SKRIFTLIG FRÅGA E-1404/98

från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen

(11 maj 1998)

Ämne: Valutaväxlare och euron

I samband med att den gemensamma valutan träder i kraft kommer antalet växlingstransaktioner förmodligen att minska i förhållande till dagens antal med avseende på de valutor som kommer att försvinna från marknaden när de ersätts av euron. De professionella valutaväxlarna, som har tillstånd från den nationella centralbanken att driva sin verksamhet, kommer följaktligen att bli tvungna att dra ner på sin verksamhet och i vissa fall även att slå igen.

Kan kommissionen, i analogi med vad som planerades för tulltjänstemännen inför införandet av den inre marknaden, besvara följande frågor:

1. Har den planerat att vidta åtgärder i syfte att bemöta detta fenomen?

2. Anser den inte att det är lämpligt att överväga någon form av ersättning för dem som till följd av situationen skulle kunna tänka sig att gå i förtidspension?

3. Skulle den inte kunna vidta åtgärder för att få medlemsstaterna att se till att eventuella tillstånd som inte längre används på grund av att verksamheten har lagts ned inte bjuds ut till försäljning på marknaden, utan i stället ställs till förfogande för de personer som fortsätter att driva sin verksamhet för att på så sätt garantera dem förköpsrätt?

4. Anser den inte att det vore lämpligt att använda Europeiska socialfonden för projekt som syftar till att omskola personalen inom denna specifika yrkeskår, organiserad av Italienska valutaväxlarorganisationen, som eventuellt skulle kunna delta i utarbetandet av detta projekt?

Svar från Yves-Thibault de Silguy På kommissionens vägnar

(22 juni 1998)

1. Kommissionen lade i maj 1995 fram en grönbok om praktiska åtgärder vid införandet av den gemensamma valutan. I detta dokument samt i ett antal senare rekommendationer anges kommissionens förslag om hur övergången till euron skall organiseras. I synnerhet har det åtminstone sedan december 1995 stått klart att sedlar och mynt i euro kommer att införas från och med början av 2002.

Hela kommissionens förberedande arbete har utgått från principen att ansvaret för de nödvändiga förändringarna bör ligga hos den enskilda branschen i fråga. Samtidigt som införandet av den gemensamma valutan totalt sett kommer att medföra väsentliga fördelar för den europeiska ekonomin kommer förändringarna i samband med övergången uppenbart att vara större i vissa branscher än i andra.

2. Kommissionen är fullt medveten om att det kommer att innebära större utmaningar för valutaväxlingskontoren att anpassa sig till eurons införande än för många andra verksamheter. För närvarande finns det dock ingen rättslig eller regleringsmässig grund som kommissionen kan använda för att föreslå specifika åtgärder för att bistå denna sektor. De åtgärder som 1992 vidtogs till förmån för tulltjänstemän grundade sig på ett särskilt rådsbeslut.

3. Medlemsstaterna har ensamma ansvaret för auktorisation av valutaväxlingskontor.

4. Kommissionen anser att projekt för att omskola personal som arbetar på valutaväxlingskontor kan vara berättigade till stöd från Europeiska socialfonden. Urvalet av vilka projekt som skall få stöd från fonden är dock en fråga för de nationella myndigheterna i medlemsstaterna.