ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0701/00

från Francesco Turchi (UEN) till kommissionen

(17 mars 2000)

Ämne: Bestämmelser om information

I direktiv 98/34/EG(1), ändrat genom parlamentets och rådets direktiv 98/48/EG(2) av den 20 juli 1998, föreskrivs ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter. I och med detta är alla medlemsstater skyldiga att från och med den 5 augusti 1999 meddela kommissionen när de planerar nya föreskrifter för informationssamhällets tjänster, detta för att förebygga hinder för den fria rörligheten för on-linetjänster.

Om ett förslag till nationella föreskrifter skulle antas utan att kommissionen meddelades på förhand, skulle detta innebära att medlemsstaten i fråga kränkte gemenskapsrätten, oavsett innehållet i den nationella lagstiftningen. Kan kommissionen mot bakgrund av detta tala om huruvida den italienska regeringen iakttog ovannämnda förfarande när den antog senatens lag nr 4197B (som går under benämningen par conditio)? Om förfarandet inte har iakttagits, kommer kommissionen då att inleda ett överträdelseförfarande mot medlemsstaten i fråga?

(1) EGT L 204, 21.7.1998, s. 37.

(2) EGT L 217, 5.8.1998, s. 18.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(27 april 2000)

I svaren på de skriftliga frågorna P-1608/99 från Antonio Tajani(1) och E-1734/99 från Enrico Ferri(2) har kommissionen noterat att det tidigare förekom bestämmelser gällande informationssamhällets tjänster i det italienska lagförslaget om politisk och valrelaterad information och reklam (den s.k. par condicio-lagen).

Det har emellertid visat sig att dessa bestämmelser inte längre förekommer i den definitiva lagtexten av den 22 februari 2000 nr 28 som antagits av det italienska parlamentet och som enbart reglerar politisk kommunikation och meddelanden i etermedia (se artiklarna 2 och 4).

Med hänsyn till att politisk och valrelaterad information och reklam (t.ex. på Internet) inte omfattas av nämnda italienska lag och att direktiv 98/34/EG (ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/48/EG av den 20 juli 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter)(3) uttryckligen utesluter radio- och TV-sändningar från tillämpningsområdet, utgör antagandet av den italienska lagen par condicio inte en överträdelse av förfarandet med förhandsanmälan som föreskrivs i nämnda direktiv.

(1) EGT C 27E, 29.1.2000.

(2) EGT C 170E, 20.6.2000.

(3) EGT L 217, 5.8.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0969/00

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(31 mars 2000)

Ämne: Utvinning och saluföring av sand från Lima-floden

Vid den högra stranden av Limas flodmynning har man i åratal utvunnit, renat och salufört sand och kiselsten industriellt, vilket lett till att flodvattnet blivit allt saltigare och att kvaliteten på dricksvattnet i Viana do Castelo därför hotas.

Situationen i flodmynningen kan förvärras om man håller fast vid planerna på att bygga nya förbindelsevägar till hamnen vilket förstör strandängen och den biologiska mångfald som nu finns.

Limas flodmynning hör till de områden som togs med i Natura 2000-projektet och som redan godkänts för biotypprojektet i Corine-programmet.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Har gemenskapsstöd beviljats till muddring i Lima-floden och hamnarbeten i Viana do Castelo?

2. Har man redan inlett byggnadsprojekt för nya förbindelsevägar till hamnen som man ansökt gemenskapsstöd för?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(19 maj 2000)

Kommissionen har, genom Europeiska regionala utvecklingsfonden, samfinansierat ett projekt för att förbättra förbindelsen (muddring) till hamnen i Viana do Castelo, preliminära studier för ett järnvägsprojekt, ett preliminärt projekt för en tillfartsväg samt en studie av eventuella miljökonsekvenser.

Man måste här påminna om att projekt vars totala kostnad understiger 25 miljoner euro, skall granskas av nationella myndigheter som berörs av genomförandet av programmet. Syftet med detta är att säkerställa att de projekt som valts ut för samfinansiering av gemenskapen uppfyller alla krav på administrativa och rättsliga villkor, bland annat att gällande miljöbestämmelser respekteras. Kommissionen har möjlighet att kontrollera om alla villkor har respekterats i samband med att kommittéerna som övervakar samfinansieringen av programmen sammanträder.

Vad gäller nämnda projekts inverkan på områdets naturvärden (fauna, flora och habitat), måste bestämmelserna i rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992, om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur

och växter(1) tillämpas. Detta gäller särskilt de bestämmelser som avses i artikel 6 som omfattar en adekvat bedömning av konsekvenserna, samt en undersökning av alternativa lösningar då det berörda området ingår i ett område av gemenskapsintresse. Portugal föreslog 1997 att området i fråga skulle ingå i Natura 2000, i enlighet med artikel 4 i det direktivet.

Ett brev som erinrar om tillämpningen av dessa bestämmelser har skickats till de portugisiska myndigheterna.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0611/00 från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen. Kvartalsberäkning av de räntor som kunderna betalar.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 330 E , 21/11/2000 s. 0191 - 0191



SKRIFTLIG FRÅGA E-0611/00 från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen (3 mars 2000) Ämne: Kvartalsberäkning av de räntor som kunderna betalar Är Europeiska unionen medveten om att man i Italien fram till juli 2000 accepterar (i den bemärkelse att det är lagligt) att de räntor som kunderna (privatpersoner, bolag och företag) betalar beräknas varje kvartal, medan de räntor som banken betalar beräknas varje år? Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar (7 april 2000) Kommissionen har, i sitt svar på den skriftliga frågan 0532/00, redan haft tillfälle att påpeka att gemenskapens ekonomiska politik enligt artikel 4 i EG-fördraget grundas på den inre marknaden och förs i överensstämmelse med principen om en öppen marknadsekonomi och under fri konkurrens. Endast genom att följa denna princip är det möjligt att förverkliga en optimal fördelning av de ekonomiska medlen, såväl i företagens som i konsumenternas intressen. Kommissionen har mot denna bakgrund angett att den varken anser det möjligt eller lämpligt att ingripa vad avser de räntenivåer som kreditinstituten använder. Samma sak gäller för beräkningssystemen av de räntor som skall utbetalas, det åligger varje kreditinstituten att lämna förslag till sina kunder utifrån sina bedömningar av marknaden och av åtföljande risker. Givetvis under förutsättning att konkurrensbestämmelserna och öppenheten respekteras vid de finansiella transaktionerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0191/00

från Raffaele Costa (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Subventioner från Europeiska unionen

Kommissionens praxis är att återkräva EU-subventioner som erhållits genom bedrägligt förfarande eller osanna förklaringar eller som har använts på otillbörligt eller bedrägligt sätt.

Kan kommissionen uppge hur stora summor man hittills har återkrävt och ange detta belopp i exakta tal och procenttal av totalbeloppet samt namnet och nationaliteten på de stödmottagare av vilka medlen har återkrävts?

Svar från Michaele Schreyer på kommissionens vägnar

(25 april 2000)

Kommissionen återkräver stöd och andra utbetalningar om mottagarna inte använt dem på ett sätt som är förenligt med bestämmelserna i beslutet om utbetalning eller har tagit hem kontrakt genom bedrägligt beteende. Vad gäller indrivningen bör man skilja mellan fordringar som grundas på gemenskapens allmänna budget och återbetalning av indirekta utgifter.

Fordringar som grundas på gemenskapens allmänna budget

Indrivningen av andra fordringar än egna medel framgår av dokumentet Inkomst- och utgiftsredovisning och balansräkning. Dokumentet för budgetår 1998 sänds direkt till ledamoten och Europaparlamentets generalsekretariat. (Siffrorna för 1999 är ännu inte tillgängliga.)

Det främsta syftet med dagens datasystem för förvaltning och bokföring är att underlätta indrivning av enskilda fordringar, och det går inte att få fram absoluta tal eller procentsatser fördelat per gäldenär. I framtiden bör programvaran i bokföringssystemet Sincom2 göra det möjligt för kommissionen att få fram mer detaljerad statistik.

Återbetalning av indirekta utgifter

När räkenskaperna avslutades för den gemensamma jordbrukspolitiken under budgetår 1998 utökades det årets jordbruksbudget med 654 820 948 euro i återbetalningar till budgetpost B1-3700 och med 15 967 394 euro till budgetpost B1-389 och B1-399 för återbetalningar som inte avsåg offentliga lager.

Under programplaneringsperioderna 19881993 och 19941999 ledde oegentligheter till att Europeiska regionala utvecklingsfonden drog in 7 693 442 euro i anslag enligt artikel 24 i rådets förordning nr 4253/88 av den 19 december 1988 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordningen av deras verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamhet.(1)

Europeiska regionala utvecklingsfonden och Sammanhållningsfonden kan även utan något formellt förfarande dra in anslag på grund av oegentligheter när program och projekt avslutas.

Kommissionens informationssystem gör att ett detaljerat svar på ledamotens frågor förutsätter sökningar som skulle vara oproportionerligt krävande med tanke på att resultatet avser ett svar på en skriftlig fråga.

(1) EGT L 374, 31.12.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1411/00

från Per Gahrton (Verts/ALE) till kommissionen

(3 maj 2000)

Ämne: Angående redogörelse för information om euron

Kan kommissionen redogöra för samtliga böcker, broschyrer, trycksaker, konferenser med flera aktiviteter som utges eller äger rum i syfte att, som det heter, informera om euron plus ange kostnaderna för vardera verksamheten och vilken budgetpost de bokförs på?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-1411/00, E-1495/00 och E-1496/00 ingivet av Viviane Reding för kommissionen

(9 juni 2000)

Informationsbrevet Infeuro ges ut på 11 språk i sammanlagt 380 000 exemplar. Den svenska versionen trycks i 7 000 exemplar. Kostnaden för att ge ut och sprida ett nummer uppgår till 65 000 euro för prepressarbeten, 45 000 euro för tryckning och 70 000 euro för distribution (adressregister). Detta ger en sammanlagd kostnad på 180 000 euro per nummer (0,47 euro per exemplar).

I fråga om övergripande budgetfrågor kan parlamentsledamoten ta del av de tabeller som skickas direkt till honom och till parlamentets generalsekretariat. I dessa tabeller återfinns detaljuppgifter om de överenskommelser som träffats med de medlemsstater som beslutat att delta i samarbetet med unionen. Tabellerna visar också fördelningen mellan olika kostnadsslag för den verksamhet som planeras under 2000 och fördelningen av utgifterna under de två senaste budgetåren.

De viktigaste av de produkter som tagits fram återfinns som bilaga till kommissionens meddelande om informationsstrategin inför den sista fasen i genomförandet av EMU(1), som antogs den 2 februari 2000.

(1) KOM(2000) 57 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1712/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Europeiska socialfondens projekt och tidsramar

Ett projekt hemmahörande i Gloucester i Förenade kungariket kallat Barnomsorg för alla har finansierats av Europeiska socialfonden (ESF). Under projektet gång har nätverket för barnomsorg (Childcare Networker) uttryckt oro för den begränsade tidsram ESF föreskrivit och angett att det anser att denna ram nästan gjort det omöjligt att genomföra det nätverks- och laguppbyggnadsarbete med besläktade projekt och organisationer som är nödvändigt för att se till att projektet lyckas.

Kan kommissionen ange om den kan komma att tillåta ESF att fortsätta ge stöd över en längre tidsperiod än vad som är fallet för närvarande?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(23 juni 2000)

Kommissionen och de nationella myndigheterna i Förenade kungariket är medvetna om att den begränsade tidsramen för projekt som samfinansieras av Europeiska socialfonden kan ha lett till vissa svårigheter under programperioden 19941999.

Ansvaret för att fastställa de närmare bestämmelserna för genomförandet av Europeiska socialfonden i en medlemsstat ligger hos den myndighet som förvaltar programmet. De programdokument som antagits av kommissionen innehåller inte uppgifter till exempel om projektets längd. Mot denna bakgrund kan kommissionen inte ingripa i denna fråga. Kommissionen har emellertid uppmuntrat det brittiska ministeriet för utbildning och sysselsättning att försöka anpassa sig efter nuvarande praxis.

Det brittiska ministeriet för utbildning och sysselsättning förbereder för närvarande tillsammans med regionala myndigheter särskilda genomförandebestämmelser, riktlinjer och ansökningsblanketter för projektledare. Härvidlag har man enats om att projekt för Europeiska socialfonden i England kan pågå i upp till två år, i undantagsfall i tre år. Syftet med dessa bestämmelser är att se till att projekt som samfinansieras genom Europeiska socialfonden i framtiden är bättre planerade och utförs effektivare.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0566/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(29 februari 2000)

Ämne: Osymmetrisk rättslig situation i fråga om äganderätt

Inom vilka sektorer i EU:s ekonomi råder det fortfarande en osymmetrisk rättslig situation i fråga om äganderätt? Problemet uppstår genom att ett statligt företag i en medlemsstat har möjlighet att köpa upp ett privat bolag i en annan medlemsstat, samtidigt som det är omöjligt för ett privat bolag att få tillträde till det statliga bolagets marknad. Fungerar det fortfarande på detta sätt på den franska elmarknaden? Vilka åtgärder vidtar kommissionen för att öppna de marknader den anser berörs av detta?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(19 maj 2000)

Kommissionen har inte tillräckliga uppgifter för att uttömmande besvara ledamotens fråga om assymetriska äganderättsförhållanden inom alla ekonomiska sektorer.

Generellt vill kommissionen betona att frågor som rör statliga bolag i vissa ekonomiska sektorer helt ingår i medlemsstaternas behörighet, inom de gränser som fastställs i EG-fördraget och gemenskapens avreglering av vissa ekonomiska sektorer.

Bestämmelser om elsektorn finns i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el.(1) Direktivet reglerar inte elbolagens äganderätter, utan innehåller bestämmelser om elsektorns organisation och funktion samt om tillgång till marknaden. Kommissionen följer dock fusioner och överlåtelser inom elsektorn med stor uppmärksamhet. Fusioner och överlåtelser som har en gemenskapsdimension behandlas enligt rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(2).

(1) EGT L 27, 30.1.1997.

(2) EGT L 395, 30.12.1989, senast ändrad i EGT L 40, 13.2.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0907/00

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(25 mars 2000)

Ämne: Miljöfarlig verksamhet i anläggning för olivkärnekrossning på Kreta

På min fråga (E-2328/99)(1) om hälsoproblem på grund av en anläggning för olivkärnekrossning i Heraklion på Kreta, svarar kommissionen att den inte har några uppgifter om de föroreningar som denna fabrik ger upphov till och omber frågeställaren att tillsända kommissionen en redogörelse för fabrikens förorenande verksamhet.

Eftersom problemen, enligt de uppgifter som jag har fått, kvarstår och gör levnadsvillkoren i området oacceptabla översänder jag härmed en dossier med handlingar från ministerier, lokala myndigheter, företrädare för stadens intressen och publikationer i pressen. Kan kommissionen mot denna bakgrund besvara mina frågor och om möjligt ge mer information i frågan?

(1) EGT C 225 E, 8.8.2000, s. 103.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 maj 2000)

Kommissionen har erhållit de handlingar som frågeställaren skickat in avseende föroreningarna från driften av en anläggning för olivkärnekrossning i Heraklion på Kreta. Den typ av verksamhet som frågeställaren beskriver omfattas av bilaga II i rådets direktiv 85/337/EEG, ändrad genom rådets direktiv 97/11/EG(1).

I sin egenskap av fördragens väktare kommer kommissionen att granska ärendet för att kontrollera huruvida brott mot gemenskapslagstiftningen begåtts i samband med sammanställandet av den konsekvensbedömning som lagts fram av företaget. Om kommissionen kommer fram till att brott mot gemenskapslagstiftningen föreligger kommer man att besluta huruvida ett överträdelseförfarande bör inledas mot Grekland, i enlighet med artikel 226 (f.d. artikel 169) i EG-fördraget.

(1) Rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, EGT L 73, 14.3.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1394/00

från Gary Titley (PSE) till kommissionen

(3 maj 2000)

Ämne: Principerna för den gemensamma marknaden

En av mina väljare stoppades nyligen i Frankrike och tillfrågades hur mycket pengar han hade på sig. Vad jag har förstått är det inte tillåtet att föra in mer än 50 000 FRF i kontanter utan att deklarera detta för myndigheterna. Man måste även uppge varifrån pengarna kommer och vad de kommer att användas till. Detta strider väl mot principerna för den gemensamma marknaden?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(16 maj 2000)

Enligt gemenskapens lagstiftning betraktas överföring av kontanter som en kapitalrörelse. De grundläggande principerna för den fria rörligheten för kapital (som är en av den gemensamma marknadens fyra grundläggande friheter) finns stadfästa i EG-fördragets artikel 56 (f.d. artikel 73b), där det stadgas att alla restriktioner för kapitalrörelser mellan medlemsstater samt mellan medlemsstater och tredje land skall vara förbjudna. Detta gäller även fysisk införsel och utförsel av betalningsmedel av alla slag (d.v.s. sedlar, mynt, innehavarpapper etc).

Enligt artikel 58 (f.d. artikel 73d) i EG-fördraget anges dock att bestämmelserna i artikel 56 inte skall påverka medlemsstaternas rätt att i administrativt eller statistiskt informationssyfte fastställa förfaranden för deklaration av kapitalrörelser eller att vidta åtgärder som är motiverade med hänsyn till allmän ordning eller allmän säkerhet. Vidtagna åtgärder och förfaranden får dock inte utgöra ett medel för godtycklig diskriminering eller en förtäckt begränsning av den fria rörligheten för kapital.

Detta möjliggör för medlemsstaterna att införa deklarationssystem enligt vilket införsel eller utförsel av valuta över en viss gräns måste deklareras till tullförvaltningen. Medlemsstater som använder sådana deklarationssystem har också rätt att fastställa böter för överträdelser. Mot denna bakgrund förefaller skyldigheten att till de franska myndigheterna deklarera all införsel eller utförsel av betalningsmedel som överstiger en gräns på 50 000 franska franc principiellt inte utgöra ett brott mot kapitalets fria rörlighet eftersom den antagna tullförordningen förefaller vara förenlig med gemenskapens lagstiftning i denna fråga.

Eftersom dessa bestämmelser principiellt är förenliga med gemenskapens lagstiftning och kan vara ett vapen i kampen mot olaglig verksamhet skulle bristande information om kraven på deklareringar kunna orsaka problem för lagenliga transaktioner. I samband med sin informationskampanj om den gemensamma marknaden sprider kommissionen upplysningar om deklareringskraven.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0590/00 från Giles Chichester (PPE-DE) till rådet. Lån till ryska energiföretag från Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 026 E , 26/01/2001 s. 0067 - 0068



SKRIFTLIG FRÅGA E-0590/00 från Giles Chichester (PPE-DE) till rådet (2 mars 2000) Ämne: Lån till ryska energiföretag från Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling Kan rådet säga om det har några planer på att granska hur bankens avtal och riktlinjer för utlåning till ryska energiföretag fungerar? Svar (26 juni 2000) Rådet har som sådant inte behörighet att granska hur EBRD:s avtal och riktlinjer för utlåning fungerar, eftersom denna institution inrättades genom ett internationellt avtal som, vid den tidpunkten, ingicks mellan 39 europeiska och icke-europeiska länder, exempelvis USA och Japan på ena sidan och EU och EIB på den andra sidan.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0577/00

från Niall Andrews (UEN) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Sammanslagningen av Sprint och MCI WorldCom

1998 undersökte kommissionen den föreslagna sammanslagningen av MCI och WorldCom, och kom fram till att denna sammanslutning skulle kontrollera 50 procent eller mer av det amerikanska grundnätet och drog slutsatsen att denna företagskoncentration skulle få en konkurrensbegränsande effekt för europeiska nätoperatörer. Detta resulterade i att kommissionen framtvingade en avyttring av MCI:s verksamhet vad avser Internetgrundnät.

1. Känner kommissionen till att det nu föreslagits en sammanslagning av Sprint och MCI WorldCom? Denna företagskoncentration skulle bli den största kapitalbildningen i världen, den skulle dominera Internetverksamheten på världsnivå och ge konkurrensbegränsande följder över hela Europa.

2. Är kommissionen dessutom medveten om att en sådan sammanslagning mellan de två största amerikanska grundnätsleverantörerna skulle ge USA 80 procent av marknadsandelen och stor kapacitet både på europeisk och transatlantisk nivå?

3. De europeiska internetnäten är uppbyggda så att intra-europeisk trafik ofta går via USA. MCI WorldCom med sin huvudsakliga kopplingsverksamhet i Washington D.C. tar hand om 85 procent av all intra-europeisk internettrafik. Switch äger den andra kopplingscentralen på östkusten.

Tillsammans kommer de att få en dominerande ställning. Detta kommer att göra det möjligt för dem att ta ut högre avgifter för att leverera och koppla internettrafiken i världen. Kommer kommissionen utföra en brådskande undersökning av den föreslagna nya sammanslagningen mellan Sprint och MCI WorldCom och se till att denna sammanslagning inte verkställs då detta skulle få allvarliga följder för den europeiska institutionella marknaden (tjänsteleverantörerna för Internet) och för de icke-institutionella kunderna (internetanvändarna)?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(27 mars 2000)

Kommissionen kan informera parlamentsledamoten om att den noga utvärderar den föreslagna sammanslagningen mellan MCI WorldCom och Sprint. Den 21 februari 2000 beslutade kommissionen att inleda en fyra månader lång undersökning av vilken effekt sammanslagningen skulle få på konkurrensen inom den gemensamma marknaden.

Redan 1998 granskade kommissionen effekterna av sammanslagningen mellan MCI och Worldcom på marknaden för Internetanslutningstjänster. Kommissionens undersökning av den aktuella affären är även denna gång först och främst inriktad på marknaden för Internetanslutningstjänster på hög nivå (dvs. de nätverk som man måste ha direkt eller indirekt tillträde till för att kunna använda sig av hela Internet). Kommissionen undersöker också marknaden för globala telekommunikationstjänster till multinationella företag och marknaden i USA för framkoppling av internationella samtal från gemenskapen.

Om kommissionens undersökning visar att sammanslagningen kommer att leda till att en dominerande ställning skapas eller stärks på någon av dessa marknader kan parterna föreslå lösningar för att undvika en sådan situation.

Det slutliga beslutet i ärendet väntas i början av juli 2000.