett nödvändigt födoämne och de omfattade studier undertecknade av J.D. Maxwell med en titel om att vegetarisk diet i Förenade kungariket skulle utgöra en risk för att drabbas av tuberkulos.

Känner kommissionen till detta informationsmaterial och delar den uppfattning som detta ger uttryck för?

Känner kommissionen vidare till att ett institut för självdisciplin i reklamsammanhang, medlem av AEEP/EASA (den europeiska alliansen för etik i reklamverksamhet), vid upprepade tillfällen har förbjudit att kött definieras som ¨ett nödvändigt födoämne¨, bortsett från att sunt förnuft säger att om information av det slaget vore sann skulle det innebära döden för ett tiotal miljoner människor i EU och hundratals miljoner i hela världen? Tvärtom stödjer efterforskningar gjorda av WHO och en kommitté för medicinska aspekter på livsmedelspolitiken (Committee on Medical Aspects of Food Policy) (denna senaste publicerad den 15 september 1997 i Financial Times) den redan bevisade ¨fara¨ som en för hög konsumtion av kött kan innebära och som kan leda till hjärt- och kärlsjukdomar samt cancer.

När har kommissionen för avsikt att finansiera en informationskampanj till förmån för val av livsmedel som minskar eller helt utesluter animaliska proteiner och på så sätt uppmuntrar produktionen av europeiska livsmedel som går i denna riktning?

Svar från F. Fischler på kommissionens vägnar (18 december 1997)

Kommissionen vill upplysa parlamentsledamoten om att även om kommissionen deltog i finansieringen av den europeiska kongressen i Venedig om nötkött, så kan den inte hållas ansvarig för inlägg från vetenskapsmän som inbjudits till kongressen.

Kommissionen bedömer att tillgången på produkter av animaliskt och vegetabiliskt ursprung borde göra det möjligt för var och en att välja en hälsosam, balanserad och varierad kost så att de individuella näringsbehoven kan tillfredssställas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3374/97 från Markus Ferber (PPE) till rådet (23 oktober 1997)

Ämne: Bevis på allmän sjukförsäkring - skyldighet att visa upp blankett E 111

För att kunna skriva in sig vid franska högskolor, som exempelvis konservatoriet i Paris, behöver studenter blanketten E 111 för att bevisa att de omfattas av den allmänna sjukförsäkringen. Personer som är privatförsäkrade eller bidragsberättigade har inte någon sådan blankett.

Trots detta avkrävs man vid inskrivningen en sådan blankett. Bevis från privata sjukförsäkringar eller organ som delar ut bidrag godtas inte.

Jag ber Er meddela mig vilka åtgärder rådet kommer att vidta för att möjliggöra att bevisen från privata sjukförsäkringar godtas.

Svar (15 januari 1998)

Rådet noterar att studenter för närvarande inte omfattas av förordning 1408/71 när det gäller tillämpning av systemet för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (senaste versionen är offentliggjord i Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 28, den 30 januari 1997). Detta förhållande har också uppmärksammats i kommissionens grönbok om hinder för rörlighet över gränserna, som diskuterades av rådet (utbildning) den 26 juni 1997.

Europeiska kommissionen har lagt fram ett förslag till ändring av förordningen som syftar till att utvidga dess tillämpningsområde, bland annat till att omfatta studenter. Det granskas för närvarande inom rådets organ.

Det bör påpekas att det av domstolens rättspraxis framgår att det enligt artikel 127 och 6 i fördraget är förbjudet att på något sätt diskriminera medborgare från någon av medlemsstaterna när det gäller tillträde till yrkesutbildning inom gemenskapen.

Det bör också noteras att rådets direktiv 93/96/EEG av den 29 oktober 1993 om uppehållstillstånd för studenter fastställer att ¨medlemsstaterna... medger uppehållstillstånd för alla studenter från en medlemsstat,... på villkor att de är inskrivna vid en godkänd läroanstalt för att där som sin huvudsysselsättning ägna sig åt yrkesutbildning och har en sjukförsäkring som täcker samtliga risker i värdmedlemsstaten¨.

Det är Europeiska kommissionen som har till uppgift att övervaka en korrekt tillämpning av gemenskapens lagstiftning och i sista hand är det domstolens sak att säkerställa respekten för lagen vid tillämpningen och tolkningen av EG-fördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3406/97 från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen (28 oktober 1997)

Ämne: Nyskapande verksamhet inom ramen för Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF)

Kommissionen har för perioden 1995-1999 valt ut åtta områden för åtgärder eller samarbete inom ramen för nyskapande verksamhet inom ERUF (jfr artikel 10 i ERUF:s stadgar). Dessa åtta områden är nya källor till sysselsättning, kultur och kulturarv, främjande av teknisk innovation, informationssamhället, regionplanering, stadsutveckling, internt interregionalt samarbete samt externt interregionalt samarbete.

Skulle kommissionen för vart och ett av dessa områden och för varje medlemsstat (eller i förekommande fall för flerstatliga projekt) kunna informera om antalet projekt som presenterats, antalet projekt som hittills godkänts och även ange hur stort anslag som beviljats vart och ett i ecu?

Vilket anslag är planerat för perioden 1995-1999 för vart och ett av de åtta områdena?

Svar från Monica Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (9 december 1997)

Tabeller med de uppgifter som önskas om sex av de åtta temaområden som nämnts skickas nu direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Hittills har ungefär 133 miljoner ecu från Europeiska regionala utvecklingsfonden fördelats till dessa sex områden utifrån en budget som ligger på 190 miljoner ecu för perioden 1995 - 1999. Vissa projekt får också bidrag från Europeiska socialfonden eller Phare. Av de 1 483 projekt som överlämnades inom de sex temaområdena godkändes 161 stycken. Programmen för internt interregionalt samarbete (Recite II, budget 110 miljoner ecu) och externt interregionalt samarbete (Ecos-Ouverture, budget 70 miljoner ecu) har ännu inte slutförts.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3513/97 från Jup Weber (ARE) till kommissionen (29 oktober 1997)

Ämne: Europeiska unionens skogsbruksstrategi

Den 30 januari 1997 röstade Europaparlamentet igenom en resolution om Europeiska unionens skogsbruksstrategi (dok. A4-0414/96 ((EGT C 55, 24.2.1997, s. 22. ))). I denna resolution uppmanas kommissionen att lägga fram ett förslag till rättsakt i januari 1999 som för övrigt skall stämma överens med följande rekommendationer:

På internationell nivå skall kommissionen lägga fram förslag på följande områden:

- En aktiv roll för unionen i förhandlingar om handel med trävaror.

- En åtgärdsplan för att bekämpa ekologisk och social dumpning vid import av trävaror till unionen.

- Arbete på internationell nivå för att skapa en konvention om skog.

- Problem med miljömärkning.

- Stöd till en politik för att bevara skogen i övergångsländer och utvecklingsländer.

Enligt den dokumentation som kommissionen lagt fram nämns inte utarbetning av en skogsstrategi i kommissionens arbetsprogram för nästa år.

Skulle kommissionens ordförande kunna tala om för mig om arbetet med att utarbeta en skogsstrategi redan har påbörjats. Om så är fallet skulle jag vilja veta hur långt arbetet har kommit med hänsyn till den tidsfrist som Europaparlamentet har fastställt, en tidsfrist som för övrigt till hälften runnit ut.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (13 november 1997)

Parlamentsledamoten talar om parlamentets resolution, som antogs den 30 januari 1997, i vilken kommissionen uppmanas att lägga fram ett lagförslag om en europeisk skogsbruksstrategi inom två år efter det att ovan nämnda rapport antagits.

Kommissionen undersöker för närvarande i nära samarbete med medlemsstaterna noggrant vad som bör och kan göras inom ramen för en sådan strategi, även om denna inte nämndes uttryckligen i kommissionens arbetsprogram för 1998.

Kommissionen har för avsikt att iaktta den tidsfrist som föreskrivs i parlamentets resolution och att lägga fram en skogsbruksstrategi för parlamentet i början av 1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3273/97 från Gianni Tamino (V) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Planer på utrotning av grå sibiriska ekorrar

Enligt den italienska dagstidningen ¨L'Unità¨ av den 27 juli 1997 har Storbritannien och Belgien inför Europeiska unionen lagt fram ett krav på program för utrotning av den grå sibiriska ekorren, detta på grund av oro över att djurets utbredning över allt större områden skett på bekostnad av den infödda röda ekorren. I Italien har ett sådant projekt vid universitetet i Turin, godkänt av Nationella institutet för vilda djur, stoppats av rättsväsendet då det ansetts strida mot landets jaktnormer.

Har kommissionen bekostat dylika projekt som syftar till att utrota den grå sibiriska ekorren? Enligt oberoende experter har inte det ekologiska problemet orsakats av djuren i sig. Anser man det inte mot denna bakgrund lämpligt att endast finansiera program som innebär förflyttning av de grå sibiriska ekorrarna utan att de dödas, alternativt minskning av deras reproduktiva förmåga?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (6 november 1997)

Den grå ekorren (sciurus carolinensis) är en främmande art som har förts in i Europa. Den hör hemma i Nordamerikas lövskogar och etablerade sig i vilt tillstånd i Förenade kungariket på 1890-talet. 1913 fördes den in i Irland och relativt nyligen i Italien.

Arten finns inte förtecknad i bilagan till rådets direktiv 92/43/EEG om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter ((EGT L 206, 22.7.1992. )). Följaktligen tillhör inte skyddet av denna art gemenskapens behörighetsområde.

Det finns inga kända bevis på att den grå ekorren har någon skadlig växelverkan med några arter eller livsmiljöer av betydelse för gemenskapen. Dess skadliga inverkan på den inhemska röda ekorren (scirius vulgaris) är dock välkänd och dokumenterad.

Det som är oroande beträffande det kontinentala beståndet av grå ekorre (i Italien och alla andra platser där den förts in i vilt tillstånd) är att arten kan breda ut sig och bli ett allvarligt hot mot andra inhemska vilda djurarter. Det är huvudsakligen av denna anledning som man vidtagit åtgärder för att kontrollera beståndet av denna exotiska art. Det finns inte några kända gemenskapsfinansierade projekt eller program som har gett direkt stöd till denna typ av åtgärder.

Alternativa kontrollmetoder, såsom immunologiskt baserad födelsekontroll, undersöks för närvarande på nationell nivå.

Avslutningsvis tycks det tillhöra medlemsstaternas behörighetsområde att hantera beståndet av grå ekorre.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3235/97 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Finansiellt stöd till tredje länder ur EU-program avsedda för medlemsstater

Trots att budgetplanens rubrik 3 (¨Inre politik¨) avser stöd åt verksamhet i EU:s medlemsstater utfärdas det ständigt förordningar och man finansierar tredje länder ur program som är utarbetade med tanke på unionens medlemsstaters behov. Detta sker trots att det finns en rubrik 4 (¨Yttre åtgärder¨) som uteslutande gäller stater utanför EU, vilka genom denna rubrik redan är föremål för frikostig finansiering.

Jag vill fråga Europeiska kommissionen vad det är som förorsakar ovanstående fenomen samt om kommissionen undersöker möjligheten att begränsa överförandet av resurser till länder utanför EU ur program vars uppgift är att täcka ytterst viktiga behov inom själva unionen.

Kompletterande svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (18 december 1997)

Flera gemenskapsprogram för utbildnings- och ungdomsfrågor (Leonardo da Vinci, Sokrates, Ungdom för Europa) som finansieras inom budgetplanens rubrik 3 (inre politik) har nyligen blivit tillgängliga för associerade länder utanför gemenskapen.

Att gemenskapsprogrammen gradvis blir tillgängliga för associerade länder utanför gemenskapen är ett viktigt led i förberedelserna inför en eventuell anslutning. Genom detta samarbete kan associerade länder och deras medborgare bekanta sig med gemenskapens politik och arbetsmetoder, vilket gör det lättare att införliva gemenskapens regelverk på olika områden.

Finansieringen fungerar så, att de associerade länderna utanför gemenskapen själva finansierar sitt deltagande genom att årligen bidra till gemenskapens allmänna budget enligt de villkor och bestämmelser som gäller för deltagandet. Dessa kompletterande inkomster används uteslutande för att täcka deltagarkostnader och läggs alltså till medlen i budgetplanens rubrik 3.

I vissa fall gör bestämmelserna att bidragen från länder utanför gemenskapen kan kompletteras med gemenskapsmedel. Sådana medel hämtas inte från rubrik 3 utan från rubrik 4 (bland annat från Phare-programmet).

Länder utanför gemenskapen kan därför delta i olika program utan att det påverkar anslagen till program som ursprungligen inrättats för att tillgodose gemenskapens egna behov.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3010/97 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Projekt för hållbart jordbruk

Känner kommissionen till ¨Tir Cymen¨-systemet i Wales som ger stöd till hållbart jordbruk? Har kommissionen för avsikt att stödja liknande system?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (7 november 1997)

Tir Cymen-programmet har godkänts och samfinansieras av kommissionen i enlighet med förordning (EEG) nr 2078/92 ((EGT L 215, 30.7.1992. )) om produktionsmetoder inom jordbruket som är förenliga med miljöskydds- och naturvårdskraven.

Kommissionen har godkänt drygt 120 miljöprogram inom jordbruket inom gemenskapen. En rapport om tillämpningen av förordningen håller på att sammanställas.