ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0495/01

från Hanja Maij-Weggen (PPE-DE) till kommissionen

(22 februari 2001)

Ämne: Turkiet

Är kommissionen beredd att av Turkiets regering inbegära upplysningar om det treåriga fängelsestraff som prästen Yousef Akbulut från Diyarbakir ådömdes efter att han berättat för journalister att medlemmar av den syrisk-ortodoxa kyrkan hade utsatts för folkmord under åren kring 1915?

Vet kommissionen och kan kommissionen bekräfta att 1,5 miljoner kristna dödats vid mitten av 1915, bland vilka ett stort antal var syrisk-ortodoxa kristna?

Vet kommissionen om, att nästan hela det syrisk-ortodoxa samfundet flytt eller utvandrat från Turkiet under de gångna trettio åren och nu bor utspritt runtom i världen, framför allt i Europa och Förenta staterna?

Vet kommissionen om, att över 10 000 syrisk-ortodoxa kristna av turkisk härkomst bor i Nederländerna och att dessa numera fått nederländskt medborgarskap och att de är synnerligen oroade över det förtryck som utövas mot den lilla grupp syrisk-ortodoxa kristna som fortfarande bor kvar i Turkiet?

Vilka konsekvenser kommer den turkiska regeringens agerande mot små kristna minoriteter att få mot bakgrund av att landet är kandidat för medlemskap i Europeiska unionen?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(3 april 2001)

Fallet med prästen Abkulut som parlamentsledamoten hänvisar till behandlas för närvarande av säkerhetsdomstolen i staten Diyarbakir. Den tredje omgången i domstolsförhandlingarna kommer att äga rum den 5 april 2001. Hittills har domstolen inte fällt något utslag i detta mål.

Kommissionen, liksom unionens ordförandeskap och andra medlemmar av det internationella samfundet, har på nära håll följt utvecklingen av detta fall och kommer att göra så även i fortsättningen. Detta breda internationella intresse har haft positiva effekter i och med att Abkulut inte har häktats under domstolsförhandlingarna.

Kommissionen känner till situationen för de syrisk-ortodoxa kristna och andra kristna samfund i Turkiet och har tagit upp frågan i den återkommande rapporten för år 2000(1) om Turkiets framsteg på vägen mot anslutning. Frågan har också tagits upp inom ramen för partnerskapet för anslutning med Turkiet. I detta dokument uppmanar kommissionen Turkiet att ratificera den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Detta vore ett stort steg i rätt riktning i och med att kravet att respektera kulturella, religiösa och språkliga rättigheter anges i artikel 27 i denna konvention.

Kommissionen anser att de historiska händelser som parlamentsledamoten hänvisar till borde göras till föremål för en opartisk undersökning grundad på fullständig tillgång till relevant källmaterial.

(1) KOM(2000) 713 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3947/00

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Vinproduktionsmetoder

Kan kommissionen bekräfta att vissa vinproducerande länder använder produkter från torkat blod för att göra vinet klarare?

Kan kommissionen också bekräfta att sådant blod kan komma från nötkreatur?

Anser kommissionen att det finns någon smittorisk om blodet kommer från nötkreatur med BSE?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(7 mars 2001)

I bilaga IV till rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin(1) finns en förteckning över ämnen som får användas för klarning av vin. Eftersom blod inte finns upptaget på förteckningen är användning av blod inte tillåten i dessa sammanhang.

När det gäller den allmänna frågan om huruvida det med tanke på BSE är säkert att använda blod från nötkreatur, har den vetenskapliga styrkommittén behandlat frågan om huruvida blod från idisslare kan användas på ett säkert sätt med tanke på risken för överförbar spongiform encefalopati. Den vetenskapliga styrkommittén har rekommenderat att man skall undvika slaktmetoder som innebär att potentiellt nedsmittade hjärnvävnader kommer ut i blodomloppet, men har däremot inte rekommenderat att blod från idisslare skall avlägsnas helt från människans livsmedelskedja. Dessa slaktmetoder har förbjudits genom kommissionens beslut nr 2000/418/EG av den 29 juni 2000 om användning av material som utgör en risk när det gäller transmissibel spongiform encefalopati och om ändring av beslut 94/474/EG(2).

(1) EGT L 271, 21.10.1999.

(2) EGT L 158, 30.6.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3657/00

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(27 november 2000)

Ämne: Urspårat tåg i Kallipefki

Urspårningen av tåg i Grekland- tåg som ägs av den grekiska järnvägsorganisationen OSE - ökar på ett oroväckande sätt och har inträffat inte mindre än 140 gånger mellan åren 19922000. Det faktum att järnvägsnätet i landet är gammalt utgör bevisligen en allvarlig orsak till detta. Den 9 november 2000 inträffade emellertid en urspårning vid järnvägsstationen Kallipefki som ligger längs sträckan AthenThessaloniki, det vill säga längs en sträcka som en månad tidigare hade förnyats med medel ur den andra gemenskapsstödramen. Det är värt att nämna att innan förnyelsearbetena var hastighetsbegränsningen längs denna del av sträckan 70 km/timme, och att hastigheten här efter det att arbetena slutförts begränsades till 50 km/timme.

1. Har kommissionen underrättats om orsakerna till denna olycka?

2. Kan olyckan ha berott på dåligt utförda arbeten vid denna järnvägssträcka?

3. Vilka uppgifter har kommissionen om dåligt utförda arbeten i samband med byggandet av nya järnvägsträckor i Grekland, finansierade med medel ur den andra gemenskapsstödramen?

4. Vilken analogi råder mellan de projekt för att modernisera det grekiska järnvägsnätet som slutförts med hjälp av den andra gemenskapsstödramen och de som planerades 1994?

Kompletterande svar från M. Barnier på kommissionens vägnar

(13 september 2001)

Som komplettering till sitt svar den 15 december 2000(1), kan kommissionen nu meddela följande:

- Enligt uppgifter från de grekiska myndigheterna, inträffade inte tågurspårningen, nära stationen i Kalipefki den 9 november 2000, på den nya linjen Athen-Thessaloniki, utan på den äldre linjen Tithorea-Domokos, delvis renoverad genom medel från gemenskapsstödramen för gemenskapens strukturåtgärder (GSR) under perioden 19941999. Olyckan kan inte ha berott på något fel på linjen, men den kan ha berott på en bristande överensstämmelse mellan upphängningen mellan vagnarna och de minsta tillåtna felen på själva järnvägslinjen. De grekiska myndigheterna bekräftar att kvalitetskontrollerna på bygg- och anläggningsarbetet vid järnvägen, som samfinansieras av GSR, inte har visat på några defekter.

- Vid slutet av december 2000, ökade genomförandegraden på järnvägsprojektet i Grekland, för GSR under perioden 19941999, med 87 %, dvs. ett belopp på

544 miljoner euro av det totala beloppet 627,209 miljoner euro. Helhetssammanfattningen över den förutnämnda planeringsperioden skall snart presenteras av medlemsstaten i den slutgiltiga rapporten över genomförandet av det operativa programmet Rail.

(1) EGT C 136 E, 8.5.2001.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3317/00 från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen. EU-medel för London.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 318 E , 13/11/2001 s. 0003 - 0003



SKRIFTLIG FRÅGA E-3317/00 från John Bowis (PPE-DE) till kommissionen (25 oktober 2000) Ämne: EU-medel för London Hur stort är det totala belopp EU-medel som använts eller avsatts för London under vart och ett av de senaste fem år för vilka siffror finns tillgängliga? Kompletterande svar avgivet på kommissionens vägnar av Romano Prodi (27 juni 2001) Med hänvisning till sitt svar av den 3 november 2000(1) sänder kommissionen nu de begärda upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat. (1) EGT C 103 E, 3.4.2001, s. 243.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4135/00

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(16 januari 2001)

Ämne: Direktivet om värphöns (1999/74/EG)

Är kommissionen medveten om att vissa djurskyddsföreningar är oroliga för att så kallade inredda burar inte inkluderats i förbudet mot burar i direktivet om värphöns (1999/74/EG)(1)?

Är kommissionen orolig för att det faktum att inredda burar utelämnats från direktivet skulle kunna utgöra ett kryphål eftersom jordbrukare skulle kunna anpassa de befintliga burarna så att de blir lagliga efter att förbudet mot burar träder i kraft 2012?

(1) EGT L 203, 3.8.1999, s. 53.

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(7 mars 2001)

Kommissionen är medveten om att vissa djurskyddsföreningar i gemenskapen är oroliga för att förbudet mot burar enligt rådets direktiv 1999/74/EG av den 19 juli 1999, där det fastställs miniminormer för skyddet av värphöns, endast innefattar icke inredda bursystem.

I direktivet återspeglas slutsatserna av ett specifikt yttrande av Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén. Av detta yttrande som antogs 1996 framgår det att hönsens välbefinnande i icke inredda burar är otillräckligt. Den inredning som burarna försågs med 1999 är tänkt att kompensera för vissa avigsidor vad gäller hönsens välbefinnande.

Enligt artikel 10 i direktivet skall kommissionen överlämna en rapport till rådet senast den 1 januari 2005. Denna rapport skall utarbetas på grundval av ett yttrande från Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén om olika inhysningssystem för värphöns. Ett av rapportens mål kommer vara att utvärdera inredda burar, som fortfarande måste utvecklas och som än så länge inte används i så stor utsträckning av kommersiella jordbruksföretag.

I direktivet utesluts inte möjligheten att bygga om befintliga burar till inredda burar. Så länge de miniminormer för inredda burar som fastställts i direktivet uppfylls, skall detta inte uppfattas som ett kringgående av förbudet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3720/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(30 november 2000)

Ämne: Cigaretthandel

Med kommissionens rättssak mot två amerikanska tobaksfabrikanter står importen och exporten av cigaretter åter i medelpunkten för intresset.

Det råder oklarhet om hur omfattande cigaretthandeln (och -smugglingen) är. Därför skulle jag vilja höra kommissionens svar på följande frågor:

1. Hur många cigaretter beslagtogs under 1997, 1998 och 1999 i EU:s olika medlemsstater?

2. Vilka var de fem cigarettmärken som oftast beslagtogs under 1997, 1998 och 1999 (ordnade i rang)?

3. Vilka medlemsstater har under perioden 19971999 exporterat cigaretter till Cypern (uppgifter om år, medlemsstat och antalet cigaretter)?

4. Vilka medlemsstater har under perioden 19971999 exporterat cigaretter till Jugoslavien (uppgifter om år, medlemsstat och antalet cigaretter)?

5. Från vilka länder importerades det cigaretter till EU via Antwerpens hamn under perioden 19971999 (uppgifter om år, ursprungsland och antalet cigaretter)?

6. Till vilka länder utanför Europeiska unionen exporterades det under perioden 19971999 cigaretter från Belgien (uppgifter om år, destination och antalet cigaretter)?

Gemensamt kompletterande svar på de skriftliga frågorna E-3720/00 och E-1344/01 ingivet av Michaele Schreyer för kommissionen

(22 maj 2001)

Kommissionen vill först och främst lämna följande uppgifter på grundval av tillgänglig statistik (kommissionen kan inte gå i god för uppgifternas riktighet):

- Flera miljarder cigaretter beslagtas varje år.

- 1997 till 1999 var Italien den medlemsstat där flest cigaretter beslagtogs (år 1999 svarade Italien för nästan 35 procent av beslagen av cigaretter i gemenskapen).

- Mellan 1997 och 1999 ökade antalet cigaretter som beslagtogs i gemenskapen med 215 procent. Ökningen skiljer sig åt mellan olika medlemsstater. Under denna korta tid ökade beslagen i Belgien med 2 701 procent, i Nederländerna med 1 899 procent och i Finland med 1 570 procent.

Av de cigarettmärken som tillverkas i medlemsstaterna gjordes flest beslag 1999 av följande märken (i storleksordning): Regal, Superkings, West och Benson & Hedges. Av de cigarettmärken som tillverkas utanför Europeiska gemenskapen gällde de flesta beslagen under 1999 märket Marlboro.

Slutligen vill kommissionen understryka att Antwerpen är en av de hamnar i världen som hanterar emot flest cigarettlaster.

Eftersom sifferuppgifterna till svaren på mer detaljerade frågor om cigarettexport blir så omfattande, skickar kommissionen dem direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat. Siffrorna är hämtade från olika databaser och är eventuellt inte uttömmande. Kommissionen kan inte heller gå i god för deras riktighet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4017/00

från Elizabeth Lynne (ELDR) till kommissionen

(21 december 2000)

Ämne: Långrevsfiske

Kommissionen känner säkert till att långrevsfisket får oroväckande konsekvenser för sjöfåglarna. Uppskattningar visar att tiotusentals sjöfåglar årligen drunknar då de fastnar i långreven. Jag har fått veta att det finns ett antal åtgärder som fartyg kan vidta för att minska risken för att fåglar blir bifångster. Har kommissionen tagit, eller tänker den vidta, några åtgärder för att utvärdera behovet av att sådana åtgärder vidtas?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(7 februari 2001)

Kommissionen har fått flera frågor i detta ämne och har fått ökad kännedom om eventuella problem med oförutsedda fångster av sjöfåglar vid fiske med långrev. Eftersom oförutsedda fångster av sjöfåglar inte förekommer överallt är det dock inte nödvändigt att vidta åtgärder för att minska allt fiske med långrev.

Efter att ha bidragit till de tekniska möten som ledde till utarbetandet av FAO:s internationella handlingsplan för att minska bifångsterna av sjöfåglar vid fiske med långrev (FAO-IPOA Seabirds) håller kommissionen nu på att förbereda en handlingsplan för gemenskapen med utgångspunkt från de uppgifter medlemsstaterna har lämnat som svar på de frågeformulär som sändes ut i augusti 2000.

Kommissionen vill hjälpa till att hitta lösningar på sådana problem närhelst de orsakas av gemenskapens fiskare. Utifrån den kunskap kommissionens har, efter att erhållit de första svaren på nämnda frågeformulär, utgör inte oförutsedda fångster av sjöfåglar något verkligt hot inom gemenskapens vatten. De viktigaste problemen tycks härröra från fartyg från tredje land som antingen fiskar i internationella vatten eller i egna vatten. Gemenskapens har inte någon direkt rättslig befogenhet att kontrollera tredje lands fartyg i dessa geografiska områden.

Den största risken gäller albatrosser och andra arter, särskilt i sydliga hav.

Gemenskapen har, för att ta itu med detta problem, redan införlivat följande skadedämpande åtgärder i gemenskapens lagstiftning(1),(2): användning av linor med plastremsor så att det skrämmer fåglarna, användning av tyngder på reven så att de sjunker fortare och riskerna minskas, förbud att tömma fiskavfall till havs eftersom det lockar sjöfåglarna till reven, påbud att sätta ut långreven nattetid då albatrosser och andra sjöfåglar är mindre benägna att söka efter föda och endast använda upptinat bete.

Dessa åtgärder som är obligatoriska för gemenskapens fiskeföretag har fastställts av Kommissionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis, som är behörig för Antarktiska vatten, och i vilken gemenskapen är avtalsslutande part.

(1) Rådets förordning (EG) nr 66/98 av den 18 december 1997 om vissa bevarande- och kontrollåtgärder som skall tillämpas vid fiskeverksamhet i Antarktis, och upphävande av förordning (EG) nr 2113/96, EGT L 6, 10.1.1998.

(2) Rådets förordning (EG) nr 2479/98 av den 12 november 1998 om ändring av förordning (EG) nr 66/98 om vissa bevarande- och kontrollåtgärder som skall tillämpas vid fiskeverksamhet i Antarktis, EGT L 309, 19.11.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3474/00

från Robert Goebbels (PSE) till kommissionen

(8 november 2000)

Ämne: Kommissionens offentliggörande av förslag till direktiv

Kommissionen har nyligen antagit förslaget till direktiv om tjänstepensionsinstitut (pensionsfonder och pensionskassor) (KOM(2000) 507). Kan kommissionen förklara hur detta förslag, som antogs på morgonen den 11 oktober 2000, kunde kommenteras in i detalj och på grundval av ett föredrag som skrivits i förväg av ordföranden för EFRP, Kees van Rees, under ett möte för Financial Services Forum som organiserades samma dag kl. 13 i ett hotell i Bryssel?

Är det vanligt att intresserade kretsar förfogar över förslag till direktiv innan de antagits formellt av kommissionen?

De parlamentsledamöter som var närvarande vid detta möte förfogade i vart fall inte över samma upplysningar som lobbyisterna.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(11 december 2000)

Vid ett informellt möte den 5 oktober 2000 med ledamöter i utskottet för ekonomi och valutafrågor, presenterade kommissionären med ansvar för den inre marknaden det preliminära förslaget till direktiv om tjänstepensionsinstituts verksamhet, som skulle antas av kommissionen. Som parlamentsledamoten så riktigt påpekar antog kommissionen förslaget till direktiv om tjänstepensionsinstituts verksamhet på morgonen den 11 oktober 2000(1). Detta skedde efter ett långt och intensivt samråd med alla berörda parter. Kontakter mellan kommissionen och experter från medlemsstaterna, parlamentet och andra intressenter ägde rum ända fram till antagandet av direktivförslaget.

Kommissionens representant vid Financial Services Forum skickade runt den text som antagits av kommissionen på morgonen. När ordföranden för pensionsfondsförbundet European Federation for Retirement Provision höll sitt inlägg tidigt på eftermiddagen den 11 oktober 2000 grundade han det på tidigare arbetsdokument från kommissionen, som dock var mycket lika det slutliga dokumentet.

(1) KOM(2000) 507 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3991/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(21 december 2000)

Ämne: Det svenska förbudet mot alkoholreklam

Ett mål kommer nu upp i EG-domstolen om det svenska alkoholreklamförbudet. Kommissionen anser enligt svenska tidningsuppgifter att förbudet ska hävas.

Kan kommissionen motivera varför man vill att det svenska förbudet mot alkoholreklam ska hävas?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(21 mars 2001)

Stockholms tingsrätt har bett domstolen att lämna ett förhandsavgörande om huruvida de gemenskapsrättsliga principerna om fri rörlighet för varor och frihet att tillhandahålla tjänster medger ett nationellt alkoholreklamförbud som det svenska. Kommissionen har uppmanats redogöra för sin inställning och har också lämnat sina synpunkter på de rättsliga följderna av den nationella lagstiftningens tillämpning. Den har inte ifrågasatt att ett alkoholreklamförbud kan vara berättigat av folkhälsoskäl. Däremot har det ifrågasatts om lagstiftningen tillämpas proportionerligt med anledning av omständigheterna i fallet. Kommissionens synpunkter sammanfattas av generaladvokat Francis G. Jacobs i dennes förslag till avgörande av den 14 december 2000 (mål C-405/98). Kommissionen har inte tagit formell ställning till huruvida förbudet bör hävas. Det är domstolen som fattar det slutliga avgörandet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3364/00

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(27 oktober 2000)

Ämne: Senaste årsrapporten över situationen på narkotikaområdet i Europeiska unionen

Den 11 oktober 2000 kl. 12.00 offentliggjordes den senaste årsrapporten över situationen på narkotikaområdet i Europeiska unionen.

I kapitel 3 Åtgärder mot narkotikamissbruk finns en punkt som bekräftar förekomsten av en undersökning som finansieras av Europeiska kommissionen som undersöker det lämpliga i att främja spridningen av användarrum där missbrukare kan injicera narkotika (s. 29 i den svenska versionen).

Med hänsyn till att narkotikaberoendet är ett allvarligt samhällsproblem som måste förebyggas, kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Vilket program har finansierat denna forskning?

2. Varför har man uppmärksammat och valt att finansiera forskning för bibehållande i stället för forskning för ersättning eller förebyggande?

3. Har kommissionen finansierat annan forskning om andra metoder för att minska konsumtionen av och efterfrågan på narkotika?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(18 januari 2001)

Undersökningen i fråga finansierades 1999 genom gemenskapens åtgärdsprogram för förebyggande av narkotikamissbruk (19962000). Projektets namn är Evaluation des Gesundheitsraumangebots für Drogenkonsumenten in drei Europäischen Städten. Den ansvariga organisationen är Institut für Interdisziplinäre Sucht- und Drogenforschung, Klinik für Psychiatrie, universitetet i Hamburg.

Den utvärderingsundersökning som genomförs i Hamburg, Rotterdam och Innsbruck är ännu inte slutförd. Slutrapporten kommer att överlämnas till kommissionen den 1 april 2001. Kommissionen förväntar sig en vetenskapligt godtagbar undersökning från det oberoende officiella organ som bär ansvaret. De mest intressanta frågorna är om och hur en sådan förebyggande vård kommer att minska riskbeteende hos missbrukare samt om och hur den kommer att förbättra och upprätthålla deras hälsa. Kommissionen känner mycket väl till den kontrovers som försök med så kallade användarrum har orsakat. Å andra sidan har städer i flera medlemsstater, nämligen Tyskland, Spanien och Nederländerna, öppnat användarrum där droger kan tas under hygieniska och övervakade förhållanden. På detta sätt vill man minska överföringen av infektionssjukdomar och risken för dödlig överdos. Undersökningsresultatet bör vara av värde för dessa medlemsstater samt för andra som ännu inte har beslutat om de skall tillåta sådana experiment eller inte.

Det övergripande målet för programmet för förebyggande av narkotikamissbruk är icke desto mindre att bidra till att minska efterfrågan på olagliga droger i Europa. Denna inriktning förblir tydlig vid genomförandet av programmet. Kommissionen har under flera år finansierat olika slag av forskningsprojekt och undersökningar som haft detta gemensamma mål.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3585/00

från Marco Cappato (TDI) till kommissionen

(13 november 2000)

Ämne: Rapport om direktiv 95/46/EG och dess eventuella omarbetning

Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG(1) om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter, trädde i kraft den 25 oktober 1998. I direktivets artikel 33 föreskrivs följande: Kommissionen skall första gången tre år efter den tidpunkt som anges i artikel 32.1 och därefter regelbundet till rådet och Europaparlamentet avge en rapport om genomförandet av detta direktiv, eventuellt försedd med lämpliga ändringsförslag. Rapporten skall offentliggöras. Kommissionen skall särskilt undersöka tillämpningen av detta direktiv på behandling av ljud- och bilduppgifter, som rör fysiska personer och skall framlägga alla lämpliga förslag som med beaktande av informationsteknikens och informationssamhällets utveckling visar sig nödvändiga.

Hur långt har kommissionen kommit i sitt arbete med denna rapport? Anser kommissionen det nödvändigt att införa ändringar i texten? Om så är fallet, vilka ändringar skall göras och när?

(1) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(8 december 2000)

Precis som frågeställaren anger skall kommissionen lämna en rapport till rådet och parlamentet enligt de instruktioner och inom den tid som anges i artikel 33 i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter.

Kommissionen bevakar noga hur medlemsstaterna genomför direktivet. Kommissionen har beslutat att låta domstolen yttra sig över fem medlemsstater som ännu inte anmält några nationella genomförandeåtgärder. Med hänsyn till detta förefaller det för tidigt att ta ställning till om direktivet behöver ändras.

Om det skulle krävas ändringar på grund av att rapporten om genomförandet visade att det även efter harmoniseringen kvarstod hinder för den inre marknaden eller att ändringar krävdes på grund av ny informationsteknik eller informationssamhällets vidare utveckling, så kommer dessa att aviseras i samband med rapporten.