ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-3354/97 från Bertel Haarder (ELDR) till kommissionen (15 oktober 1997)

Ämne: Strukturstöd till Central- och Östeuropa inom ramen för Agenda 2000

Kommissionen har vid upprepade tillfällen försäkrat att också andra länder än Polen, Ungern, Tjeckien, Slovenien och Estland har möjlighet att ingå i den första omgången av EU:s utvidgning om de uppvisar en snabb utveckling och en anpassning till de krav som ställs på EU-medlemmar. Detta uttrycktes bl.a. av kommissionens ordförande Jacques Santer som svar på min fråga under parlamentets sammanträdesperiod i juli i Strasbourg.

Mot denna bakgrund är det egendomligt att kommissionen föreslår att dessa fem länder skall erhålla 38 miljoner ecu i strukturstöd samtidigt som de länder som till en början måste vänta på att bli medlemmar endast skall erhålla 7 miljoner ecu i strukturstöd.

En dylik fördelning av resurserna kan endast bekräfta misstanken om en indelning av länderna i sådana som har och som skall få mera, och sådana som inte har och som skall få mindre. En sådan ¨Matteusprincip¨ är olycklig och orimlig samt ger felaktiga signaler till de länder som har störst behov av att hållas kvar på demokratins och marknadsekonomins väg.

Jag skulle därför vilja fråga kommissionären om kommissionen anser att denna fördelning är ändamålsenlig och huruvida kommissionen överväger att ändra fördelningen, samt om den kommer att lägga fram ett ändrat förslag till parlamentet.

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (11 november 1997)

Kommissionen har alltid hävdat att utvidgningen är en helhetsprocess som inbegriper alla kandidatländer och som innebär att anslutningsförhandlingar skall inledas med de olika länderna i takt med deras framsteg vad gäller de kriterier för anslutning som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn. Kommissionen kommer i de rapporter som den åtagit sig att upprätta varje år och av vilka den första utkommer i slutet av 1998 att rekommendera rådet att inleda förhandlingar med alla de länder som den bedömer har uppfyllt dessa kriterier.

När det gäller de ekonomiska beloppen delar kommissionen inte parlamentsledamotens uppskattning, eftersom det totala stöd under perioden före anslutningen som föreskrevs i Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 slutlig. )) uppgår till 21 miljarder ecu vilket i genomsnitt innebär en årlig fördubbling jämfört med den nivå som förväntas 1999.

Det bör tilläggas att stödet under perioden före anslutningen till länder som väntar på anslutning framstår som betydande, enligt parlamentsledamotens framställning, eftersom det, beräknat i procent av ländernas bruttonationalprodukt, uppgår till en nivå som är jämförbar med övriga kandidatländers.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2582/97 från Johanna Maij-Weggen (PPE) till kommissionen (24 juli 1997)

Ämne: Internet

Vet ni om att en tjänstetillhandahållare på Internet vid namn Xs4All har beslutit att från de tjänster den tillhandahåller på nätet avvisa allt material som innehåller barnpornografi?

Är det tekniskt och juridiskt möjligt att få alla tjänstetillhandahållare på Internet att vidta en sådan åtgärd och är kommissionen beredd att i mån av möjlighet vidta en dylik åtgärd?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (6 oktober 1997)

Det finns inga lagliga eller tekniska hinder för Internetleverantörer som vill följa den holländska leverantörens exempel och avlägsna barnpornografi från sina egna servrar.

Det är olagligt att publicera barnpornografi i nästan alla medlemsstater oavsett mediet, alltså inklusive Internet. Rättsvårdande myndigheter måste beivra olagligt innehåll vid källan. Därutöver kan leverantörerna själva minska spridningen av olagligt material genom att upprätta väl fungerande självregleringssystem i enlighet med och med stöd av rättssystemet (t.ex. uppförandekodex, upprättande av ¨heta linjer¨).

Internettjänster som är värdar för tredje parts material förväntas inte i förväg kontrollera innehåll som de inte tror är olagligt. När de däremot är medvetna om sådant innehåll måste de vidta åtgärder för att ta bort det.

Eftersom olagligt material kan spridas i alla länder som har tillgång till Internet kräver kampen mot barnpornografi på Internet samarbete mellan alla som är inblandade på nationell, europeisk och internationell nivå. Kommissionen samarbetar med de andra europeiska institutionerna och medlemsstaterna för att främja effektiva åtgärder på detta område, men den kan inte ersätta nationella rättsvårdande myndigheter. Länkar till alla relevanta dokument kan hittas på http:/www2.echo.lu/legal/en/internet/internet.html.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3241/97 från Alfonso Novo Belenguer (ARE) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Mål 1-regioner

Den 16 juli 1997 offentliggjorde Europeiska kommissionen Agenda 2000 där man beskriver framtidsutsikterna för Europeiska unionen för början av nästa sekel.

Bland annat ingår ett kapitel om reformering av strukturfonderna, där kommissionen själv föreslår en minskning av antalet prioriterade mål, från de nuvarande sju till tre.

Man föreslår att mål 1 efter 1999 strikt och utan flexibilitet skall omfatta regioner med en BNP under 75 % av gemenskapens genomsnittliga BNP.

För de nuvarande mål 1-regioner som efter 1999 ligger över 75 % av gemenskapens BNP kommer en övergångsperiod att gälla, vilket innebär att bidragen från strukturfondernas mål 1 successivt kommer att dras in.

1. Kan kommissionen beskriva hur den här successiva indragningen konkret kommer att gå till?

2. Om inte, när kommer kommissionen att meddela hur det skall gå till?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (10 november 1997)

Kommissionen har föreslagit att man strikt skall tillämpa kriteriet en bruttonationalprodukt (BNP) per invånare på mindre än 75 % av genomsnittet i gemenskapen, när man väljer ut de regioner som skall omfattas av mål 1 under perioden 2000-2006. De regioner som för närvarande omfattas av mål 1 och som kommer att ha en BNP per invånare som är högre än detta gränsvärde, kommer under en övergångsperiod att få ett gradvis och under lång tid minskande stöd. Detta tillfälliga stöd inom ramen för mål 1 kommer dock att upphöra innan perioden 2000 - 2006 löper ut, för att det mål med geografisk koncentration som kommissionen rekommenderat skall vara uppnått år 2006.

Kommissionen kommer att specificera de praktiska bestämmelserna för övergångssystemet vid diskussionerna om nya strukturförordningar under 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2477/97 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (16 juli 1997)

Ämne: Natura 2000

1. Kommer listorna och informationen om områdena för Natura 2000-programmet att offentliggöras? Om så är fallet (vilket vi hoppas), hur kommer kommissionen att skydda utrotningshotade arter från att hotas av illegala kommersiella intressen och souvenirjägare?

2. Ett av de större problemen är att markägare på det lokala planet är rädda för att verksamheten på deras mark kommer att stöta på hinder om de blir uppsatta på Natura 2000-listan. Hur kommer kommissionen att på det lokala planet redogöra för hur direktivet fungerar?

3. Man har endast avsatt 450 miljoner ecu till budgetposten för Life-programmet fastän parlamentet sänkte sitt ursprungliga krav från 800 miljoner vid första behandlingen till 600 miljoner ecu. Som en kompromiss beslutades det att budgetposten skulle ses över 1997 i syfte att undersöka huruvida det krävs mer pengar och i så fall skall budgeten diskuteras på nytt. Vilken är den aktuella efterfrågan på medel från budgetposten, och överväger kommissionen hur man bör avsätta mer resurser till Life-programmet?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (11 september 1997)

1. Nätverket Natura 2000 kommer att upprättas i tre etapper. Medlemsstaterna föreslår områden, kommissionen antar förteckningen över områden av gemenskapsintresse i samråd med medlemsstaterna, och slutligen klassar medlemsstaterna dessa områden som särskilda bevarandeområden. Under den första etappen skall varje biologisk-geografisk region upprätta en egen lista med områden och deras geografiska parametrar.

Om offentliggörandet av uppgifter kan innebära ett hot mot bevarandemålsättningarna för en art, kan medlemsstaten i undantagsfall välja att endast delge kommissionen denna information, i pappersversion. Sådana uppgifter kommer inte att tillgängliggöras i elektronisk form.

2. Medlemsstaterna är skyldiga att förhandla med alla berörda markägare. Kommissionen försöker informera de olika samhällsekonomiska grupperna och opinionsbildande parterna om upprättandet av Natura 2000-nätet och dess praktiska betydelse. Kommissionen offentliggör bl. a. ett informationsbrev som redan fått starkt gensvar.

3. I förordning (EG) nr 1404/96 av den 15 juli 1996 om ändring av förordning (EEG) nr 1973/92 om inrättande av ett finansiellt instrument för miljön (Life) ((EGT L 181, 20.7.1996. )) föreskrivs ett referensbelopp på 450 miljoner ecu för perioden 1996 - 1999. De årliga beloppen skall överensstämma med budgetplanen.

I artikel 7.3 i förordningen fastställs att referensbeloppet skall ses över av rådet senast den 31 december 1997, utgående från en rapport som kommissionen skall lämna in senast den 30 september 1997.

I nuläget, och med tanke på den rådande budgetplanens snäva ramar, har kommissionen inte för avsikt att begära en ökning av det referensbelopp som föreskrivs i förordningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2738/97 från Gianni Tamino (V) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Gemenskapsbidrag för djurförsök

I meddelandet av den 18 september 1995 till ortopediska kliniken vid det katolska universitetet Sacro Cuore i Rom angående försök med 72 kaniner för ¨analys av tecken på in vivo-biokompatibilitet i keramiska ämnen för ortopediskt bruk¨ anges under rubriken ¨finansiella medel¨ ett ¨avtal med EEG nr 7090699¨ utan närmare detaljer.

Vilka slags försök är det fråga om? Hur stort är bidraget från gemenskapen?

Vilka för människan nyttiga resultat har uppnåtts?

Kommer man att respektera åtagandet i det femte åtgärdsprogrammet för miljön, enligt vilket djurförsöken skall minskas med 50 % före år 2000?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-2738/97 och E-2739/97 ingivna av Edith Cresson för kommissionen (6 oktober 1997)

Vid fördelning av forskningsmedel beaktar kommissionen det politiska mål som formulerades i det femte miljöprogrammet ((KOM(92) 23. )), dvs. att djurförsöken inom gemenskapen skall minskas med 50 % före år 2 000. Kommissionen har sedan 1986 finansierat forskning syftande till att ersätta djurförsök med alternativa metoder. Framför allt har de på varandra följande programmen för bioteknik, biomedicin och hälsa ((KOM(94) 68. )) gett viktiga bidrag till utvecklingen av alternativa försöksmetoder inom farmakotoxikologin.

I det fjärde ramprogrammet för forskning ((KOM(92) 406. )) fastställs principerna för hur gemenskapsfinansierad forskning skall bedrivas. I överensstämmelse med rådets direktiv 86/609/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål ((EGT L 358, 18.12.1986. )) anges det att djurförsök när så är möjligt skall ersättas av in vitro-metoder och andra metoder.

Den utveckling av ¨djurmodeller¨ som ledamoten hänvisar till behandlas i punkt 3.2.2 i arbetsprogrammet för bioteknik. Dessa djurs välbefinnande skyddas enligt rådets direktiv 86/609/EEG och därför behövdes ingen särskild hänvisning till djurskydd i arbetsprogrammet. Alla avtalsparter är förpliktade att lyda sin nationella lagstiftning, i synnerhet de säkerhetsbestämmelser och etiska bestämmelser som gäller där forskningen utförs.

Ledamoten hänvisar till ett forskningsprojekt finansierat inom Brite Euram-programmet, med syftet att fastställa optimala kriterier för höftproteser i metall täckta med keramiskt material som efterliknar benvävnad. Den uppgift som universitetet Cattolica del Sacro Cuore i Rom hade var att studera hur den täckta protesen och djurvävnad fungerade ihop. För detta användes 72 kaniner som fick ett implantat och observerades under en tid så att man kunde se hur implantaten fungerade. Gemenskapens totala bidrag till de fem universitet som deltog var på 974 000 ecu under tre år. Detta projekt bidrog till att förbättra den keramiska höljet för höftproteser och därmed till att förbättra livskvaliteten för människor som lider av flera oläkbara frakturer eller av att det naturliga benet bryts ned som en följd av åldrande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2925/97 från Patricia McKenna (V) till rådet (16 september 1997)

Ämne: Förenta staternas utbildning av rwandisk armé

Den franska tidningen Le Monde (av den 28 augusti 1997) har rapporterat att den amerikanska armén utbildar den tutsi-dominerade rwandiska armén i strid och gerillakrigföring. Le Monde hävdar också att man har sett en rapport från Pentagon som bekräftar detta.

Det militära utbildningsprogrammet verkar ha tagit sin början 1994. Enligt rapporten håller nio amerikanska militärinstruktörer för närvarande på med att utbilda 60 rwandiska officerare.

Den rwandiska armén har anklagats för att ha massakrerat hundratusentals hutus i östra Zaire.

Har rådet gjort några framställningar till amerikanska myndigheter om denna rapport? Tror rådet att detta militäriska samarbete kan ha brutit mot det av FN införda vapenembargot mot Rwanda på något sätt? Vilka åtgärder funderar rådet på att vidta i det här fallet?

Svar (21 november 1997)

Rådet följer uppmärksamt situationen i området kring de stora sjöarna och har uttryckt oro över anklagelserna om massakrer i Zaire, nuvarande Demokratiska republiken Kongo. Unionen har för de kongolesiska myndigheterna betonat vikten av att en undersökning genomförs av Förenta nationerna och att detta sker utan hinder för att fastställa de faktiska förhållandena och vem som bär ansvaret.

Rådet har inte fått några rapporter om sådana förhållanden som pressen hänvisar till och som den ärade parlamentsledamoten nämner. Rådet har därför inte gjort några framställningar till de amerikanska myndigheterna i frågan.

När det gäller en eventuell överträdelse av Förenta nationernas vapenembargo mot Rwanda, fäster rådet uppmärksamheten på Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner 918 (1994), 1011 (1995) och 1053 (1996). Enligt resolution 918 av den 16 maj 1994 skall samtliga stater förhindra försäljning eller leverans till Rwanda av vapen och all annan liknande materiel, däri inbegripet vapen och ammunition, fordon och militär materiel, materiel för paramilitär polis och reservdelar. Resolutionen hänvisar enbart till materiel och inte till militärutbildning. Enligt resolution 1011 av den 16 augusti 1995 upphävs sanktionerna i resolution 918 när det gäller försäljning eller leverans till Rwandas regering. I resolution 1053 av den 23 april 1996 förklarar säkerhetsrådet att det enligt resolution 1011 (1995) är fast beslutet att till fullo tillämpa förbudet mot försäljning eller leverans till icke-regeringsstyrkor av vapen eller liknande materiel för användning i Rwanda.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2971/97 från Michael Hindley (PSE) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: En delegation i Gulfstaternas samarbetsråd

Har kommissionen för avsikt att upprätta en delegation i länderna i Gulfstaternas samarbetsråd, med tanke på att vår handel med dessa länder är så enormt betydelsefull?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (27 oktober 1997)

Kommissionen ser ständigt över sitt nätverk av delegationer. Kommissionen är fullt medveten om den ökade betydelsen av förbindelserna mellan gemenskapen och länderna i Gulfstaternas samarbetsråd. I detta sammanhang är det ett av kommissionens mål att öppna en delegation i Riyadh. Det är emellertid inte möjligt att öppna någon delegation förrän nödvändiga medel gjorts tillgängliga, antingen genom omfördelning av befintliga budgetmedel eller genom ytterligare budgetmedel.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2888/97 från Glyn Ford (PSE) till rådet (16 september 1997)

Ämne: Pastor Yusefis dödsfall i Iran i september 1996

Kan rådet informera om vilka åtgärder det har vidtagit till följd av mordet på pastor Yusefi, pastor i ¨The Iranian Assemblies of God¨, som skedde i Iran i september 1996?

Känner rådet till att Rev. Yusefi kan ha blivit mördad helt på grund av sin kristna tro? Utgör inte detta ett brott mot de mänskliga rättigheterna?

Svar (26 november 1997)

Mohammed Yusefi, som vid 24 års ålder konverterade till kristendomen och som var präst i kristna församlingar i Iran, hittades död den 28 september 1996 i närheten av sin hemstad Sari i Mazandaran-provinsen. Rapporterna om omständigheterna kring hans död antydde att han eventuellt hade mördats, och flera personer hölls kvar för förhör. De iranska myndigheterna vidhåller emellertid att Mohammed Yusefi begick självmord och att varken hans kyrka eller han själv hade några problem med iranska myndigheter.

Europeiska unionen tog upp Mohammed Yusefis fall med de iranska myndigheterna inom ramen för den kritiska dialog mellan EU och Iran, som fram till i april 1997 var det forum där bl.a. frågor som rörde de mänskliga rättigheterna togs upp med Iran.

Unionen och dess medlemsstater spelar dessutom en aktiv roll i arbetet i FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna och Tredje kommittén vid FN:s generalsekretariat, vilka är de viktigaste forum där situationen för de mänskliga rättigheterna i Iran behandlas.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2356/97 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (18 juli 1997)

Ämne: Öppnandet av en del av gränsen mellan Syrien och Irak

1. Har Syrien, som spelar en viktig roll både inom fredsprocessen i Mellanöstern och som partner inom EU:s medelhavspolitik, givit några garantier till FN och EU att landet inte skall transportera eller på annat sätt leverera några vapen, någon militärstrategisk materiel eller några komponenter som kan användas vid tillverkning av bakteriologiska vapen över den nyligen öppnade sträckan av gränsen mellan Syrien och Irak?

2. När kommissionen förhandlat med Syrien om finansiella avtal som rör sig i storleksordningen 31 miljoner ecu och berör telekommunikationer, främjande av turism och skydd av det historiska arvet, har kommissionen då uppställt som villkor att Syrien omedelbart skall sluta medverka vid produktionen av narkotika i Bekadalen, en produktion med ett värde på gatan av två miljarder gulden?

3. Om inte: med tanke på att dessa droger via Syrien och Turkiet undergräver ungdomens hälsa i EU, hur ämnar rådet och kommissionen då förklara för medborgarna i Europa att det skall ställas 31 miljoner ecu till Syriens förfogande?

4. Varför har rådet ännu inte ställt sin utvärderingsrapport om de mänskliga rättigheterna i Syrien till Europaparlamentets förfogande? Står det något i den rapporten som bör hållas i skymundan?

Svar (17 november 1997)

1. Rådet förväntar sig att Syrien respekterar samtliga resolutioner som FN:s säkerhetsråd har antagit när det gäller Irak.

2. och 3. Den ärade ledamoten i Europaparlamentet bör hänskjuta sin fråga till kommissionen, som har ansvaret för genomförandet av det finansiella stödet till Syrien. Projekten som gäller telekommunikationer och utveckling av turistnäringen lades fram för Med-gruppen i september och maj 1996. Kommissionen förhandlar emellertid fortfarande med de syriska myndigheterna om det ramavtal som skall fastställa den övergripande modellen för Meda-programmets genomförande i Syrien. I väntan på resultatet av dessa förhandlingar har inga projekt påbörjats.

4. Inom ramen för samarbetsavtalet EG-Syrien tar Europeiska rådet upp frågor med anknytning till stärkande av demokratin och respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Vid det senaste mötet i samarbetsrådet 1996 noterade EU med tillfredsställelse de förbättringar som rapporteras från Syrien när det gäller respekten för mänskliga rättigheter, men gav också uttryck för sin övertygelse att ytterligare framsteg är nödvändiga.

Det är kommissionen, inte rådet, som har uppmanats rapportera till Europaparlamentet om situationen för de mänskliga rättigheterna i Syrien.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2488/97 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till rådet (28 juli 1997)

Ämne: Övergrepp begångna i Somalia av soldater från EU:s medlemsländer

Enligt artiklar i internationell press har soldater från EU:s medlemsländer som deltog i den mångnationella FN-styrkan med deltagare från 21 länder, utfört tortyr och begått omänskliga våldshandlingar utan motstycke gentemot den obeväpnade befolkningen i Somalia.

Syftet med denna styrka sades vara att skydda och bistå folket i Somalia som plågades av inbördeskrig, men anklagelserna (om tortyr, utnyttjande av barn och kvinnor, våldtäkter och obarmhärtig misshandel) vittnar om att uppträdandet från soldater från vissa medlemsstater nog inte passar in i den bild som omvärlden bör ha av EU-länderna.

Hur avser rådet att reagera på dessa exempellösa illdåd som begåtts av soldater från unionens medlemsstater (och för övrigt från medlemsstater som var med och grundade gemenskapen), något som allvarligt skadar unionens anseende och som gör dess uttalanden om ¨skydd av de mänskliga rättigheterna¨ till tomma uttalanden utan innehåll?

Svar (13 november 1997)

Den ärade parlamentsledamotens fråga faller inte under rådets behörighet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2841/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Oegentligheter i anbudsförfarandet rörande installationen av datorer på det italienska utbildningsdepartementet

Artikel 85 i EG-fördraget fastställer att ¨följande är oförenligt med den gemensamma marknaden och förbjudet: alla avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstater som har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden¨.

I skriftlig fråga P-1972/97 ((EGT C 45, 10.2.1998, s. 132.)) uppmärksammades kommissionen på en situation som skulle kunna vara en kränkning av artikel 85. I frågan påpekades det att det italienska utbildningsministeriet hade tilldelat ett kontrakt på 640 miljarder lire för att utrusta departementet med datorer till ett tillfälligt konsortium som omfattar Electronic Data Systems Italia Spa (EDS) och Ferrovie della Stato Spa (FS) (italienska statens järnvägar).

Genom att i augusti 1996, det vill säga under förfarandets gång, sälja företaget Telesistemi Ferroviari verkade det som om FS förlorade sin operativa kapacit på IT-området och det uppstod därför vissa tvivel beträffande företagets rätt att delta i anbudsförfarandet. Statens juridiska rådgivningsenhet hänvisade just till detta i sitt yttrande från december 1996 och bedömde ovan nämnda konsortium som icke lämpat att delta i anbudsförfarandet.

I föreliggande fall tycks det således som om detta konsortium, genom att ha blivit tilldelat kontraktet trots att det inte var lämpat att delta, skulle ha snedvridit konkurrensen.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta besvara följande frågor:

1. Var det enda syftet med konsortiet bestående av EDS och Ferrovie dello Stato att delta i anbudsförandet i fråga och kan denna omständighet inverka på kommissionens bedömning av huruvida det har skett en kränkning av artikel 85 i EG-fördraget?

2. Kan kommissionen göra en bedömning av om konsortiet var lämpat att delta i anbudsförfarandet?

3. Vilka svar har kommissionen fått från de italienska myndigheterna beträffande iakttagandet av bestämmelserna om offentliga upphandlingar och vad är kommissionens åsikt i frågan?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (21 oktober 1997)

Avtalet i fråga har inte anmälts till kommissionen och denna kan således inte uttala sig om huruvida det är förenligt med bestämmelserna i artikel 85 i EG-fördraget. Det faktum att man går samman med ett annat företag för att göra det lättare för detta att få ett kontrakt vid upphandling innebär dock inte i sig en överträdelse av förbudet i 85.

Strax efter det att kommissionen svarat på den skriftliga frågan P-1972/97 från parlamentsledamoten, tog den emot ett klagomål som gällde den offentliga upphandlingen av tjänster för att utrusta det italienska utbildningsdepartementet med datorer. På grundval av de uppgifter som klaganden lämnade håller kommissionen nu på att utarbeta ett brev till de italienska myndigheterna med punktvisa frågor om hur upphandlingsförfarandet gick till.