ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-1483/02

från Christopher Beazley (PPE-DE) till kommissionen

(23 maj 2002)

Ämne: Tillgång till jämförande uppgifter om utbildningssystem inom EU

Kommissionen fastslog i sitt skriftliga svar på fråga E-1390/01(1) om jämförande bedömning av utbildningssystemen att syftet med kvalitetsbedömningar är att fastställa områden på vilka man skulle kunna göra jämförelser mellan länderna för att kartlägga goda idéer, utbyta erfarenheter och fastställa de viktigaste utmaningarna inom utbildningspolitiken.

Kommissionens rapport om kvalitet i skolundervisning är det senaste dokumentet där man finner jämförande uppgifter om utbildningssystemen i EU:s medlemsstater. Håller kommissionen med om att det nu behövs ytterligare indikatorer för att kartlägga bra metoder och fastställa de viktigaste politiska uppmaningarna, eftersom uppgifterna i denna rapport är från 1997?

Instämmer kommissionen även i påståendet att uppgifterna om ungdomsbrottslighet och studieavbrott inom EU skulle vara av stort värde för beslutsfattarna? Kan kommissionen tillhandahålla dessa uppgifter?

(1) EGT C 364 E, 20.12.2001, s. 98.

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(17 juni 2002)

Kommissionen håller med om att det behövs fler indikatorer för att kartlägga de stora politiska utmaningarna på utbildningsområdet. Det arbete som påbörjades i rapporten om utbildningens kvalitet i skolorna har, på begäran av utbildningsministrarna i EU, fortsatt för att fastställa kvalitetsindikatorer för livslångt lärande. Rapporten kommer att läggas fram för utbildningsministerkonferensen i Bratislava i juni 2002.

Tillsammans med utbyte av bra metoder och inbördes utvärdering (s.k. peer review) spelar indikatorerna en central roll i den öppna samordningsmetoden, och särskilt i det detaljerade arbetsprogrammet för uppföljningen av rapporten om konkreta framtidsmål för utbildningssystemen i EU, som antogs av rådet i februari 2002(1) och lades fram för Europeiska rådets vårmöte 2002. Indikatorer kommer att tas fram för alla målområden där de anses vara den bästa jämförelsemetoden.

Kommissionen håller på att inrätta en ständig grupp för indikatorer och benchmarking, med företrädare för medlemsstaterna och kandidatländerna, för att övervaka arbetet.

Kommissionen är medveten om att det samtidigt kommer att behövas mer och bättre internationellt jämförbara statistiska uppgifter om utbildning. Utvecklingen av den öppna samordningsmetoden kommer att grundas på sådana förbättringar.

En av de strukturella indikatorerna på social sammanhållning gäller studieavbrott. Det finns däremot inte ännu några EU-uppgifter om ungdomsbrottslighet. Kommissionen anser att det säkert i framtiden kommer att bli väl värt att undersöka de kopplingar parlamentsledamoten föreslår, så snart jämförbara uppgifter om ungdomsbrottslighet finns att tillgå.

(1) EGT C 58, 5.3.2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0750/02

från Charles Tannock (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2002)

Ämne: Den totala kostnaden för sammanträdesperioderna i Strasbourg

Har det gjorts några oberoende undersökningar om den totala kostnaden när det gäller att ha ett separat parlament i Strasbourg, inbegripet kapital- och underhållskostnader för själva parlamentsbyggnaden, kostnaderna för särskilda tåg, transport av dokument och kostnader för resor och uppehälle för ledamöternas anställda samt de som arbetar vid de Europeiska institutionernas sekretariat?

Anser kommissionen att den franska regeringen har gjort tillräckligt för att förbättra direkta flygförbindelser med andra europeiska länder under sammanträdesperioderna och för att minska de avsevärda svårigheter som många ledamöter har att ta sig till och från Strasbourg?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(25 april 2002)

Kommissionen har inte gett någon i uppdrag att göra oberoende undersökningar av den typ som parlamentsledamoten nämner och har heller inte kunskap om att någon annan gjort detta.

När det gäller kostnader för transport och logi, inräknat transport av dokument, hänvisas parlamentsledamoten till de detaljerade svaren på de skriftliga frågorna E-1733/99 från Raffaele Costa(1), E-2467/99 från Daniela Raschhofer(2) och på den muntliga frågan H-0747/00 från Richard Corbett under frågestunden vid parlamentets sammanträdesperiod i oktober 2000(3). Såvitt man vet har det sedan dess inte skett några förändringar utöver de normala ändringarna i kostnader för resor och logi.

När det gäller den andra delen av parlamentsledamotens fråga anser kommissionen inte att det är den franska regeringens ansvar att besluta om civilflygets rutter eller antal avgångar varken inom Frankrike eller mellan Frankrike och andra avgångs- eller destinationsflygplatser.

Kommissionen är naturligtvis medveten om att det finns åtskilliga personer i parlamentet och vid andra institutioner som har officiella uppdrag då deras närvaro krävs vid parlamentets sammanträdesperioder i Strasbourg och som har haft problem med att hitta passande flygförbindelser till och från staden.

Även om kommissionen inte har något behörighet i dessa frågor fortsätter den ändå att hoppas att aktörer inom flyget kommer att inse betydelsen och nödvändigheten av att kunna resa till och från Strasbourg, det ena av Europaparlamentets säten, och att de därför försöker ordna bekvämare resor till och från staden till rimliga priser.

(1) EGT C 203 E, 18.7.2000.

(2) EGT C 280 E, 3.10.2000.

(3) Skriftligt svar, 4.10.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0665/02

från Brigitte Langenhagen (PPE-DE) till kommissionen

(11 mars 2002)

Ämne: EU:s gränskontroller

På senare tid lär sändningar med fisk ha dykt upp i Tyskland, vilka har deklarerats på ett felaktigt sätt och som inte har förtullats eller anmälts på föreskrivet sätt. Detta gör att man misstänker att en del medlemsstater inte genomför noggranna kontroller.

Kan kommissionen svara på följande frågor:

1. Vem är ansvarig för genomförandet av gränskontroller och övervakningen av dessa?

2. Vilka möjligheter anser kommissionen att det finns för att ta bort varor som deklarerats eller förtullats på felaktigt sätt från marknaden?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(22 april 2002)

Tullkontroller utförs av de nationella tullmyndigheterna.

Enligt artikel 13 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen(1), senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2700/2000 av den 16 november 2000(2) får de nationella tullmyndigheterna utföra alla de kontroller som de anser nödvändiga för att säkerställa att tullagstiftningen tillämpas korrekt. Dessa kontroller omfattar bland annat undersökning av varor, kontroll av att dokument finns och är äkta, undersökning av transportmedel och genomförandet av officiella utredningar i syfte att säkerställa att tullagstiftningen iakttas.

Följaktligen får tullmyndigheterna, vid import av varor till gemenskapen, fysiskt kontrollera dessa varor, kontrollera de berörda tulldeklarationerna (vilka innehåller många uppgifter, såsom varornas tullvärde, deras ursprung eller deras klassificering enligt tulltaxan) och kontrollera de dokument som åtföljer varorna (till exempel ursprungsintyg). Dessa kontroller får även utföras i efterhand, det vill säga efter varornas tullklarering.

När tullmyndigheterna vid sina kontroller konstaterar bedrägerier eller oegentligheter skall de besluta om de lämpliga konsekvenserna såväl avseende uppbörd av importtullar som avseende påföljder. Kommissionen tillser att dessa beslut om lämpliga konsekvenser verkligen fattas.

För det fall specifika svårigheter uppstått beträffande viss import av fisk, uppmanas parlamentsledamoten att vidarebefordra de uppgifter denne eventuellt har till kommissionen så att lämpliga åtgärder kan vidtas.

(1) EGT L 302, 19.10.1992.

(2) EGT L 311, 12.12.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0370/02

från Marjo Matikainen-Kallström (PPE-DE) till kommissionen

(14 februari 2002)

Ämne: Bättre samordning av den nordliga dimensionen och det sjätte ramprogrammet för forskning och utveckling

För att bevara balansen inom Europeiska unionens regionala utveckling krävs det jämlika satsningar överallt inom unionens territorium. Den nordliga dimensionen är ett viktigt politiskt initiativ för att främja samarbetet mellan EU:s nordliga delar och staterna i Östersjöområdet. För att optimal nytta skall uppnås bör EU:s olika program fungera mer samstämmigt.

Vilka åtgärder ämnar kommissionen vidta för att på bättre sätt samordna initiativet den nordliga dimensionen och befintliga EU-program, i synnerhet det sjätte ramprogrammet för forskning och utveckling?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(3 april 2002)

Unionens ramprogram för forskning och teknisk utveckling (FoTU) syftar till att förstärka gemenskapsindustrins vetenskapliga och tekniska bas och ge vetenskapligt stöd till unionens politik. Alla nordiska länder deltar i ramprogrammet, eftersom de antingen är medlemsstater eller associerade länder (Island och Norge). Dessutom deltar de tre baltiska länderna (Estland, Lettland och Litauen) som associerade länder, och vetenskapligt och tekniskt samarbete pågår även med Ryssland.

I detta sammanhang omfattade femte ramprogrammet åtgärder som berörde vetenskapliga problem av den art som i dag behandlas i den nordliga dimensionen (t.ex. 1999 års ansökningsomgång för Copernicus-programmet, som berörde miljöproblem i den arktiska regionen, där tretton projekt valdes ut för finansiering med sammanlagt 7 miljoner euro. 17 projekt fick stöd av den internationella sammanslutningen för stöd till samarbete med forskare från de nya oberoende staterna i f.d. Sovjetunionen (INTAS), med sammanlagt 1,2 miljoner euro, och andra projekt har fått stöd genom miljöprogrammet NICE (atmosfärens sammansättning), Tundra (ekosystem), IMSI (jordobservation från satellit) och inom områdena kärnklyvning och strålskydd).

I det nya ramprogrammet kommer liknande tillvägagångssätt att tillämpas. Viktiga grannländer som Ryska federationen kommer att kunna delta i de projekt som omfattas av sjätte ramprogrammets prioriterade tematiska områden, och kommer att kunna få ekonomiskt stöd. Dessutom planeras särskilda åtgärder för internationellt samarbete med Ryssland. På så sätt kommer ett brett spektrum av samarbetsåtgärder inom forskning och teknisk utveckling (FoTU) att vara öppna för forskarkonsortier som vill behandla problem som är typiska för detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0798/02

från Ria Oomen-Ruijten (PPE-DE) till kommissionen

(21 mars 2002)

Ämne: Export av dynga

Fram till december 2000 tillät Tyskland inte att nederländska kreatursskötare som hade ett stycke mark in på Tysklands sida om gränsen gödslade den del som låg i Tyskland med dynga från egna kreatur. I december 2000 kom det dock ett kompletterande gemenskapsbeslut enligt vilket medlemsstaterna är skyldiga att tillåta sådant. Nederländernas ministerium för jordbruk, naturvård och fiske ingick 2001 överenskommelser med de två tyska delstaterna Niedersachsen och Nordrhein-Westfalen. För närvarande tillåter Niedersachsen att nederländska kreatursskötare gödslar den del av deras marker som ligger i Tyskland med dynga från egen kreatursskötsel. Nordrhein-Westfalen har dock inte genomfört detta beslut.

1. Anser Europeiska kommissionen att den tyska delstaten Nordrhein-Westfalen underlåtit att uppfylla sina skyldigheter i samband med nämnda beslut?

2. Om så är fallet: vad tänker kommissionen göra åt saken?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(25 april 2002)

Enligt punkt 1 a i kapitel 14 del I A i bilaga I till rådets direktiv 92/118/EEG av den 17 december 1992 om djurhälso- och hygienkrav för handel inom gemenskapen med produkter som inte omfattas av sådana krav i de särskilda gemenskapsbestämmelser som avses i bilaga A.I till direktiv 89/662/EEG och, i fråga om patogener, i direktiv 90/425/EEG, samt för import till gemenskapen av sådana produkter(1), ändrat särskilt genom kommissionens beslut 2001/7/EG av den 19 december 2000(2), skall handel med obearbetad gödsel av andra arter än fjäderfä och hästdjur vara förbjuden, med undantag för gödsel som uppfyller samtliga följande villkor: den kommer från ett område eller en anläggning där det inte finns restriktioner beträffande någon allvarlig transmissibel sjukdom och är avsedd att spridas under kontroll av behöriga myndigheter på mark som utgör en del av eller tillhör samma anläggning som, vare sig åtskild eller ej, ligger på båda sidor om gränsen mellan medlemsstater och inom ett avstånd på cirka 20 km.

För att en anläggning skall kunna godkännas måste dess ägare föra register över sådana förflyttningar över gränser. Den behöriga myndigheten skall föra register över sådana godkända anläggningar.

Kommissionen har fått kännedom om vissa problem som uppstått när man försökt införa gödsel från angränsande nederländska jordbruksföretag till delstaten Niedersachsen. Enligt de uppgifter som kommissionen har, och som bekräftas av frågeställaren, är detta inte längre fallet. Kommissionen känner däremot inte till att myndigheterna i Rheinland-Westfalen skulle ha vägrat att tillämpa dessa bestämmelser.

Kommissionen kommer följaktligen att vända sig till de tyska myndigheterna för att kontrollera de uppgifter som frågeställaren lämnat.

(1) EGT L 62, 15.3.1993.

(2) EGT L 2, 5.1.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0715/02

från Guido Podestà (PPE-DE) och Raffaele Lombardo (PPE-DE) till kommissionen

(15 mars 2002)

Ämne: Barnets rättigheter och homosexuella par

I Norge har homosexuella par rätt till styvbarnsadoptioner, och i Sverige är regeringen i färd med att utarbeta ett lagförslag om att homosexuella par skall ha rätt att adoptera barn.

Homosexuella par har ofta begärt möjligheten att få genomgå konstgjord befruktning. Denna viktiga fråga berör barnets rättigheter, som under alla omständigheter måste komma i främsta rummet, vilket högtidligen fastställts i den stadga om de grundläggande rättigheterna som antogs i Nice. Denna stadga innehåller bestämmelser om skydd för familjelivet. Framför allt betonar den vikten av skydd för barnets rättigheter.

I några länder finns det barn som redan växer upp i homosexuella familjer.

- Dessa barn är nu föremål för forskning, statistik och utredningar. Anser inte kommissionen att man måste stödja dessa studier så att man får reda på hur barnen har påverkats i psykologiskt, mentalt och socialt hänseende?

- Anser inte kommissionen att man måste genomföra utredningar för att kontrollera om ett homosexuellt par kan uppfylla den roll som ett föräldrapar måste ha för att barnet skall kunna utvecklas på ett bra sätt?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(14 maj 2002)

Den fråga som parlamentsledamoten tar upp faller inte inom gemenskapens anvarsområde, utan är en fråga för medlemsstaterna.

Hälsostudier kan finansieras inom gemenskapsprogrammet för främjande av och upplysning, undervisning och utbildning om hälsa(1), som har stött en rad insatser för utarbetande av åtgärder som syftar till att skapa god praxis för mental hälsa. Inga av dessa åtgärder har behandlat den fråga som parlamentsledamoten tar upp.

En sista inbjudan att lämna förslag publicerades i juli 2001 för finansieringsomgången 2002. Därefter kommer programmet, tillsammans med sju andra folkhälsoprogram, att ersättas av gemenskapens nya folkhälsoprogram, som för närvarande behandlas av parlamentet och rådet.

Kommissionen anser inte att denna typ av studier ska prioriteras i det kommande programmet, eftersom det inte är alla medlemsstater som berörs av konstgjord befruktning och adoption i detta avseende.

(1) Beslut nr 645/96/EG av den 29 mars 1996, EGT L 95, 16.4.1996, förlängt genom beslut nr 521/01/EG av den 26 februari 2001, EGT L 79, 17.3.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0191/02

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till rådet

(29 januari 2002)

Ämne: Spanien: inrättande av en antiglobaliseringsenhet och en databas

Av flera informationsnät framgår det att det spanska inrikesministeriet skulle ha inrättat antiglobaliseringsenheter för att kunna ingripa under de evenemang som kommer att äga rum under det första halvåret 2002, när Spanien är ordförandeland i EU, och i synnerhet för att förhindra att det uppstår eventuella oroligheter vid demonstrationerna mot globaliseringen.

Inrikesministeriet lär för övrigt arbeta med en uppdatering av en databas som innehåller upplysningar om många av de personer som deltog i demonstrationerna vid toppmötena i Göteborg, Genua och Barcelona. Detta register lär innehålla uppgifter från olika europeiska polismyndigheter om protestaktioner som har ägt rum i dessa städer.

Den spanska underrättelsetjänsten har dessutom meddelat att den sedan december förra året övervakar de webbplatser som publiceras av de rörelser som är motståndare till globaliseringen.

Har rådet informerats av den spanska regeringen om dessa initiativ?

Anser rådet att inrättandet av den ovan beskrivna databasen är förenligt med europeiska standarder för integritetsskydd?

Kan rådet garantera att de personer som registrerats i databasen har tillgång till sina personuppgifter? Om så är fallet, hur skall detta ske?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna P-0142/02, P-0152/02, P-0157/02, P-0180/02,P-0191/02 och P-0205/02

(21 maj 2002)

1. Rådet riktar uppmärksamheten på artikel 33 i Fördraget om Europeiska unionen, där det står:

Denna avdelning (Avdelning VI: Bestämmelser om polissamarbete och straffrättsligt samarbete) skall inte påverka medlemsstaternas ansvar för att upprätthålla lag och ordning och skydda den inre säkerheten.

2. När det gäller dataskydd har Europarådets konvention från 1981 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter ratificerats av alla 15 medlemsstaterna.

3. I de slutsatser som antogs av rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar den 13 juli 2001 när det gäller säkerheten i samband med Europeiska rådets möten och vid andra jämförbara evenemang erinrades det om Europeiska unionens mål att bevara och utveckla unionen som ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. I ett sådant område måste medborgarna få utöva sina rättigheter som yttrandefrihet och mötesfrihet under fredliga former på det sätt som återspeglas i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna, och detta under förhållanden där det inte råder något hot mot deras egen eller andra medborgares säkerhet eller egendom.

I samma slutsatser betonades betydelsen av att en konstruktiv dialog förs mellan dem som arrangerar fredliga demonstrationer och myndigheterna i värdlandet och av att täta internationella kontakter tas, särskilt mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, så att sådana lagliga demonstrationer inte utnyttjas av andra element för att begå individuella eller kollektiva våldshandlingar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0912/02

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till kommissionen

(8 april 2002)

Ämne: Gemensamt hälsokort

Vid det senaste toppmötet, som hölls i Barcelona, enades ledarna för de femton medlemsstaterna om att införa ett särskilt hälsokort som skall gälla i samtliga medlemsstater.

Jag vill fråga kommissionen vilka åtgärder den ämnar vidta för att förverkliga det här initiativet på ett framgångsrikt sätt, och när den planerar att detta kort skall införas och tas i bruk?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(17 maj 2002)

Såsom parlamentsledamoten nämner beslutade Europeiska rådet vid mötet i Barcelona den 1516 mars 2002, i enlighet med kommissionens förslag till handlingsplan för rörlighet av den 13 februari 2002, att främja rörligheten inom unionen. Ett europeiskt sjukförsäkringskort kommer att ersätta de blanketter som för närvarande krävs för att man ska ha rätt till hälso- och sjukvård i en annan medlemsstat än den som man är försäkrad i.

I enlighet med rådets slutsatser från mötet i Barcelona kommer kommissionen att lägga fram ett förslag om detta vid Europeiska rådets vårmöte 2003.

Utarbetandet av kommissionens förslag kräver ingående rättsliga och tekniska förberedelser, som företrädare för medlemsstaterna och de nationella hälso- och sjukvårdsmyndigheterna ska delta i. Sjukförsäkringskortet kommer inom kort att diskuteras i Administrativa kommissionen för social trygghet för migrerande arbetare(1), som anordnar möten mellan medlemsstaternas företrädare och kommissionen.

Kommissionen hoppas att de nödvändiga besluten om införande av sjukförsäkringskortet kommer att kunna fattas och genomföras under 2004.

Vid detta arbete kommer man att beakta resultaten av de talrika forskningsprojekt som finansierats inom detta område under de två senaste åren samt det stora antal tillämpningar som redan tagits i bruk, särskilt för att garantera driftskompatibilitet mellan olika system.

(1) Artikel 80 i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (EGT L 149, 5.7.1971), ändrad och uppdaterad av rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996 (EGT L 28, 30.1.1997).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0262/02 från Lord Inglewood (PPE-DE) till rådet. Rådet.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 205 E , 29/08/2002 s. 0102 - 0102



SKRIFTLIG FRÅGA E-0262/02 från Lord Inglewood (PPE-DE) till rådet (8 februari 2002) Ämne: Rådet Kan rådet förklara om det finns ett samband mellan kommissionsledamot Lamys åsikt att den fransk-tyska duon är grunden till kompromisser i Europeiska unionen och förelöparen till viktiga kompromisser, och det uttalande som gjordes av kommissionsordförandens talesman att man anser att inget land är mer jämlikt än något annat. Om så är fallet, vilket är detta samband? Svar (21 maj 2002) Rådet brukar inte kommentera uttalanden av kommissionens ledamöter.