ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2359/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: Utbetalningar till linodlare

Kan kommissionen förklara varför belopp till växtodlare betalas ut 12 månader i efterskott?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(17 september 1998)

I gemenskapsreglerna för den gemensamma organisationen av marknaden för lin och hampa finns nya krav för beviljande av stöd till spånadslin från och med regleringsåret 1998/1999.

För att stöd inte skall kunna utgå till icke uppodlade arealer krävs det nu ett avtal mellan odlaren och den förste beredaren, ett beredningsåtagande, godkända första beredare samt en minimiavkastning av linhalm.

I kraven på faktisk bearbetning av linhalm från de arealer som täcks av avtal och beredningsåtaganden föreskrivs en maximal tidsfrist på 12 månader efter regleringsårets slut. Det står dock alla aktörer fritt att uppfylla kraven så snabbt som möjligt för att få det nämnda stödet. Alla potentiella stödmottagare har dessutom möjlighet att få betalningen utförd före bearbetningen om de lämnar en garanti.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2732/98

från Christine Oddy (PSE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Religiös förföljelse i Sudan

Kommer kommissionen att inför regeringen i Republiken Sudan framföra sina starkaste protester mot landets fortsatta förföljelser av personer som konverterat till den kristna tron?

Kommissionen bör särskilt uppmärksammas på fallen Faisal Abdallah, Ahmad Abdulraham och Al Faki Kuku Hassan, vilka samtliga konverterat från islam. Dessa har häktats och beskylls för undergrävande verksamhet som ett svepskäl för att förfölja dem för deras tro.

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(21 oktober 1998)

Kommissionen är medveten om att Sudan kontinuerligt förföljer människor som anklagas för trosförnekelse och är oroad över bristen på grundläggande mänskliga rättigheter, vilket bland annat tar sig uttryck i den sudanesiska regeringens förbud mot religionsfrihet och försök att tvinga på befolkningen sin version av islam.

Trots att regeringen har uppgivit att alla religioner bör respekteras och att fri religionsutövning garanteras så behandlas islam, den religion som majoriteten tillhör, i verkligheten som statsreligion och regeringen har förklarat att islam skall ligga till grund för landets lagar, institutioner och politik. Medan icke-muslimer får konvertera till islam är trosförnekelse (som inbegriper konvertering till en annan religion) en straffbar handling för muslimer enligt strafflagen från 1991. Myndigheterna fortsätter att begränsa icke-muslimers verksamhet och ytterligare fall av förföljelse och arresteringar på grund av religiös övertygelse har rapporterats.

Genom sin delegation i Khartum håller kommissionen i nära samarbete med medlems-länderna för närvarande på att undersöka fallen Faisal Abdallah, Ahmad Abdulraham och Al Faki Kuku Hassan.

Vid flera tillfällen har unionen uppmanat Sudans regering att respektera de mänskliga rättigheterna och humanitära lagar i alla delar av Sudan och särskilt att tillåta obehindrat tillträde för biståndsorganisationer, övervakare och internationella observatörer samt att skyndsamt undersöka påstådda brott, offentliggöra resultaten och bestraffa lag-överträdare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2884/98

från Jaime Valdivielso de Cué (PPE) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Telekommunikationer

När kommer kommissionen, med hänsyn till de undersökningar den gjort om oskäliga avgifter för mobiltelefoni, att vidta effektiva åtgärder för att få ett slut på denna situation?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(22 oktober 1998)

I juli 1998 tillkännagav kommissionen de preliminära resultaten av sin undersökning av priserna för samtrafik mellan operatörer av fasta och mobila nät. Undersökningen inleddes i januari 1998 och inriktade sig på tre områden, nämligen terminering på allmänt tillgängliga kopplade telenät för samtal från mobila till fasta nät, terminering på mobila nät för samtal från fasta till mobila nät samt hur mycket operatörerna av allmänt tillgängliga kopplade telenät tar betalt för samtal från fasta till mobila nät.

Målet för undersökningens första fas var att samla in omfattande uppgifter i frågan och att bedöma dessa uppgifter, i syfte att identifiera eventuella indikationer på oskäliga eller diskriminerande priser. Denna analys visade att det i åtminstone fjorton fall fanns fog för ytterligare ingående undersökningar. En del av dessa fall kan handläggas av de nationella telemyndigheterna, med tillämpning av ifrågavarande sektorsreglering.

Det bör observeras att dessa preliminära slutsatser endast är indikativa och att det krävs särskilda ingående undersökningar av de kostnader varje operatör har innan det kan dras några definitiva slutsatser. Det är inte möjligt att redan på detta stadium uppskatta hur lång tid det kommer att krävas för att avsluta dessa ärenden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2548/98

från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Transporter av kärnavfall

I IAEA:s "Safety Series 37" förklaras att man principiellt inte behöver räkna med att gränsvärdena överskrids, om de rekommenderade åtgärderna mot kontaminering vidtas. Eftersom dessa gränsvärden fastställts med stor säkerhetsmarginal, är, enligt IAEA, överskridningar av dem vid enstaka tillfällen helt ofarliga. Om gränsvärdena överskrids, skall mottagaren underrätta avsändaren om detta för att denne skall kunna vidta åtgärder.

1. Anser inte kommissionen att IAEA:s fastställande är otidsenligt?

2. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta mot bakgrund av de överskridningar av gränsvärden på upp till 5 000 gånger som blivit kända i samband med transporter av kärnavfall?

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2547/98 och E-2548/98 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen

(30 september 1998)

Kommissionen bekräftar att uppgifterna i Internationella atomenergiorganets (IAEA:s) säkerhetsserie 37 fortfarande gäller.

Att gränsvärdena är ytterst försiktigt satta illustreras tydligt genom resultaten från de undersökningar som de franska och tyska myndigheterna gjort, vilka trots att de ännu inte är avslutade, redan klart visar att det inte har förekommit överexponering av varken arbetare inom området eller av allmänheten trots de höga strålningsvärdena och det antal sådana incidenter som nu meddelats.

Den frekvens med vilken dessa incidenter inträffat samt det sena erkännandet av situationen kräver emellertid vidare insatser. Det är i första hand de nationella myndigheterna som skall se till att sådana insatser görs, och de har följdriktigt genomfört en djupgående undersökning över aktuella förfaringssätt i syfte att säkra att enskilda incidenter inte bara blir undantag utan också att när de trots detta inträffar, alla parter informeras i enlighet med IAEA:s direktiv.

Dessutom betonar kommissionen att de lärdomar man fått i Frankrike och Tyskland kan vara relevanta för att försäkra sig om ett bra förfarande även i andra medlemsstater. Kommissionen fastslår i sitt uttalande till parlamentet den 17 juni 1998 att man därför kommer att göra en genomgång av de tyska och franska rapporterna inte bara med hänsyn till dessa länders förhållanden utan också andra medlemsstaters. Kommissionen har härför för avsikt att utan dröjsmål diskutera med berörda medlemsstater.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2440/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Infrastrukturprojekt på öarna i Egeiska havet

I underprogram 1 om turistutveckling som utgör en del av de regionala programmen för öarna i norra och södra Egeiska havet, innehåller den andra gemenskapsstödramen för Grekland bestämmelser om stöd till infrastrukturprojekt i hamnar och småbåtshamnar på öarna.

Med tanke på att dessa underprogram har varit i kraft sedan 1994, kan kommissionen ange följande:

1. Vilka framsteg har gjorts beträffande uppfyllandet av målet för ovannämnda underprogram?

2. Hur stor är utnyttjandegraden av stöden till underprogrammen?

3. Om det förekommer fördröjningar i förbindelse med utnyttjandet, vilka är de främsta orsakerna till dessa fördröjningar för varje underprogram?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(5 oktober 1998)

Det huvudsakliga syftet med underprogram 1 till det operativa programmet "Södra Egeiska havet" inom gemenskapens stödramar för Grekland under 1994-1999 är att utveckla turismen. 30,2 % av de offentliga medel som tilldelats hade utnyttjats i slutet av juni 1998. För merparten av projekten pågår infrastrukturella arbeten, vilket bör göra det möjligt för de grekiska myndigheterna att snart inleda anbudsförfarande för den privata sektorn, som spelar en väsentlig roll för kapitaltillförseln. Enligt de grekiska myndigheterna kommer det under normala omständigheter inte att bli några märkbara förseningar i genomförandet av det aktuella underprogrammet.

Syftet med underprogram 1 till det operativa programmet "Norra Egeiska havet" inom gemenskapens stödramar för Grekland under samma tidsperiod är att upprätta infrastruktur för utveckling av turismen. Utnyttjandegraden uppgick i slutet av juli 1998 till 23,4 %. Efter en period med dröjsmål, huvudsakligen orsakade av administrativa problem, håller merparten av projekten nu på att genomföras.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2283/98

från Raimo Ilaskivi (PPE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: Beskattning av kyrkornas kollekt

Den kollekt och motsvarande donationer som ges till olika kyrko- och trossamfund har av tradition utgjort skattefri inkomst för mottagaren. På detta sätt har man kunnat säkerställa att olika trossamfund kunnat utöva ofta mycket omfattande verksamhet på de områden som ankommer dem.

På initiativ av ämbetsverket Haut-de-Seine Sud Direction de Fiscal Services har man nu i Frankrike beslutat att Jehovas vittnen skall betala skatt på den kollekt de tar in, vilket rör sig om i genomsnitt 26 franc i månaden per givare. Eftersom det är helt klart att övriga trossamfund eller kyrkor inte omfattas av denna beskattning, strider åtgärden bland annat mot Europadomstolens ställningstagande. Den kan dessutom bli ett prejudikatsfall som kan sprida sig till andra länder och andra trossamfund. Frågan är därför av intresse också för människor som bekänner sig till andra trosläror, såsom också undertecknad.

Jag frågar därför kommissionen vad den anser sig kunna göra för att snabbt kunna råda bot på nämnda missförhållande, bland annat på grundval av de beslut beträffande jämlikhet och mänskliga rättigheter som skrivits in i EU:s olika akter och som gäller för EU:s samtliga medlemsstater och därmed också för Frankrike.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(16 oktober 1998)

Kommissionen påpekar att enligt nuvarande gemenskapslagstiftning får medlemsstaterna i princip fritt fastställa skattesatser och tillämpningsbestämmelser för skatter på donationer.

Kommissionen anser inte att en överträdelse av gällande gemenskapslagstiftning ägt rum i det fall som frågeställaren hänvisar till.

Vad gäller frågeställarens kommentarer, vill kommissionen påminna om att respekten för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna i hög grad är säkerställd i medlemsstaterna, såväl genom interna rättsmedel som externt genom de mekanismer som införts genom Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2933/98

från Gerhard Hager (NI) till rådet

(24 september 1998)

Angående: Sekundärrätt på området för invandrings- och asylpolitik

Enligt uppgift har rådet de senaste åren antagit ungefär 70 rättsakter på området för invandringspolitik.

Vilka enskilda rättsakter rör det sig om? (Vänligen ange varje rättsakt med motsvarande hänvisningar.)

Pågår det arbete för ytterligare harmonisering?

Hur förklarar rådet mot bakgrund av detta att det ändå inte är möjligt att empiriskt fastslå att Europeiska unionen har haft något inflytande på invandringen(1)?

Var och hur kan allmänheten och ledamöter av Europaparlamentet få tillgång till CIREA- och CIREFI-uppgifter?

Svar

(20-21 december 1998)

1. Som den ärande ledamoten antagligen vet, omfattar de instrument som rådet har antagit på området för invandrings- och asylpolitik flera aspekter och utgör viktiga steg i en gradvis uppbyggnad av en gemensam strategi på detta område. Som orientering kommer en förteckning över de instrument som har antagits på området för invandrings- och asylpolitik att överlämnas direkt till den ärade parlamentsledamoten.

2. Diskussioner är på gång inom behöriga rådsorgan om kommissionens förslag om en konvention med bestämmelser för tredjelandmedborgares rätt till inresa och vistelse i medlemsstaterna(2). Detta förslag innehåller en övergripande strategi för hanteringen av frågor om den lagliga invandringen. Vi erinrar om att rådets luxemburgska ordförandeskap den 8 december 1997, i enlighet med artikel K.6.2 i Fördraget om Europeiska unionen, förelade Europaparlamentet detta kommissionsförslag för synpunkter.

3. Ännu ett initiativ på detta område från kommissionens sida gäller situationer med masstillströmning av fördrivna personer, vilket har lett till två förslag, nämligen det ändrade förslaget om en gemensam åtgärd för tillfälligt skydd för fördrivna personer samt förslaget om en gemensam åtgärd om solidaritet vad avser mottagandet av fördrivna personer som omfattas av tillfälligt skydd och dessas uppehälle(3). Europaparlamentet har rådfrågats också när det gäller detta.

4. För att ett område med frihet, säkerhet och rättvisa gradvis skall kunna upprättas har rådet dessutom uppmanats att, i enlighet med avdelning IV i EG-fördraget, efter ändringar genom Amsterdamfördraget, anta särskilda åtgärder när det gäller invandrings- och asylpolitiken.

5. För uppgifter i CIREFI- och CIREA-dokument gäller bestämmelserna i rådets beslut av den 20 december 1993 om allmänhetens tillgång till rådets handlingar(4), efter ändring genom rådets beslut av den 6 december 1996(5). Uppmärksammas bör det faktum att, eftersom dessa uppgifter lämnas av medlemsstater får, i enlighet med artikel 4.1 i detta beslut, tillgång till en rådshandling med sådana uppgifter inte beviljas, om ett utlämnande bland annat skulle kunna undergräva det sekretesskydd som krävs enligt lagstiftningen i den medlemsstat som tillhandahållit någon del av informationen i handlingen.

(1) Strategidokument om invandrings- och asylpolitik 9809/98, ASIM 170.

(2) EGT C 337, 7.11.1997, s. 9.

(3) EGT C 268, 27.8.1998, s. 13.

(4) EGT L 340, 31.12.1993, s. 43.

(5) EGT L 325, 14.12.1996, s. 19.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 118 , 29/04/1999 s. 0040



SKRIFTLIG FRÅGA P-2184/98 från Hilde Hawlicek (PSE) till kommissionen (7 juli 1998) Angående: Författare till undersökningen om fasta bokpriser I sitt beslut av den 22 september 1997(1) om gränsöverskridande fasta bokpriser inom europeiska språkområden uppmanade rådet kommissionen att "undersöka vilken betydelse artikel 128.4 har för genomförandet av de artiklar i fördraget som kan gälla för gränsöverskridande fasta bokpriser och i förekommande fall ange på vilka sätt bestämmelser/avtal om fasta bokpriser inom homogena språkområden kan möjliggöras". Till vilken institution gav kommissionen uppdraget att genomföra denna undersökning? Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (11 september 1998) En selektiv anbudsinfordran gjordes i november 1997 på grundval av en uppmaning till intresseanmälan(2). Efter sedvanligt förfarande fick Euromonitor Consultancy uppdraget. (1) EGT C 305, 7.10.1997, s. 2. (2) EGT S 153, 8.8.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2291/98

från Maria Berger (PSE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: Orsakerna till att posten som informations- och kommunikationsrådgivare i Wien inte blev tillsatt

Vilka är de faktiska skälen till att det inte förekom någon tilldelning angående post 15 i samband med anbudsförfarande nr. V/041/97? Varför informerades, i strid med de tillämpliga bestämmelserna, varken anbudsgivarna eller byrån för Europeiska gemenskapernas officiella tidning så snart som möjligt? Förelåg det medel för finansiering som täckte de tjänster som anbudinfordran avsåg vid tidpunkten då denna infordran skedde? Hur många anbud ingavs angående post 15?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(23 oktober 1998)

Post nr 15 (Wien) tilldelades inte dels på grund av att de sökande inte uppfyllde alla urvalkriterier, dels på grund av att anbudet var otillräckligt mot bakgrund av de tilldelningskriterier som anges i specifikationer och i anbudsinfordran.

Anbudsgivarna har, i enlighet med bestämmelserna, informerats individuellt om de resultat av förfarandet som berör dem. Ett meddelande kommer att offentliggöras i EGT enligt bestämmelserna och inom de föreskrivna tidsfristerna när alla nödvändiga omständigheter har sammanställts.

Vid tidpunkten för anbudsinfordran förelåg finansiella medel för de tjänster som omfattades av anbudsförfarandet.

Totalt tre anbud registrerades för post nr 15 (Wien) inom ramen för anbudsförfarande V/041/97.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2486/98

från Johann Kronberger (NI) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Hälsorisker med mobiltelefon

Kommissionen har än en gång konstaterat sig vara medveten om att belastning till följd av icke-joniserande strålning utgör en risk för hälsan.

1. Vilken verksamhet har detta konstaterande givit upphov till sedan dess?

2. Pågår det någon forskning med syfte att klarlägga dessa oförutsedda risker så att motsvarande åtgärder kan vidtagas för att skydda befolkningen? Eller föreligger det redan resultat av sådan forskning?

3. Tänker kommissionen, genom att låta sändarmasterna utbreda sig fritt (i Österrike håller det för närvarande på att uppstå ett fyrdubbelt (!) täckande försörjningsnät), låta det uppstå ett status quo som det sedan är svårt att ingripa emot?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(8 oktober 1998)

1. Det senaste initiativet i detta avseende är förslaget till rådets rekommendation om begränsning av befolkningens exponering för elektromagnetiska fält (0 Hz-300 GHz)(1).

2. I detta förslag granskas vetenskapliga belägg för akuta termiska effekter av elektromagnetiska fält och anmodas medlemsstaterna att öka kunskaperna om vilka hälsoeffekter elektromagnetiska fält ger upphov till, särskilt när det gäller icke-termiska effekter som till exempel att de möjligen kan framkalla cancer. Relevant forskning på området kommer också att stödjas inom gemenskapens femte ramprogram för forskning och teknisk utveckling, och kommissionen har redan till sitt förfogande en genomgång av aktuell forskning och förslag till nya forskningsinsatser. Vid utarbetandet av förslaget till rådets rekommendation begärde kommissionen ett yttrande från den vetenskapliga verkställande kommittén, som instämde i att det finns tillräckliga vetenskapliga belägg för att föreslå gränsvärden för exponering när det gäller akuta termiska effekter, medan ytterligare undersökningar så småningom kan ge en lämplig grund för bedömning av icke-termiska effekter.

3. Kommissionens förslag till rådets direktiv om bedömning av vissa planers och programs inverkan på miljön(2) skulle omfatta telekommunikationssektorn, dvs. planer och program i samband med lokalisering av sändarmaster. För närvarande är det dock medlemsstaterna som har ansvaret för den fråga som parlamentsledamoten tar upp, eftersom det pågår förhandlingar om förslaget till direktiv mellan parlamentet och rådet.

(1) KOM(98) 268 slutlig.

(2) EGT C 129, 25.4.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2799/98

från Leonie van Bladel (UPE) till kommissionen

(17 september 1998)

Angående: Flyktingar i Kosovo

Till följd av striderna i Kosovo har många människor flytt från sina hem. För närvarande bor en del av dessa under bar himmel - företrädare för humanitära organisationer talar om kanske 50 000 människor, utan att närmare gå in på siffran.

I detta sammanhang kan följande nämnas:

- UCK försöker att hindra albanska flyktingar från att återvända till sina byar. Flyktingkolonner som återvänder med poliseskort utsätts ofta för beskjutning.

- Ibrahim Rugova, som det internationella samfundet accepterat som albanernas ledare, avrådde i mitten av augusti till en början flyktingarna från att återvända till sina bostäder. Senare har han uttalat sig mer nyanserat och hävdat att människorna endast kan återvända under internationella organisationers beskydd.

- Albanska tidningar har vägrat att ta in en annons från det serbiska inrikesministeriet där flyktingarna uppmanas på albanska att återvända till sina bostäder.

Anser inte kommissionen också att det är otillbörligt att utnyttja flyktingars öde som politiskt eller publicistiskt påtryckningsmedel?

Är kommissionen beredd att uppmana de albanska ledarna att, i samarbete med myndigheterna och vid behov även under internationell medverkan, underlätta för flyktingarna att snarast möjligt återvända till sina bostäder?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar

(21 oktober 1998)

Över 280 000 personer har nu fördrivits från sina hem i Kosovo. Förenta Nationernas flyktingkommissariat uppskattar att 50 000 av de cirka 200 000 internflyktingarna kan vara utan tak över huvudet. Siffrorna är endast ungefärliga med anledning av svårigheterna att lokalisera de fördrivna och på grund av att många av dem har tvingats fly mer än en gång.

Kommissionen fäster stor vikt vid att alla flyktingar och fördrivna snabbt och säkert kan återvända till sina hem, särskilt de som tvingas leva under bar himmel. Fortsatta offensiver från serbisk sida, en säkerhetssituation som ständigt försämras och ökade angrepp på civila innebär dock att det för tillfället inte är troligt att människor kommer att återvända i stor utsträckning. Hotet mot civilbefolkningens säkerhet, som var anledningen till att de överhuvudtaget lämnade sina hem, kvarstår fortfarande, det avsiktliga ödeläggandet av deras hem och kreaturbesättningar fortsätter och de är inte övertygade om att det är säkert att återvända. Serbiska styrkor har redan anfallit tre av de elva "platser för återvändande" som den serbiska regeringen angivit.

Då det redan är vinter i bergen är den mest angelägna uppgiften inte att verka för ett organiserat återvändande till områden där villkoren för detta ännu inte är uppfyllda, utan snarare att upprätta lokala distributionsnätverk för humanitär hjälp så att en katastrof kan undvikas.

En förutsättning för att kunna organisera ett säkert återvändande är en trovärdig vapenvila vilket skulle underlätta hjälporganisationernas arbete och övertyga de fördrivna om att de tryggt kan återvända till sina hem.