SKRIFTLIG FRÅGA E-4146/97 från Marco Cellai (NI) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Omstruktureringar och fusioner i den italienska finans- och försäkringsbranschen

I Italien, precis som i många andra europeiska länder, pågår en omstrukturering av hela försäkringsbranschen. Det sker allt fler uppköp och fusioner i syfte att stärka försäkringsbolagen inför införandet av euron och den globalisering av ekonomin som kommer att accentueras av euron. Detta är både legitimt och nödvändigt.

Tyvärr verkar det som om vissa bolag, särskilt inom bilförsäkringsbranschen, genomför omstruktureringar för att skaffa sig en monopolställning, eller åtminstone en säker inkomst, genom att tvinga sina mäklare att endast förmedla försäkringar i det bolag de företräder, även om de känner till bättre marknadsvillkor.

Ett exempel på detta är Fondiaria-koncernen och fusionen mellan de två försäkringsbolagen La Previdente och Milano Assicurazione. Fondiaria ingår i den finansjätte som är kopplad till Mediobanca, som är navet i hela det italienska ekonomi- och finanssystemet.

Strider inte de senaste fusionerna och åtgärderna i samband med dessa mot gemenskapens konkurrensdirektiv, särskilt när det gäller försäkringsbolagen La Previdente och Milano Assicurazione? Anser inte kommissionen att man med tanke på Mediobancas monopolliknande ställning och för att skydda de anställda i branschen måste utreda de sociala aspekterna i samband med fusionerna och uppköpen i den italienska bank- och försäkringsbranschen?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (10 mars 1998)

Med utgångspunkt från vad kommissionen för närvarande känner till anser den att varken de sociala och ekonomiska konsekvenserna av omstruktureringen av gruppen Fondiaria, eller de villkor enligt vilka denna omstrukturering har gjorts, visar att det finns snedvridningar av konkurrensen mellan de europeiska investerarna i strid med artiklarna 85-94 i EG-fördraget.

I synnerhet i fråga om koncentrationer och förvärv är kommissionen enbart behörig att undersöka koncentrationer med en gemenskapsdimension enligt artikel 1 i förordning (EEG) nr 4064/89, ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97 om kontroll av företagskoncentrationer ((EGT L 180, 9.7.1997. )). Vid en undersökning på grundval av denna förordning kan kommissionen dessutom kontrollera om koncentrationen kan tänkas få återverkningar på situationen för löntagarna i de berörda företagen, på ett sätt som påverkar sysselsättningsnivån eller arbetsvillkoren i gemenskapen eller en väsentlig del av den (förstainstansrättens domar av den 27 april 1995, mål T-96/92 (punkt 28) och T-12/93 (punkt 38), REG. II-1216 och II-1250). Kriteriet för att bedöma om en koncentration är oförenlig med den gemensamma marknaden är i vilket fall som helst skapandet eller förstärkandet av en dominerande ställning som skulle medföra att den effektiva konkurrensen inom den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av denna hämmas (artikel 2.2 i förordning (EEG) nr 4064/89).

Vad gäller Mediobancas roll, får kommissionen hänvisa frågeställaren till slutsatserna i den utredning som gjordes av Autorità garante della concorrenza e del mercato och som publicerades i myndighetens veckobulletin nr 39 av den 13 oktober 1997.