SKRIFTLIG FRÅGA E-2343/99

från Robert Evans (PSE) till kommissionen

(13 december 1999)

Ämne: Mögelgiftet aflatoxin

Kan kommissionen ge upplysningar om den åtgärd kommissionen nyligen vidtagit när det gäller godtagbara nivåer av mögelgiftet aflatoxin i paranötter?

Jag har kontaktats angående åtgärdens möjliga följder för människor som lever i Amazonregionens skogar. Jag skulle vilja få ytterligare upplysningar om de vetenskapliga grunderna för denna åtgärd och om eventuell hjälp från EU till producenterna.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(19 januari 2000)

I kommissionens förordning (EG) nr 1525/98 av den 16 juli 1998 om ändring av förordning (EG) nr 194/97 av den 31 januari 1997 om fastställande av högsta tillåtna halt för vissa främmande ämnen i livsmedel(1) fastställs den högsta tillåtna halten av aflatoxin B1 och den totala halten av aflatoxiner i jordnötter, nötter (inbegripet paranötter), torkad frukt, spannmål och härledda produkter av dessa varor samt för aflatoxin M1 i mjölk. För nötter (inbegripet paranötter) och bearbetade produkter av dessa avsedda för direkt konsumtion eller som ingrediens i livsmedel är den högsta tillåtna totala halten av aflatoxin 4 mikrogram per kilogram (µg/kg) och 2 µg/kg aflatoxin B1. Sortering och annan eventuell mekanisk behandling som minskar aflatoxinhalten kan användas i fråga om obearbetade nötter för att få fram den slutliga varan. Med beaktande av dessa tekniker har de högsta tillåtna halterna höjts för nötter (inbegripet paranötter) (10 µg/kg aflatoxin totalt och 5 µg/kg aflatoxin B1) som sorteras eller genomgår annan mekanisk behandling innan de äts av människor eller används som en ingrediens i livsmedel.

Vetenskapliga livsmedelskommittén avgav ett yttrande den 23 september 1994 om aflatoxiner, ochratoxin A och patulin(2). I detta yttrande fastställde kommittén följande: Aflatoxiner är genotoxiska cancerframkallande ämnen. Man anser allmänt när det gäller detta slag av cancerframkallande ämne att det inte finns någon tröskeldos under vilken inga tumörer skulle uppkomma. Med andra ord är det endast en nollexponering som är riskfri. Detta överensstämde med bedömningar som Internationella organet för cancerforskning (IARC) (1993) gjort när det gällde aflatoxins cancerogenitet och genotoxitet. På grundval av många rapporter om riskbedömning kan man dra slutsatsen att även mycket liten exponering för aflatoxin, dvs. 1 nanogram per kilogram (ng/kg) kroppsvikt per dag eller mindre medför risk för levercancer.

Vetenskapliga livsmedelskommittén diskuterade på nytt aflatoxinens toxicitet vid sitt 108:e plenarmöte i september 1997(3) mot bakgrund av en utvärdering av FAO/WHO:s gemensamma expertkommitté för livsmedelstillsatser (JECFA)(4). Vetenskapliga livsmedelskommittén värdesatte det stora arbete som JECFA hade gjort för att kunna genomföra en kvantitativ riskbedömning genom att kombinera cancerframkallande potens och uppgifter om exponering av människor. Vetenskapliga livsmedelskommittén noterade också de många begränsningar och hypoteser som hör till detta tillvägagångssätt, vilka tydligt hade lagts fram i rapporten. Vetenskapliga livsmedelskommittén observerade dessutom att aflatoxins toxicitet inte ifrågasätts av JECFA (aflatoxin hör till de mest potenta mutagena och cancerframkallande kända ämnena) och att flera av JECFA:s uttalanden inte var oförenliga med Vetenskapliga livsmedelskommitténs yttrande om aflatoxiner, som avgavs 1994, och drog slutsatsen att detta yttrande fortfarande var giltigt. På grundval av denna bedömning anser man att fastställandet av högsta tillåtna halter vid sidan av förebyggande åtgärder för att undvika kontaminering bidrar till att skydda konsumenterna. Dessa gränsvärden måste fastställas så lågt som det rimligtvis är möjligt.

Kommissionen är mycket medveten om hur viktig produktionen av paranötter är för de de lokala producenternas sociala förhållanden och för bevarandet av skogen i Amazonas. Därför håller kommissionen på att inom ramen för de tekniska samarbetsprogrammen med de berörda länderna granska hurdant tekniskt och ekonomiskt stöd som kan ges för att upprätthålla produktionen av paranötter och på så sätt bevara den biologiska mångfalden i regnskogen i Amazonas, förbättra kvaliteten på paranötter när det gäller aflatoxinhalten samt förbättra de sociala förhållandena för de små, lokala producenterna. Dessa mål kommer emellertid i andra hand efter skyddet av europeiska konsumenter mot hälsorisker som aflatoxinkontamination orsakar.

(1) EGT L 201, 17.7.1998, s. 43 och s. 93.

(2) Vetenskaliga livsmedelskommitténs rapporter, serie 35.

(3) Protokoll för Vetenskaliga livsmedelskommitténs 108:e möte den 1819 september 1997 i Bryssel.

(4) 49:e mötet, Rom, 1726 juni 1997, sammanfattning och slutsatser i bilagan.