ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2037/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till rådet

(22 juni 2000)

Ämne: Den tyske utrikesministern Joschka Fischers förslag om en federation av nationalstater

Fäster Europeiska rådet någon vikt vid det förslag som den tyske utrikesministern Joschka Fischer lagt fram som en del av förberedelsearbetet inför regeringskonferensen, så att man utökar frågorna som kan ingå i den fördragsöversyn som planeras i år? Anser rådet att systemet för förstärkt samarbete juridiskt sett och utöver samarbetet i konkreta frågor möjliggör institutionella reformer liknande dem Joschka Fischer föreslagit? Skulle utnyttjandet av det förstärkta samarbetet tillåta enbart vissa medlemsstater att inrätta en regering och ett parlament med två kammare, så att EU sedan skulle ha två råd, två kommissioner och två parlament?

Svar

(10 oktober 2000)

Den ärade parlamentsledamoten torde vara medveten om att de reflexioner som Joschka Fischer gjort om att utöka de frågor som kan ingå i den fördragsöversyn som planeras i år varken riktade sig till rådet eller till regeringskonferensen i sig. Hans särskilda synpunkter har därför inte diskuterats. Det är inte på sin plats att rådet som institution kommenterar åsikter som uttryckts av en enskild medlem.

Den ärade ledamoten torde vara medveten om att rådet inte har någon som helst roll under överläggningarna i konferensen med företrädare för medlemsstaternas regeringar och därför inte kan kommentera arbete som konferensen håller på att genomföra. Europaparlamentet har å andra sidan två observatörer som är djupt engagerade i konferensens överläggningar på förberedande nivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1951/00 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen. Program för omstrukturering av sektorn för citrusfrukter i Grekland.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 081 E , 13/03/2001 s. 0116 - 0117



SKRIFTLIG FRÅGA E-1951/00 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (16 juni 2000) Ämne: Program för omstrukturering av sektorn för citrusfrukter i Grekland Enligt svaret på min föregående fråga E-1837/99(1) sade kommissionen i juli 1999 nej till det program för att förbättra produktionen av citrusfrukter som Grekland lade fram i juli 1998. Eftersom det här programmet anses vara av stor betydelse för sektorn för citrusfrukter i Grekland önskar jag fråga kommissionen om följande: Ingår åtgärder till förmån för denna sektor i den tredje gemenskapsstödram (operativt program för jordbruket och regionala operativa program) som Grekland har lämnat in för godkännande? Om svaret är jakande skulle jag vilja veta hur stora belopp det är frågan om och vilka regioner som berörs? (1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 31. Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (20 juli 2000) Kommissionen har av de grekiska myndigheterna informerats om att åtgärder för att anpassa sektorn för citrusfrukter kommer att föreslås inom ramen för de regionala operativa programmen. Förhandlingarna om programmen har nyligen inletts och en av nyckelfrågorna i sammanhanget är att uppmuntra myndigheterna att klargöra sina förslag vad avser åtgärder och insatser. I nuläget förfogar kommissionen därför inte över några bestämda uppgifter om hur åtgärderna är utformade exakt, deras belopp eller geografiska lokalisering.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2091/00

från José Salafranca Sánchez-Neyra (PPE-DE) till kommissionen

(28 juni 2000)

Ämne: Vetenskapligt samarbete med utvecklingsländer

I kommissionens meddelande Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet, som syftar till att inrätta ett verkligt europeiskt forsknings- och innovationssamfund, omnämns tyvärr inte det vetenskapliga samarbetet mellan EU och utvecklingsländerna.

Det vetenskapliga samarbetet är viktigt för att ge impulser till utvecklingen och tillväxten i utvecklingsländerna. Vilken strategi har kommissionen när det gäller det vetenskapliga samarbetet med utvecklingsländerna för det sjätte ramprogrammet?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(27 juli 2000)

Det vetenskapliga och tekniska samarbetet med utvecklingsländer nämns visserligen inte uttryckligen i kommissionens meddelande Mot ett europeiskt område för forskningsverksamhet(1), men detta speglar inte alls någon kursändring. Det är endast ett uttryck för att meddelandet, som titeln antyder, inriktas på frågor inom gemenskapens geografiska gränser.

I själva verket utförs en stor andel av de vetenskapliga och tekniska samarbetsåtgärderna tillsammans med utvecklingsländer inom alla ramprogram för forskning och teknisk utveckling (FoTU), och detta understryker den betydelse som fästs vid det vetenskapliga och tekniska samarbetet med Asien (ASEM), Latinamerika och Västindien (ALCUE), Medelhavspartnerskapet (Barcelonaprocessen) och Afrika (toppmötet i Kairo).

När det gäller förberedelser för gemenskapens framtida forskningsverksamhet håller allmänna riktlinjer för närvarande att utarbetas av kommissionen. Detta dokument kommer att släppas för diskussion tidigt i höst och sedan kommer ett formellt förslag till sjätte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling att vara färdigt i början av 2001.

Strategin för samarbete med utvecklingsländer är föremål för diskussion inom denna bredare ram.

Vid förberedelserna av detta vetenskapliga och tekniska samarbete kommer kommissionen att ta hänsyn till att det är nödvändigt att använda de tillgängliga instrumenten inom områdena forskning och teknisk utveckling och yttre förbindelser så att man kan utnyttja kompletterings- och synergieffekter, och detta gäller särskilt politiska förbindelser, handel och utvecklingssamarbete.

(1) KOM(2000) 6 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2159/00

från Richard Howitt (PSE) till kommissionen

(22 juni 2000)

Ämne: Ansökan om studielån

Två väljare i min valkrets, herr och fru Grief, tidigare boende i Kings Lynn (Norfolk) och nu bosatta i Spanien, har bett mig besvara en fråga om sina båda söner Anthony och Jonathan (båda 19 år gamla).

Anthony och Jonathan bodde på ovannämnda adress i Norfolk från den 3 november 1981 till den 13 augusti 1990 då de flyttade med sina föräldrar till Spanien. Den 3 september 1998 återvände de till Kings Lynn för att bo hos andra familjemedlemmar, och de har bott på den orten sedan dess. Följaktligen har de bott åtta år i Spanien med sina föräldrar. Finns det enligt kommissionens kännedom någon aspekt av EU:s lagstiftning av vilken det framgår huruvida dessa studenter är berättigade till studielån i Förenade kungariket i syfte att bedriva högre studier?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(27 juli 2000)

Gemenskapslagstiftningen ger i sin nuvarande form medlemsstaterna möjlighet att själva fastställa bestämmelser för studiestöd (studiebidrag, studielån eller andra former av ekonomiskt stöd). De måste dock respektera likabehandlingsprincipen, vilket betyder att det universitet eller den högskola där en unionsmedborgare önskar studera måste acceptera denne på samma villkor som landets egna medborgare. Om ett studiebidrag betalas ut för att täcka kursavgifter (terminsavgifter) till landets medborgare i det land där en medborgare från en annan medlemsstat önskar studera, måste han eller hon därför också kunna få det. Likabehandlingsprincipen som den tolkas i domstolens rättspraxis tillämpas dock inte på stöd för allmänt underhåll och när det gäller Förenade kungariket på studiebidrag, studielån och kompletterande studiebidrag, som är avsedda att hjälpa

de studerande att betala de dagliga levnadsomkostnaderna, om de inte samtidigt är migrerande arbetstagare eller familjemedlemmar till migrerande arbetstagare. Man bör komma ihåg att gemenskapslagstiftningen i sin nuvarande form ger migrerande arbetstagare och deras familjemedlemmar fler rättigheter i värdlandet än andra studerande från Europeiska unionen, bl.a. när det gäller sociala förmåner.

Parlamentsledamoten har dock inte gett kommissionen tillräcklig information för att den skall kunna fastställa om herr och fru Grief eller deras barn är berättigade till förmåner och om de enligt gemenskapslagstiftningen är att anse som migrerande arbetstagare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1890/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Kommissionens användning av språken i huvudstadsregionen Bryssel

I de nya avtalen med kommissionens generaldirektorat för forskning, General Shared Cost RTD CPF Forms Electra A6, för forsknings- och utvecklingsprojekt med kostnadsdelning i enlighet med femte ramprogrammet (19992000) använder sig kommissionen uteslutande av adressen Rue de la Loi Bruxelles. Detta ger läsaren det felaktiga intrycket att Bryssels nitton kommuner är franskspråkiga. Enligt belgiska federationens konstitution är dessa kommuner en del av den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel.

1. Kommer kommissionen och dess enheter i framtiden att använda både de nederländskspråkiga och de franskspråkiga adresserna i sin korrespondens, mot bakgrund av att de nitton kommunerna i huvudstadsregionen Bryssel har status som tvåspråkiga? Om så inte är fallet: Varför vägrar kommissionen och dess enheter att erkänna de berörda kommunernas tvåspråkiga karaktär genom att använda både de nederländskspråkiga och de franskspråkiga adresserna i sin korrespondens?

2. Kommer kommissionen och dess enheter i framtiden att använda både de nederländskspråkiga och de franskspråkiga adresserna i sin korrespondens för att undvika intrycket av att man favoriserar de nederländsktalande eller de fransktalande i huvudstadsregionen Bryssel? Om så inte är fallet: Varför visar kommissionen och dess enheter att de favoriserar de fransktalande genom att endast använda de franskspråkiga adresserna i sin korrespondens?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Kommissionen erkänner att kommunerna i huvudstadsregionen Bryssel har status som tvåspråkiga. Kommissionen har därför utarbetat regler för hur kommissionens adresser i Bryssel skall anges. Det brevpapper som används i Bryssel är försett med kommissionens adresser på franska och nederländska, även om brevhuvudet är på ett annat språk än dessa båda. Dessa regler gäller inte bara korrespondens utan alla slags trycksaker och publikationer.

Kommissionens enheter informerades om reglerna den 6 mars 1995, och de ingår också i the Manual of operational procedures (en handledning för administrativa förfaranden) (se punkt 17.5.2).

Det exempel som parlamentsledamoten tar upp berodde på ett fel. Kommissionen har påmint de berörda enheterna om ovannämnda regler och kommer att se till att felet rättas till i den kommande publikationen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0629/00

från María Ayuso González (PPE-DE) till kommissionen

(3 mars 2000)

Ämne: EUGFJ-garantisektionen i EU:s olika medlemsstater under perioden 19971999

Kan kommissionen ange det totalbelopp som via EUGFJ-garantisektionen betalades ut till varje medlemsstat under åren 1997, 1998 och 1999, och samtidigt ange

a) fördelningen per kapitel (jordbruksgrödor, socker, spånadsväxter och silkesmaskar, frukt och grönsaker, andra vegetabiliska sektorer eller produkter, produkter inom vinsektorn, tobak, mjölk- och mjölkprodukter, nötkött, fårkött och getkött, griskött, ägg och fjäderfäkött, andra åtgärder till stöd för animaliska produkter, bidrag för förädlade jordbruksprodukter, bidrag i samband med livsmedelsstöd från gemenskapen, utdelning av jordbruksprodukter till de sämst ställda inom gemenskapen, kompletterande åtgärder, åtgärder för landsbygdsutveckling kopplade till marknadernas funktion, övriga åtgärder, inkomststöd samt Europeiska garantifonden för fisket) och

b) fördelningen per stödtyp (exportbidrag, kompensatoriskt prisstöd, arealbidrag, kreatursbidrag, orienteringsbidrag, stöd till privat lagerhållning, uttag ur produktion och liknande åtgärder, kompensationsbelopp, kompletterande åtgärder i samband med översynen av den gemensamma jordbrukspolitiken samt utgifter för offentlig lagerhållning)?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(3 april 2000)

Kommissionen vill hänvisa ledamoten till den tjugosjunde och tjugoåttonde ekonomiska redogörelsen om Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), garantisektionen(1) för de uppgifter avseende 1997 och 1998 som begärs i den skriftliga frågans första del.

Den ekonomiska redogörelsen för 1999 är ännu inte tillgänglig. Därför sänder kommissionen ett utdrag ur de uppgifter för 1999 som skall ingå i redogörelsen, direkt till ledamoten och till parlamentets sekretariat.

Vad gäller den andra delen av ledamotens skriftliga fråga sänder kommissionen några kompletterande tabeller angående de begärda upplysningarna för 1997, 1998 och 1999, direkt till ledamoten och till parlamentets sekretariat.

Kommissionen vill dock betona att det ännu inte gjorts bokslut för budgetåret 1999, varför de tillhandahållna upplysningarna avseende 1999 inte bör betraktas som slutgiltiga.

(1) KOM(1998) 552 och KOM(1999) 568.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0088/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(26 januari 2000)

Ämne: Galicien och de transeuropeiska näten för höghastighetståg under perioden 20002006

Har den spanska staten föreslagit kommissionen att Galicien skall ingå i de transeuropeiska näten för höghastighetståg, i samband med den reform som planeras för detta år och som nu i januari presenterades av kommissionens ledamot med ansvar för förbindelserna med Europaparlamentet, transport och turism?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0088/00, E-0092/00 och E-0093/00 ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(13 mars 2000)

På det nuvarande stadiet i överläggningarna i arbetet med att förbereda en revidering av Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet(1), känner kommissionen inte till några nya konkreta projekt för höghastighetståg i Spanien. De belopp som frågeställaren nämner gäller

främst ombyggnad av konventionella järnvägslinjer till Galicien för att tågen skall kunna komma upp i hastigheter närmare 200 km/h på sträckan Madrid-Monforte de Lemos, samt ombyggnad av konventionella järnvägslinjer till Orense och Santiago och till La Coruña, Vigo och Porto (Portugal).

Vad beträffar den utredning om en utbyggnad av Atlantkorridoren Vigo-Porto som frågeställaren nämner kan kommissionen bekräfta att den under 1999 medfinansierade utredningen till 50 %. Utredningen har två huvudsyften: att få igång satsningar på transportinfrastrukturen i området (Galicien och norra Portugal) genom att ta fram en lämplig modell samfinansiering mellan den offentliga och privata sektorn, samt att bidra till en successiv integrering av de infrastrukturella näten för mark-, sjö- och lufttransporter och samtidigt garantera en hållbar rörlighet för personer och egendom. Utredningen beräknas vara klar 2001.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0244/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Strykning av den grekiska tobakssorten Katerini ur förteckningen över gemenskapssorter i Italien

Genom förordning 660/99(1) tilläts överföring av en kvot av den grekiska tobakssorten Katerini på Italien (garantitrösklar om 500 ton för 1999, 1500 ton för 2000 och 2001), utan någon som helst hänvisning eller motivering till varför denna överföring gjorts och trots invändningar från grekisk sida. Genom förordning 1373/99(2) tilläts Italien, återigen utan någon som helst motivering, att överföra vissa mängder av sorten Katerini till andra sortgrupper, vilket innebar att produktionen av Katerini i Italien begränsades till 48 ton.

Har kommissionen nu för avsikt att efter det fullständiga fiasko som försöket att avsätta den grekiska tobakssorten Katerini i Italien har lett till stryka sorten Katerini ur katalogen över gemenskapssorter i Italien?

(1) EGT L 83, 27.3.1999, s. 10.

(2) EGT L 162, 26.6.1999, s. 47.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(9 mars 2000)

Rådets förordning (EG) nr 660/1999 av den 22 mars 1999 om ändring av förordning (EEG) nr 2075/92(1) fastställer garantitrösklarna för tobakssorter i grupp VII (Katerini) i Italien för skördarna 1999, 2000 och 2001, vilket motiveras av ett av de grundläggande målen med 1998 års reform för en gemensam organisation av tobaksmarknaderna, nämligen nödvändigheten att styra om produktionen till sådana tobakssorter som är mer efterfrågade på marknaden.

Inom ramen för bestämmelserna i artikel 9.4 i rådets förordning (EEG) nr 2075/92 av den 30 juni 1992 om en gemensam organisation av marknaden inom sektorn för råtobak(2), kan medlemsstaterna begära tillstånd från kommissionen om överföring av garantitröskelmängder mellan olika tobakssorter. Kommissionen granskar ansökningarna om överföring och kontrollerar att dessa inte ger upphov till extra kostnader mellan tobakssorter som åligger Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) och inte medför en höjning av den totala garantitröskeln för varje medlemsstat.

Hittills har kommissionen inte mottagit någon begäran om överföring från Italien avseende grupp VII (Katerini), men en överföring är möjlig fram till sista dagen för tecknande av odlingskontrakt.

(1) EGT L 83, 27.3.1999.

(2) EGT L 215, 30.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0900/00

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(25 mars 2000)

Ämne: Mediciner för barn

Känner kommissionen till att 67 % av de barn som vårdas på sjukhus i Europa behandlas med läkemedel som inte är specifikt avsedda för barn (unlicensed and off-label läkemedel)? När det gäller nyfödda uppgår denna siffra till 90 %! (se bilagan).

I USA har regeringen anpassat lagstiftningen så att läkemedelsbolagen uppmuntras att genomföra forskning inriktad på att ta fram läkemedel särskilt för barn. Man har till och med ibland beviljat ekonomiska bidrag för att ytterligare stimulera detta.

Är kommissionen beredd att initiera detta slags forskning även i Europa och att ställa de medel som krävs till förfogande?

Är kommissionen beredd att lägga fram ett direktiv beträffande förskrivning av läkemedel specifikt för barn i överensstämmelse med lagstiftningen i USA?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(17 maj 2000)

Det är alldeles korrekt att de läkemedel som ges till barn i de allra flesta fall och för de flesta medicinska områden inte är specifikt anpassade för barn och inte har genomgått klinisk provning särskilt för denna patientkategori. I dessa fall innehåller inte heller försäljningstillståndet information om användning för barn. Läkare som måste behandla barnpatienter använder medicin som är anpassad för vuxna och utgår då från de få fakta som finns tillgängliga, även om de inte har utvärderats, anpassar doseringen och låter sjukhuset tillreda sådana läkemedelsformer som kan användas för barn.

Liksom för särläkemedel kan detta förklaras med bristen på lönsamhet, men också med svårigheten att framställa en lång rad doseringar som är anpassade till olika åldersklasser. Det är egentligen bara flytande läkemedelsformer som tillåter en anpassning i praktiken. De flesta aktiva ingredienser är däremot i fast form, vilken i allmänhet är mer stabil.

Det är riktigt att tillgången till behandling bör utvecklas för denna kategori patienter med samma incitament som dem som används i USA. I detta sammanhang bör de bestämmelser som kommissionen har utarbetat för särläkemedel kunna tjäna som bas för lagstiftning, med en anpassning av de kriterier som redan har bestämts.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0915/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen. Upphävande av lagstiftning.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 046 E , 13/02/2001 s. 0078 - 0079



SKRIFTLIG FRÅGA E-0915/00 från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen (25 mars 2000) Ämne: Upphävande av lagstiftning Hur många lagar (direktiv, förordningar, beslut) har upphävts per år under de senaste tio åren? Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar (18 maj 2000) >Plats fÄHor tabell> >Plats fÄHor tabell>
SKRIFTLIG FRÅGA E-0321/00

från Dana Scallon (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Livsmedelssäkerhet

Problem som BSE och Thalidomid har uppstått på grund av kortsiktiga vetenskapliga bevis. Detta har på ett dramatiskt sätt påverkat människors och djurs hälsa till det värre och försvagat konsumenternas förtroende för livsmedelssäkerheten. Kommer den nya myndigheten att tillämpa försiktighetsprincipen, och hur kommer den att samverka med andra institutioner såsom Världshandelsorganisationen?

Kostnaderna för dessa problem i form av mänskligt lidande, för att inte tala om ekonomiska förluster, är omöjliga att förutse. Hur avser kommissionen att avgöra vem som bär ansvaret och vilka påföljder som skall gälla för de skyldiga?

Eller är kommissionen nöjd med det direktiv om skadeståndsansvar för produkter som för närvarande diskuteras med Europaparlamentet?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(7 april 2000)

Kommissionen har antagit ett meddelande om försiktighetsprincipen som bland annat syftar till att ge en översikt över kommissionens tillvägagångssätt när det gäller denna princip och fastställa riktlinjer för tillämpningen av den. Dessutom syftar meddelandet till att stimulera till debatt i denna fråga, såväl inom gemenskapen som på det internationella planet.

Kommissionen anser att beslutet om att tillämpa försiktighetsprincipen faller inom ramen för riskhantering. Det nya europeiska livsmedelsorganet kommer att handha riskbedömning och riskmeddelande, medan frågor som rör riskhantering kommer att handläggas av kommissionen, parlamentet och rådet, beroende på vad som är lämpligt.

I artikel 5.7 i Världshandelsorganisationens SPS-avtal anges ramarna för sanitära och fytosanitära åtgärder som påverkar den internationella handeln, i de fall då det inte föreligger adekvata vetenskapliga belägg. Kommissionen anser att de riktlinjer för tillämpning av försiktighetsprincipen som föreslås i meddelandet står i överensstämmelse med artikel 5.7 och att dessa riktlinjer är ett lämpligt verktyg för artikeln i fråga. Tillämpningen av denna princip torde alltså inte strida mot gemenskapens internationella åligganden.

När det gäller frågan om produktansvar vill kommissionen framhålla att en grönbok antogs i juli 1999(1). Kommissionen granskar för närvarande de kommentarer som inkommit med anledning av grönboken, och kommer att lägga fram en rapport om tillämpningen av produktansvarsdirektivet senast i slutet av året.

(1) KOM(1999) 396 slutlig Skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0870/00 från Alejandro Agag Longo (PPE-DE) till kommissionen. Österrikes stabilitetsprogram.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 374 E , 28/12/2000 s. 0175 - 0175



SKRIFTLIG FRÅGA E-0870/00 från Alejandro Agag Longo (PPE-DE) till kommissionen (22 mars 2000) Ämne: Österrikes stabilitetsprogram Medlemsstaterna skulle lägga fram sina stabilitetsprogram senast den första mars. Till detta datum hade Österrike ännu inte lagt fram sitt program. Känner kommissionen till orsaken till denna försening och vet den när den österrikiska regeringen har för avsikt att presentera sitt program? Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar (18 april 2000) Österrikes nya förbundsregering bildades den 4 februari 2000. Både budgeten för 2000 och stabilitetsprogrammet behandlas som högprioriterade punkter. Finansministern presenterade den preliminära budgeten för Österrikes parlament den 21 mars 2000. Omedelbart efter att ha tillträtt sin tjänst informerade finansministern kommissionen skriftligen att landets regering kommer att uppdatera stabilitetsprogrammet, vilket redan diskuterats med delstaterna och kommunerna, efter det att budgeten presenterades vid utgången av mars 2000.