SKRIFTLIG FRÅGA P-0951/99

från Michael McGowan (PSE) till kommissionen

(7 april 1999)

Angående: Berättigande till strukturfonder

Det är möjligt att det i vissa medlemsstater kan förekomma påtryckningar för att man skall föreslå osammanhängande och små områden som berättigade till stöd under tätortsdelen inom Mål 2 för strukturfonderna. Ett sådant tillvägagångssätt skulle vara:

- mycket ineffektivt när det gäller användningen av administrativa resurser både för EU:s och de nationella regeringarnas del,

- oförmöget att svara upp mot de ekonomiska målsättningarna för ERUF under Mål 2, i vilka krävs tillräckligt stora områden kapabla att stödja ett ekonomiskt förnyelseprogram med, till exempel, små fabriksenheter, utbildningscentra och annan infrastruktur,

- oförmöget att svara upp mot målsättningarna om social integration i Agenda 2000 genom att det inte är inriktat på de värsta koncentrationerna av eftersatta områden i de större städernas centrala delar.

Kan ledamoten av kommissionen klargöra följande:

Hur tänker EU se till att medlemsstaterna, vid iordningställandet av listor över Mål 2-områden under tätortsdelen, kommer att föreslå områden som är:

- tätorter till karaktären, det vill säga har mer än 500 invånare per kvadratkilometer,

- "större tätorter" (såsom specificerade i förslaget till förordning för strukturfonderna och som tolkas som tätorter med mer än 100 000 invånare),

- sammansatta av grupper av angränsande distrikt eller motsvarande NUTS V-områden.

Kommer rekommendationer för att uppnå denna effekt att läggas till de nyligen godkända riktlinjerna för programmet?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(5 maj 1999)

Under perioden 2000-2006 kan mål 2 i strukturfonderna omfatta industriområden, landsbygdsområden, tätortsområden och områden som är beroende av fiske och som alla drabbats av problem i samband med ekonomisk och social omställning.

Precis som för närvarande enligt mål 2 och 5 b kommer ett stort antal storstadsområden att ingå i de landsbygdsområden eller industriområden som är berättigade till stöd enligt det nya mål 2.

Kommissionen anser därför att den särskilda storstadsdimensionen i det nya mål 2 i första hand bör gälla problemområden i städer och tätorter. Enligt förslaget till förordning om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1), bör dessa tätbefolkade områden åtminstone uppfylla ett av kriterierna i artikel 4.7. Kommissionen anser t.ex. i sina arbetskraftsundersökningar att ett område är tätbefolkat om det har fler än 50 000 invånare och består av angränsande geografiska enheter (NUTS V), var och en med en folktäthet på fler än 500 invånare per km2. Ett sådant område kan emellertid omfatta enheter med en lägre folktäthet under förutsättning att enheterna helt ingår i området.

Varje storstadsområde som väljs ut måste vara tillräckligt stort för att göra det möjligt att genomföra en effektiv politik för modernisering av tätortsbebyggelsen, för satsning på utbildning och för främjande av företagsetablering eller företagstillväxt. I detta sammanhang bör siffran 100 000 invånare mer ses som en referenspunkt än som ett fast tröskelvärde.

Syftet med de riktlinjer som anges i artikel 9 i förslaget till förordning om allmänna bestämmelser för strukturfonderna är att hjälpa de nationella och regionala myndigheterna att lägga upp programstrategier och att göra gemenskapens prioriteringar tydliga. Riktlinjerna är endast vägledande och handlar om vilken sorts stöd som kan komma i fråga och inte om vilka områden som är berättigade till stöd.

(1) EGT C 176, 9.6.1998.