ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-2459/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(28 augusti 2002)

Ämne: Vattnets renhet

Anser kommissionen, med anledning av den information som nyligen framkommit, att de normer som tillämpas för att mäta renheten i havsvattnet vid badstränder är tillräckligt stränga?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-2459/02 och E-2460/02ingivet av Margot Wallström för kommissionen

(30 september 2002)

Badvattendirektivet från 1976 (rådets direktiv 76/160/EEG av den 8 december 1975 om kvaliteten på badvatten(1)) speglar de kunskaper och erfarenheter som man hade i början av 1970-talet, vad gäller både den tekniska och vetenskapliga grunden, tillvägagångssättet och allmänhetens deltagande. Därför planerar kommissionen att lägga fram ett förslag om ändring av direktivet.

De kvalitetsnormer för vatten som kommer att användas i det nya direktivet bygger på forskning som nyligen genomförts inom Världshälsoorganisationen (WHO) och de speglar de senaste vetenskapliga och tekniska rönen.

Inför varje badsäsong offentliggör kommissionen en rapport om vattenkvaliteten på 19 000 badplatser inom EU. I rapporten anges i vilken utsträckning badvattnen uppfyller två krav: de juridiskt bindande värdena som måste följas och de striktare riktvärdena, som båda definieras i badvattendirektivet från 1976. Rapporten offentliggörs i pappersform(2) men den kan också nås via Internet(3).

Under de senaste fem åren har normerna för kust- och sötvatten uppfyllts enligt följande:

>Plats fÄHor tabell>

Kommissionen hänvisar till rapporten för mer detaljerade siffror och för en teknisk förklaring av bindande värden och riktvärden.

(1) EGT L 31, 5.2.1976.

(2) ISBN 92-894-3193-8, kan erhållas från OPOCE.

(3) http://www.europa.eu.int/water/cgi-bin/bw.pl och http://www.europa.eu.int/water/water-bathing/report/eu.html.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1525/02

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(3 juni 2002)

Ämne: EU:s informationskampanj för att införa euron i Förenade kungariket, Sverige och Danmark

En mycket stor majoritet av medborgarna i de tre EU-länder som inte ingår i euroområdet (Förenade kungariket, Danmark och Sverige) är övertygade om att den gemensamma valutan så småningom kommer att införas i deras respektive länder.

Därför behöver de så mycket information som möjligt om hur det gått med införandet av euron i de övriga EU-länderna, och detaljerad information om vad införandet kommer att innebära för deras respektive länder.

Kan kommissionen ange vad den gjort för att i de tre länderna sprida information om vad införandet av euron inneburit i övriga EU-länder, och vilken typ av kampanj den tänker genomföra för att de tre ländernas befolkningar skall få kunskap och kunna anpassa sig, för att på så sätt underlätta införlivandet av Förenade kungariket, Sverige och Danmark i euroområdet?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(9 juli 2002)

De tre medlemsstater som inte ingår i euroområdet visade sig mycket intresserade av informationskampanjerna om euron. Företrädare för ministerier i de tre länderna deltog i de samordningsmöten som kommissionen regelbundet anordnade. Sverige undertecknade dessutom, i likhet med de tolv medlemsstaterna i euroområdet, avtal med kommissionen om information till vissa särskilda grupper.

Pressklippen visar att intresset hos medierna i de tre medlemsstaterna utanför euroområdet har varit stort sedan mynt och sedlar i euro infördes, och att frågan också varit av stort intresse för medborgarna i de länderna.

Kommissionen har inte bedrivit någon särskild informationskampanj i dessa tre medlemsstater och därigenom tagit hänsyn till önskemålen från deras regeringar och EU-representationer.

Kommissionen kommer, om och när den tiden kommer och efter överenskommelse med myndigheterna i de tre medlemsstaterna, att erbjuda samma stöd och samarbetsvilja i informationskampanjerna om euron som vi gjorde i fråga om de nuvarande tolv medlemsstaterna i euroområdet.

Varje begäran om information från en person eller en organisation i Danmark, Sverige eller Förenade kungariket besvaras naturligtvis utförligt.

Kommissionen tror också att som marsemestern är ett bra tillfälle för medborgarna i de tre medlemsstaterna att bekanta sig med och använda mynt och sedlar i euro i euroområdet.

Kommissionen kommer att göra en Eurobarometer-undersökning i september 2002 i de tre medlemsstaterna för att bedöma allmänhetens inställning till euron efter semestern, det vill säga efter det att medborgarna har haft tillfälle att bekanta sig med den gemensamma valutan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0386/02

från Jules Maaten (ELDR) till kommissionen

(20 februari 2002)

Ämne: Estlands och Sloveniens anslutning

1. Stämmer det att Estland och Slovenien visserligen uppfyller kriterierna för anslutning och att länderna de facto avvaktat med att ansluta sig till dess att andra länder uppfyller dessa kriterier?

2. Gäller det här också några andra kandidatländer?

3. Varför kan dessa länder inte ansluta sig med förtur eller varför har de inte redan anslutit sig?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(25 mars 2002)

1. Enligt principerna för utvidgningen bedöms varje kandidatland efter sina egna meriter, i överensstämmelse med principen om differentiering. Enligt slutsatserna från Europeiska rådet i Laeken i december förra året tillhör båda länderna den grupp av tio länder med vilka förhandlingarna skulle kunna slutföras före utgången av år 2002 och som skulle kunna bli medlemmar av unionen 2004, förutsatt att den nuvarande farten i förhandlingarna och reformarbetet bibehålls. Det stämmer följaktligen inte att Estland och Slovenien praktiskt taget uppfyller alla anslutningskriterier men placerats i ett väntrum.

2. I sina senaste återkommande rapporter drog kommissionen även slutsatsen att inget av kandidatländerna ännu uppfyller alla anslutningskriterierna. En ny bedömning av huruvida kandidatländerna uppfyller alla anslutningskriterier kommer att ske i de återkommande rapporter som beräknas finnas tillgängliga i oktober 2002. På grundval av dessa rapporter borde kommissionen kunna rekommendera de kandidatländer som är färdiga för anslutning.

3. Se svaren på frågorna 1-2.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2128/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(17 juli 2002)

Ämne: Konsekvensbedömning för näringslivet avseende direktivet om kosttillskott

Har kommissionen genomfört och publicerat en konsekvensbedömning för näringslivet avseende direktivet om kosttillskott (2002/46/EG(1))? Om så är fallet, var kan den finnas bland offentliga handlingar?

(1) EGT L 183, 12.7.2002, s. 51.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(20 september 2002)

Kommissionen har inte gjort någon bedömning av de ekonomiska konsekvenserna av förslaget till direktiv om kosttillskott(1). Det ansågs allmänt att tillnärmningen av gällande nationella regler, varav de flesta är mycket restriktiva, skulle få positiva ekonomiska effekter genom att det skulle undanröja onödiga hinder för den fria rörligheten för varor, undvika dyra och utdragna tillståndsförfaranden i de olika medlemsstaterna och ge tillverkarna av kosttillskott de fördelar som den inre marknaden innebär.

(1) Förlag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosttillskott, EGT C 311 E, 31.10.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1284/02

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(7 maj 2002)

Ämne: Europas huvudstad

Efter toppmötet i Nice beslöt Romano Prodi och Guy Verhofstadt att tillsätta en expertgrupp som skulle utreda förutsättningarna för att göra Bryssel till Europas huvudstad.

Jag vill fråga kommissionen enligt vilka kriterier detta val har gjorts och om även andra europeiska huvudstäder har beaktats?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(20 juni 2002)

För att undanröja alla tvivel vill kommissionen belysa bakgrunden till Romano Prodis och Guy Verhofstadts initiativ, nämligen förklaring 22 om var Europeiska rådet skall hålla sina möten, som fogats till slutakten från den regeringskonferens där Nicefördraget antogs:

Från och med 2002 skall ett av Europeiska rådets möten under varje ordförandeskap hållas i Bryssel. När unionen har arton medlemmar skall alla Europeiska rådets möten äga rum i Bryssel.

Det är därför kommissionens ordförande och Belgiens premiärminister bjöd in en grupp intellektuella för att vid två tillfällen diskutera vad Europas huvudstad har för behov och uppgifter och hur Bryssel bättre kan uppfylla dessa. Prodi och Verhofstadt lade fram slutrapporten den 26 april i år för pressen. Rapporten sammanfattar de viktigaste tankar och förslag som mötena ledde fram till.

Det fanns således inga kriterier för att välja just staden Bryssel, som diskussionerna gällde, för det ingick inte i gruppens mandat.

Den sista frågan saknar alltså föremål.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1112/02

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(18 april 2002)

Ämne: Handelsförbindelser (USA, Singapore och EU)

Har kommissionen kännedom om hur förhandlingarna fortlöper mellan Singapore och USA om ingåendet av ett frihandelsavtal mellan de två länderna?

Har kommissionen övervägt huruvida EU bör förhandla om ett liknande avtal med Singapore för att säkra att EU och USA har samma tillgång till Singapores marknad?

Anser kommissionen att det skulle vara möjligt att ingå ett frihandelsavtal med enbart Singapore, eftersom ett frihandelsavtal inte kan ingås mellan ASEAN och EU?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(27 maj 2002)

Unionen prioritering när det gäller dess intresse och resurser är alltjämt de multilaterala förhandlingar som förs inom Världshandelsorganisationen (WTO) i enlighet med den i Doha antagna utvecklingsagendan.

Inte desto mindre följer kommissionen uppmärksamt och med intresse utvecklingen av de initiativ som tagits för den regionala ekonomiska integrationen i östra Asien, inbegripet de förhandlingar om ett frihandelsområde som Singapore slutfört med Japan, Nya Zeeland, och Europeiska frihandelssammanslutningen (Efta), och som det för med Australien, Kanada, Förenta staterna och Mexiko.

Singapore har också lagt fram ett förslag för unionen om att inleda förhandlingar om ett frihandelsområde, ett förslag som kommissionen för närvarande granskar och beträffande vilket den är intresserad av att få alla berörda EU-parters synpunkter. Enligt Singapores förslag skulle ett avtal mellan unionen och Singapore leda till ytterligare utveckling av unionens förbindelser med Singapore och bidra till en förbättring av förbindelserna med andra länder i regionen. Eftersom unionen önskar utveckla ett närmare ekonomiskt samarbete med Singapore, men även med regionen som helhet, måste ett sådant initiativ stödja en ökad regional integration i Asien och förbättra de övergripande förbindelserna mellan unionen och Sydostasiatiska nationers förbund (Asean).

När Singapores förslag gås igenom kommer kommissionen också att ta hänsyn till om förslaget innehåller övertygande ekonomiska argument. Samråd kommer att ske med den privata sektorn i unionen och med alla andra parter som förklarar sig vara intresserade, så att dessa parters synpunkter beträffande det bästa sättet att utveckla förbindelser med Singapore och Asean kan fastställas. Andra möjligheter utöver ett frihandelsavtal, såsom utveckling av ett effektivare samarbete i lagstiftningsfrågor, kommer också att undersökas.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1964/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(28 juni 2002)

Ämne: Problem med beviljande av stöd till den galiciska notfartygsflottan efter en biologisk återhämtningsperiod

I media (till exempel La Voz de Galicia av den 15 maj 2002) har på senaste tiden framkommit uppgifter om att kommissionen, till skillnad mot tidigare år, ställer sig tveksam till att bevilja den regionala förvaltningen i Galicien (Xunta de Galicia) de medel från Fonden för fiskets utveckling (FFU) som är nödvändiga för att besättningsmedlemmar och fiskeskeppare skall kunna få ersättning för den tid fartygen låg i hamn i mars 2002 på grund av en biologisk återhämtningsperiod.

Orsaken till denna exceptionella åtgärd från den galiciska flottans sida var sardinbeståndets känslighet, och åtgärden ingår i en treårig återhämtningsplan för denna art.

Enligt ovannämnda uppgifter, som citerar källor inom den regionala förvaltningen i Galicien, ställer sig kommissionen tveksam till att bevilja kompensationsstöd för den biologiska återhämtningsperioden 2002 (den tredje och sista enligt planen), och har skriftligen begärt ytterligare upplysningar från den regionala regeringen beträffande denna period.

Ett stort antal fiskare och fiskeskeppare berörs av denna situation och kräver ett tillförlitligt besked från kommissionen.

Har komissionen för avsikt att bevilja stöd från FFU till följd av att fiskeflottan legat i hamn på grund av en biologisk återhämtningsperiod i år?

Vilken är orsaken till ovannämnda problem när det gäller beviljandet av stöd i år? Vad beror det på att kommissionen har beviljat detta stöd de båda föregående åren, men tvekar under detta räkenskapsår?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(31 juli 2002)

De spanska myndigheterna anmälde i mars 2002 till kommissionen en plan för återhämtning av sardinbeståndet som medfinansierades av Fonden för fiskets utveckling. Ärendet är föremål för granskning av kommissionen enligt de bestämmelser som gäller för stöd som beviljas inom sektorn av medlemsstaterna.

Till följd av denna anmälan och efter en första granskning av planen begärdes kompletterande upplysningar i april 2002 från de spanska myndigheterna. Dessa uppgifter lämnades till kommissionen i mitten av juni 2002. Eftersom det gäller en plan för återhämtning av resursen kommer kommissionen att överlämna de uppgifter som de spanska myndigheterna har lämnat till Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen för yttrande enligt artikel 16.1 c i rådets förordning (EG) nr 2792/1999 av den 17 december 1999 om föreskrifter och villkor för gemenskapens strukturstöd inom fiskerisektorn(1).

Dessa uppgifter kommer att överlämnas till vetenskapliga kommittén under juli månad 2002. Kommissionen kommer att fatta ett beslut så snart den fått in yttrandet från Vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén.

(1) EGT L 337, 30.12.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1436/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(23 maj 2002)

Ämne: Tortyr i unionen

I en rapport nyligen avslöjade Amnesty International att det utövas tortyr i Spanien, något som drabbar utlänningar och etniska minoriteter. Man tog upp 321 fall som förekommit de senaste sju åren. Av dessa är 32 dokumenterade i detalj och bland dem finns sex dödsfall och fem våldtäkter eller fall av sexuellt utnyttjande. Har rådet fått information om samma typ av anti-humanitära handlingar i andra medlemsstater som när det gäller Spanien? Vilka åtgärder har i så fall rådet vidtagit för att tveklöst kunna dementera att tortyr utövas? Vilka åtgärder har vidtagits för att undersöka dessa fall, förbjuda dem och ge straffpåföljder om man kan bevisa att de förekommit?

Svar

(3 oktober 2002)

Rådet vill upplysa parlamentsledamoten om att alla medlemsstater är skyldiga att se till att de grundläggande fri- och rättigheterna, inklusive vars och ens rätt till en rättvis rättegång, respekteras och bevaras.

Europeiska unionens ansvar på området enligt artikel 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen avser fall då unionen utövar sin behörighet.

Europeiska rådet har ingen behörighet att inleda sådana undersökningar av en medlemsstat som parlamentsledamoten föreslår.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1454/02

från Wolfgang Ilgenfritz (NI) till rådet

(23 maj 2002)

Ämne: Särskilda bestämmelser

På området beskattning av mineralolja har Frankrike, Italien och Nederländerna beviljats särskilda bestämmelser.

1. Vilken är bakgrunden till beviljandet av dessa särskilda bestämmelser?

2. Vilka möjligheter finns det för Österrike att förlänga systemet med miljöpoäng?

Svar

(3 oktober 2002)

1. När det gäller bakgrunden till de särskilda ordningarna för Frankrikes, Italiens och Nederländernas beskattning av mineraloljor hänvisas den ärade parlamentsledamoten till rådets beslut nr 1999/880/EG(1), 2000/446/EG(2) och 2001/224/EG(3).

De åtgärder som dessa medlemsstater har vidtagit med tillämpning av ovannämnda bestämmelser anses dessutom vara förenliga med den gemensamma marknaden enligt rådets beslut av den 3 maj 2002.

2. Det nuvarande systemet med miljöpoäng inrättades efter Österrikes anslutning till Europeiska unionen som en tidsbegränsad övergångsåtgärd. Protokoll 9 till anslutningsakten för Österrike löper ut den 31 december 2003.

I enlighet med punkt 58 i Europeiska rådets slutsatser från Laeken, lade Europeiska kommissionen den 21 december 2001 fram ett förslag som syftar till en tillämpning av de viktigaste punkterna i systemet med miljöpoäng för 2004 när det gäller trafik med tung lastbil genom Österrike. Förslaget innehåller dessutom bestämmelser för en förlängning av systemet med ett år och därefter med ytterligare ett år, om och när det framtida ramförslaget om avgiftsbeläggning vid infrastruktursanvändning inte antas med motsvarande tidsfrister.

Rådet är väl medvetet om problemen med trafik genom Alperna. Rådet (transport) diskuterade vid mötena i mars och juni 2002 kommissionens nya förslag om miljöpoäng, liksom den allmännare frågan om trafik genom Alperna. De delegationer som mest direkt berörs meddelade att de tänkte samråda för att komma närmare en lösning.

(1) EGT L 331, 23.12.1999, s. 73.

(2) EGT L 180, 19.7.2000, s. 35.

(3) EGT L 84, 23.3.2001, s. 23.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2346/02

från Renato Brunetta (PPE-DE) till kommissionen

(29 juli 2002)

Ämne: Projektet Galileo

Inledningen av det europeiska programmet för satellitnavigering (Galileo) är försenad trots kommissionens och Europeiska rymdorganets (ESA) medlingsinsatser.

Den europeiska industrin måste omgående inleda fasen med utvärderingen av de satellitklockor som är i omlopp, vilket skall ha genomförts senast 2005, för att inte äventyra de frekvenser som det europeiska navigationssystemet tilldelats på internationell nivå.

Europeiska rådet gav den 23 maj 2002 startsignal till utarbetandet av ett ramavtal för att underlätta gemensamma projekt mellan Europeiska unionen och Europeiska rymdorganet.

Anser inte kommissionen att det vore lämpligt att så snart som möjligt fastställa mekanismer för en god gemensam förvaltning av projektet?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(3 september 2002)

Inom Europeiska rymdorganisationen (ESA) har man stött på svårigheter i samband med det slutgiltiga fastställandet av en programförklaring för Galileo. Detta har förhindrat inrättandet av det gemensamma företaget.

Eftersom dessa svårigheter fortfarande kvarstår, har berörda enheter inom kommissionen föreslagit att ESA:s styrelse skall utverka tillstånd av sina medlemsstater att bilda det gemensamma företaget tillsammans med gemenskapen, som företräds av kommissionen, utan att behöva invänta en kompromiss om storleken på ländernas bidrag till företaget.

Detta skulle göra det möjligt för det gemensamma företaget att påbörja sin verksamhet med hjälp av medel från gemenskapsbudgeten. Dessa medel skulle betalas ut till företaget av kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1234/02

från Professor Sir Neil MacCormick (Verts/ALE) till kommissionen

(23 april 2002)

Ämne: Stämpelskattemärken och övervakning av smuggling

Ställda inför problemet med smuggling av buteljerade rusdrycker inom unionen kan vissa medlemsstater överväga att införa krav på att varje sådan butelj skall vara åsatt ett stämpelskattemärke för att kunna saluföras på laglig väg.

Har kommissionen någon syn på

a) om detta vore ett effektivt sätt att bekämpa ifrågavarande oting och

b) om det föreligger någon risk för konflikter med den gemensamma marknadens lag om icke-diskriminering?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 maj 2002)

Beträffande punkten a i parlamentsledamotens fråga, varierar inställningen till effektiviteten av skattemärken för att bekämpa smuggling och bedrägerier inte endast från medlemsstat till medlemsstat,

utan även från produkt till produkt och i takt med villkoren ändras, även över tiden. Kommissionen vill därför inte uttala sig om nyttan av skattemärken i allmänhet. Inom det särskilda området för buteljerade spritdrycker kräver enligt kommissionens uppgifter endast Danmark, Spanien, Italien och Portugal skattemärken.

Beträffande punkten b fastställs i artikel 21 i rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor(1), detaljerade regler för användningen av skattemärken. I artikel 21 föreskrivs särskilt att:

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.1, får medlemsstaterna kräva att varor som släpps för konsumtion på deras territorium bär skattemärken eller nationella identifieringsmärken för fiskala ändamål.

2. Varje medlemsstat som kräver användning av sådana skattemärken eller nationella identifieringsmärken som avses i punkt 1 skall göra dem tillgängliga för godkända lagerhavare från de andra medlemsstaterna. Varje medlemsstat får dock kräva att fiskala märken görs tillgängliga för en skatterepresentant som auktoriserats av skattemyndigheten i denna medlemsstat.

Medlemsstaterna skall se till att proceduren med dessa märken inte skapar hinder för den fria rörligheten för punktskattebelagda varor.

3. Skattemärken eller identifieringsmärken i den mening som anges i punkt 1 skall vara giltiga i den medlemsstat som har utfärdat dem. Medlemsstater får dock komma överens om att erkänna varandras märken.

Artikel 6.1 i direktiv 92/12/EEG som det hänvisas till ovan i punkt 1 i artikel 21 föreskriver att skattskyldighet för punktskatt inträder när varan släpps för konsumtion (vilket bestämmelsen sedan definierar) eller när sådana lagerbrister har registrerats som måste beläggas med punktskatt.

En medlemsstats krav att produkter måste bära skattemärken kan därför inte påverka tidpunkten för när skattskyldighet för punktskatt inträder.

(1) EGT L 76, 23.3.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2345/02

från Benedetto Della Vedova (NI) till kommissionen

(29 juli 2002)

Ämne: Användning av Europeiska socialfondens medel för Edunet-projektet

Kan kommissionen besvara nedanstående frågor mot bakgrund av min skriftliga fråga av den 29 januari 2001 (E-0103/01) om användningen av Europeiska socialfondens medel för Edunet-projektet, som stötts av tjänsteföretaget CST srl (Centro servizi terziario, via Tagliamento 45, 00198 Rom) och svaret av den 8 mars 2001(1), i vilket kommissionen uppgav att åtgärder skulle vidtas mot det italienska arbetsmarknadsministeriet för att kontrollera arbetet inom och utgifterna för Edunet-projektet. Vilka resultat har dessa åtgärder lett till och vilka förtydliganden har kommissionen erhållit från arbetsmarknadsministeriet?

Har Edunet-projektet avslutats? Om så är fallet, har den slutliga kontrollen av utgifterna genomförts?

(1) EGT C 340 E, 4.12.2001, s. 11.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(16 september 2002)

Under 2001 bad kommissionen arbetsmarknads- och socialministeriet att

- utföra alla nödvändiga kontroller och

- upphöra med förskottsbetalningarna till Edunet-projektet.

Kommissionen har också kopplat in Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF).

Ministeriet upphörde på kommissionens begäran med betalningarna och överlämnade den 10 december 2001 sin inspektionsrapport om projektet.

I följebrevet till rapporten, undertecknat av vicedirektören D. Carnevale, sammanfattas ministeriets ståndpunkt på följande sätt:

Rapporten och dess bilagor har granskats, och det verkar som om det skett en sammanblandning av projektrelaterad verksamhet och annan verksamhet, dvs. facklig verksamhet.

Det regionala arbetsmarknadsdirektoratet i Rom förbehåller sig dock rätten att överlämna slutgiltiga uppgifter och komplettera informationen med en kontroll av de styrkta utgifter som bokförts för projektet.

Om inga nya uppgifter lämnas kommer förvaltningsmyndigheten inte att återuppta utbetalningarna till CST

Kommissionen inväntar därför revisionen av gemenskapsinitiativen (Adapt/Employment) och förbehåller sig rätten att då fatta beslut om huruvida bidrag kan beviljas för de berörda utgifterna.