SKRIFTLIG FRÅGA P-0055/01

från Dorette Corbey (PSE) till kommissionen

(16 januari 2001)

Ämne: Brandskyddsmedel

Både i Förenade kungariket och i Irland är användning av brandskyddsmedel obligatorisk för sittmöbler. Detta har lett till en minskning av antalet dödsoffer till följd av husbränder (se Effectiveness of the Furniture and Furnishings, Government consumer safety research, DTI). Nackdelen med brandskyddsmedel är dock eventuella miljöskador: brandskyddsmedel kan orsaka hormonstörningar. I svaren på tidigare frågor (van de Whitecad, Watson och Sterckz) har kommissionen meddelat att man planerar att låta utvärdera existerande regler för brandsäkerhet och om nödvändigt upprätta en ny standardiseringsnorm.

1. När kommer kommissionen att göra brandskyddsmedel obligatoriska i sittmöbler?

2. Vilka brandskyddsmedel kommer kommissionen, med tanke på dessa medels hormonstörande effekter, att undanta från obligatorisk användning eller rent av förbjuda?

Under de senaste månaderna har två tragiska olyckor inträffat i Österrike respektive Nederländerna där kläders brandfarlighet har spelat en roll.

3. Anser kommissionen att behandling med brandskyddsmedel skall vara obligatorisk för bland annat sport- och ytterkläder? Om så är fallet, vilka initiativ kan man förvänta sig och när?

4. Anser kommissionen att varningsetiketter skulle vara en bra åtgärd?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(13 mars 2001)

Kläders och stoppade möblers allmänna säkerhet och brandsäkerhet regleras inte särskilt på gemenskapsnivå. De omfattas dock av det allmänna säkerhetskravet i rådets direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992 om allmän produktsäkerhet(1). Enligt den nya version av direktivet som håller på att utarbetas kan man förutsätta att det allmänna säkerhetskravet är uppfyllt om tillämplig Europastandard följs.

Kommissionen anser att det är mot denna juridiska bakgrund som frågan bör ses, vilket den också framfört i svaren på de muntliga frågorna H-147/00 från Graham Watson vid frågestunden i parlamentet i mars 2000(2) och H-303/00 från Dirk Sterckx vid frågestunden i parlamentet i april 2000(3), samt på den skriftliga frågan E-1212/00 från Phillip Whitehead(4).

Kommissionen gav därför i december 2000 CEN, det europeiska standardiseringsorganet, i uppdrag att utarbeta Europastandarder om brandegenskaper hos nattkläder, och kommissionen överväger nya uppdrag beträffande andra slag av kläder.

När det gäller stoppade möbler rådfrågade kommissionen under 2000 medlemsstaterna i den kommitté som inrättats genom produktsäkerhetsdirektivet och inledde i december samma år ett samråd med de europeiska konsumentorganisationerna för att ta reda på om det behövdes ett standardiseringsuppdrag om de ovannämnda frågorna.

Under alla omständigheter skall rådets direktiv 76/769/EEG av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)(5) följas. Vissa hälsovådliga brandskyddsmedel, t.ex. tris(2,3-dibromopropyl)fosfat, trisaziridinylfosfinoxid och polybromerade bifenyler, har redan förbjudits enligt direktiv 76/769/EEG om de används i textilvaror som kommer i kontakt med huden. Dessutom har kommissionen lagt fram förslag om förbud mot pentadibromdifenyleter, då den innebär en miljörisk och har påvisats i stigande halter i modersmjölk.

Kommissionen har inte för avsikt att göra brandskyddsmedel obligatoriska i sittmöbler för privat bruk.

När det däremot gäller säkerhet i offentliga miljöer i vid bemärkelse håller CEN på att utarbeta Europastandarder om klassificering efter brandsäkerhet av tyger och material i offentliga miljöer, med tillhörande provningsmetoder. När standarderna är färdiga kommer kommissionen att uppmuntra medlemsstaterna att använda dem i sin nationella normgivning.

När det gäller varningsetiketter anser kommissionen att de kan komplettera tillgängliga tekniska lösningar om dessa inte gör det möjligt att helt undanröja riskerna. Lagstiftaren kan föreskriva sådana varningar om det inte finns andra tillfredsställande tekniska lösningar.

(1) EGT L 228, 11.8.1992.

(2) Europarlamentets debatter (mars 2000).

(3) Europarlamentets debatter (april 2000).

(4) EGT C 46 E, 13.2.2001.

(5) EGT L 262, 27.9.1976.