SKRIFTLIG FRÅGA E-0331/00

från Karla Peijs (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Franska långtradarchaufförers blockader

De franska långtradarchaufförernas blockader den 10 januari i år fick stora konsekvenser för godstrafiken till och genom Frankrike. Ett femtiotal små och stora gränsövergångar till Belgien, Spanien, Italien, Tyskland, Schweiz och Luxemburg plus flera hamnar blockerades. Härigenom hindrades den fria rörligheten för varor inom unionen.

Blockaderna medförde att många chaufförers planering omkullkastades. Dessutom lät flera chaufförer sina bilar stå i förebyggande syfte.

En av institutionernas uppgifter är att säkerställa fri rörlighet för varor. Enligt förordning (EG) nr 2679/98 om den inre marknadens sätt att fungera i samband med den fria rörligheten för varor mellan medlemsstaterna har medlemsstaterna fem dagar på sig att vidta nödvändiga åtgärder för att undanröja hindren innan kommissionen ingriper.

Anser inte kommissionen att fem dagar är för lång tid att vänta innan interveneringsmekanismen träder in? De ekonomiska skadorna är enorma från och med första dagen ett sådant hinder existerar.

Vad tänker kommissionen göra för att i framtiden kunna agera snabbare och mer adekvat när den fria rörligheten för varor mellan medlemsstater hindras?

De sammanlagda förlusterna för icke-franska transportföretag till följd av blockaden uppskattas till ungefär 30 miljoner euro. Trots att blockaderna gav upphov till förluster även utanför Frankrikes gränser ersätts bara sådana förluster som uppkommit på fransk mark.

Vad tänker kommissionen göra åt detta?

På vilket sätt kommer uppkomna förluster att ersättas?

Överväger kommissionen att ändra förordning (EG) nr 2679/98 så att perioden innan kommissionen ingriper förkortas?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(20 mars 2000)

Frågeställaren fäster kommissionens uppmärksamhet på de svåra ekonomiska följder som drabbar företagen i EU på grund av de vägspärrar vid gränserna som franska lastbilschaufförer upprättat särskilt under de senaste veckorna samt undrar över kommissionens möjligheter att ingripa i kraft av förordning (CE) nr 2679/98(1).

Inledningsvis vill kommissionen erinra om att det, enligt gemenskapsrätten, åligger medlemsstaterna att vidta nödvändiga och avvägda åtgärder för att återställa fri rörlighet för varor i det egna landet när detta slags händelser inträffar.

Enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2679/98 får kommissionen i ett meddelande till en medlemsstat där det uppstår hinder kräva att fri varurörlighet återupprättas. I meddelandet skall man ange inom vilken tid medlemsstaten skall uppfylla sina skyldigheter enligt gemenskapsrätten. Kommissionen bestämmer hur lång denna tid skall vara med hänsyn till hur brådskande det är (artikel 5.1) och den kan sättas till under fem dagar. Å andra sidan står det i artikel 5.4 i förordningen att ett officiellt svar från medlemsstaten skall inkomma till kommissionen inom fem arbetsdagar.

Om man ser till resultaten av informationsutbytet (artikel 3 i förordning (CE) nr 2679/98) med de franska myndigheterna under konflikterna i januari-februari 2000 anser kommissionen att bestämmelserna i förordning 2679/98 bidrog avsevärt till att vägspärrarna kunde avlägsnas såpass snabbt. Det finns därmed idag inga planer på att ändra förordningen.

När det gäller skadeersättning vill kommissionen informera frågeställaren om att de franska myndigheterna, under ovannämnda informationsutbyte, lät meddela att nödvändiga åtgärder skall vidtas för att göra det möjligt att så småningom handlägga eventuella krav på skadestånd, med tillämpning av artikel L.2216-3 i den allmänna kommunlagen (code général des collectivités locales).

I detta sammanhang vill kommissionen göra frågeställaren uppmärksam på att en medlemsstat, enligt domstolens praxis, är skyldig att gottgöra ekonomiska aktörer för sådan skada som beror på ett brott mot gemenskapsrätten, om brottet kan hänföras till den medlemsstaten. Kommissionen anser vidare att denna rätt till gottgörelse inte bör begränsas till ersättning för materiella skador som uppstått i Frankrike, utan även omfatta grunden för medlemsstaternas ansvar när det gäller brott mot gemenskapsrätten, nämligen full verkan av gemenskapsreglerna och verksamt skydd för de rättigheter dessa regler fastställer.

(1) Rådets förordning (EG) nr 2679/98 av den 7 december 1998 om den inre marknadens sätt att fungera i samband med den fria rörligheten för varor mellan medlemsstaterna, EGT L 337, 12.12.1998.