SKRIFTLIG FRÅGA E-0280/03

från Sérgio Sousa Pinto (PSE) till kommissionen

(7 februari 2003)

Ämne: Likvidering av operatören OniWay i Portugal

Europeiska kommissionen uppmanas informera om en eventuell överträdelse av gemenskapens konkurrenslagstiftning inom telekommunikationssektorn när det gäller utförsäljningen av operatören OniWay.

Likvideringen av den fjärde operatören, OniWay, har allvarligt skadat konsumentintresset och på ett negativt sätt påverkat mångfalden, konkurrensförhållandena och försöken att uppmuntra innovationer. Man förväntade sig att OniWay, som innehade en UMTS-licens men inte var verksam inom GSM, skulle bidra med en hävstångseffekt för ny teknik i UMTS-förvaltningen och bryta det tänkesätt som tenderat att dominera bland etablerade operatörerna enligt vilket vinsterna optimeras till förfång för nya investeringar.

Av orsaker som man i hela Europa blivit medveten om försenades tredje generationens mobiltelefonisystem på grund av ökade intressemotsättningar mellan de tre operatörerna. Regleringsmyndigheten beviljade då OniWay tillstånd att tillhandahålla GPRS-tjänster inom ramen för ett roamingavtal med en annan etablerad operatör (TMN). På detta sätt förhindrades en för tidig nedläggning av verksamheten vid företaget. De övriga operatörerna satte då i gång med en bojkottstrategi genom att motsätta sig de samtrafikrättigheter som regleringsmyndigheten hade utfärdat.

Efter regeringsskiftet beslutade den nye ministern att sätta stopp för ett administrativt beslut från regleringsmyndighetens sida om fysisk samtrafik mellan näten. Eftersom operatörens verksamhet hade paralyserats var framtiden för företaget förutbestämd, och man beslutade att sälja ut dess tillgångar till de övriga operatörerna. Efter att detta kommersiella mord hade begåtts hade regeringen för avsikt att fördela det spektrum som OniWay tilldelats mellan de övriga operatörerna. Detta spektrum hade kostat OniWay 20 miljarder escudos, dvs. nästan 100 miljoner euro.

En inte helt ointressant detalj är att nyheten om utförsäljningen av OniWays tillgångar ledde till en kraftig ökning av börsvärdet på det företag som hade del i dess kapital, i synnerhet företaget Electricidade de Portugal (EDP).

Eftersom den beskrivna operationen gav upphov till uppenbara skador för konsumenterna och konkurrensförhållandena inom sektorn, och dessutom gynnade de etablerade operatörerna, finns det skäl att undersöka om det eventuellt varit frågan om överträdelse av de gemenskapsbestämmelser som tillämpas på telekommunikationssektorn.

Eftersom det handlar om ett radiospektrum för en offentlig och begränsad tillgång är det möjligt att det i den beskrivna situationen handlar om en marknadsbegränsning. Det att en av operatörerna (TMN) eventuellt utgör en dominerande marknadsaktör bör likaså utredas.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(20 mars 2003)

Kommissionen känner till misstankarna om att mobiloperatörerna Vodafone och SonaeCom (Optimus) på ett lagstridigt sätt har vägrat att ingå samtrafikavtal med OniWay. I juli 2002 skickade OniWay två klagomål till kommissionen mot de båda operatörerna. Samtidigt behandlades ärendet av den portugisiska tillsynsmyndigheten (Anacom).

I motsats till de tre befintliga mobiloperatörerna i Portugal hade OniWay endast tredje generationens (3G) frekvenser och hade ännu inte byggt ut något nät. Företaget ville därför ingå ett avtal med de befintliga operatörerna om att tillhandahålla tjänster med hjälp av deras nät. OniWay ingick ett affärsavtal med Portugal Telecoms dotterbolag TMN. Den 20 juni 2002 beslutade Anacom att de två andra mobiloperatörerna, Vodafone och Optimus, skulle ingå samtrafikavtal med OniWay. De vägrade dock att följa detta beslut och hävdade att de enligt portugisisk lag inte var skyldiga att bedriva samtrafik med OniWay så länge OniWay inte hade tagit sin 3G-tjänst i drift.

I slutet av juli 2002 lämnade OniWay därför in de klagomål som nämns ovan till kommissionen i enlighet med artikel 82 i EG-fördraget.

Den 24 september 2002 begärde emellertid Anacom genom beslut att Vodafone och Optimus skulle ge OniWay tillgång till samtrafik inom 15 kalenderdagar.

Anacoms beslut föreföll att garantera samtrafik och den därmed sammanhängande tillgången till samtalsterminering, som var föremålet för OniWays klagomål till kommissionen. OniWay tillfrågades därför om man ville stå fast vid sina klagomål. Kommissionen fick dock aldrig något svar från OniWay.

I november 2002 fick kommissionen informella uppgifter om att OniWay trätt i likvidation.

Kommissionen har inte någon anledning att tro att en sådan likvidation strider mot gemenskapens konkurrenslagstiftning.