SKRIFTLIG FRÅGA P-2523/99

från Minerva Malliori (PSE) till kommissionen

(16 december 1999)

Ämne: Tjernobyl

Jag önskar inför kommissionen uttrycka min oro över Ukrainas beslut att igångsätta reaktor nr 3 vid kärnkraftverket i Tjernobyl. Institutet för kärnkraftsskydd och kärnkraftssäkerhet (ISPN) har som vi alla vet krävt att reaktorn omedelbart måste stängas, detta på grund av allvarliga skador.

Mot bakgrund av de synnerligen svåra väderleksförhållandena med mycket låga temperaturer som tvingar Ukrainas regering att på nytt ta kärnkraftverket i bruk och det faktum att varken Europeiska unionen eller G7-länderna beviljar landet ekonomiskt bistånd, undrar jag vilken politik Europeiska unionen efter alla dessa år för i denna fråga och om man har övervägt de allvarliga risker som hotar de europeiska länderna och de baltiska staterna i synnerhet i samband med eventuella olyckor vid kärnkraftverk som är så problematiska som det i Tjernobyl?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 januari 2000)

Kommissionen anser också att säkerheten vid kärnkraftverket i Tjernobyl är ett problem. Den händelse som inträffade i enhet 3 den 1 december 1999, och det bara fyra dagar efter det att enheten åter tagits i drift, kan tjäna som exempel på de allvarliga problem som är förknippade med detta kärnkraftverk. Radioaktivt avfall från Tjernobyl skulle kunna drabba hela Europa, och det är alltså inte bara Balkan som är drabbat.

Kommissionens politik i fråga om kärnkraftverket i Tjernobyl baseras sedan flera år på det samförståndsavtal som 1995 undertecknades mellan Ukrainas regering, regeringarna i G7-länderna och kommissionen. Avtalet innehåller förslag på hur ett samarbete skall se ut för förberedelse och genomförande av ett omfattande program som skall fungera som stöd för Ukrainas beslut att stänga kärnkraftverket i Tjernobyl år 2000. Programmet rör områden som reform av kraftsektorn, energiinvesteringar, kärnsäkerhet och sociala konsekvenser.

Genom Tacis-programmet har gemenskapen givit betydande stöd på dessa områden. Stödet har till exempel gått till utveckling av annan elkraftsproduktion som kan ersätta kärnkraften, framtagande av en avvecklingsplan för enheterna 1-3 samt konstruktion av anläggningar som skall användas vid avvecklingen av kärnkraftverket. Det bör också noteras att gemenskapen har givit det största bidraget till skyddsfonden för Tjernobyl, som syftar till att omvandla det nuvarande skyddet runt enhet 4 till ett system som är miljömässigt stabilt.

Kommissionen är fast övertygad om att den enda enhet som är i drift vid kärnkraftverket i Tjernobyl skall stängas definitivt under år 2000, vilket sägs i samförståndsavtalet. Härigenom kan det även i framtiden ske ett nära samarbete med Ukraina på alla relevanta områden. Hur samarbetet fortskrider beror på hur Ukrainas ekonomi utvecklas. Kommissionen välkomnar därför president Kuchmas bekräftelse, efter det att han blivit omvald, att han är besluten att fortsätta med de nödvändiga ekonomiska reformerna.

Kommissionens åtagande att förbättra kärnsäkerheten i Central- och Östeuropa kommer också till uttryck i de avtal som nyligen ingicks mellan kommissionen och regeringarna i Litauen, Bulgarien och Slovakien rörande stängning av kärnkraftverk. Medel från Phare-fonderna kommer att användas för att stödja genomförandet av stängningarna.