SKRIFTLIG FRÅGA E-3758/02

från Miquel Mayol i Raynal (Verts/ALE) till kommissionen

(23 december 2002)

Ämne: Projekt för omledning av Rhônes vatten

Kataloniens regering, som sent omsider insett att den spanska regeringens så kallade nationella vattenplan kommer att få katastrofala följder för Ebro-dalen och flodens delta, har godkänt ett projekt som går ut på att förlänga den kanal som leder Rhônes vatten fram till Montpellier, den största staden i Languedoc-Roussillon. Detta skall göras genom en 516 kilometer lång förlängning av kanalen mellan Montpellier och Camprodon.

Den mängd vatten som kommer att transporteras här kommer att uppgå till 473 kubikhektometer årligen, vilket enligt den katalanska regeringen kommer att göra det möjligt att minska vattenuttaget i Ebro från 1 050 till 577 kubikhektometer.

Enligt planerna skall man senare göra ytterligare en förlängning av kanalen, så att vattnet kommer att transporteras ända till Valencia och Murcia, det vill säga mer än hundra mil.

Anser kommissionen att detta projekt för vattentransportering från Rhône till Ebro och än längre söderut är ett exempel på hållbar vattenpolitik? Anser kommissionen dessutom att det är i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG(1) av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område?

(1) EGT L 327, 22.12.2000, s. 1.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(27 februari 2003)

Kommissionen anser att vattenförsörjningsproblem som regel bör åtgärdas vid källan. Principerna om en hållbar utveckling och om att miljöproblem skall hejdas vid källan är inskrivna i EG-fördraget och bildar en av grundpelarna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 (om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område), i fortsättningen benämnt vattenramdirektivet.

Enligt vattenramdirektivet är medlemsstaterna skyldiga att lösa sina vattenproblem i avrinningsområden som ligger på fler än en medlemsstats territorium (gemensamma avrinningsområden), men det innebär inte nödvändigtvis att de måste genomföra storskalig överföring av vatten mellan avrinningsområden.

Om man i enskilda projekt tar hänsyn till de fastställda miljömålen råder enligt vattenramdirektivet inget som helst förbud mot sådana lösningar. Projekten måste dock uppfylla kraven i direktivet. Bland dem ingår att miljömål skall uppfyllas, att mängden av det vatten som är avsett för uttag och avledning är tillräcklig för att man skall kunna uppnå en god ekologisk status, att principen om kostnadstäckning skall följas, liksom att övrig gemenskapslagstiftning skall efterlevas som t.ex. fågeldirektivet(1), habitatdirektivet(2) och direktivet om miljökonsekvensbeskrivning(3) för bygget av överföringsanläggningen.

Beträffande en eventuell överföring av vatten från Rhône till Barcelona bör det framhållas att det framgår av den information som kommissionen fått att projektet fortfarande befinner sig i ett inledande diskussionsskede. Som information med anknytning till projektet har kommissionen bara mottagit det preliminära godkännandet från Cataluñas regionala styrelse (Acord de Govern) om utarbetande av ett förslag till projekt. Därför kan kommissionen i det här skedet inte göra någon konkret bedömning av de effekter RhôneBarcelona-projektet kan komma att få.

(1) Rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar (EGT L 103, 25.4.1979).

(2) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992).

(3) Rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT L 73, 14.3.1997).