SKRIFTLIG FRÅGA E-0155/02

från Wilhelm Piecyk (PSE) till kommissionen

(31 januari 2002)

Ämne: Spanska myndigheters tillvägagångssätt vid utfärdande av uppehållstillstånd för EU-medborgare

I april 2001 ansökte en kvinna från Schleswig-Holstein i Tyskland hos den spanska utlänningsmyndigheten i Valencia om det så kallade Tarjeta de Residente Comunitario, som krävs för att vistas en längre tid i Spanien.

Då hon inte hörde ifrån den ansvariga myndigheten, frågade hon i augusti 2001 än en gång myndigheten hur långt de hade kommit med behandlingen, och fick då veta att hennes ansökan hade lagts åt sidan. Enligt myndigheten skulle den emellertid behandlas så snart som möjligt. Två månader senare hade hon fortfarande inte hört något ifrån utlänningsmyndigheten, så hon gick dit igen. Ansökan, som hade behandlats, fanns visserligen tillgänglig, men det tidigare nämnda uppehållstillståndet Tarjeta de Residente Comunitario, måste hämtas i en annan lucka. Där var kön så lång att den slutade långt utanför byggnaden. Även om man ställde sig i kö tidigt på morgonen innan luckan öppnats, uppgav hon att det skulle vara omöjligt att komma in i byggnaden innan luckan stängdes, för att inte tala om det omöjliga i att komma fram till luckan.

Enda lösningen var att ställa sig i kö tidigt på morgonen för nästa dag och köa utomhus under natten, vilken de berörda också gjorde.

Jag skulle därför vilja fråga kommissionen följande:

1. Känner kommissionen till liknande fall i Spanien eller i andra medlemsländer?

2. Anser kommissionen att händelser som dessa är förenliga med de grundläggande friheterna på den inre marknaden och särskilt med unionsmedborgarskapet?

3. Finns det i sådana fall möjlighet att vidta rättsliga åtgärder för de drabbade, och tänker kommissionen vidta åtgärder för att avskaffa dessa byråkratiska hinder?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(11 mars 2002)

1. Kommissionen har mottagit ett antal klagomål från unionsmedborgare om byråkratiska problem och administrativa förseningar som de råkar ut för i medlemsstaterna när de vill utöva sin rätt att röra sig fritt inom unionen.

2. Det är medlemsstaterna som ansvarar för organisationen av de nationella myndigheterna och kommissionen kan endast ingripa om medlemsstaterna överträder sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten. När det gäller det fall ledamoten hänvisar till anges det i artikel 5 i rådets direktiv 64/221/EEG av den 25 februari 1964 av den 25 februari 1964 om samordningen av särskilda åtgärder som gäller utländska medborgares rörlighet och bosättning och som är berättigade med hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa(1) att ett beslut att bevilja eller avslå ett första uppehållstillstånd skall fattas så snart som möjligt och i vart fall senast sex månader efter den dag då ansökan om tillstånd inlämnades.

3. I det fall som ledamoten redogörs för har unionsmedborgaren i fråga ingen möjlighet till överklagande. Kommissionen föreslår i sitt förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om unionsmedborgares och deras familjemedlem mars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier(2), som för närvarande diskuteras i rådet, åtgärder för att underlätta för unionsmedborgarna att utöva sin rätt att fritt röra sig inom unionen.

(1) EGT B 56, 4.4.1964, svensk specialutgåva Område 5 Volym 1 s. 28.

(2) EGT C 270, 25.9.2001.