SKRIFTLIG FRÅGA E-2729/98

från Graham Mather (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Beskattning av ränteinkomster från sparande (KOM(98) 295)

I den konsekvensbedömning som bifogats ovannämnda förslag konstateras följande: "Verkningarna av förslaget är... koncentrerade till kostnaderna för den extra administrativa uppgift som begärs av de ränteutbetalande ombuden" och där ägnas ingen seriös behandling åt den möjligheten, att resultatet av att en källskatt påfördes kunde bli en kapitalflykt, trots att det finns klara fall i det förgångna som visar att just en kapitalflykt skulle bli följden och att denna skulle få ansenliga proportioner.

1. På vilket sätt har kommissionen behandlat denna fråga? Ämnar kommissionen lägga fram ett dokument med en mera ingående behandling av den?

2. Avser kommissionen sätta i gång en oavhängig undersökning för att utreda denna fråga? Frågan har en oerhört stor betydelse, särskilt med beaktande av vad Helmut Kramer sade vid skattekonferensen som hölls i samband med det österrikiska ordförandeskapet i Wien den 13 juli. Kramer påpekade därvid att det totala belopp som skulle beröras av den föreslagna källskatten kunde komma att uppgå till 1 000 miljarder ecu.

Gemensamt svar

på de skriftliga frågorna E-2727/98, E-2728/98 och E-2729/98 ingivna av Mario Monti för kommissionen

(5 oktober 1998)

Kommissionen har redan undersökt de möjliga makroekonomiska effekterna av sitt förslag till rådets direktiv i syfte att säkerställa en effektiv minimibeskattning av ränteinkomster från sparande i gemenskapen(1) och särskilt risken för kapitalflykt. Denna undersökning beaktades noga vid det slutliga beslutet om den föreslagna lägsta källskattesatsen på 20 %.

Som nämns i den konsekvensbedömning som bifogades kommissionens förslag, har de parter som kommer att betraktas som betalningsombud normalt redan skyldighet att uppge mottagarna av de ränteutbetalningar de gör, och de måste ofta även utföra skatteuttaget eller har ansvar för uppgifter i samband med deklarationen för sina egna nationella skattemyndigheters räkning. De ytterligare skyldigheter som de åläggs för att utföra de åtgärder som införs genom direktivet kommer troligen att kräva att de anpassar sina administrativa metoder och sin programvara, men åtgärderna har utformats så att kostnaden för dessa anpassningar och den ytterligare administrativa belastningen bör bli relativt begränsade.

Att exakt kvantitativt ange denna kostnad skulle vara omöjligt på detta stadium, eftersom den kommer att påverkas av de val varje medlemsstat gör och de förfaranden den antar inom samexistensmodellen, något som ännu inte är känt.

På grund av denna osäkerhet och med hänsyn till bristen på tillförlitliga nationella statistiska uppgifter om den exakta omfattningen av de gränsöverskridande ränteinkomster som betalas ut till personer som är bosatta inom gemenskapen anser kommissionen att en oberoende undersökning av de föreslagna åtgärdernas potentiella effekter på kapitalmarknaderna inte kan ge några verkligt användbara resultat, åtminstone inte i detta preliminära skede av de tekniska diskussionerna om den föreslagna rättsakten inom de europeiska institutionerna.

(1) EGT C 212, 8.7.1998.