ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0458/00

från Daniela Raschhofer (NI) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Strukturpolitik och arbetsmarknad

I svaret på fråga E-1877/99(1) av den 20 december 1999 om studier beträffande strukturfondsmedlens effekter på arbetsmarknaden anger kommissionen att det inte är möjligt att tillhandahålla uppgifter om de effekter som dessa medel totalt sett har haft på skapandet av arbetstillfällen.

I den sjätte periodiska rapporten om den sociala och ekonomiska situationen i Europeiska unionens regioner (SEK(1999) 66) konstateras beträffande de modeller som skall påvisa strukturfondsmedlens effekter följande: Båda antagandena är starka, och det är i verkligheten inte möjligt att veta vad som skulle ha hänt i frånvaro av stöd från unionen (s. 155).

1. Bekräftar kommissionen därmed att det inte finns några vetenskapligt grundade studier som kan påvisa och beskriva sambandet mellan utnyttjandet av strukturfondsmedel och arbetsmarknaden?

2. Vilka utvärderingsinstrument använder kommissionen och/eller de nationella organen för att ändå få fram exakta uppgifter om nyskapade eller bibehållna arbetstillfällen?

3. Vilka metoder använder kommissionen och/eller de nationella organen för att kunna tillhandahålla uppgifter om planerade nya arbetstillfällen?

(1) EGT C 203 E, 18.7.2000.

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Anna Diamantopoulou

(28 mars 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0211/00

från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen

(4 februari 2000)

Ämne: Kommissionens nya informationspolitik

Kommissionen har såvitt jag vet gett representationerna i de olika medlemsstaterna order om att ändra informationspolitiken så att den i stället för medborgarinformation inriktas på en rättrogen politisk information. Detta minskar EU-informationens trovärdighet och ökar dess propagandakaraktär. Hur motiverar man denna ändring?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(13 mars 2000)

Kommissionen har absolut inte för avsikt att ersätta information riktad till medborgarna med information som är politiskt korrekt. Kommissionen har således inte gett sådana instruktioner till sina representationer i medlemsstaterna.

Som ett led i omstruktureringen av sina avdelningar kommer kommissionen snart att behandla ett utkast till meddelande om representationernas uppgifter i medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0270/00

från Paulo Casaca (PSE) till rådet

(8 februari 2000)

Ämne: Problem med hur den inre marknaden mellan Europeiska unionen och Schweiz fungerar på arbetslivsområdet

Den europeiske medborgaren Kosta Parlavanzas har översänt mig omfattande handlingar av vilka det framgår att Schweiz avsiktligt och systematisk bedriver en politik som syftar till att begränsa sysselsättningsmöjligheterna för utländska arbetstagare till en period på mellan 20 och 30 år. Efter denna tidsperiod utvisas arbetstagarna till sina ursprungsländer och garanteras inga pensionsöverföringar.

Anser rådet det vara möjligt och önskvärt att fortsätta och fördjupa förbindelserna mellan Europeiska unionen och Schweiz, i synnerhet inom ramen för EES, utan att förvissa sig om att landet respekterar minimiregler för arbetslivsfrågor på den gemensamma marknaden?

Svar

(10/11 april 2000)

1. Fastän Schweiz deltog i förhandlingarna om EES-avtalet, tillhör landet inte Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, därför att majoriteten av det schweiziska folket i en folkomröstning i december 1992 uttalade sig mot detta avtal. Därför kunde Schweiz inte heller ratificera det och bli medlem i EES. Reglerna för den inre marknaden kan därför inte tillämpas där.

2. Förbindelserna mellan Europeiska unionen och Schweiz äger till största delen rum inom ramen för 1972 års frihandelsavtal (EGT L 300, 31.12.1972, s. 189). Detta avtal, som slöts vid tidpunkten för EEG:s första utvidgning, avser endast att konsolidera och utöka de existerande ekonomiska relationerna mellan gemenskapen och Schweiz och att säkerställa den harmoniska utvecklingen av deras handel.

Schweiziska edsförbundet har emellertid ingått ett antal konventioner med flera av Europeiska unionens medlemsstater och dessa styr bilateralt vissa sektoriella aspekter av den fria rörligheten för personer och i synnerhet samordningen av det sociala förmånssystemet.

3. Rådet anser att det bästa sättet att undvika situationer som den, som den ärade parlamentsledamoten tar upp, är just att upprätthålla och stärka relationerna mellan Europeiska unionen och Schweiz. Det är därför som Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och Schweiziska edsförbundet å den andra den 21 juni 1999 undertecknade ett avtal om fri rörlighet för personer.

4. Rådet anser det vara uppenbart att ännu närmare förbindelser mellan Schweiz och Europeiska gemenskapen, så som avsikten är med de avtal som har undertecknats, innebär en väsentlig förbättring av situationen för de medborgare från Europeiska gemenskapens medlemsstater som befinner sig i Schweiz, eftersom avtalet omfattar den fria rörligheten för personer och är en av väsentlig aspekt av de framtida nya förbindelserna med Schweiz.

5. Europeiska unionens råd hoppas att detta avtal, liksom de sex andra som undertecknats av Schweiziska edsförbundet och EU vid samma tidpunkt, träder i kraft snarast möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0052/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(20 januari 2000)

Ämne: Tobaksodling på Azorerna och en översyn av programmet Poseima

Europeiska kommissionen har genom kommissionens förordning (EG) nr 2848/98(1) reglerat de villkor för inlösning av tobakskvoter som fastställs i förordning (EEG) nr 2075/92(2).

I kommissionens bestämmelser ingår ingen uttrycklig anpassning till förhållandena i gemenskapens yttersta randområden, och i synnerhet inte till förhållandena i den autonoma regionen Azorerna.

I den autonoma regionen Azorerna bedrivs ingen exklusiv tobaksodling, eftersom denna odlingsverksamhet sköts som en roterande verksamhet. Den grundläggande infrastrukturen på jordbruksområdet ägs och förvaltas, liksom infrastrukturen för torkning, av lokala företag som köper och förädlar tobak på Azorerna.

Tillämpningen av kommissionens bestämmelser för inlösning av kvoter innebär för Azorernas del att en producent som vid ett visst tillfälle innehar en roterande kvot kan beviljas full ersättning.

Förutom detta äventyrar den fortsatta inlösningen av kvoter på Azorerna allvarligt möjligheten att fortsätta tobaksodlingsverksamheten.

Tobak kan endast produceras om det existerar köpare för produkten och för att köparna skall fortsätta att köpa av jordbrukarna och underhålla sina maskiner för den första beredningen av tobaksbladen (samt för torkning) måste en viss minimiproduktionsnivå existera. Om så inte är fallet kommer köparna att lägga ner sin verksamhet och därmed upphör hela tobaksproduktionen.

Anser inte Europeiska kommissionen mot denna bakgrund att det finns skäl att inbegripa tobaksbestämmelserna i den samling av förordningar som skall anpassas i enlighet med Kölnprocessen?

(1) EGT L 358, 31.12.1998, s. 17.

(2) EGT L 215, 30.7.1992, s. 70.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0038/00, E-0043/00, E-0044/00, E-0045/00, E-0046/00, E-0047/00, E-0048/00, E-0049/00, E-0050/00, E-0051/00 och E-0052/00 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(28 februari 2000)

Parlamentsledamoten har ställt en hel rad frågor om Poseima-programmet för Azorerna.

Vad gäller kommissionens rapport om åtgärderna för att genomföra artikel 299 (tidigare artikel 227) punkt 2 i EG-fördraget så är denna under utarbetande.

Kommissionen kan för närvarande inte svara på de frågor som parlamentsledamoten ställt om rapporten, dvs. innan kommissionen har antagit den.

Vad gäller kommissionens arbetsprogram för år 2000 föreskriver detta att rådet och Europaparlamentet skall föreläggas en rapport om genomförandet av rådets förordning (EEG) nr 1600/92 av den 15 juni 1992 om särskilda bestämmelser för Azorerna och Madeira angående vissa jordbruksprodukter(1) (Poseima). Rapporten skall konkret behandla genomförandet vad avser jordbrukssektorn inom Poseima och vid behov innehålla förslag till anpassningar som visar sig behövas för att uppnå programmets mål. Alla åtgärder som avser jordbruket på Azorerna kommer här att tas upp.

(1) EGT L 173, 27.6.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0153/00

från Alonso Puerta (GUE/NGL) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Hinder för den fria rörligheten på landsvägarna vid de franska gränserna

De franska arbetsgivarföreningarna för vägstransportsektorn blockerade mellan den 10 och 12 januari 2000 gränserna till Spanien, Italien, Tyskland och Belgien samt förbindelsehamnarna till Förenade kungariket i protest mot lagen om 35-timmars arbetsvecka och mot höjningen av dieseloljepriset.

Januari är ofta den månad då exporten av frukt och grönsaker från Spanien är störst. Man uppskattar att exportvaror för ett värde av ungefär 6 miljarder pesetas dagligen transporteras längs landsväg, över de franska gränserna. Mot denna bakgrund, och med tanke på att det finns risk för att blockaden inom de närmaste dagarna kommer att leda till ett överutbud och prisras på den europeiska marknaden, ställs följande frågor:

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller vilka åtgärder har den för avsikt att vidta för att garantera att den franska staten, i enlighet med gällande bestämmelser, ersätter exportörerna och transportföretagen för de förluster de lidit och för att garantera att dessa förluster behandlas brådskande, på ett tillräckligt omfattande sätt och i överensstämmelse med de skador som åsamkats?

Vilka nya åtgärder skulle kommissionen kunna vidta för att garantera att den fria rörligheten i framtiden återupprättas i liknande situationer som den i Frankrike?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(16 mars 2000)

Parlamentsledamoten tar upp de allvarliga ekonomiska följder som de franska lastbilsåkarnas blockad den 912 januari 2000 har fått för gemenskapens företag inom sektorn för frukt och grönsaker.

För att snarast återställa den fria rörligheten för varor och därmed begränsa de skador som uppstått för företagen till ett minimum, har kommissionen beslutat att vidta åtgärder i enlighet med

rådets förordning (EG) nr 2679/98 av den 7 december 1998 om den inre marknadens sätt att fungera i samband med den fria rörligheten för varor mellan medlemsstaterna(1).

Den 10 januari 2000 sändes därför, i enlighet med artikel 3 i förordningen, en begäran om information till de franska myndigheterna. I denna begäran anmodas de franska myndigheterna att informera kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits för att återupprätta den fria rörligheten för varor.

I sitt svar av den 12 januari 2000 informerade de franska myndigheterna kommissionen om alla åtgärder som vidtagits för att återställa den fria rörligheten. De franska myndigheterna förklarar att man är angelägna om att skydda de EU-medborgares intressen som kan ha lidit skada på grund av vägspärrarna och anger vidare att den franske inrikesministern kraftigt understrukit att åtgärder kommer att vidtas från den franska polisens sida för att eventuella skadeståndskrav skall kunna utredas.

Kommissionen vill framhålla att det i enlighet med gemenskapsrätten åligger medlemsstaternas att ersätta dem vars rättigheter enligt artikel 28 (f.d. artikel 30) i EG-fördraget har kränkts.

(1) EGT L 337, 12.12.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0437/00

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Rättsliga möjligheter för parlamentet att nedvärdera de politiska kontakterna med en medlemsstat eller vägra ha kontakt med den staten

Med hänvisning till mitt ändringsförslag nr 1 till resolution B5-0101/2000 om den aktuella situationen i Österrike, vill jag be kommissionen svara på följande fråga: Vilka möjligheter finns det för Europaparlamentet att i enlighet med Fördraget om Europeiska unionen nedvärdera de politiska kontakterna eller helt vägra ha kontakter på politisk nivå med en medlemsstat i Europeiska unionen?

Kan kommissionen behandla denna fråga separat och ställa den i relation framför allt till följande: tillträde till Europaparlamentets lokaler, diplomatiska och protokollära kontakter mellan talmannen och de andra ledamöterna såsom företrädare för Europaparlamentet, deltagande i förlikningsförfarandet, deltagande av en medlemsstats politiska företrädare under den statens ordförandeskap för

Europeiska unionen, deltagande av politiska företrädare från en medlemsstat som inte är ordförande i Europaparlamentets utfrågningar, utskott och delegationer, möjligheten för parlamentets delegationer eller ledamöter på tjänsteresa till en medlemsstat att vägra sammanträffa med politiska företrädare från denna stats regering, möjligheten att nedvärdera kontakterna eller vägra ha kontakt när det gäller alla andra verksamheter som bedrivs av Europaparlamentet?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(24 mars 2000)

Som parlamentsledamoten kanske minns, enades det portugisiska ordförandeskapet med stats- och regeringscheferna i 14 medlemsstater om att vissa politiska åtgärder skulle vidtas mot en österrikisk regering med medlemmar från partiet FPÖ. Österrikes förbundskansler underrättades om detta den 31 januari 2000.

Parlamentsledamoten kommer säkert också ihåg att kommissionen den 1 februari 2000 gjorde ett uttalande, där det sades att kommissionen kommer att fortsätta att uppfylla sina uppgifter som väktare av principer och värden som angivits i fördragen, nämligen att unionen bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen (se särskilt artiklarna 6 och 7 i Fördraget om Europeiska unionen). Kommissionen påpekade också att EU-institutionernas verksamhet för närvarande inte är påverkad och att ur arbetshänseende förblir relationerna till de österrikiska myndigheterna desamma. Samtidigt framhölls att kommissionen uppmärksamt följer utvecklingen.

Kommissionen anser att det är Europaparlamentets sak att fastslå sin egen politiska linje i denna fråga. Noteras bör dock att parlamentet deltar i det förfarande som anges i artikel 7 i Fördraget om Europeiska unionen. De institutionella förfarandenas behöriga gång skall inte påverkas av eventuella beslut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0256/00

från Daniel Hannan (PPE-DE) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Reklammaterial från Europeiska unionen

I det svar dåvarande kommissionsledamoten Marcelino Oreja gav på den skriftliga frågan E-3488/98(1)förklarade han att kommissionens politik var att inte ge ut publikationer i Förenade kungariket, såvida det inte rörde sig om en direkt förfrågan.

Marcelino Oreja uppgav också att en miljon exemplar av skriften Euroquest, inriktad på skolor, hade publicerats.

Kan kommissionen upplysa om vem som begärde så många exemplar?

(1) EGT C 297, 15.10.1999, s. 75.

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(3 mars 2000)

Euroquest är ett illustrerat häfte och en karta på 18 sidor som riktar sig till skolbarn mellan 7 och 11 år. Häftet, som är skrivet av brittiska lärare, gavs ut av kommissionens representation i Förenade kungariket 1998. Ett exemplar har skickats direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.

Häftet skrevs efter det att lärare upprepade gånger frågat efter ett enkelt faktamaterial om gemenskapen och dess medlemsstater som kan användas i undervisningen och som följer den nationella läroplanen.

Enligt den beräknade efterfrågan trycktes en miljon exemplar. Sedan häftet kom ut i juni 1998 har 460 000 exemplar beställts av låg- och mellanstadielärare, offentliga bibliotek, lokala skolmyndigheter och europeiska resurscentrum för skolor i Förenade kungariket. Varje månad kommer regelbundet nya beställningar på flera tusen exemplar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0278/00

från Ewa Hedkvist Petersen (PSE) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Importsituationen för vilt och viltfågel från Ryssland

EU har ännu inte givit tillstånd att importera vilt från Ryssland på grund av att det vid olika tillfällen har förekommit mul- och klövsjuka och Newcastlesjuka i vissa delar av landet. Dessa sjukdomar förekommer dock inte och har heller inte enligt uppgift förekommit i de norra regioner som är av intresse för bland andra nordiska viltimportörer. Däremot fungerar veterinärdokumentgången i Ryssland bristfälligt och detta har gett upphov till förseningar i bedömningen av olika regioner i Ryssland. Bedömningen av norra Ryssland har pågått i flera år och inga besked ges.

Vilken information kan kommissionen ge om dagsläget i denna fråga, så att man kan bringa klarhet för bland annat de nordiska viltimportörerna om vilka villkor som gäller för import av vilt från norra Ryssland?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(28 mars 2000)

I kommissionens beslut 97/217/EG av den 28 februari 1997 fastställs grupper av tredje land eller delar därav som har tillstånd att använda veterinärintyg vid import av kött av vilt, hägnat vilt och kanin från tredje land(1).

En veterinärinspektion på gemenskapsnivå har genomförts i den ryska regionen Murmansk för att bedöma djurhälsa och folkhälsa när det gäller eventuell import till gemenskapen av kött från klövvilt med undantag av svin. Resultaten från inspektionsbesöket var uppmuntrande och de garantier som getts av de nationella myndigheterna var tillfredsställande.

Detta gjorde det möjligt för kommissionen att genom beslut 2000/161/EG av den 14 februari 2000(2) ändra det ovannämnda beslutet om att tillåta import av kött från tamren från den ryska regionen Murmansk.

Som en följd av det och efter antagandet av förteckningen över de ryska anläggningar från vilka medlemsstaterna tillåter import av hägnat vilt enligt kommissionens beslut 2000/161/EG av den 14 februari 2000 om ändring av beslut 97/217/EG2, kommer Ryssland att kunna exportera kött av hägnat vilt till gemenskapen från godkända anläggningar i Murmanskregionen.

(1) EGT L 88, 3.4.1997.

(2) EGT L 51, 24.2.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0197/00

från Elly Plooij-van Gorsel (ELDR) till kommissionen

(27 januari 2000)

Ämne: Sänkt moms på arbetsintensiva tjänster

Som ett led i de europeiska försöken att sänka momsen på ett antal arbetsintensiva tjänster har i Nederländerna från och med den 1 januari 2000 momsen för bland annat frisörer sänkts från 17,5 procent till 6 procent.

Enligt tidningsuppgifter från bland annat det nederländska frisörförbundet Nederlandse Kappersbond ANKO verkar det som om en stor del av frisörerna inte låter konsumenterna bli delaktiga av denna fördel i fråga om momsen.

1. Håller kommissionen med mig om att detta leder till att avsikten med direktivet, nämligen att motverka svartjobbandet och skapa ökad sysselsättning, kommer att gå i stöpet?

2. Anser kommissionen att kriterierna i artikel 1 i direktivet inte uppfylls om inte priserna sänks som en följd av att momsen sänkts?

3. Vad tänker kommissionen göra åt det här?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 februari 2000)

Kommissionen har inte tidigare underrättats om de förhållanden som frågeställaren nämner.

Syftet med rådets direktiv 1999/85/EG av den 22 oktober 1999 om ändring av direktiv 77/388/EEG beträffande möjlighet att på försök tillämpa en reducerad mervärdesskattesats på arbetsintensiva tjänster(1) är just att skapa nya arbetstillfällen. Det rör sig emellertid om ett försök varigenom det bör kunna visas att en sänkning av mervärdesskatten är ett effektivt verktyg på detta område.

Det är de nationella myndigheternas ansvar att vidta de åtgärder som krävs för att detta försök skall kunna genomföras på ett effektivt sätt.

Medlemsstaterna skall sedan utvärdera resultaten av detta försök och redogöra för dem i en rapport till kommissionen, som sedan i sin tur skall analysera dem för att kunna dra slutsatser om de åtgärder som eventuellt bör vidtas till följd av försöket.

(1) EGT L 277, 28.10.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0024/00

från Béatrice Patrie (PSE) till kommissionen

(13 januari 2000)

Ämne: Stöd till de franska departement som drabbats av stormarna

Två våldsamma stormar drabbade Frankrike mellan den 25 och 27 december 1999. Mer än 80 personer dödades. I tusentals hushåll försvann under flera dagar elektricitet, värme, rinnande vatten och telefonförbindelser.

När skadorna av stormen nu beräknas i de departement som drabbats hårdast (Charente-Maritime, Charente, Haute-Vienne, Creuse, Gironde, Dordogne, Corrèze, Landes och Seine-et-Marne) uppskattas kostnaderna att uppgå till mer än 40 miljarder franska franc och det kommer att dröja ytterligare ett antal veckor innan all service fungerar normalt igen.

Om en större del av kostnaderna skall täckas av försäkringarna måste de hårdast drabbade departementen inom de närmaste dagarna betala ut enorma summor för att återupprätta ödelagda områden, nedrasade byggnader och förstörd infrastruktur.

Kan Europeiska unionen överväga möjligheten att snabbt och undantagsvis skapa en katastroffond för ekonomiskt stöd till de berörda franska departementen?

Kan Europeiska kommissionen tänka sig att när den nästa gång avgör vilka franska områden som blir berättigade till stöd från strukturfonderna prioritera de departement och områden som drabbats särskilt hårt?

Avser Europeiska kommissionen att på längre sikt föreslå att man återinför den budgetpost för stöd till följd av naturkatastrofer som togs bort för några år sedan?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(10 februari 2000)

Kommissionen vill hänvisa parlamentsledamoten till svaret på hans muntliga fråga H-8/00 i samband med frågestunden under parlamentets januarisession, samt till parlamentets debatt om ovädren i Europa och den resolution som antogs den 20 januari 2000(1).

Enligt de nya reglerna för strukturfonderna(2) skall stödberättigade områden under mål 2 utses av medlemsstaterna och kommissionen tillsammans. Varje medlemsstat skall lägga fram en förteckning över områden som de vill prioritera. Det är således på de franska myndigheternas förslag som kommissionen den 18 januari 2000 fattade ett principbeslut om en sådan förteckning över mål 2-områden.

(1) Europarlamentets debatter (januari 2000).

(2) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0030/00 från Marianne Eriksson (GUE/NGL) till kommissionen. Övervakning av folkomröstningen i Västsahara.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 280 E , 03/10/2000 s. 0163 - 0163



SKRIFTLIG FRÅGA E-0030/00 från Marianne Eriksson (GUE/NGL) till kommissionen (19 januari 2000) Ämne: Övervakning av folkomröstningen i Västsahara I över sju år har det västsahariska folket väntat på besked från marockanska myndigheter om en folkomröstning angående Västsaharas framtid. Marockanska myndigheter har flera gånger brutit överenskommelser mellan myndigheterna och Polisario om folkomröstningsdatumet. Nu är dock registreringen av röstberättigade åter igång och en folkomröstningskampanj planeras som beräknas vara avslutad den 30 juni 2000. Det datumet är också folkomröstningsdatum. Risken för valfusk är stor och för att valet skall kunna få demokratisk garanti måste internationella valövervakare finnas på plats. Kommer kommissionen att bistå med valövervakning vid en folkomröstning om Västsaharas framtid? Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar (14 februari 2000) Kommissionen följer uppmärksamt det sätt på vilket den plan som antagits av Förenta nationernas säkerhetsråd för biläggningen av konflikten i Västsahara genomförs. Kommissionen stöder helt och hållet de ansträngningar som görs av Förenta nationernas generalsekreterare i syfte att uppnå en rättvis, opartisk och varaktig lösning för Västsahara. Kommissionen är således beredd att stödja de olika etapperna i planen för biläggning av konflikten. I synnerhet vad folkomröstningen beträffar är kommissionen medveten om att en förutsättning för att den skall kunna arrangeras är att de nuvarande problemen med att upprätta röstlängder löses. Såsom Förenta nationernas säkerhetsråd påpekade i sin resolution 1282/99 av den 14 december 1999 förefaller det på grund av dessa problem mldr finnas små utsikter för att folkomröstningen skall kunna hållas före år 2002 eller ens därefter.