SKRIFTLIG FRÅGA E-2413/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: Beskattning av motorfordon som importeras till Grekland

I syfte att harmonisera tillämpningen av bestämmelserna om tullbefrielse vid slutlig införsel av vissa personliga ägodelar, som medges olika kategorier av personer som byter sin normala bostadsort från ett tredje land till en EU-medlemsstat, har Grekland införlivat bestämmelserna i direktiv 83/181/EEG(1) och förordning (EEG) 918/83(2) i sin nationella lagstiftning.

Genom artikel 6 paragraf 13 i lag nr 2459/97 avskaffade Grekland från och med den 1 januari 1997 skattebefrielse i samband med import av motorfordon, men inte av personliga ägodelar samt enbart för grekiska statstjänstemän, även om det motorfordon som köpts registrerats i ett tredje land och använts där i överensstämmelse med detta lands allmänna beskattningsregler (inklusive de bestämmelser som anges i internationella konventioner och avtal).

1. Gäller bestämmelserna i direktiv 83/181/EEG och förordning (EEG) 918/83 också efter den 1 januari 1993?

2. Om dessa rättsliga bestämmelser fortsätter att gälla, har då Grekland rätt att från denna lagstiftning undanta grekiska statstjänstemän som på egen begäran har arbetat och/eller arbetar i ett tredje land och därmed förlagt sina privata och yrkesmässiga aktiviteter till detta land under en period som uppgår till minst 185 dagar per kalenderår?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(27 oktober 1998)

1. Rådets direktiv 83/182/EEG av den 28 mars 1983 om skattebefrielser inom gemenskapen för vissa transportmedel som tillfälligt införs från en annan medlemsstat och rådets förordning (EEG) 918/83 av den 28 mars 1983 om upprättandet av ett gemenskapssystem för tullbefrielse gäller fortfarande i det fall som frågeställaren tar upp.

2. När det gäller frågan om huruvida Grekland enligt de ovannämda bestämmelserna har rätt att inte ge skattebefrielse åt statstjänstemän som har arbetat eller fortfarande arbetar i ett tredje land till vilket de har förlagt hela sin privata och yrkesmässiga verksamhet under minst 185 dagar per kalenderår, beror svaret på om det skett ett byte av den normala hemvisten. Om personerna i fråga har förlagt sin normala hemvist till ett tredje land och sedan återigen förlagt den till Grekland har de rätt till den befrielse från skatt och tullar som de ovannämnda bestämmelserna föreskriver. Om de dock anses vara på tjänsteuppdrag i detta tredje land har de fortfarande sin normala hemvist i Grekland under uppdragsperioden och har följaktligen inte rätt till befrielse enligt gemenskaps-bestämmelserna.

Definitionen av normal hemvist ges i artikel 7 i direktiv 83/182/EEG(3) och i artikel 6 i direktiv 83/183/EEG (identisk med nyss nämnda artikel) så som den har tolkats enligt domstolens rättspraxis. När det gäller denna definition hänvisas frågeställaren till kommissionens svar på den skriftliga frågan E-183/98(4) och på den muntliga frågan H-177/98 från Jonas Sjöstedt som ställdes under frågestunden vid parlamentets andra sammanträde i mars (mars II) 1998(5).

Av denna rättspraxis framgår att den normala hemvisten har flera olika rättsliga aspekter vilket gör att det måste bedömas från fall till fall om det handlar om ett byte av den normala hemvisten.

(1) EGT L 105, 23.4.1983, s. 38.

(2) EGT L 105, 23.4.1983, s. 1.

(3) EGT L 105, 23.4.1983.

(4) EGT C 323, 23.10.1998.

(5) Debatter i Europaparlamentet (mars II 1998).