SV Europeiska unionens officiella tidning CE 78/944

(2004/C 78 E/0999)

SKRIFTLIG FRÅGA P-0231/04

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(26 januari 2004)

Ämne: EIB-lån till flygplatsen Schiphol

Flygplatsen Schiphol har fått grönt ljus för sin ansökan om ett lån på 150 miljoner euro från Europeiska investeringsbanken för att finansiera den femte landningsbanan (den sk. Polderbaan).

Miljöorganisationen Vereiniging Milieudefensie (Friends of the Earth Netherlands) hävdar att lånet godkändes den 15 februari 2002 innan den obligatoriska miljökonsekvensbedömningen av landningsbanans drift hade slutförts (den 11 mars 2002).

Enligt publikationen Flying with Big Business: The European Investment Bank and the Aviation Industry (Friends of the Earth International och CEE Bankwatch Network, november 2003) hade en liknande händelse inträffat i samband med flygplatsen i Sofia (Bulgarien), men den gången utfördes det inte någon miljökonsekvensbedömning överhuvudtaget.

När (datum) informerade EIB kommissionen om sina planer på att bevilja flygplatsen Schiphol ett mjukt lån, och åtföljdes den informationen av en miljökonsekvensbedömning som kan offentliggöras?

Instämmer kommissionen i att EIB först borde ha inväntat resultaten av ovannämnda miljökonsekvensbedömning innan finansieringen godkändes, och hur ämnar kommissionen agera mot EIB för att åtgärda denna angelägenhet?

Hur ämnar kommissionen gå tillväga med avseende på EIB för att förhindra att ett sådant sammanträffande kan upprepas?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(17 februari 2004)

Den 29 november 2001 meddelade Europeiska investeringsbanken (EIB) kommissionen de uppgifter som behövdes för det samråd som föreskrivs i artikel 21 i bankens stadga. Enligt dessa uppgifter hade en formell miljökonsekvensbedömning genomförts redan 1995. Därigenom uppfylldes villkoren i rådets direktiv 85/337/EEC av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (1), i dess lydelse efter ändringar genom rådet direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 (2). Enligt de uppgifter som EIB lämnade in i samband med ovan nämnda samråd, hade berörda myndigheter givit sitt godkännande efter miljökonsekvensbedömningen. EIB:s lånevillkor innebär en juridisk skyldighet för projektägaren att följa all relevant lagstiftning, inklusive miljölagstiftningen. Mot bakgrund av detta ställde kommissionen inga ytterligare krav avseende miljökonsekvenserna. Det ställs inga krav på ytterligare dokumentation, undersökningar etc. enligt samrådsförfarandet i artikel 21.

I ett svar till Vereiniging Milieudefensie (Friends of the Earth, Netherlands) från december 2002, av vilket kommissionen har erhållit en kopia, förklarade EIB att ytterligare en miljökonsekvensbedömning slutfördes den 11 mars 2002. Denna bedömning avsåg inte driften av den femte landningsbanan i sig, utan anpassning av ljudnivåer och andra miljöfaktorer vid flygplatsen Schiphol som helhet, mot bakgrund av den nya flygtrafiklagstiftningen. Inte desto mindre kommer kommissionen och EIB att begära ytterligare information om denna miljökonsekvensbedömning från de nederländska myndigheterna, så att det kan fastställas om bedömningen uppfyller kraven i rådets direktiv 85/337/EEG.

Utöver samrådsförfarandet enligt artikel 21, som ger kommissionen tillfälle att yttra sig formellt om EIB:s åtgärder, har kommissionen och EIB:s avdelningar på ett mer allmänt plan inlett regelbundna kontakter i syfte att skapa bättre överensstämmelse mellan de båda institutionernas hållning i miljöärenden. Frågan om miljökonsekvensbedömningar på grundval av ovan nämnda direktiv har, med hänsyn till deras betydelse när det gäller att bevilja tillstånd för projekt överhuvudtaget, varit ämnet för ett flertal sammanträden mellan kommissionens och EIB:s avdelningar. Därvid har det särskilt konstaterats att vissa aspekter av ett projekt kan ändras till följd av en formell miljökonsekvensbedömning. Därför ligger det även i projektägarens och följaktligen i det finansiella institutets intresse att avvakta tills den formella miljökonsekvensbedömning är slutförd, så att det står klart hur den slutliga utformningen av och de totala kostnaderna för projektet kommer att se ut.

Kommissionen kommer att fortsätta att ägna särskild uppmärksamhet åt att miljökonsekvensdirektivet genomförs korrekt, både vad gäller samrådsförfarandet enligt artikel 21 och de tekniska kontakterna.

(1) EGT L 175, 5.7.1985.

(2) EGT L 73, 14.3.1997.