ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-2187/98

från Jean-Antoine Giansily (UPE) till kommissionen

(7 juli 1998)

Angående: Presidentvalet i Togo

Söndagen den 21 juni 1998 hölls presidentval i Togo.

Enligt pressmedelanden anslog GD VIII närmare 2 miljoner ecu till detta val.

Kan kommissionen ge en specificerad uppdelning av dessa anslag och en förteckning över de organisationer som mottog mer än 100 000 ecu.

Vilka kriterier användes för att välja ut vilka som skulle erhålla stöd och vilken kommitté avgjorde karaktären hos EU:s inblandning? Var Europaparlamentet delaktig i dessa beslut? Om ja, hur?

En grupp som kallades sig reportrar utan gränser var starkt inblandade i dett val. De uppvisade en stark tendens till att blanda sig i Togos inre angelägenheter. Dessutom påstod sig denna organisationen arbeta på order av EU.

Kan kommissionen bekräfta sanningshalten i dessa beskyllningar?

Om ja, kan den besvara följande frågor:

- Enligt vilka kriterier utsågs denna starkt politiskt partiska organisation utsågs?

- Vilka andra organisationer konkurrerade den med?

- Hur mycket fick den betalt för sina tjänster?

- Vilken kontroll hade GD VII över dess verksamhet?

Svar från João de Deus Pinheiro på kommissionens vägnar

(24 juli 1998)

Ett program för stöd till och uppföljning av valprocessen har genomförts på begäran av Togos regering. Åtgärderna och de anslagna medlen avsåg tekniskt och finansiellt stöd till den nationella valkommittén (500 000 ecu), utbildning av personal vid de berörda myndigheterna (480 000 ecu), valupplysning och utbildning av nationella observatörer genom de togolesiska icke-statliga organisationernas gemensamma åtgärdsprogram för demokratiska val (375 000 ecu), observation av offentliga medier under valkampanjen genom "Reportrar utan gränser" (110 000 ecu) och valövervakningsuppdrag med observatörer från gemenskapen (560 000 ecu), vilket samodnades genom "Electoral Reform International Services (ERIS)" med mera långsiktigt engagerade observatörer, vilka föreslogs av ERIS, och kortsiktigt engagerade observatörer, vilka föreslogs av medlemsstaterna.

De anslagna medlen kommer inte att utnyttjas fullt ut.

De experter som ansvarade för utbildningen av personal från de berörda myndigheterna och för den tekniska hjälpen till den nationella valkommissionen valdes ut på yrkesmässiga kompetensgrunder och deras kontrakt, vilka understeg 100 000 ecu, finansierades inom det nationella vägledande programet och undertecknades av de togolesiska myndigheterna, dvs. den nationella utanordnaren av Europeiska utvecklingsfonden (EUF).

Åtgärderna för upplysning om och övervakning av valet finansierades av kommissionen med medel från budgetpost B7-7020. Projekten lades fram för kommissionen av de tidigare nämnda organen och godkändes enligt de särskilda bestämmelser som gäller för förvaltningen av denna budgetpost. I enlighet med vallagen ackrediterade den togolesiska regeringen som observatörer alla medlemmarna i delegationerna för medieövervakning respektive valövervakning. Den vägrade dock, trots utfästelser därom, att ackreditera de nationella observatörerna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1820/98

från Marie-Paule Kestelijn-Sierens (ELDR) till kommissionen

(3 juni 1998)

Angående: Distribution av de europeiska databaserna via Gateways

Gjorde kommissionen en kostnads-intäktsanalys före beslutet om att inte längre låta databaserna distribueras via Gateways utan i stället göra dem gratis tillgängliga på Internet? Känner kommissionen till vilken typ av användare (medborgare/yrkesmässiga användare) och hur många som använder dessa databaser via Internet? Är kommissionen säker på att den information som nu finns tillgänglig på Internet uppfyller de yrkesmässiga användarnas behov av snabb uppdatering och assistans? Är Gateways nu totalt överflödigt?

Svar avgivet av Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(8 juli 1998)

Parlamentsledamoten har fullt korrekt konstaterat att kommissionen nu i allt högre grad tillhandahåller gemenskapens databaser gratis, särskilt via Internet, när detta innebär att gemenskapens politik kan främjas på ett effektivt och verkningsfullt sätt. Det finns inte så mycket information om dem som använder databaserna via Internet och någon större undersökning om detta har ännu inte gjorts.

Att tjänsten nu tillhandahålls via Internet i stället för via nätportar innebär inte någon förändring i fråga om hur snabbt informationen uppdateras.

Hur framtiden kommer att se ut för dem som hittills tillhandahållit denna tjänst är ännu oklart. Man räknar dock med att det fortfarande kommer att finnas en marknad för mervärdestjänster.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1364/98

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(7 maj 1998)

Angående: Zero Emission Research Initiative

Stiftelsen Zero Emission Research Initiative (ZERI) ett forskningsinitiativ för nollutsläpp, har som mål att planlägga företagsstrategier och en industripolitik som grundas på principen om varaktig social och ekonomisk utveckling. Den japanska regeringen har nyligen utsett 42 akademiker vid Tokyos universitet som skall arbeta med det teoretiska ramverket för nollutsläpp.

Har kommissionen kännedom om stiftelsen ZERI:s arbete vid FN:s universitet, som skapades för fyra år sedan av Gunther Pauli, en belgisk industriman, och vilken kontakt har kommissionen med ZERI?
SKRIFTLIG FRÅGA E-1309/98

från Laura González Álvarez (GUE/NGL) och Pedro Marset Campos (GUE/NGL) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Ansökningar av sökande med den spanska högskoletiteln Ingenieros Técnicos

I samband med ansökningarna för de allmänna uttagningsproven i kategorin A/LA har vi följande frågor:

1. Varför har kommissionen krävt en universitetsexamen i den spanska versionen av meddelande om allmänna uttagningsprov KOM/A/1047 (EGT C 145A, 13.5.1997.), och inte i den tyska versionen av nämnda meddelande?

2. Med vilken motivering har kommissionen lagt till kravet på en "högre" universitetstitel i den spanska versionen av meddelande om allmänna uttagningsprov KOM/A/720 och KOM/A/721 (EGT C 52A, 28.2.1991.) och inte i de andra språkversionerna av samma meddelande?

3. Den spanska examen Ingeniero Técnico (treårig teknisk ingenjörsexamen) ger tillträde till doktorandkurser i en del medlemsstater, ändå påstår kommissionen att examensbenämningen Ingeniero Técnico inte ger tillträde till nämnda doktorandkurser, varför?

4. Stämmer det att kommissionen har visat sin oro hos de spanska myndigheterna för att tillträdet för de spanska Ingenieros Técnicos till kategori A/LA skulle irritera andra med treårig universitetsutbildning från övriga medlemsstater? Är detta motiv nog för att avslå ansökningarna från innehavarna av den spanska titeln Ingenieros Técnico?

5. Varför godkänner man ansökningar från sökanden med de treåriga brittiska examinatitlarna Bachelor of Arts, Bachelor of Science och Bachelor of Engineering, och inte de sökande med den spanska titeln Ingeniero Técnico?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(5 juni 1998)

Den tyska motsvarigheten till diploma universitario är abgeschlossenes Hochschulstudium och detta uttryck används i meddelandet om uttagningsprov KOM/A/1047, offentliggjort i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1).

Vad beträffar uttagningsproven KOM/A/720 och KOM/A/721 hänvisas till förstainstansrättens dom av den 3 mars 1994 i mål T-82/92 (Cortés Jiménez mot kommissionen)(2).

Den spanska examen Ingeniero Técnico är en universitetsexamen som ges efter en universitetsutbildning av kortare typ och som inte ger behörighet för doktorandstudier(3). För att avgöra om en examen kan godkännas för tjänst vid EU-institutionerna måste kommissionen utgå från lagstiftningen i den medlemsstat där den sökande har utbildat sig, i detta fall Spanien.

Kommissionen hänvisar för övrigt till sina svar på tidigare skriftliga frågor i samma ämne, bl.a. E-2749/97 från Ludivina García Arias(4), E-4186/97 från Bárbara Dührkop Dührkop(5), E-640/98 till E-645/98 från Jorge Salvador Hernández Mollar, E-724/98 till E-727/98 från Iñigo Méndez de Vigo och E-674/98 till E-678/98 från Antoni Gutiérrez Díaz(6).

(1) EGT C 145A, 13.5.1997.

(2) EGT C 52, 28.2.1991.

(3) Se Ley General de ordenación del Sistema Educativo, 1990.

(4) EGT C 82, 17.3.1998.

(5) EGT C 304, 2.10.1998, s. 15.

(6) EGT C 354, 19.11.1998, s. 12.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1647/98

från Panayotis Lambrias (PPE) till kommissionen

(29 maj 1998)

Angående: Fasta bränslen och gemenskapens energipolitik

Jag vill fråga kommissionen varför den ur det femte programmet om vetenskaplig och teknisk utveckling har uteslutit fasta bränslen eller mineraloljor, mot bakgrund av att det finns länder i Europeiska unionen där dessa används i stor utsträckning och det alltså därför, följaktligen, finns ett stort behov av att utveckla teknik för att förbättra denna form av bränsle.

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar

(14 juli 1998)

Kommissionen är medveten om att fasta bränslen och mineraloljor utgör en viktig del av Europas och världens energibalans.

Fasta bränslen ingår uttryckligen i de aktiviteter som förslås inom ramen för Femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (FoTU)(1).

FoTU-aktiviteter ingår i delprogrammet "Skydd av ekosystem"(2), särskilt i de två nyckelåtgärderna för energi. Målet är en effektivare kolförbränning och därigenom mindre miljöpåverkan samt effektivare prospektering, brytning och utvinning av fossilt bränsle.

(1) KOM(97) 142 slutlig.

(2) KOM(98) 306 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1509/98

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(13 maj 1998)

Ämne: Informationssamhället och den ekonomiska och sociala sammanhållningen

Övergången till informationssamhället stöter inte bara på tekniska svårigheter, utan även problem av politisk karaktär, såsom laglig definition av användning och utnyttjande av innehållet i informationen.

Kan kommissionen informera om vilka åtgärder den tänker vidta eller har vidtagit när det gäller kontroll av användning och utnyttjande av information inom ramen för informationssamhället, särskilt med avseende på skydd av minderåriga?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(25 juni 1998)

När det gäller olagligt och skadligt Internet-innehåll och hur minderåriga skall skyddas hänvisas frågeställaren, Daniel Varela Suanzes-Carpegna, till kommissionens svar på nyligen ställda frågor i ämnet, särskilt E-4225/97 (Cristiana Muscardini)(1), P-0572/97 (Elly Plooij-van Gorsel)(2), E-2582/97 (Johanna Maij-Weggen)(3), E-2024/97 (Marjo Tuulevi Matikainen-Kallström)(4), E-3041/96 (Nikitas Kaklamanis)(5), P-2792/96 (David Hallam)(6), E-2663/96 (Amedeo Amadeo)(7), E-2550/96 (Amedeo Amadeo)(8), P-2479/96 (Elly Plooij-van Gorsel)(9) and P-2458/96 (Irene Crepaz)(10).

Kommissionen är medveten om de problem Daniel Varela Suanzes-Carpegna tar upp och delar hans engagemang. Kommissionen har arbetat aktivt med dessa frågor i över två år. Den har nyligen antagit ett förslag till en handlingsplan för säker användning av Internet(11) och ett förslag till rådsrekommendation om skydd av minderåriga och mänsklig värdighet i samband med AV-media och informationstjänster(12). Dessa förslag bereds nu i parlamentet och rådet.

Handlingsplanen utgör en bas för samfinansiering från gemenskapen av ett europeiskt nätverk för telefonrapportering av olagligt innehåll, t.ex. barnpornografi, för europeiska filtrerings- och klassningssystem och för åtgärder inriktade på att ge ökad insikt. Den kommer också att backa upp insatser enligt rådets rekommendation om europeisk samordning av nationella åtgärder när det gäller självreglering. På dessa två områden kommer för övrigt det internationella samarbetet att stärkas.

Kommissionen har vidare engagerat sig aktivt i rådets diskussioner inom ramen för den tredje pelaren och i diskussionerna med G-8 (dessutom Kanada, Japan, Ryssland, USA) om rättsliga och tekniska modeller för att åstadkomma lämpliga internationella rättsliga påföljder vid databrott. Kommissionen arbetar med att genomföra den handlingsplan om att bekämpa organiserad brottslighet som Europeiska rådet tillstyrkte vid mötet i Amsterdam och som innehåller en rekommendation om att bekämpa olaglig användning av ny teknik.

Genom dessa åtgärder bidrar man väsentligt till att motverka spridning av barnpornografi via Internet.

(1) EGT C 223, 17.7.1998, s. 74.

(2) EGT C 217, 17.7.1997.

(3) EGT C 102, 3.4.1998.

(4) EGT C 60, 25.2.1998.

(5) EGT C 91, 20.3.1997.

(6) EGT C 83, 14.3.1997.

(7) EGT C 83, 14.3.1997.

(8) EGT C 83, 14.3.1997.

(9) EGT C 60, 26.2.1997.

(10) EGT C 60, 26.2.1997.

(11) KOM(97) 582 slutlig.

(12) KOM(97) 570 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2273/98

från Richard Corbett (PSE) till kommissionen

(22 juli 1998)

Ämne: Europeiska unionens ordförandeskap

I publikationen "The Week in Europe" som ges ut av kommissionens Londonkontor talas det i numret från den 25 juni om att Österrike tar över "EU:s ordförandeskap".

Skulle kommissionen kunna förklara vad denna nya titel innebär? Sedan när har EU en ordförande? I vilken artikel i fördraget föreskrivs detta? Vad har inträffat med det gamla systemet enligt vilket varje institution har en egen ordförande (ordföranden för rådet, ordföranden för kommissionen, ordföranden för parlamentet etc.)?

Eller är detta endast en indikation på att kommissionens tjänstemän vet lika litet om EU:s strukturer som pressen, och tilldelar rådets presidium ett övergripande ansvar som det i själva verket saknar?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(14 september 1998)

The Week in Europe är avsedd att vara en informell publikation som kortfattat redogör för de viktigaste händelserna i gemenskapen under veckan. Därför används ofta förkortade versioner av begrepp och titlar, inte minst därför att de är bekanta för läsarna.

Medlemsstaternas regeringar använder liknande termer: I Förenade kungariket talade regeringen i många dokument om "det brittiska ordförandeskapet i Europeiska unionen". Under det österrikiska ordförandeskapet utgavs en officiell handbok för medierna av förbundskanslerämbetet och förbundsutrikesministeriet. På dess omslag talas om det "österrikiska EU-ordförandeskapet".
SKRIFTLIG FRÅGA E-2025/98

från Gunilla Carlsson (PPE) till kommissionen

(30 juni 1998)

Ämne: Kommersiell import av begagnade bilar

I Sverige är det i praktiken omöjligt att kommersiellt importera begagnade bilar för försäljning till konsument.

Detta torde strida mot principerna om fri rörlighet.

Jag undrar om kommissionen är medveten om detta? Vilka åtgärder planeras för att undanröja dessa hinder och underlätta importen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(3 augusti 1998)

Kommissionen har mottagit klagomål angående hindren för registrering i Sverige av begagnade bilar som tidigare har typgodkänts och registrerats i andra medlemsstater. Dessa hinder var ett resultat av svenska regler om krav på intyg om utsläpp för att bilar som tidigare hade registrerats och typgodkänts i andra medlemsstater skulle få registreras i Sverige. Frågan om huruvida dessa svenska regler är förenliga med reglerna om fri rörlighet för varor i artikel 30-36 i fördraget och domstolens rättspraxis, som dessa regler och denna praxis har förklarats i kommissionens tolkningsmeddelande om förfaranden för typgodkännande och registrering av motorfordon som tidigare har varit registrerade i en annan medlemsstat(1), har varit föremål för diskussioner mellan kommissionen och de svenska myndigheterna. Kommissionen har upplysts om att de svenska reglerna har ändrats så att det är möjligt att registrera vissa av fordonen i fråga i Sverige utan krav på något ytterligare svenskt intyg om utsläpp. Avseende vissa årsmodeller av bilar som tillverkats före 1993 pågår fortfarande diskussioner mellan kommissionen och de svenska myndigheterna i syfte att få till stånd vissa ändringar av de relevanta svenska reglerna.

Det har även inkommit klagomål till kommissionen om andra krav i Sverige avseende fordons trafiksäkerhet och begränsningar av det antal bilar som får registreras per person och år. Enligt kommissionens åsikt skulle sådana begränsningar påverka möjligheterna att kommersiellt importera begagnade bilar för försäljning till konsumenter i Sverige. Dessa klagomål har diskuterats med de svenska myndigheterna och kommissionen undersöker dem för närvarande för att bedöma om de svenska reglerna är förenliga med artikel 30-36 i EG-fördraget.

Förutom vad som omfattas av dessa klagomål känner kommissionen inte till några hinder mot import och registrering av begagnade bilar.

(1) EGT C 143, 15.5.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2389/98

från Allan Macartney (ARE) till kommissionen

(27 juli 1998)

Ämne: Prisskillnader på bilar mellan medlemsstaterna

Enligt en ny undersökning som gjorts av revisionsfirman KPMG och uppmärksammats i BBC:s två program Top Gear och Panorama är bilpriserna i genomsnitt 6.6 procent högre i Förenade Kungariket än i övriga delar av Europeiska unionen.

Kommissionen ansåg tidigare att varierande bilpriser mellan medlemsstaterna till stor del berodde på de enskilda valutornas styrka och skattepolitiken i medlemsstaterna. Vilka steg överväger kommissonen att ta för att undersöka de uppgifter som framförts i ovannämnda program och i pressen om att vissa tillverkare tillämpar ett system med fasta priser?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(14 september 1998)

Kommissionen är medveten om de påståenden som nyligen förts fram i brittiska media om att vissa biltillverkare eller återförsäljare använder sig av prisöverenskommelser i Förenade kungariket.

Det förefaller mot bakgrund av de påstådda överenskommelsernas nationella karaktär och med tanke på subsidaritetsprincipen främst vara en sak för Förenade kungarikets myndigheter att bekräfta om dessa påståenden är riktiga och i så fall vidta lämpliga åtgärder för att ta itu med dem.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 031 , 05/02/1999 s. 0147



SKRIFTLIG FRÅGA E-2511/98 från Jean-Yves Le Gallou (NI) till kommissionen (30 juli 1998) Ämne: Påföljder för Frankrike för bristande efterlevnad av konkurrensbestämmelser Mot bakgrund av det stora antal åtgärder som just nu vidtas mot Frankrike för bristande efterlevnad av EG:s lagstiftning om att följa vissa konkurrensbestämmelser, undrar jag om Europeiska kommissionen skulle kunna tillkännage förteckningen över de förfaranden den avser inleda mot Frankrike för bristande efterlevnad av gemenskapernas bestämmelser om konkurrens? Gemensamt svar på de skriftliga frågorna P-2478/98, E-2505/98, E-2506/98, E-2507/98,E-2508/98, E-2509/98, E-2510/98 och E-2511/98 ingivna av Jacques Santer för kommissionen (14 september 1998) Parlamentsledamoten hänvisas till Femtonde årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning(1), där kommissionen redogör för sin verksamhet i frågan. (1) KOM(98) 317 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1928/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(18 juni 1998)

Ämne: Stöd till företagen i de jordbävningsdrabbade områdena i provinserna Umbrien och Markerna

Den italienska lagen föreskriver en särskild prioritetsordning för tillgång till medel från strukturfonderna för de företag som har sitt säte i jordbävningsdrabbade områden. Industriministern kan ge dessa företag en längre tidsfrist för inlämnande av ansökan, vilket innebär en viktig möjlighet för företagen i Umbrien och Markerna.

Denna lagtext, som kan tolkas så att även områden som normalt inte omfattas av fonderna kommer i fråga, att bidragen höjs till maximibeloppet och att reservfonderna används på ett liknande sätt som för mål 1, hänvisades till utrikesministern för att delges EU den 19 december 1997.

Stämmer det att EU ännu inte har givit sitt samtycke därför att man anser att det ekonomiska stöd som efterfrågas inte kan utvidgas till att förutom de jordbävningsdrabbade områdena i Umbrien och Markerna även omfatta andra områden som drabbats tidigare och upprepade gånger, vilket de italienska myndigheterna vill göra gällande?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(11 september 1998)

Kommissionen önskar upplysa parlamentsledamoten om att den hade ett möte med de italienska myndigheterna den 7 juli 1998 för att diskutera det italienska förslaget om investeringsstöd till företag som är belägna i jordbävningsdrabbade områden. Vid mötet uttryckte kommissionen sin förvåning över den mycket höga stödnivå som förutsågs med hänsyn till att det inte rörde sig om stöd till ersättning för skador orsakade av jordbävningen utan om verkliga investeringsstöd.

De italienska myndigheterna noterade dessa svårigheter. Kommissionen förlitar sig på att man inom kort skall kunna finna en lösning för att kunna tillhandahålla alla nödvändiga redskap för att påskynda återuppbyggnaden och återhämtningen i dessa områden.

Kommissionen önskar förtydliga att dessa svårigheter i fråga om att godkänna den föreslagna stödordningen i alla händelser inte gäller den återuppbyggnad och återhämtning som avses i det samlade programplaneringsdokumentet för mål 5b-områdena i de två regioner som snart kommer att motta ett ytterligare stöd på nästan 500 miljoner ecu ur strukturfonderna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1505/98

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen

(13 maj 1998)

Ämne: Informationssamhället och den ekonomiska och sociala sammanhållningen

När kommissionsledamot Monika Wulf-Mathies inför Europaparlamentets utskott för regionalpolitik presenterade kommissionens meddelande "Sammanhållningen och informationssamhället" (KOM(97) 7, 22.1.1997) sade hon att informations- och kommunikationstekniken (IKT) skulle förstärkas, särskilt inom ramen för de nuvarande målen 1 och 2, eftersom den bidrar till övergången till informationssamhället.

Kan kommissionen ge information om i första hand alla de projekt rörande informations- och kommunikationsteknik för vilka Europeiska kommissionen hittills har bidragit med finansiering inom ramen för mål 1 och 2, och om dem som kommer att få finansiering under hela den nuvarande programperioden, med specificering av gynnade regioner, total kostnad för genomförandet och samfinansiering från gemenskapen?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(22 juni 1998)

De fakta som ingick i kommissionens meddelande "Sammanhållningen och informationssamhället" kom från en intern undersökning som gjorts av kommissionen och visar en beräkning av de åtgärder rörande telekommunikationer som åtnjutit samfinansiering inom ramen för strukturfonderna. Beräkningen har gjorts med utgångspunkt från de program som lades fram av medlemsstaterna i början av den aktuella programperioden för strukturfonderna 1994-1999. En utvärdering i efterhand kommer att genomföras efter programperiodens slut.

Under den aktuella programperioden förväntas strukturfonderna (Europeiska regionala utvecklingsfonden) samfinansiera åtgärder inom området för telekommunikationer med bidrag upp till totalt 1 741 miljoner ecu inom ramen för regioner under mål 1, 2 och 5 b.

Resultaten från en preliminär analys av ovan nämnda belopp uttryckt i infrastrukturer och tillämpningar liksom en tabell med vägledande detaljer om de medlemsstater som mottagit mest stöd kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat.

Sedan dessa beräkningar gjordes har granskningen av gemenskapens stödramar som görs efter halva tiden och den årliga tilldelningen av belopp på grundval av indexregleringen av strukturfonderna genomförts. Flera medlemsstater har också föreslagit omfördelningar av programprioriteringarna. Detta har inverkat på de investeringar som gäller informationssamhället. I några fall, till exempel i Spanien, har en ny programprioritering för informationssamhället skapats medan i andra fall, till exempel i Portugal, har de redan existerande telekommunikationerna förstärkts för att omfatta avancerade tillämpningar och tjänster.

En fullständig överblick av utgifterna för informationssamhället kommer därför först att kunna erhållas genom den utvärdering som görs i efterhand.