ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3257/97 från Edgar Schiedermeier (PPE) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Reformeringen av EU:s program för subventioner

Kommunstyrelsernas samarbetsorgan i Bayern har med anledning av reformeringen av EU:s program för subventioner sammanställt en omfattande dokumentation med titeln ¨Lust und Frust¨ där man avslutningsvis kräver att kommissionen endast skall lägga fram förslag om program för subventioner som verkligen presterar ett bidrag på europeisk nivå för att värna om subsidiaritetsprincipen. Vidare ställer man krav på koncentration, närhet till medborgarna, förlängda tidsfrister för ansökningar, att översättning till alla de officiella språken skall ske samtidigt och i rätt tid samt undantag i samband med multilateralt deltagande. Dessutom begär man öppenhet, standardisering av ansökningar och minskad byråkrati.

Kommer kommissionen att anpassa sig till dessa önskemål? Om svaret är ja, på vilket vis?

Svar från Jacques Santer på kommissionens vägnar (10 december 1997)

Kommissionen ber att få framföra sitt tack till parlamentsledamoten för att denne fäst kommissionens uppmärksamhet på de bajerska kommunala myndigheternas utredning.

Kommissionens grundläggande inställning i fråga om reformen av gemenskapens politikområden framgår av Agenda 2000 ((KOM(97) 2000. )). De formella förslagen för de olika politikområdena skall presenteras fr.o.m. våren 1998. Före denna tidpunkt är kommissionen inte i stånd till att precisera sina förslag. Kommissionen kan dock, utan att vilja förbinda sig i förhållande något enskilt förslag, konstatera att de bajerska kommunala myndigheternas önskemål väsentligen sammanfaller med kommissionens egna ståndpunkter.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2489/97 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till rådet (28 juli 1997)

Ämne: Oförskämd turkisk provokation mot det ekumeniska patriarkatet i Konstantinopel

I en skrivelse av aldrig tidigare skådat slag, undertecknad av ambassadråd Cemil Karaman, har den turkiska ambassaden i Bryssel informerat Etienne Quintiens, sekreterare för kommittén för kristna kyrkor i Belgien, om att det inte finns något ¨ekumeniskt patriarkat ¨ i Konstantinopel, utan att patriarkatet skall kallas ¨patriarkatet i Fanari¨ och han hotar med att brev som adresseras till ¨Ekumeniska patriarkatet¨ hädanefter kommer att returneras till avsändaren.

Hur ställer sig rådet till denna oförskämda turkiska provokation och hur reagerar den på sådana handlingar från ett land som har ambitionen att bli medlem i Europeiska unionen, men aldrig visar prov på ett uppträdande som anstår en europeisk stat?

Svar (15 januari 1998)

Rådet erinrar om att frågan om de mänskliga rättigheterna regelbundet figurerar på dagordningen i samband med den politiska dialogen mellan Europeiska unionen och Republiken Turkiet. Inom denna ram gör rådet hela tiden ansträngningar för att främja en diplomatisk hållning, särskilt när det gäller följande:

- Tillämpning av nationella lagar och förordningar.

- Den turkiska statens uppfyllande av förpliktelser * garanterade genom internationella fördrag * mot sina icke-muslimska minoriteter.

- De religiösa och andliga strävandena från ett stort antal kristna runt om i världen, vilka av historiska eller kanoniska skäl kan se Hans helighet den ekumeniske patriarken som den främste bland likar (primus inter pares) bland de ortodoxa patriarkerna och ärkebiskoparna. Möjligheten att kommunicera kan i detta sammanhang vara av stor betydelse.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3251/97 från Katerina Daskalaki (UPE) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Risker för det arkeologiska utgrävningsområdet Kerameikos

Nyligen har det tagits ett definitivt beslut om att en tunnel för tunnelbanan skall grävas under den antika begravningsplatsen Kerameikos i Athen (en arkeologisk plats med ett unikt värde för det europeiska kulturarvet) trots varningar från ansvariga myndigheter inom kultur och arkeologi men även från andra representanter för dessa områden om de allvarliga konsekvenser som detta kommer att få för Kerameikos-området.

Har kommissionen för avsikt att ta några initiativ i syfte att alternativa lösningar undersöks så att man undviker de uppenbara risker som hotar den arkeologiska platsen?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (12 november 1997)

Kommissionen är väl insatt i problematiken kring de risker som anläggningsarbetena för tunnelbanan i Aten utgör för de arkeologiska utgrävningarna under jord och följer regelbundet arbetets framåtskridande.

Den nu föreslagna sträckningen, som går under en del av den gamla begravningsplatsen Keramikos, beslutades efter det att det konstaterades att den först planerade sträckningen skulle medföra alltför stora risker för begravningsplatsen. Greklands arkeologiska råd skall komma med sitt definitiva yttrande i denna fråga på grundval av resultaten från borrningen av en liten provtunnel samt de efterföljande geotekniska undersökningarna.

Kommissionen anser att den nuvarande planläggningen är den bästa för att undvika risker för begravningsplatsen Keramikos. Kommissionen fortsätter trots detta att övervaka anläggningsarbetena och deras effekter.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2916/97 från Jaak Vandemeulebroucke (ARE) till kommissionen (5 september 1997)

Ämne: Kontrakt på bevakning av Europeiska kommissionens byggnader

I den flamländska pressen har det förekommit rapporter om skumma förehavanden och eventuell korruption i samband med att ¨Groep 4 Securitas¨ år 1992 tilldelades kontraktet på bevakning av Europeiska kommissionens byggnader.

Dagen innan anbuden skulle öppnas lär alla uppgifter om konkurrenternas förslag ha tillställts Groep 4 Securitas varvid denna firma kunnat jämföra dem med sitt eget anbud.

Det heter också att lönerna för de 600 väktare som arbetar för kommissionen ett tag skall ha beräknats enligt ett felaktigt index så att kommissionen en tid betalade högre löner till Groep 4 Securitas än vad bevakningsfirman i själva verket betalade ut till sina väktare.

Dessutom hävdas det att en tjänsteman vid kommissionen såg till att arton personer fick lön utbetalad via Groep 4 Securitas utan att de behövde utföra några prestationer för kommissionen för detta. De som kom i åtnjutande av lön på detta sätt gick emellertid den berörde tjänstemannen tillhanda med tjänster av olika slag. Samtidigt lär den berörde tjänstemannens bror som var polisinspektör ha förordnats att tjänstgöra hos den berörde tjänstemannen såsom sambandsofficerare. Höga tjänstemän vid kommissionen fick veta om dessa förehavanden år 1994. Trots detta kom det aldrig till någon officiell utredning, inga disciplinära förfaranden och följaktligen inte heller några påföljder.

Kan kommissionen upplysa mig om huruvida det ovansagda överensstämmer med fakta och om så inte är fallet, vilka fel det finns i de ovan anförda anklagelserna?

Kan kommissionen samtidigt upplysa mig om varför kommissionen lät kontraktet med Groep 4 Securitas fortsätta att gälla även efter att dessa fakta fastställts, om det en gång är så att dessa fakta äger sin riktighet?

Kan kommissionen samtidigt ge mig en noggrann kronologisk översikt över vilka åtgärder kommissionen vidtagit i ärendet?

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (17 oktober 1997)

Kommissionen har noterat de allvarliga anklagelser som framfördes i de belgiska dagstidningarna De Morgen och Het Algemeen Dagblad mellan 18 och 20 augusti 1997 om avtalet mellan bolaget Groupe 4 Securitas och kommissionen.

Kommissionens enhet för bedrägeribekämpning (Uclaf) och finanskontroll tillsatte omedelbart en grupp med uppgift att göra ingående undersökningar av anklagelserna såväl inom som utom kommissionen. Undersökningarna, som redan satt igång, koncentreras särskilt på

- under vilka omständigheter avtalet om bevakningsuppdrag med Groupe 4 Securitas ingicks i oktober 1992,

- påståendena om att löner betalades inom ramen för avtalet till personer som inte utförde några tjänster åt kommissionen, samt

- huruvida kommissionens interna förfaranden har respekterats.

I de fall där alltför stora belopp betalats ut på grund av felaktigheter i indextalet har detta redan åtgärdats. Det är i nuläget för tidigt att dra några slutsatser från den pågående utredningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2277/97 från Sebastiano Musumeci (NI) till kommissionen (2 juli 1997)

Ämne: Skamfullt angrepp av tysk press mot bilden av Sicilien

Den tyska dagstidningen Das Bild publicerade i maj 1997 en arkikel med följande rubrik: ¨Untreue Braut von Hunden zerrissen¨ (¨Otrogen hustru sliten i stycken av hundar¨). Artikelns författare, Andreas Englisch, beskrev inte olyckan - som nyligen inträffat i Catania - realistiskt, utan tillade en massa detaljer som aldrig inträffat samt med en sådan omänsklighet att det hela nästan låter absurt.

Då detta kan ses som ytterligare ett försök av tysk press att ge dåligt anseende åt Italiens - och i synnerhet Siciliens - bild och kultur,

frågar jag kommissionen

1. om kommissionen inte anser att det är nödvändigt med en strängare kontroll av pressen, som idag uppenbarligen är i händerna på skrupelfria journalister som saknar yrkesetik, en press som rent av arbetar för verkliga lobbygrupper som syftar till att förstöra den turistvänliga bild som Sicilien sedan lång tid verkat för utomlands.

2. om det inte är på tiden att ingripa hos den tyska regeringen, så att denna sätter stopp för sådana initiativ som vanför alla principer för solidaritet och respekt för folken, som med sådan kraft förespråkats i Maastrichtfördraget.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (20 oktober 1997)

Kommission förstår och värdesätter det engagemang som parlamentsledamoten visar i denna fråga.

Det bör emellertid i detta fall framhållas att pressövervakning i allmänhet enligt subsidaritetsprincipen faller inom ramen för de enskilda medlemsstaternas behörighet. Reglerna i EG-fördraget bemyndigar kommissionen att verka inom detta område endast om en medlemsstats regelverk eller en publikations beteende är oförenliga med gemenskapslagstiftningen, i synnerhet vad gäller den inre marknaden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2650/97 från Roberto Mezzaroma (UPE) till rådet (1 september 1997)

Ämne: Mynt inom ramen för den gemensamma valutan

Den 9 juni 1997 godkände Ecofin-rådet förslaget till förordning i fråga om storlek på och materialet i mynten i Eurocoins-systemet. I detta förslag till förordning, som också godkändes av Europeiska rådet i Amsterdam nyligen, utesluts rostfritt stål helt och hållet.

Rostfritt stål skulle ha följande fördelar:

1. Ekonomiska: En besparing på över 300 miljoner ecu om bara mellanstorlekarna (0,1, 0,2 och 0,5 euro) tas i beaktande.

2. Tekniska: Det är lätt att prägla, det behåller utseende och form och det är lämpligt för automatiska maskiner.

3. Hygieniska: Det rostfria stål som används i de mynt som präglats av de största medlemsstaternas myntverk uppvisar inga tecken på att vara hälsofarliga för konsumenterna.

4. Återvinning: Vid tillverkningen av rostfritt stål används omkring 80 % skrot och produkten kan återanvändas till 100 %.

5. Miljöhänsyn: Rostfria produkter innebär inget miljöproblem.

6. Tillverkning: Det föreligger inga problem att tillverka euro-mynten (omkring 300 000 ton).

Vilka initiativ och motiv har hittills inskränkt valet till mynt som skall framställas av koppar eller kopparlegeringar och helt uteslutit rostfritt stål, som är en typiskt europeisk produkt (44 % av världsproduktionen)?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2596/97 och E-2650/97 (10 november 1997)

Den 5 juni 1997 förelade kommissionen rådet ett formellt förslag till rådets förordning om valörerna och de tekniska specifikationerna för euromynt.

I detta förslag godkänns i huvudsak de tekniska inslag som har föreslagits av medlemsstaternas myntverksdirektörer vilka rådet tidigare hade givit i uppdrag att granska och utarbeta ett heltäckande förslag för ett enhetligt europeiskt myntsystem. När det gäller de material som skall användas för tillverkningen av euromynt grundar sig myntverksdirektörernas granskning bland annat på de senaste tekniska rönen om ekonomi och folkhälsa.

Vid sitt möte den 7 juli 1997 uttryckte rådet politisk enighet om detta förslag från kommissionen med förbehåll för de eventuella senare ändringar som rådet godkänner efter granskning av Europaparlamentets ändringsförslag vid den första och/eller andra behandlingen. Det skall betonas, å ena sidan, att detta förslag som är grundat på artikel 105a i EG-fördraget är underställt samarbetsförfarandet med Europaparlamentet och, å andra sidan, att förordningen i fråga kan antas formellt av rådet först efter det att de medlemsstater som antar euron som gemensam valuta blir kända.

Rådet har under tiden samrått med Europaparlamentet om detta förslag vid en första behandling och avvaktar nu dess yttrande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2604/97 från Carles-Alfred Gasòliba i Böhm (ELDR) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Olaglig import av nötkött

Med beaktande av att kommissionen under den första veckan i juli gav felaktig, partisk och snedvriden information om olaglig import av nötkött av brittiskt ursprung som skulle ha distribuerats på den spanska marknaden, och eftersom denna information senare dementerades, men dock fick mycket negativa följder för köttproduktionen och -konsumtionen i Spanien:

1. Hur har kommissionen för avsikt att ersätta de spanska jordbrukarna och affärsmännen för de allvarliga skador de vållats som en följd av denna information?

2. Vilka konkreta åtgärder ämnar kommissionen vidta för att återupprätta köttkonsumenternas förtroende på de marknader som skadats av kommissionens uttalanden?

3. Beaktade kommissionen samtliga följder som spridningen av felaktig, partisk och snedvriden information kunde ha? Anser kommissionen att den i framtiden borde iaktta strängare regler inför spridning av obekräftade uppgifter som allvarligt kan skada ekonomiska sektorer som innehar en nyckelställning i Europeiska unionen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2576/97, E-2577/97, E-2578/97, E-2603/97, E-2604/97 och E-2605/97 ingivna Emma Bonino för kommissionen (14 oktober 1997)

Kommissionen meddelade den 2 juli 1997, att den hade upptäckt illegal försäljning av brittiskt nötkött till andra medlemsstater och till tredje land.

Kommissionen är mån om att vara öppen och som ett uttryck för dess åtaganden inför parlamentet, har den hållit parlamentet och medlemsstaterna informerade om utvecklingen i denna fråga.

Det är på så sätt som ett spanskt företag med samma namn som ett företag med säte i Guinea Bissau har blivit obefogat anklagad.

Det visade sig dock senare att ett annat spanskt företag hade tagit emot 200 ton kött från ett av de anklagade belgiska företagen. De spanska myndigheterna undersöker för närvarande detta efter att ha blivit informerade av kommissionen.

Kommissionen är medveten om att viss information eventuellt kunde få återverkningar på köttmarknaden, men den har önskat att lägga större vikt vid att informera konsumenterna som ett led i öppenhetsprincipen.

Den händelse som parlamentsledamoten hänvisar till har dock inte haft någon effekt på marknaden, eftersom de insända uppgifterna (på veckobasis), som kommissionen får från medlemsstaterna inte har visat någon prisuppgång för kött i grossistledet på grund av avslöjandena när det gäller illegal export av kött från Förenade kungariket under juli månad.

Det är fortfarande kommissionens uppfattning att det är kommissionens skyldighet att hålla parlamentet, medlemsstaterna och om nödvändigt konsumenterna informerade om denna typ av händelser allteftersom. Detta handlingsmönster stöds för övrigt i hög grad av den tillfälliga kommittén som har till uppgift att göra uppföljningar av rekommendationer när det gäller bovin spongiform encefalopati.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2742/97 från Patricia McKenna (V) till rådet (1 september 1997)

Ämne: Flyktingar som flyr från Myanmar till Bangladesh

Uppskattningsvis 25 000 asylsökande har under de senaste månaderna flytt från Myanmar till Bangladesh för att komma undan tvångsarbete, brott mot de mänskliga rättigheterna och påtvingat lidande.

Bangladesh har hittills vägrat att ge FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) tillstånd att samtala med dessa flyktingar.

Några av flyktingarna har sänts hem med tvång. Exempelvis sändes den 20 juli 1997 en grupp burmesiska muslimer, s.k. Rohingyas, tillbaka till Myanmar av bangladeshiska säkerhetsstyrkor.

Har rådet riktat någon framställan till myndigheterna i Bangladesh som uppmanar dessa att tillåta företrädare för UNHCR att samtala med dessa flyktingar och inrätta stödprogram för dem? Om så inte är fallet, kommer rådet att göra några sådana framställningar?

Har rådet tagit kontakt med myndigheterna i Bangladesh för att begära att dessa tar sitt ansvar enligt Genèvekonventionen och andra internationella avtal och inte med tvång sänder hem dem som flyr från förföljelse? Om så inte är fallet, kommer rådet att göra detta?

Svar (21 november 1997)

1. Rådet är medvetet om den svåra situationen för burmesiska flyktingar i Bangladesh.

De bangladeshiska myndigheterna har liksom FN:s flyktingkommissariat vid ett flertal tillfällen i det förflutna uppvaktats om att ge de FN-organisationer som är verksamma på platsen adekvat möjlighet att träffa flyktingar och att förhindra oegentliga återsändanden.

Det bör noteras att Bangladesh inte har ratificerat Genèvekonventionen angående flyktingar rättsliga ställning.

2. Med hänsyn till den nyligen försämrade situationen vid den burmesiska-bangladeshiska gränsen är Europeiska unionen beredd att vidta de åtgärder som krävs, t.ex. uppvaktningar i Dhaka och kontakter med FN:s flyktingkommissariat.

Detta ärende är för närvarande föremål för interna överläggningar inom rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2318/97 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (18 juli 1997)

Ämne: Den humanitära situationen för fångar i Marocko

1. Känner ministerrådets nederländske ordförande till de förnedrande humanitära förhållanden som fångar i Marocko lider under?

2. Har rådets nederländske ordförande övervägt att överlägga med de marockanska myndigheterna för att förbättra de humanitära förhållandena för fångarna i de marockanska fängelserna?

3. Känner ministerrådets ordförande till de bilaterala avtalen mellan de spanska och de marockanska myndigheterna i vilka man kommit överens om att spanska medborgare som döms i Marocko kan avtjäna sina straff i Spanien? Överväger ministerrådets nederländske ordförande att också sluta bilaterala avtal med Marocko så att nederländska medborgare som döms i Marocko kan avtjäna sina straff i Nederländerna?

4. Anser ministerrådets nederländske ordförande det vara förnuftigt att, med tanke på det stora antal nederländska medborgare som finns i det marockanska Salé-fängelset, stänga det nederländska konsulatet i Tanger den 1 september 1997, även med hänsyn till att en rådgivande EU-delegation den 15 april i år i Tanger informerat sig om de erbarmliga humanitära förhållanden som bland annat de nederländska internerna tvingas lida under i 'Prison Civile'?

Svar (13 november 1997)

Rådet har ingen information om situationen för fångar i Marocko.

När det gäller den ärade parlamentsledamotens övriga frågor är rådets ordförandeskap inte behörigt i frågan, som omfattas av en medlemsstats behörighet.

Rådet vill emellertid betona den särskilda vikt som det fäster vid skyddet och främjandet av de mänskliga rättigheterna. Denna fråga utgör en viktig punkt i avtalet mellan Europeiska gemenskaperna och Marocko och bör inspirera den inhemska och den internationella politiken hos båda parter. För övrigt utgör Europa-Medelhavspartnerskapet, i vilket Marocko deltar fullt ut, en gynnsam ram för att stärka den politiska dialogen, för att främja den mänskliga rättigheterna och för att utveckla rättsstaten och demokratin.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2772/97 från Encarnación Redondo Jiménez (PPE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Skydd av ursprungsbeteckning för europeiska viner

Enligt olika kommunikationsmedia håller man i USA på att utarbeta regler som innebär att man fortsätter att använda ursprungsbeteckningar avsedda för europeiska viner för viner som kommer från USA, i syfte att skydda landets vinodlares intressen.

Om detta visar sig stämma, vilka åtgärder kommer kommissionen då att vidta för att skydda europeiska vinodlares intressen, vilka helt klart skulle skadas om USA införde sådana regler?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (20 oktober 1997)

Parlamentsledamoten tar upp den ändring i Revenue Reconciliation Act som den amerikanske kongressledamoten d'Amato motionerade om 1997. Kongressen antog denna ändring, och syftet med den är att lagfästa vissa benämningar som i enlighet med gällande amerikansk lagstiftning i många år har använts på vinetiketter. Det rör sig om benämningar som i själva verket är europeiska ursprungsbeteckningar, som t. ex. Champagne, Mosel, Port, Sherry. I Förenta staterna används dessa emellertid för amerikanska eller importerade viner. Förteckningen över de benämningar som finns med i ändringen är identisk med den som finns i gällande bestämmelser ((Se del 27 FR Kap. 1, ¶ 4.24 b) 2) i BATF:s (Bureau of Alcohol, Tobacco Products and Firearms) federala lagar och bestämmelser. )).

För närvarande sker inom kommissionen en juridisk granskning av denna ändring och av huruvida den står i överensstämmelse med TRIPS-avtalet (de handelsrelaterade bestämmelserna i WTO-avtalet om immateriell äganderätt).

I detta smmanhang vill kommissionen erinra om det svar som gavs på den skrifliga frågan E-2485/97 från ledamoten Barros-Moura ((EGT C 82, 17.3.1998. )) om skyddet för gemenskapens ursprungsbeteckningar. Ett av de främsta mål man vill uppnå inom vinsektorn är att såväl i hela EU som på internationell nivå garantera skyddet för gemenskapens ursprungsbeteckningar och geografiska beteckningar. Förhandlingar pågår mellan kommissionen och Förenta staterna om att stärka skyddet för gemenskapens beteckningar på den amerikanska marknaden. Syftet är först och främst att de benämningar som finns med i ändringen i fråga inte längre skall få användas.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 102 , 03/04/1998 s. 0169



SKRIFTLIG FRÅGA E-3303/97 från Juan Colino Salamanca (PSE) till kommissionen (20 oktober 1997) Ämne: Gemensam organisation av marknaden för bananer Kan kommissionen lämna uppgifter för de tre senaste åren om de banankvantiteter som var tredje månad tilldelas var och en av de tre licensierade typerna av producenter, och speciellt information om de producenter som innehar B-licens? Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (5 november 1997) Då svaret är mycket omfattande, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2944/97 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: En internationell brottsmålsdomstol

Med tanke på Internationella domstolens begränsningar undrar jag vilken ståndpunkt kommissionen intar i de pågående förhandlingarna om att upprätta en internationell brottsmålsdomstol som skulle ha befogenhet att åtala vilka enskilda individer som helst för folkmord, våldsbrott, krigsbrott och andra brott mot mänskligheten, utan vetorätt för de nationella regeringarna?

Stödjer kommissionen förslaget att enskilda individer och medborgargrupper, liksom nationella regeringar och domstolens åklagare skall ha rätt att väcka talan inför denna domstol?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (8 oktober 1997)

Kommissionen är övertygad om att en internationell brottmålsdomstol behöver upprättas eftersom de senaste årens händelser visar på ett trängande behov av att en permanent institution upprättas som kan spela en viktig roll när det gäller att förebygga allvarliga brott mot den internationella humanitära rätten och de mänskliga rättigheterna och som kan utgöra ett viktigt instrument för att undvika att de som är skyldiga till dessa handlingar undslipper straff.

Kommissionen deltar inte i de pågående förhandlingarna om upprättandet av den internationella brottmålsdomstolen och anser inte att det är lämpligt att den på detta stadium uttalar sig om detta organs befogenheter.