SKRIFTLIG FRÅGA E-3004/01

från Bernard Poignant (PSE) till kommissionen

(29 oktober 2001)

Ämne: Säkerheten inom sjöfarten

Erikas haveri fick oss att inse i vilket tillstånd vissa fartyg trafikerar gemenskapens vatten: illa underhållna, under bekvämlighetsflagg, med skrupelfria redare och okvalificerad besättning.

Även om gemenskapens bestämmelser, tack vare paketet Erika I och Erika II, förändras för att ge ökat skydd för sjösäkerheten för såväl människor som miljö och fartyg, är allmänhetens tålamod slut och den protesterar mot missförhållandena.

De senaste exemplet är fartyget Han som de senaste månaderna gått igenom följande:

- I augusti 2000 anländer ett 28 år gammalt rostigt lastfartyg till Brest (Finistère, Frankrike) för att ta ombord Erikas pumputrustning. Lastfartyget som då seglade under boliviansk flagg hade pakistansk besättning och bar namnet Palatial. Sjöfartsmyndigheterna tar lastfartyget i förvar och kräver över 40 olika reparationer. Fartyget köps av en grekisk redare (för 55 000 franska franc) och döps om till Han.

- Under tiden i hamn får besättningen inte betalt. Myndigheterna upptäcker att registreringshandlingarna och andra dokument från Bolivia är förfalskningar, vilket innebär att fartyget inte seglar under någon flagg alls. Det är inte längre bara en skrotbåt utan också en spökbåt.

- I februari 2001 får så fartyget ny flagg: det registreras i Sao Tomé och Principe. Efter 171 dagar i Brest låter myndigheterna det lämna hamnen. Det bogseras av en polsk bogserbåt, med last men utan besättningen som betalats och skickats hem. Detta sker på ett enda villkor då det är svartlistat av alla hamnar som undertecknat Parismemorandumet skall dess destination vara Pireus i Grekland där det skall förstöras.

- Sex månader senare ställer ett portugisiskt klassificeringssällskap ut ett klasscertifikat på ett fartyg med namnet Tom T. Detta lastfartyg seglar under panamansk flagg och tillhör ett företag på Marshallöarna i Mikronesien det är Han. Förvandlingsnumret har lyckats och alla har förts bakom ljuset.

Fartyget har varken reparerats eller förstörts utan fortsätter att trafikera internationella vatten.

Hade kommissionen förutsett att något sådant skulle kunna hända? Hur hindrar gemenskapsrätten i så fall den här typen av oegentligheter?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(19 december 2001)

Ett av målen för Europas sjöfartssäkerhetspolitik är att bli av med sjötransporter och fartyg av undermålig standard, dit fartyget Tom-T (f.d. HAN) verkar höra.

De gällande bestämmelserna i gemenskapen bygger på direktiv 95/21/EG(1) och på Parisavtalet om hamnstatskontroll, vars tillämpning i detta fall har lett till att detta fartyg förbjudits att anlöpa gemenskapens hamnar. Att fartyget bytt namn betyder inte att detta förbud ändras. Kommissionen har kontrollerat i Parisavtalets databas att fartyget Tom-T verkligen förbjuds att anlöpa hamnar i någon av de nitton avtalsparter som samarbetar inom ramen för Parisavtalet. Därför är det för närvarande ytterst osannolikt att fartyget genomför transporter eller kommer att genomföra transporter mellan europeiska hamnar.

Men som redan påpekats är detta ett internationellt problem. Kommissionen kan visserligen förbjuda fartyget i Europa, men samtidigt kan samma fartyg fortsätta att utföra transporter på annat håll i världen. Redare och trafikoperatörer som inte håller sig till de internationellt överenskomna reglerna får inte ges möjlighet att fina en flaggstat eller att få uppdrag. Tyvärr är vi långt ifrån denna situation. Sådana problem måste tas upp i Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), och i detta sammanhang föreslås det också i den nyligen offentliggjorda vitboken om transport(2) att gemenskapen blir avtalsslutande part till IMO.

När det gäller frågeställarens hänvisning till de certifikat som det portugisiska klassificeringssällskapet utfärdat har det visat sig, efter vissa undersökningar, att alla utfärdade certifikat har dragits tillbaka och återlämnats till klassificeringssällskapet i augusti 2000.

(1) Rådets direktiv 95/21/EG av den 19 juni 1995 om tillämpning av internationella normer för säkerhet på fartyg, förhindrande av förorening samt boende- och arbetsförhållanden ombord på fartyg som anlöper gemenskapens hamnar och framförs i medlemsstaternas territorialvatten (hamnstatskontroll), EGT L 157, 7.7.1995.

(2) KOM(2001) 370 slutlig: Vitbok Den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden.