SKRIFTLIG FRÅGA E-3242/00

från Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen

(20 oktober 2000)

Ämne: Inbördeskrig i Sudan

Det långvariga inbördeskrig som rasar i Sudan har nu även antagit internationella proportioner. Inblandade parter i kriget är inte längre endast den sudanska regeringen och revolutionärerna, detta sedan även multinationella företag och utländska regeringar blandat sig i skeendena. Målet för alla inblandade är att komma över de rika oljefyndigheter som finns i landets södra delar. I stället för att bidra till fred har Förenta staternas politik i Sudan fram till nu gått ut på att uppehålla våldet och spänningarna. Under det kalla kriget stödde Förenta staterna den sudanska regeringen men efter det kalla krigets slut, och på grund den islamistiska rörelsens frammarsch, har man stött revolutionärerna som håller till i landets södra delar.

På senare tid har Förenta staterna i sina diplomatiska utspel visat prov på en politik som syftar till att få ett slut på de blodiga sammandrabbningarna på grund av oljan en politik som baserar sig på den modell för fred som förs i Sierra Leone och som har att göra med embargot mot detta lands diamanter. Från vissa håll i Washington har man nu uttryckt en önskan om att ta ett initiativ i denna fråga i samarbete med länder i Europeiska unionen.

På basis av ovanstående och med tanke på riskerna för att stridigheterna på den afrikanska kontinenten sprider sig geografiskt, och även med tanke på den allt större betydelse som oljan har för EU-ländernas ekonomi, vill jag fråga kommissionen om den känner till Washingtons agerande i denna fråga och även förhöra mig om vilka inititaiv kommissionen tänker ta för att bidra till det stegvisa byggandet av fred i Sudan med en varaktig lösning av inbördeskriget som mål?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(12 december 2000)

Kommissionen följer den politiska situationen i Sudan mycket noggrant, i synnerhet inbördeskriget mellan den sudanesiska regeringen i Khartoum och rebellgrupperna i söder, av vilka den mest betydelsefulla är det sudanesiska folkets befrielsearmé SPLA. Efter 17 års inbördeskrig kan man med säkerhet säga att det inte finns någon militär lösning. Konflikten har utan tvekan etniska och religösa grunder. Sådana ekonomiska frågor som fördelningen av Sudans oljerikedomar spelar en allt större roll.

Även om den politiska situationen har gjort det omöjligt att upprätthålla samarbetet med Sudan på en normal nivå fortsätter kommissionen att vara närvarande i landet och att spela en mycket viktig roll på området för humanitärt bistånd. Under de senaste tio åren har över 200 miljoner euro gjorts tillgängligt i detta syfte. Vidare deltar kommissionen i den återupptagna politiska dialogen mellan gemenskapen och den sudanesiska regeringen, en dialog vars första fas snart är avslutad. Tillsammans med ett antal medlemsstater deltar kommissionen aktivt som medlem i Partners Forum (IPF), inom ramen för den mellanstatliga myndigheten för utveckling (IGAD), som stöder IGAD:s ansträngningar för att medla i den sudanesiska interna konflikten.

Kommissionen stöder på det bestämdaste fredsprocessen, inte enbart genom att tillhandahålla politiskt och moraliskt stöd till IGAD, utan även genom sina direkta kontakter med de stridande parterna. Den ansluter sig till uppmaningen om ett omedelbart avtal om eldupphör under internationell övervakning och till kravet på förbud mot vapenleveranser till båda parter i konflikten. Den principdeklaration som antagits av båda parterna i nord-syd-konflikten betraktas som grundvalen för en varaktig fred, särskilt när det gäller självbestämmanderätten. Tillsammans med medlemsstater har kommissionen samarbetat med Förenta staterna i denna fråga. Detta samarbete har emellertid inte alltid varit framgångsrikt till följd av skillnader i analysen av förändringsprocessen i Khartoum.