SKRIFTLIG FRÅGA E-1951/02

från Bart Staes (Verts/ALE) och Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(3 juli 2002)

Ämne: Bortglömda bekämpningsmedel

Bland de bidragande orsakerna till den livsmedelsskandal som nyligen inträffade i Tyskland märks också vårdslöshet och grava misstag: vete och korn lagrades i sådana utrymmen i det tidigare Östtyskland som under den kommunistiska regimens styre användes för lagring av bekämpningsmedel som numera blivit förbjudna. Av denna livsmedelsskandal framgår det å andra sidan klart att det måste ägnas mera uppmärksamhet åt problemet med föråldrade och bortglömda bekämpningsmedel.

Det finns tonvis av dessa bekämpningsmedel, som till allra största delen är fullständigt förbjudna i Europa, i bland annat det tidigare östblocket. De läcker ut i marken med alla de följder detta för med sig. Det befaras också att de platser på vilka det tillverkas sådana bekämpningsmedel är starkt förorenade. Trots att det inte finns någon fullständig inventering av dessa bekämpningsmedel har bland annat kandidatmedlemsstaten Polen erkänt att där finns lager på mellan 50 och 60 000 ton sådana bekämpningsmedel, som saknar tillsyn. I hela världen lär det enligt uppskattningar vara frågan om en miljon ton POP, dioxiner och PCB.

Erkänner kommissionen den risk för folkhälsan som dessa bekämpningsmedel utgör?

Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att få en lösning på problemet?

Har kommissionen yrkat på att kandidatmedlemsstaten skall göra en inventering av dessa bortglömda bekämpningsmedel? På vilket sätt kommer kandidatmedlemsstaterna att få stöd för att de skall kunna förinta de bortglömda bekämpningsmedlen under trygga, ansvarsmedvetna och miljövänliga former?

Vad gör kommissionen för att också annorstädes i världen åtgärda och lösa detta problem?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(13 september 2002)

Kommissionen är medveten om att förlegade och förbjudna bekämpningsmedel utgör en hälso- och miljörisk när de lagras och bortskaffas på ett olämpligt sätt, och verkar därför för att alla sådana lager skall bortskaffas på ett ur miljösynpunkt korrekt sätt.

Den befintliga gemenskapslagstiftningen om farligt avfall skall garantera att dessa lager bortskaffas på ett lämpligt sätt. Kandidatländerna i Central- och Östeuropa är nu i färd med att anta detta regelverk, och därmed fastställs de rättsliga ramarna för ett miljömässigt korrekt bortskaffande av förlegade bekämpningsmedel på deras territorier. Bestämmelserna omfattar bland annat skyldigheten att upprätta en plan för hantering av farligt avfall, tillstånds- och insamlingskrav och skyldigheten att föra register.

Kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor tar upp frågor om lagrade bekämpningsmedel när de gör inspektioner i kandidatländerna. När kommissionen utarbetar förslag till ändring av gemenskapens lagstiftning om användning av bekämpningsmedel och om gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i livsmedel och foder, analyserar den också vilka åtgärder som kan vara nödvändiga att vidta för att hantera de risker som sådana lager utgör för konsumenter.

Även om det kan finnas mycket stora mängder förlegade bekämpningsmedel i Central- och Östeuropa har det endast inkommit ett fåtal ansökningar om finansiellt stöd från gemenskapen för destruktion av dessa lager. Inget av kandidatländerna har hittills under medlemskapsförhandlingarna väckt frågan om destruktion av förlegade bekämpningsmedel, och initiativet måste komma från dem.

Om de uttrycker att det finns ett behov, har kommissionen tillgång till flera instrument för att främja och finansiera bortskaffandet av den här typen av avfall i dessa länder. Kommissionen har exempelvis för avsikt att via Phare samfinansiera insamling, ompackning, transport och destruktion av 1 130 ton förlegade bekämpningsmedel i Rumänien. Kommissionen har inte mottagit någon uttrycklig förfrågan om finansiering av projekt i samband med förlegade bekämpningsmedel från länder i de nya oberoende staterna.

Liksom de flesta central- och östeuropeiska länder, har alla kandidatländer utom två (Estland och Cypern) undertecknat Stockholmkonventionen om långlivade organiska föroreningar (POP). Enligt konventionen är parterna skyldiga att identifiera lager av de ämnen som är upptagna i bilagan till konventionen, och merparten av dessa är bekämpningsmedel. Parterna är också skyldiga att förvalta lagren, när de blir avfall, på ett miljömässigt korrekt sätt. Industriländerna skall ge tekniskt och finansiellt stöd till parter som är utvecklingsländer eller länder med övergångsekonomi för att hjälpa dem att fullgöra sina skyldigheter i enlighet med konventionen.

I detta sammanhang och i samband med det allmänna stödet till utvecklingsländer som strävar efter att integrera miljödimensionen i sin utvecklingsprocess ger gemenskapen finansiellt stöd till utvecklingsländerna och ställer expertis till deras förfogande för genomförandet av Stockholmskonventionen.