SKRIFTLIG FRÅGA E-0883/01

från Toine Manders (ELDR) till kommissionen

(27 mars 2001)

Ämne: Parabolantenner

Parabolantenner är ett användarvänligt sätt att ta emot gränsöverskridande utsändningar och de hjälper således till att föra de olika kulturerna och språken inom Europa närmare varandra. Eftersom de inte kostar särskilt mycket visar alltfler familjer intresse för dem. Ibland finns det dock hinder för att privatpersoner skall kunna använda dem, till exempel i form av administrativa formaliteter, beskattning eller kollektiva beslut som fattats i samband med förvaltningen av bostadsbolag. I vissa fall måste man ha parabolantenn för att kunna få in utländska sändare. Ibland, till exempel i Belgien, är skatten på parabolantenner högre än skatten på kabel-TV-abonnemang. Dessa skatter kommer alltså att ställa upp oacceptabla hinder för användningen av parabolantenner och på det sättet också för den fria rörligheten för tjänster på den gemensamma marknaden.

1. Kan kommissionen förklara på vilka sätt konsumenterna, enligt kommissionens åsikt, kan dra nytta av de olika friheterna på den gemensamma marknaden ur vardagslivets synvinkel betraktat?

2. Kan kommissionen ge besked om kommissionen har planer på att inom kort framlägga ett dokument med närmare utläggning av principen om fri rörlighet på den gemensamma marknaden och användningen av parabolantenner?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 maj 2001)

Denna nya skriftliga fråga är, tillsammans med Enrico Ferris tidigare frågor 2216/99(1) och 718/01(2) och de många förfrågningar som inkommit i ärendet, ett tecken på det stora intresse parlamentet och allmänheten visar för den inre marknadens grundläggande friheter, i synnerhet hur den fria rörligheten för tjänster skall tillämpas på privatpersoners bruk av parabolantenner.

Enligt domstolens tolkning av artikel 49 (f.d. artikel 59) i EG-fördraget gäller den fria rörligheten för gränsöverskridande tjänster inte bara tjänsteleverantören utan även tjänstens mottagare.

Parabolantenner är ett verktyg för att ta emot satellitförmedlade gränsöverskridande tjänster, t.ex. radio, TV och Internettjänster (informationssamhällets tjänster). Informationssamhällets tjänster kan med hjälp av den nya tekniken tas emot med en parabolantenn, på distans och på individuell begäran av en tjänstemottagare. Därför kan användare av parabolantenner i allmänhet, och konsumenter i synnerhet, åberopa de grundläggande rättigheterna i EG-fördraget, vilka är direkt tillämpliga i de nationella rättsordningarna. Dessutom kan de åberopa den yttrandefrihet som är stadfäst både i Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (artikel 10 i konventionen) och i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (artikel 11 i stadgan).

Det är alltså inte enbart ekonomiskt betydelsefullt att det skall vara tillåtet att använda parabolantenner enligt tydliga och flexibla regler, både när det gäller föreskrifter som fastställs av offentliga myndigheter och sådana kollektiva beslut som frågeställaren nämner. Det är också betydelsefullt för det kulturella och språkliga utbytet i gemenskapen att det blir möjligt, förhållandevis enkelt och föga betungande att få tillgång till ett sådant avancerat tekniskt hjälpmedel.

Därför har kommissionen i sitt arbetsprogram för 2001 planerat in ett meddelande om tillämpningen av principerna om fri rörlighet för varor och tjänster på användning av parabolantenner (åtgärd 2000/378). Meddelandet skall offentliggöras inom kort så att alla berörda parter kan ta del av det. Meddelandet är också ett led i kommissionens nya strategi för tjänster på den inre marknaden(3).

(1) EGT C 26 E, 26.1.2001.

(2) EGT C 261 E, 18.9.2001, s. 183.

(3) KOM(2000) 888 slutlig.