SKRIFTLIG FRÅGA E-0141/01

från Christopher Huhne (ELDR) till rådet

(1 februari 2001)

Ämne: Öppna debatter

Varför vill rådet inte öppna upp sina möten för allmänheten och pressen när det diskuterar och röstar om ärenden som rör lagstiftningen?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0140/01, E-0141/01, E-0142/01, E-0143/01 och E-0144/01

(31 maj 2001)

1. Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att det inte anser det vara ett problem att särskilja frågor av lagstiftningskaraktär från frågor av verkställande karaktär som diskuteras i rådet. Rådet avgör redan i vilka frågor det beslutar på lagstiftningsväg (se artikel 7 i rådets arbetsordning där de frågor anges om vilka rådet skall handla i sin egenskap av lagstiftare enligt vad som avses i artikel 201.3 andra stycket i EG-fördraget) just för att stärka insynen på detta verksamhetsområde.

2. Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att det redan har gått mycket långt när det gäller att ge allmänheten insyn i rådets förfaranden. Bland de åtgärder som har vidtagits i detta syfte betonar rådet följande:

- Det faktum att minst en offentlig debatt hålls om viktiga nya lagstiftningsförslag.

- I enlighet med artikel 207 i EG-fördraget och rådets arbetsordning ges allmänheten tillgång till omröstningsresultat och röstmotiveringar och de uttalanden som förs till protokollen så snart rådet handlar i sin egenskap av lagstiftare.

- Tillgången till rådets handlingar, som vanligtvis alltid beviljas när rådet handlar i sin egenskap av lagstiftare, samtidigt som rätten att vägra tillgång för att skydda sekretessen i rådets förhandlingar begränsas till ett absolut minimum.

- Offentliggörandet på Internet av de preliminära dagordningarna, inbegripet hänvisningarna till de handlingar som granskas i samband med varje punkt på dagordningen, för rådets möten och rådets förberedande organ när det är fråga om ärenden där rådet handlar i sin egenskap av lagstiftare.

3. Rådet är för närvarande i färd med att fastställa nya bestämmelser som syftar till att stärka de befintliga bestämmelserna om insyn avseende alla handlingar som rör lagstiftning. Rådet lägger avsevärd vikt vid att största möjliga insyn ges i den lagstiftande verksamheten, samtidigt som det även måste se till att behålla ett effektivt beslutsfattande och säkerställa skyddet av konfidentiella uppgifter och sekretessen i rådets förfaranden i fråga om beslut som inte avser lagstiftning.

I detta avseende är förfarandet av samma slag som det som anges i Förklaring till konferensens slutakt om unionens framtid (jfr bilaga IV till det utkast till fördrag som konferensen mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar enades om i Nice) och i vars punkt 6 det understryks att konferensen erkänner behovet av att förbättra och övervaka unionens och dess institutioners demokratiska legitimitet och öppenhet för att föra dem närmare medlemsstaternas medborgare.

4. Rådet anser att det vore olämpligt för rådet att kommentera på vilket sätt de nationella lagstiftande församlingarna beslutar att organisera sitt arbete eller att svara på frågor som endast vilar på hypotetiska grunder eller förmodanden.

5. När det gäller brott mot artikel 6 i FEU föreskrivs i artikel 7 i FEU under alla omständigheter det förfarande som skall tillämpas för att fastställa att en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter de principer som anges i artikel 6.1. Dessutom ber rådet att få uppmärksamma den ärade parlamentsledamoten på det faktum att Nice-fördraget i artikel 7 även innehåller en ytterligare bestämmelse som ger rådet möjlighet att fastställa att det föreligger en uppenbar risk för ett allvarligt åsidosättande och enligt vilket Europaparlamentet skall ha rätt att ta egna initiativ.

6. Rådet anser att dess egna förfaranden överensstämmer med artikel 6 i FEU och att det inte föreligger något behov av att begära ett yttrande från rådets juridiska avdelning avseende fördragets eller arbetsordningens genomförande i denna fråga.