SKRIFTLIG FRÅGA E-1730/02

från Karin Junker (PSE) till kommissionen

(17 juni 2002)

Ämne: Möjligheter att främja förnybar energi vid utvecklingssamarbetet

90 procent av afrikanerna har ingen tillgång till el (så enligt Antonio Garcia Fragio från kommissionens generaldirektorat för utveckling vid det Forum on Development Strategies som hölls av Kreditanstalt für Wiederaufbau och Deutsche Investitions- und Entwicklungsgesellschaft i Bryssel den 11 april 2002).

Stödet till energisektorn är visserligen inte något prioriterat mål för utvecklingssamarbetet, men likväl bör detta stöd tillerkännas ett värde som går utöver de energiprojekt som EU för närvarande stöder.

Med tanke på att reserverna av fossila bränslen blir alltmer knapphändiga och av klimatskyddsskäl håller försörjningen med energi från förnybara källor på att få en allt större betydelse också i utvecklingsländerna. Man måste (enligt Rolf Seifried vid Kreditanstalt für Wiederaufbau) utgå från att det i framtiden väsentligen kommer att bli utvecklingsländerna som svarar för tillväxten för världens energiförbrukning. Deras andel kommer fram till 2020 att öka till 45 procent (som jämförelse kan nämnas att motsvarande andel 1997 uppgick till 34 procent).

Jag frågar i anledning härav kommissionen:

- Vad har kommissionen gjort för att inom ramen för EU:s utvecklingssamarbete främja förnybar energi?

- Vilka planer och projekt föreligger det från kommissionens sida i detta hänseende?

- Vilka strategier finns det att tillgå i detta hänseende, framför allt för AVS-länderna?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(8 augusti 2002)

Parlamentsledamoten pekar mycket riktigt på att energin inte finns bland de sex högst prioriterade sektorerna i gemenskapens utvecklingspolitik. Dessutom betyder inriktningen på energi i utvecklingssamarbete att se till att den mest hållbara energilösningen väljs i varje särskilt fall (ur ett ekonomiskt (livscykelkostnad), socialt, miljömässigt och institutionellt perspektiv) för att förbättra tillgängligheten för energitjänster så att fattigdomen kan utplånas. Kostnaden för förnybar energi kan utgöra ett hinder för ett bredare införande i utvecklingsländerna. I många fall kommer förnybar energi att vara det mest lämpade valet ur ekonomisk synpunkt, i vissa mer avlägsna landsbygdsområden betyder detta ofta att man helt enkelt använder ved, i andra fall inte. Nuvarande trend synes vara den att den låga kostnaden med att använda förnybara energikällor kan göra dem mer överkomliga i framtiden för utvecklingsländerna.

Det finns ett antal exempel på gemenskapens framgångsrika utvecklingssamarbete där förnybar energi använts, t.ex. det stora regionala solenergiprogrammet för Sahelområdet (50 miljoner euro under första fasen) där solceller ger energi för pumpning av vatten, (som nu utökas i en andra fas), ett program på 15 miljoner euro där solceller ger elektricitet till avlägsna skolor i Sydafrika, solenergi till Kiribati-öarna, etc.

Kommissionen arbetar just nu tillsammans med medlemsstaterna för att utveckla ett energiinitiativ från gemenskapen som skall presenteras i Johannesburg vid världstoppmötet om hållbar utveckling (World Summit on Sustainable Development, WSSD). Förnybar energi kommer där att presenteras som en av möjligheterna för insatser inom det initiativet.

Storleken och omfattningen av arbetet, som skall utföras genom de nya partnerskapen under unionens energiinitiativ, kommer att utvecklas med tiden och beror på efterfrågan från utvecklingsländerna för de insatser som erbjuds genom initiativet. Initiativets syfte är att sätta fokus på insatser (nationellt eller regionalt beroende på vad partnerländerna finner lämpligt) inom följande områden: institutionell kapacitetsuppbyggnad, tekniskt samarbete, kunskaps- och erfarenhetsöverföring, marknadsutveckling, inklusive att förenkla för passande former av partnerskap mellan det offentliga och privata, förenkla samarbetet med finansiella institutioner och integration av energi till andra sektorer.

För Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-staterna), är det intressant att notera att hittills endast ett fåtal av nionde Europeiska utvecklingsfondens (EUF) landstrategidokument och regionala strategidokument för AVS-länderna, som mottagarländerna själva tagit fram, ger energin en betydande roll. Efter världstoppmötet i Johannesburg skall kommissionen anordna ett möte för afrikanska tjänstemän för att öka förståelsen för vilken roll energin spelar (inklusive förnybar sådan) i social och ekonomisk utveckling, och för att vidareutveckla partnerskap för unionens energiinitiativ. Eftersom efterfrågan är låg är det viktigt att öka förståelsen för utvecklingen av initiativet.

För att få en mer fullständig bild av kommissionens inställning i dessa frågor hänvisas parlamentsledamoten slutligen till att studera kommissionens synpunkter på Energisamarbete med utvecklingsländerna(1) antagen den 17 juli 2002.

(1) KOM(2002) 408 slutlig.