SKRIFTLIG FRÅGA E-1974/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: Överbeskattning av mjölkproduktion i Galicien

Den genomsnittliga mjölkkvoten per år i Galicien uppgår till 44 716 kilo per jordbruk, vilket är den lägsta mjölkkvoten i Spanien. Trots detta kommer 35 procent av den spanska mjölkproduktionen från denna region. Har kommissionen planerat att införa åtgärder för att förhindra en överskattning av de jordbruk som producerar mindre mjölk än det spanska genomsnittet per jordbruk?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1972/00, E-1973/00, E-1974/00 och E-1976/00 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(18 juli 2000)

Artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1256/1999 av den 17 maj 1999 om ändring av förordning (EEG) nr 3950/92 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter(1) lyder som följer: På grundval av en rapport från kommissionen skall rådet år 2003 genomföra en översyn efter halva tiden i syfte att det nuvarande kvotsystemet skall kunna löpa ut efter år 2006. De direkta bidragen till producenterna som planeras från och med 2005 upprättas för närvarande per ton referenskvantiteter mjölk (mjölkkvot). Om rådet beslutade att avskaffa kvotsystemet måste det förutse alla eventuella konsekvenser, inbegripet beräkningsgrunden och -sättet för de direkta bidragen. Kommissionen har ännu inte beslutat vad rapporten skall innehålla, inte heller vilka åtgärder man planerar att föreslå. Det vore för övrigt inte särskilt klokt att fastställa åtgärderna redan nu och offentliggöra dem först 2003, utan att ta hänsyn till det då aktuella läget, som kan ha förändrats under tiden.

Mjölkkvoternas volym beräknades ursprungligen för att få produktionen att närma sig avsättningsmöjligheterna i världen och fördelades därefter mellan medlemsstaterna i förhållande till deras tidigare produktion. När det gäller Spanien har kvoterna höjts

i flera omgångar för att svara mot landets speciella situation och regionala problem, nu senast inom ramen för Agenda 2000. Medlemsstaterna ansvarar för tilldelningen och omfördelningen av dessa kvoter till enskilda producenter, inbegripet fastställande av prioriteringar och finansiella villkor. På samma sätt är det i gemenskapslagstiftningen numera tillåtet att överföra kvoter med eller utan mark, bland annat i syfte att undvika spekulation, enligt de bestämmelser som varje enskild medlemsstat beslutar om.

Kommissionen kan inte förhandla med regionala instanser annat än genom varje lands officiella kanaler.

Enligt kommissionen är tydliga marknadspriser på mjölk i Galicien inte beroende av en höjning av kvoterna, vilken skulle öka regionernas överskott, som redan väger tungt på priserna, utan snarare av att producenterna i högre grad respekterar befintliga bestämmelser och att hela deras produktion passerar via handelskanalerna.

Så snart en medlemsstat överskridit sin övergripande kvot åläggs alla de producenter som bidragit till överskridandet att betala en tilläggsavgift som står i proportion till producentens överproduktion, dock efter en eventuell omfördelning av de kvoter som inte använts på annat håll och enligt de bestämmelser som fastställts av medlemsstaterna. Man skulle inte kunna frångå denna princip utan att äventyra hela systemet med kvoter. Att undanta vissa producenter som överskridit sina kvoter från tilläggsavgifterna skulle innebära att man lade dem på andra, som respekterat sin kvot, vilket vore en omöjlighet.

(1) EGT L 160, 26.6.1999.