SKRIFTLIG FRÅGA E-3816/02

från Isidoro Sánchez García (ELDR) till kommissionen

(9 januari 2003)

Ämne: Borttagande av internationella samtalsavgifter vid telefonsamtal mellan Europeiska unionens medlemsstater

Europeiska unionen genomgår en förändringsperiod, med en regeringskonferens planerad till 2004, vars främsta mål är en reform av fördragen och en anpassning till den nya verklighet som ett utvidgat EU utgör. Sedan toppmötet i Laeken verkar den förhärskande idén inom all EU:s verksamhet vara en fördjupning och en förstärkning av känslan av tillhörighet till unionen.

Som en del av denna strategi, som jag till fullo delar, skulle det vara logiskt att vidta åtgärder som har största möjliga inverkan på det europeiska medborgarskapet.

I detta hänseende och som ett försvar för konsumenternas intressen skulle det vara lämpligt att på nytt ta upp frågan om internationella samtalsavgifter vid telefonsamtal mellan medlemsstaterna, eftersom ett bibehållande av dessa skulle sakna mening på en inre marknad utan gränser, som har den fria rörligheten för personer, tjänster och kapital som en av de grundläggande pelarna.

Anser kommissionen att ett obegränsat bibehållande av internationella samtalsavgifter för telefonsamtal mellan medlemsstater är förenligt med den inre marknaden?

Skulle kommissionen kunna räkna upp de orsaker som förhindrar ett borttagande av dessa och ange vilket tillvägagångssätt som borde användas för att uppnå detta syfte?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(24 februari 2003)

Allt sedan avregleringen av telekommunikationsmarknaden inleddes har den setts som en grundläggande del av inrättandet av den inre marknaden.

Sedan den 1 januari 1998 har telekommunikationsmarknaden avreglerats i största delarna av unionen genom en kombination av konkurrens och ökad harmonisering för att man skall utnyttja de fördelar som en inre marknad ger på maximalt sätt.

Det befintliga rättsliga ramverket utformades främst med övergången från monopol till en konkurrenssituation i sikte och var därför inriktat på inrättandet av en konkurrensutsatt marknad och de nya aktörernas rättigheter.

I fråga om internationella avgifter, har avregleringen inneburit en sänkning med 40 % under perioden 19982002 av de avgifter som togs ut av traditionella operatörer. Uppgifter i den senaste rapporten om genomförandet av EU:s lagstiftning på telekommunikationsområdet(1) visar att antalet operatörer som använder val för internationella samtal är 412 och att de som använder förval är 272. Enligt rapporten erbjuder alternativa operatörer rabatter på upp till 65 % jämfört med de dominerande operatörerna (i regel tidigare monopoloperatörer).

Det nya rättsliga ramverket syftar till att öka konkurrensen i sektorn, vilket gynnar konsumenterna när det gäller avgifterna och kvaliteten på tjänsterna. Genom den nya förordningen blir det möjligt för de nationella regleringsmyndigheterna att analysera och bedöma marknaden, samt att införa lämpliga regler i de fall konkurrenssituationen inte fungerar.

Endast i de fall det saknas effektiv konkurrens kommer det att införas rättsliga skyldigheter. I de fall det redan existerar sådana skyldigheter, måste de dras tillbaka om det visar sig att marknaden är utsatt för effektiv konkurrens.

Skillnaden mellan lokala och fjärrsamtal har redan mer eller mindre suddats ut i vissa medlemsstater. Den nuvarande lagstiftningen lägger dessutom inga hinder i vägen för de operatörer som vill erbjuda en enhetlig avgift för samtal till andra medlemsstater, dock under förutsättning att avgiften inte bryter mot villkoren för en marknad med fri konkurrens. Det finns dock ekonomiska skäl till varför internationella och nationella avgifter skiljer sig åt, främst rör det sig om skillnader i de underliggande kostnaderna och problem som rör obalanser i avgifterna. Även i integrerade ekonomier, som den amerikanska, debiterar telefonoperatörer olika priser beroende på från vilken delstat samtalet kommer och till vilken delstat man ringer. Detta tycks inte påverka känslan av medborgarskap, samtidigt som det garanteras att telefonoperatörer inte gör permanenta förluster.

Följaktligen finns redan det rättsliga ramverket för utveckling av en äkta inre marknad telefonsamtal mellan medlemsstaterna och den kommer att utvecklas så att det får full slagkraft genom de mekanismer som det ovan beskrivna systemet för telekommunikationsmarknaden erbjuder.

(1) KOM(2002) 695 slutlig.