SV Europeiska unionens officiella tidning CE 88/77

(2004/C 88 E/0085)

SKRIFTLIG FRÅGA E-2308/03

från José Ribeiro e Castro (UEN) till kommissionen

(14 juli 2003)

Ämne: Afrika — olja — fattigdom

Enligt uppgifter från en studie som genomförts av en nordamerikansk icke-statlig organisation, Catholic Relief Services, kommer de nya oljeinvesteringar som sker i Afrika troligtvis inte att utrota fattigdomen i de länder som förfogar över denna energiresurs, trots utsikterna om en fördubbling på tio år av den afrikanska oljeproduktionen.

Dessa slutsatser är mycket chockerande.

Enligt pressen offentliggjordes denna studie på Internet samma dag som den brittiska premiärministern i London träffade ledare för oljeföretag (17 juni 2003), varvid han uppmanade dem att verka för större insyn i sina affärer på den afrikanska kontinenten.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

— Känner kommissionen till denna studie eller förfogar den över andra trovärdiga utredningar i denna fråga?

— Vilken information besitter kommissionen om oljeföretagens verksamhet och insynen i deras affärer med oljestaterna i Afrika?

— Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit eller kommer den att vidta för att främja större insyn i de oljeföretag som är etablerade eller bedriver verksamhet i Europeiska unionen och som utvinner olja i Afrika för att på så sätt främja kontrollen av förvaltningen och fördelningen av inkomsterna från oljan? Vilka åtgärder har kommissionen dessutom vidtagit eller kommer den att vidta vis-à-vis de afrikanska länderna inom ramen för befintliga samarbetsförbindelser?

— Anser kommissionen det vara möjligt att på något sätt förhindra eller begränsa verksamheten i Europeiska unionen för de oljeföretag som inte går med på att öppet redogöra för sina handels- och industriförbindelser med afrikanska länder?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(10 september 2003)

Kommissionen känner inte till denna specifika studie som publicerats av Catholic Relief Services enligt vilken investeringar inom oljesektorn inte kan utrota fattigdomen i de oljeproducerande länderna. Resultaten av rapporten enligt Catholic Relief Services webbplats bekräftar emellertid en pågående utveckling. Det stämmer att beroende av olje- och mineralexport är mycket nära förbundet med ovanligt svåra förhållanden för den fattiga befolkningen. Utveckling av oljeindustrin tenderar att ytterligare koncentrera välfärden till den politiska och militära eliten, vilket kan vara förbundet med undergrävande av demokrati och sämre villkor när det gäller mänskliga rättigheter. När länder blir beroende av export av olja eller mineral har de svårt att diversifiera sin ekonomi och att främja t.ex. jordbruk och tillverkningsindustri som mer direkt gagnar den fattiga befolkningen. Slutligen är beroende av olje- eller mineralexport ett hinder för den typ av ekonomisk verksamhet som gynnar den fattiga befolkningen.

Kommissionen förfogar inte över någon detaljerad sammanställning över oljeföretags verksamhet i Afrika. Åtskilliga direkta kontakter har emellertid tagits med nytänkande multinationella företag inom olje- och gruvsektorn inom ramen för kommissionens strategi för företagens sociala ansvar.

Kommissionens ordförande Romano Prodi uttryckte i en skrivelse 2002 sitt stöd för en kampanj som inleddes i juni 2002 där multinationella företag uppmanades att uppge hur mycket de betalar till regeringar i fattiga länder. Denna så kallade ”Publish What You Pay”-kampanj (offentliggör vad du betalar) leds av George Soros och stöds av mer än 30 lobbygrupper, däribland Amnesty International, Friends of the Earth och Save the Children. Det nyligen inrättade europeiska flerpartsforumet kommer vid sitt nästa rundabordsmöte för utveckling den 29 och 30 september 2003 att ta upp kampanjen och notera bästa praxis vid företag. Europaparlamentet deltar i forumet som observatör. Även i Catholic Relief Services rapport fastställs främjande av företagens sociala ansvar som det mest effektiva sättet att tackla problem som orsakats av olje- och gruvindustrin i Afrika.

Det går inte att begränsa eller förhindra verksamheten för de oljeföretag som är ovilliga att offentliggöra sina betalningar. Det är emellertid nödvändigt främja konceptet ”företagens sociala ansvar” och det civila samhällets roll på nationell nivå, som skulle kunna vara en slags vakthund när det gäller dessa företag. Vidare uttrycker kommissionen sitt fulla stöd för OECD:s (Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling) konvention om bekämpande av bestickning enligt vilken bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförbindelser är straffbar.

Slutligen bör det påpekas att kommissionen tar upp frågor som rör olje- och mineralinkomster i sina regelbundna politiska dialoger med åtskilliga partnerländer och förordar en klar och öppen integrering av dessa intäkter i statsbudgetarna.