SKRIFTLIG FRÅGA E-2565/02

från Anna Karamanou (PSE) till rådet

(16 september 2002)

Ämne: De afghanska flyktingarnas återvändande till sina hem

Situationen i Afghanistan är otrygg. Våld härskar fortfarande i landet och sammandrabbningar, brottslighet, rån och kränkande av kvinnors rättigheter förekommer fortsättningsvis. Till den otrygga situationen bidrar också förekomsten av minor och de amerikanska styrkornas bombningsräder, liksom det faktum att möjligheter att ta emot de återvändande saknas. Allt detta gör återvändandet mycket riskfyllt för de afghanska flyktingarna som vistas både i de inre delarna av Afghanistan och i andra länder.

Amnesty International har i en rapport som heter Continuing need for Protection and Standards for Return of Afghan Refugees uttryckt farhågor över den politik för massåtervändande som UNHCR driver i samarbete med de stater som tagit emot afghanska flyktingar. I rapporten betonas nödvändigheten av att följa internationella normer, eftersom de är livsviktiga för att säkra ett permanent, tryggt och värdigt återvändande för de afghanska flyktingarna. Organisationen varnar för att situationen, om dessa normer inte följs, kan leda till nya evakueringar och flyttningsrörelser.

Tänker rådet ingripa för att se till att inga obligatoriska eller tvingande åtgärder vidtas för att få de afghanska flyktingarna att återvända till Afghanistan, där de kan utsättas för allvarliga kränkningar av sina mänskliga rättigheter, och för att säkra respekt för internationella flyktingnormer?

Svar

(20 februari 2003)

1. Till följd av Talibanregimens fall och inrättandet av nya politiska institutioner i Afghanistan har frågan om antagande av program för återsändande av afghanska medborgare som befinner sig i Europeiska unionens medlemsstater behandlats såväl av de berörda medlemsstaterna som på unionsnivå. Vissa medlemsstater har redan infört sådana program.

2. I fråga om unionens insatser på området bör det hänvisas till att Europeiska rådet i Sevilla uppmanade rådet att före årsskiftet anta ett program för återsändande grundat på kommissionens grönbok, vilket skall syfta till att på bästa möjliga sätt påskynda återvändande till Afghanistan (slutsats nr 30).

I syfte att genomföra slutsatserna från Sevilla lade det danska ordförandeskapet fram ett utkast till ett särskilt program för återvändande till Afghanistan, vilket för närvarande behandlas av rådet behöriga organ och som för en första diskussion lagts fram för rådet den 15 oktober 2002. Rådet antog denna plan vid sitt möte den 28 november 2002.

Rådet konstaterar att denna plan för återvändande till Afghanistan hänger samman med inrättandet av ett allmänt EU-program som också är på väg. När det antog planen ansåg rådet att återvändandet till Afghanistan från EU nu borde inledas och att de afghaner som väljer att inte utnyttja möjligheten till frivillig repatriering fortfarande bör omfattas av den status som de innehar i enlighet

med nationell lagstiftning på området, med fullt iakttagande av 1951 års konvention och dess protokoll från 1967 om flyktingars rättsliga ställning. Rådet erkände också den viktiga roll som kan spelas av enskilda medlemsstater såväl som av gemenskapen i dess helhet. I planen utvisas därför var samordning på EU-nivå kommer att bli mest verkningsfull och var komplementaritet mellan medlemsstaters och gemenskapens åtgärder kan uppnås. Ansvaret för att sätta planen i verket åvilar huvudsakligen medlemsstaterna, medan kommissionens roll är mer samordnande.