SV Europeiska unionens officiella tidning CE 70/243

(2004/C 70 E/263)

SKRIFTLIG FRÅGA E-3241/03

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(3 november 2003)

Ämne: Öppna gränser och byråkrati

Efter fem års malande i byråkratins kvarnar, och först efter att ha vänt sig till Spaniens ombudsman, lyckades en italiensk medborgare få sin italienska universitetsexamen i språk och litteratur erkänd i Spanien som en motsvarighet till den spanska universitetsexamen i spansk filologi. När utbildningsförvaltningen vid den baskiska lokalregeringen i Bilbao i september 2001 upprättade en förteckning över lediga vikariat i italienska vid skolan Escuela de Idiomas godkändes inte denna italienska medborgare på samma villkor som de spanska sökandena med spansk universitetsexamen i italienska. Ändå kunde hon visa upp ett utbildningsbevis i italienska från påbyggnadscykeln vid språkskolan i fråga, och hon fick tillgodoräkna sig de år hon tjänstgjort som ordinarie lärare i Italien (1980-1989) och som lärare i italienska för utlänningar från och med 1990. För att jämställas med sina spanska kolleger tvingades hon avlägga ytterligare en universitetsexamen i italiensk filologi vid universitetet i Salamanca. Under tiden ströks hon från ovan nämnda förteckning, med motiveringen att hon under läsåret 2001-2002 inte hade tjänstgjort vid utbildningsförvaltningen, trots att hon under den tiden varit anställd som extra universitetslärare i italienska vid Baskiens universitet, som lyder under samma förvaltning: Departamento de Educación, Universidades e Investigación i Baskien. För att kunna återupptas på vikariatsförteckningen var hon tvungen att visa upp ett utbildningbevis i baskiska, vilket personen i fråga nu har studerat. Men nu står denna italienska språkvetare inför nya problem: Hon kan inte föras upp på vikariatsförteckningen vid Navarras Escuela de Idiomas, eftersom man där inte vill låta henne tillgodoräkna sig tjänsteåren i Italien (den översättning som gjorts vid konsulatet anses inte vara ”auktoriserad”). Dessutom anser man inte att hennes universitetsexamen, som erkänts i Italien, inte är en andra universitetsexamen, trots att personen i fråga har avlagt examen även vid ett universitet i Spanien.

1. Anser inte kommissionen att behandlingen av denna unionsmedborgare är ett uppenbart tecken på smygdiskriminering?

2. Vad har kommissionen för befogenheter att ingripa för att förhindra dylika problem, som både är en form av byråkratisk dumhet och visar på värdlandets ovilja att komma till rätta med diskrimineringen?

Svar från Frits Bolkestein på kommissionens vägnar

(9 december 2003)

Den italienska medborgare frågeställaren hänvisar till har skrivit två brev till kommissionen. Den information kommissionen fått hitintills visar inte på något tydligt brott mot EU-rätten i hennes fall. Följande analys lämnades till henne i augusti 2003. Förfaranden som gäller erkännande av akademiska examina fastställs i nationell lag, eftersom medlemsstaterna ansvarar för innehållet i undervisningen och utbildningssystemets uppbyggnad enligt artikel 149 i EG-fördraget. Endast förbudet mot diskriminering på grund av nationalitet är tillämpligt. Det finns inget bevis för att någon sådan diskriminering har inträffat i den berörda medborgarens fall. Vidare kan skillnaden i behandling mellan henne och spanska medborgare med examen i Filologia Romanica inte stämplas som diskriminering, eftersom hennes examen inte har erkänts som ekvivalent med den examen utan med en examen i Filologia Hispanica. När det gäller kunskaper i baskiska, så har de spanska myndigheterna, om baskiska är ett officiellt språk, rätt att kräva sådana färdigheter som behövs för att undervisa på grundval av de principer Europeiska gemenskapernas domstol lagt fast i målen ”Groener” (C-379/87) och ”Angonese” (C-281/98).

När det gäller yrkeserfarenhet anser kommissionen att medlemsstaterna måste tillåta att migrerande arbetstagare som får anställning i den offentliga sektorn tillgodoräknar sig jämförbar yrkesverksamhet från en annan medlemsstat på samma villkor som gäller för erfarenhet från deras egna system. Kommissionen har bett den klagande ange om hennes yrkeserfarenhet inte erkänns på allmänna grunder eller enbart på grund av översättningsproblemen.

Slutligen, när det gäller problemen med att få hennes italienska examen att räknas som en andra examen, behövs mer information om vilka krav som gäller för att bli upptagen på vikarielistan för en bedömning av klangandens situation. Hon har ombetts att lämna sådan information.