SKRIFTLIG FRÅGA E-0173/00

från Salvador Garriga Polledo (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Samarbete mellan EU och Mexiko för att betala av en bankräddningsskuld

De mexikanska myndigheterna kommer inom kort att investera cirka 840 miljoner dollar i obligationer för att börja uppfylla de åtaganden man gjort för att rädda bankerna. På detta sätt vill man uppfylla de löften man gav kreditinstituten i samband med denna räddningsaktion.

Efter finanskrisen 1995 har den mexikanska regeringen försett bankerna med resurser för att undvika en kedjereaktion som skulle få finanssystemet på fall, i synnerhet genom att köpa upp förfallna värdepapper i utbyte mot skuldbevis.

Kan kommissionen ange på vilket sätt den deltagit solidariskt i denna process, där Mexiko nu försöker betala av sin bankräddningsskuld, och vilka andra gemenskapsåtgärder har man vidtagit för att hjälpa Mexiko, som är en så viktig partner för EU, att definitivt lösa problemen från den mexikanska finanskrisen 1995?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(2 mars 2000)

Gemenskapen bidrog inte till det krispaket med finansiellt stöd som det internationella finansiella samfundet satte ihop 1995 som reaktion på den finansiella kris som Mexiko upplevde i slutet av 1994. Paketet innehöll huvudsakligen bidrag från Förenta staterna, Internationella valutafonden (IMF) och Kanada, även om andra internationella finansiella institutioner (särskilt Världsbanken och Interamerikanska utvecklingsbanken) också ökade sin utlåning till Mexiko till följd av krisen.

Sedan 1995 har man i Mexiko gjort betydande framsteg med att komma till rätta med de makroekonomiska, finansiella och strukturella problem som bidrog till krisen 1995 och landet har nu åter ekonomisk tillväxt. Mexiko har också lyckats minska inflationen markant, öka det inhemska sparandet, bygga upp sin valutareserv igen och hålla det offentliga underskottet på en måttlig nivå. Banksystemet är visserligen fortfarande känsligt, men har förstärkts avsevärt under de senaste fem åren. Reglerings- och tillsynsförfarandena har förbättrats och olika stödprogram för banker och gäldenärer har genomförts.

Mot denna bakgrund verkar det inte finnas någon uppenbar anledning att på detta stadium överväga ytterligare en omgång finansiellt stöd till Mexiko från det internationella samfundet. Institutet för insättarskydd (IPAB) avser emittera skuldebrev till rörlig ränta vilka skall ersätta de fordringar som bankerna har på institutet till följd av räddningen av bankerna 1995, vilket bör förstärka tillgångssidan på bankernas balansräkningar utan att ha någon märkbar effekt på

statsbudgeten. Detta är en marknadsbaserad transaktion som i princip inte kräver något stöd från andra länder. Mexiko kan hur som helst fram till årsskiftet fortsätta att utnyttja sitt stand-by-avtal med IMF.

Det bästa sättet att hjälpa Mexiko under nuvarande omständigheter är inte att ge ytterligare finansiellt stöd utan att underlätta att landet integreras i världsekonomin. Bestämmelserna i avtalet om ekonomiskt partnerskap, politisk samordning och samarbete med Mexiko, särskilt de som gäller handel och finansiella tjänster, bör i detta hänseende utgöra en passande ram. De bör bidra till att främja handels- och investeringsflödena mellan gemenskapen och Mexiko.