ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3928/98

från Sir Jack Stewart-Clark (PPE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Jämförelse av jordbrukspriser

Jordbrukare i min valkrets East Sussex och Kent South är bekymrade över de låga priser som de erhållit för sina jordbruksprodukter.

Kan kommissionen tillhandahålla en jämförande översikt över de priser som erbjuds jordbrukare i de 15 EU-medlemsstaterna för nötkött, lammkött, griskött, smör, majs och vete?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(27 januari 1999)

Försäljningspriser på producentnivå i juni 1998(1).

>Plats för tabell>

(1) Slaktkroppsvikt för boskap (vuxna djur) och svin, levande vikt för lamm avsedda för slakt
SKRIFTLIG FRÅGA E-3060/98

från Roberto Mezzaroma (PPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Milano Malpensa 2000

Kommissionen har i enlighet med sina institutionella förpliktelser förkastat dekretet om att ta flygplatsen i Milano i bruk eftersom detta är oförenligt med gemenskapslagstiftningen.

Kan kommissionen - för att ett eventuellt italienskt överklagande av kommissionens beslut, något som skulle få avgöras i EG-domstolen, skall kunna undvikas och med anledning av konkurrens- och transportutskottets olika tolkningar av problemet, även om dessa bara har en rådgivande roll - tydliggöra huvudpunkterna i ett nytt förhandlingsläge och uppge på vilket sätt den har för avsikt att lösa det centrala problemet med övergången så att flygplatsen Fiumicino inte blir en mindre viktig knutpunkt som är underordnad den nya flygplatsen i Malpensa?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(12 november 1998)

Kommissionens ingripande avseende de flygtrafikregler som har föreslagits för flygplatssystemet i Milano motiverades enbart av behovet att säkerställa att gemenskapslagstiftningen efterlevdes och det grundades på de särskilda bestämmelserna i rådets förordning (EEG) 2408/92 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen avseende medlemsstaternas rätt att reglera fördelningen av trafiken mellan flygplatserna inom ett flygplatssystem, dvs. som betjänar samma stadsregion. Så länge som gemenskapslagstiftningen efterlevs, har medlemsstaterna rätt att bestämma målen och prioriteringarna för sin flygplatspolitik, inbegripet utvecklingen och statusen för en bestämd flygplats.

Som parlamentsledamoten vet är tillämpningen av lagen inte förhandlingsbar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3947/98

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: FN:s Världslivsmedelsprogram

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta med hänsyn till FN:s Världslivsmedelsprograms bedömning av den förvärrade situationen i södra Somalia? Vilket stöd har Europeiska unionen hittills bidragit med och vilka ytterligare åtaganden kommer den att göra?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(21 januari 1999)

Kommissionen följer noga livsmedelssläget i södra Somalia och arbetar i nära samarbete och i samordning med Förenta Nationernas Världslivsmedelsprogram. Efter livsmedelsbedömningsgruppens rapporter (som medfinansieras av gemenskapen) delar kommissionen Världslivsmedelsprogrammets oro över försämringen av livsmedlesläget vilket beror på dåliga skördar, ökad osäkerhet i södra Somalia och följderna av översvämningarna vållade av El Niño. Samordningsenheten för Somaliahjälpen (som kommissionen deltar aktivt i) har också bekräftat den omedelbart förestående krisen och har slagit larm. Enheten kommer att samordna de internationella samfundets respons. Kommissionen har redan avsatt 10 miljoner euro i livsmedelsbistånd. 10 899 ton mat (bl.a. 9 130 ton spannmål, 1 000 ton bönor och 559 ton vegetabilisk olja) kommer att distribueras genom Världslivsmedelsprogrammet till de mest utsatta grupperna i de mest drabbade områdena i södra Somalia.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3173/98

från Katerina Daskalaki (UPE) till kommissionen

(27 oktober 1998)

Angående: Deltagande i program för humanitär katastrofhjälp från grekiska frivilligorganisationers sida

Sedan 1991 då Echo, EG:s kontor för humanitärt bistånd, grundades har en stor summa pengar beviljats kontorets olika samarbetspartner. Dessa samarbetspartner administrerar de här programmen under förhållanden präglade av stress och tidsbrist, vilket kanske påverkar kriterierna för hur valet av samarbetspartner sker. Dessa måste nämligen vara i stånd att garantera följande: a) öppenhet och möjlighet till insyn i förvaltningen under dessa svåra omständigheter och b) säkert deltagande av organisationer med säte i alla medlemsstater.

Jag vill fråga kommissionen om följande: Vilka grundläggande kriterier gäller och hur ser deltagandet ut i programmen för humanitär katastrofhjälp från de grekiska frivilligorganisationernas sida (vilka domäner, vilka geografiska områden och länder)? Hur stora är de belopp som förvaltats av grekiska frivilligorganisationer inom ramen för olika program?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(25 november 1998)

Vid valet av de icke-statliga organisationer som skall genomföra de humanitära insatserna grundar kommissionen sin bedömning på de kriterier som anges i rådets förordning (EG) 1257/96 av den 20 juni 1996 om humanitärt bistånd(1), nämligen organisationernas administrativa och finansiella förvaltningsförmåga, deras tekniska och logistiska förmåga i förhållande till den planerade insatsen, deras erfarenhet av humanitärt bistånd och, i den mån det är tillämpligt i det tredje land som berörs av den humanitära insatsen i fråga, resultaten av tidigare insatser samt deras opartiskhet.

Antalet kontrakt avseende humanitära insatser som slutits med grekiska icke-statliga organisationer har ökat avsevärt under de senaste åren. Under 1996 slöts två kontrakt, och under 1997 och 1998 slöts sex kontrakt. Det har rört sig om följande grekiska icke-statliga organisationer och följande belopp som tilldelats inom ramen för dessa kontrakt: Greek Committee for International Democratic Solidarity: 820 000 ecu (5 kontrakt); grekiska Röda Korset: 150 000 ecu (1 kontrakt); Kessap Dimitra: 385 000 ecu (1 kontrakt); Médecins du Monde: 1 070 000 ecu (7 kontrakt).

De grekiska icke-statliga organisationer som beviljats finansiering är verksamma bl.a. inom hälsovårds- och livsmedelssektorerna samt när det gäller rehabilitering i krissituationer. De bedriver verksamhet i Libanon, Albanien, Jordanien, Israel, Azerbajdzjan och Georgien.

Kommissionen, som respekterar de kriterier som nämns ovan, vill gärna uppmuntra de grekiska icke-statliga organisationerna att delta i gemenskapens humanitära program och fäster särskild vikt vid utbildning av deras personal. I detta avseende planerar kommissionen särskilda utbildningsinsatser syftande till att ge de icke-statliga organisationerna kännedom om det nya ramavtalet för partnerskap, som träder i kraft i januari 1999.

(1) EGT L 163, 2.7.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3859/98

från Konstantinos Hatzidakis (PPE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Genomförandet av delprogrammet för turism inom gemenskapsstödramen för Grekland

Enligt uppgift har delprogrammet för turism inom den andra gemenskapsstödramen för Grekland (om totalt 191 miljoner ecu) ett ytterst lågt utnyttjande av gemenskapsmedlen. I oktober i år uppgick det till endast 34,5 miljoner ecu (dvs. 18,06 %). Särskilt låg är utnyttjandegraden inom åtgärden för att utveckla turismen på havet, där de utnyttjade anslagen om 610 000 ecu står för knappt 1,8 % av beviljade gemenskapsmedel om 33,3 miljoner ecu. Dessutom förekommer det upplysningar om att utbetalningarna av den första delen av stödet till turistföretag som ingår i åtgärden stöd till små och medelstora företag är försenade, samt att kontrollen av projekten inom åtgärden för renovering av existerande hotell är försenad.

1. Kan kommissionen ge mig de senaste uppgifterna om i hur hög grad gemenskapsanslagen inom delprogrammet för turism inom gemenskapsstödramen för Grekland utnyttjas, dels totalt, dels fördelat på sektorer?

2. Kan kommissionen informera mig om varför utnyttjandet av dessa anslag är så lågt och om det finns någon möjlighet att överföra icke utnyttjade anslag till den tredje gemenskapsstödramen?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(11 februari 1999)

I enlighet med kommissionens beslut av den 8 december 1997 skall det anslås totalt 519 miljoner euro till delprogrammet för turism för vilket de offentliga åtagandena uppgår till 200 miljoner euro.

Programmets sammanlagda utgifter, offentliga och privata, uppgår till ca 108 miljoner euro, vilket motsvarar 20,8 % av den totala budgeten för programmet. Fördelningen per åtgärd ser ut enligt följande:

>Plats för tabell>

Den låga procenten utbetalningar för detta program beror huvudsakligen på att det grekiska parlamentet alltför sent antog lagar om privatisering av infrastrukturen i hamnarna samt på rättsliga och administrativa förseningar av definitionen av områdena för integrerad turismutveckling.

Det bör framhållas att medlemsstaten har möjlighet att genomföra åtagandena fram till slutet av december 1999 och att verkställa betalningarna fram till den 31 december 2001. Kommissionen kommer emellertid att mycket noga granska hur medlen tas i anspråk i detta delprogram vid nästa övervakningsmöte under första kvartalet 1999. Kommissionen utesluter inte möjligheten att begära att de grekiska myndigheterna överför en del av de outnyttjade anslagen till andra program inom ramen för gemenskapens gällande stödramar. Det bör dock påpekas att det inte är tillåtet att överföra anslag från ett program under de gällande stödramarna till nästa programplaneringsperiods stödramar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2641/98

från John McCartin (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Makrillkvoter

Kan kommissionen ange vilken totalkvot för makrill Irland har under innevarande år och hur många ton som fångades fram till den 1 juni 1998? Hur många irländska fartyg som har fört iland makrill har registrerats och hur stor procentandel av denna fångst fördes till Irland?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar

(13 oktober 1998)

Den innevarande kvot för makrill som tilldelats Irland i ICES-områdena II (utom gemenskapszonen), Vb (gemenskapszon), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII och XIV för 1998 är på 66 650 ton. De uppgifter om månadsfångster som medlemsstaterna lämnar in till kommissionen visar att irländska fartyg den 1 juni 1998 hade fångat 45 969 ton makrill vilket motsvarar 69 % av den kvot som tilldelats Irland.

Medlemsstaterna är inte skyldiga att meddela kommissionen det antal fartyg som har fört i land dessa fångster. Kommissionen har därför ingen möjlighet att upplysa parlamentsledamoten om hur många irländska fartyg som har fört i land makrill. Denna fråga bör tas upp med de irländska myndigheterna.

Vidare har de irländska myndigheterna meddelat kommissionen att 17 414 ton makrill hade förts till irländska hamnar den 1 juni 1998. Följaktligen har 37,9 % av den makrill som fångats av irländska fartyg förts till Irland.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3870/98

från Christoph Konrad (PPE) till rådet

(4 januari 1999)

Angående: Europeiska centralbankens oavhängighet

De senaste opinionsundersökningarna i de länder som deltar i EMU bekräftar att befolkningens förtroende för den gemensamma europeiska valutan ökar kraftigt. En orsak till detta är de insatser som gjorts hittills för att man skall nå upp till och fortsättningsvis uppfylla konvergenskriterierna, i synnerhet kravet på prisstabilitet.

Enligt artikel 107 i EG-fördraget förbinder sig medlemsstaternas regeringar att respektera ECB:s och de nationella centralbankernas oavhängighet och att inte söka påverka medlemmarna av deras beslutande organ när de fullgör sina uppgifter. Denna oavhängighet säkerställer det prioriterade målet för det europeiska centralbankssystemet (ECBS): att upprätthålla prisstabilitet. Utformandet av valuta- och penningpolitiken åligger därför uteslutande de beslutande organ inom ECBS som tilldelats denna uppgift.

Hur ämnar rådet mot bakgrund av de senaste diskussionerna även i framtiden se till att man efterlever de relevanta fördragsbestämmelser som säkerställer ECBS:s oavhängighet?

Svar

(29 mars 1999)

Enligt artikel 107 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen har bl.a. gemenskapsinstitutionerna skyldighet att respektera Europeiska centralbankens (ECB) och de nationella centralbankernas oavhängighet.

Rådet har för avsikt att respektera denna skyldighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2309/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: Fast avfall i Kouroupitos-strömmen i Hania

I Kouroupitos-strömmen i Hania dumpas fast avfall med uppenbara följder för miljön i området. Ända sedan 1992 har Europeiska kommissionen försökt aktivera de grekiska myndigheterna för att skydda strömmen, detta dessvärre med magert resultat, eftersom nästan ingenting förefaller ha gjorts åt detta från deras sida.

Jag vill fråga Europeiska kommissionen vad den tänker göra för att få ett slut på denna negligering och nedvärdering av strömmen ifråga, och vilka de ekonomiska följderna för Grekland kommer att bli av detta kontinuerliga ointresse för en fråga som för länge sedan borde ha rättats till enligt kommissionens anvisningar.

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(23 oktober 1998)

I sin dom av den 7 april 1992 konstaterade EG-domstolen att Grekland inte i Chania-regionen vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att avfall samt giftigt och annat farligt avfall bortskaffas utan fara för människors hälsa och utan att skada miljön, och att inga planer för bortskaffande av avfall samt giftigt och annat farligt avfall upprättats för denna region. Det slogs fast att Grekland därmed hade underlåtit att uppfylla de förpliktelser som avses i artiklarna 4 och 6 i direktiv 75/442/EEG om avfall(1) och i artiklarna 6 och 12 i direktiv 78/319/EEG om giftigt och annat farligt avfall(2).

Efter att ha konstaterat att Grekland fortfarande inte hade vidtagit de åtgärder som var nödvändiga för att verkställa EG-domstolens ovannämnda dom lämnade kommissionen den 17 november 1997 in en ny ansökan till domstolen på grundval av artikel 171 i EG-fördraget. Ärendet har ännu inte avgjorts. Det åligger domstolen att slå fast huruvida Grekland gjort sig skyldigt till fördragsbrott och att i så fall i sin dom fastställa beloppet för det vite som denna medlemsstat skall betala.

De grekiska myndigheterna har till kommissionen lämnat en studie som genomförts inför utarbetandet av planer för avfallshanteringen i Chania-regionen. Enligt de uppgifter som kommissionen fått har förfarandet för antagande av dessa planer dock ännu inte slutförts.

(1) EGT L 194, 25.7.1975.

(2) EGT L 84, 31.3.1978.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3866/98

från Hugh McMahon (PSE) till kommissionen

(9 december 1998)

Angående: Åldersdiskriminering och artikel 13 i fördraget

Kan kommissionen informera parlamentet om slutsatserna från kommissionens konferens i Wien om verkställandet av det nya fördragets artikel 13? Vilka åtgärder kommer kommissionen att föreslå härnäst? Vilka särskilda åtgärder överväger kommissionen att vidta för att verkställa bestämmelserna i artikel 13 beträffande åldersdiskriminering?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(28 januari 1999)

Kommissionen meddelade i det sociala handlingsprogrammet 1998-2000(1) sin avsikt att undersöka de nya möjligheter som står till buds tack vare artikel 13 i Amsterdamfördraget.

En stor europeisk konferens hölls i Wien den 3-4 december 1998 om genomförandet av artikel 13. Syftet var att inleda en debatt med dem som arbetar med att bekämpa diskriminering på europeisk och nationell nivå (de europeiska institutionerna, medlemsstaterna, icke-statliga organisationer (NGO), arbetsmarknadens parter samt forskare) för att ta reda på hur man i fortsättningen bör gå tillväga när det gäller denna artikel.

En av de viktigaste slutsatserna av konferensen var att gemenskapsåtgärder behöver vidtas för att komplettera medlemsstaternas insatser för bekämpning av diskriminering. Vid slutet av konferensen meddelade kommissionen sin avsikt att lägga fram ett åtgärdspaket för bekämpning av diskriminering efter det att Amsterdamfördraget trätt i kraft.

Kommissionen kommer att se till att man i de förslag som läggs fram beaktar på vederbörligt sätt relevanta frågor som rör förebyggande och bekämpning av åldersdiskriminering.

(1) KOM(98) 259 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4077/98

från Caroline Jackson (PPE) till kommissionen

(14 januari 1999)

Angående: Bättre lagstiftning: delat ansvar

Den 2 december meddelade kommissionen att den planerar att dra tillbaka cirka 90 förslag som inte längre är relevanta av olika orsaker, bland annat på grund av subsidiaritetsprincipen.

Kan kommissionen ge frågeställaren en lista över de förslag den planerar att dra tillbaka? Kan kommissionen ange när denna lista kommer att bli offentlig och om kommissionen därefter kommer att offentliggöra listan i EGT?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar

(10 februari 1999)

Den lista som parlamentsledamoten avser överlämnades till parlamentet och rådet den 17 december 1998(1).

Beslutet kommer snart att publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

(1) SEK(98) 2143.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3784/98

från Gerhard Schmid (PSE) till kommissionen

(11 december 1998)

Angående: Säkerhetsanordningar för småbarn i flygplan

Det existerar väsentliga säkerhetsbrister hos de europeiska flyglinjerna beträffande barns säkerhet i flygplan. Barn under två år sitter i regel i knät hos en förälder och äldre barn kan som enda säkerhet använda de säkerhetsbälten som är avpassade för vuxna och därför helt olämpliga för barn. Vid turbulens eller olyckor är barnen otillräckligt eller inte alls skyddade. I USA finns redan flera system för att förhindra att en person slungas framåt, som är speciellt anpassade till barns behov. Dessutom är extrabälten som spänns fast vid den vuxnes höftbälte förbjudna. I Europa är däremot dessa tillåtna trots att de kan orsaka svåra inre skador hos barnet.

1. Hur bedömer kommissionen ovan relaterade förhållande?

2. Överväger kommissionen att föreslå europeiska bestämmelser för barns säkerhet i flygplan? Om så inte är fallet, varför?

3. Överväger kommissionen att införa ett förbud mot att acceptera barn som passagerare utan egen sittplats? Om så inte är fallet, varför?

4. Är det tänkbart att tillåta utvalda säkerhetsanordningar för barn avsedda för biltransport också i flygplan under en övergångstid? Om så inte är fallet, varför?

Svar från Niel Kinnock på kommissionens vägnar

(11 februari 1999)

Kommissionen hänvisar frågeställaren till svaret på den skriftliga frågan E-2751/98 ställd av parlamentsledamot Breyer(1) i samma ärende.

Kommissionen håller med om att säkerheten för barn, särskilt spädbarn, inte är tillräcklig i de nuvarande flygsäkerhetsstandarderna. Kommissionen har därför påbörjat en omfattande undersökning om europeiska specifikationer för säkerhetsanordningar för barn och spädbarn. Inom ramen för undersökningen kommer man att utreda möjligheterna till förbättrade anordningar, och ett förslag till europeiska specifikationer för spädbarn på flygplan kommer att tas fram.

Kommissionen kommer att lämna resultaten till medlemsstaternas gemensamma flygmyndighet och, vid behov, uppmana myndigheten att ändra nuvarande specifikationer för säker användning av fastspänningsanordningar. Detta skulle naturligtvis leda till att även befintlig gemenskapslagstiftning på området måste ändras, dvs. flygsäkerhetskoderna i bilaga II till rådets förordning (EEG) 3922/91 av den 16 december 1991 om harmonisering av tekniska krav och administrativa förfaranden inom området civil luftfart(2).

Innan dessa resultat är klara vill kommissionen inte ta ställning till om det är lämpligt att förbjuda resor för spädbarn som inte har en egen sittplats, eller om det är lämpligt att tillåta de säkerhetsanordningar som för närvarande används i bilar.

(1) EGT C 118, 29.4.1999, s. 134.

(2) EGT L 373, 31.12.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3873/98

från Kirsi Piha (PPE) till kommissionen

(4 januari 1999)

Angående: Livsmedelsimport från Estland

Jordbruks- och livsmedelssektorerna i Estland har i likhet med andra baltiska länder drabbats av ytterst stora svårigheter till följd av krisen i Ryssland. Livsmedelsexporten från dessa länder har så gott som stagnerat, eftersom exporten till andra länder utanför det forna sovjetiska området är ytterst begränsad.

Hur har kommissionen för avsikt att utreda möjligheterna att öka de baltiska ländernas export till EU-området? Hur stöds de baltiska ländernas livsmedelssektorer och på vilket sätt kan de stödjas med hjälp av unionens nuvarande stödprogram? Vilka har varit de största hindren för att öka EU:s import av livsmedel från de baltiska länderna?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar

(11 februari 1999)

Kommissionen är fullt medveten om vilka följder krisen i Ryssland har haft för den internationella handeln med jordbruksprodukter. Estland och andra länder i Centraleuropa har drabbats av detta, liksom också gemenskapen.

Genom gemenskapens bistånd under Phare-programmet har de centraleuropeiska länderna fått hjälp med att omstrukturera sina ekonomier och förbättra sin konkurrenskraft på gemenskapsmarknaden. Tillsammans med den liberalisering av handeln som ägt rum i enlighet med Europaavtalen har detta lett till att handeln lagts om i riktning mot gemenskapen, vilket har gjort de centraleuropeiska länderna mindre sårbara för den ryska krisen. I Agenda 2000 föreslog kommissionen att stödet inför anslutningen skall utökas så att det utöver Phare beviljas ytterligare 500 miljoner euro för utveckling av jordbruket och 1 000 miljoner euro för strukturinvesteringar.

Förutom det höjda stödet inför anslutningen föreslog kommissionen också att rådet skulle inleda förhandlingar med de associerade länderna i Centraleuropa om ytterligare ömsesidiga medgivanden beträffande handeln med jordbruksprodukter och bearbetade jordbruksprodukter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0017/98

från Jaak Vandemeulebroucke (ARE) till kommissionen

(29 januari 1998)

Ämne: Språk i Europeiska gemenskapernas officiella tidning

I Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 328 av den 28 november 1997 finns en förteckning över upphandlande myndigheter som förelagts avtalet om offentlig upphandling. På sidan 10 i denna publikation förekommer motsvarande uppgifter för Belgien endast på franska.

Kommissionen känner till mitt engagemang i denna språkfråga. Kan den därför meddela mig varför denna förteckning endast avfattats på franska? Skall jag av detta faktum dra slutsatsen att nederländsk- och tyskspråkiga inte omfattas av dessa bestämmelser om upphandling.

Svar avgivet av Mario Monti på kommissionens vägnar

(20 mars 1998)

Kommissionen har inlett en detaljerad undersökning av det problem som påtalas av ledamoten, och avser att meddela honom resultatet så snart som möjligt.