ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2775/02

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(3 oktober 2002)

Ämne: Allergier mot en- och tvåeuromynt

Den 12 september i år publicerade tidskriften Nature en artikel som baserar sig på en studie från avdelningen för dermatologi vid Zürichs universitet. Denna visar att en- och tvåeuromynten vid kontakt med människans svett kan framkalla hudutslag.

Efter att euron har börjat användas har flera medier rapporterat om att det nickel som ingår i en- och tvåeuromynt kan orsaka allergireaktioner vid kontakt med hud och svett.

Mot bakgrund av detta skickade kommissionen den 11 januari i år ut ett pressmeddelande där man ifrågasatte om de eventuella allergierna verkligen kan ha orsakats av de nya mynten, eftersom nicklet inte ligger på ytan och alltså inte kan komma i kontakt med huden. Kommissionen antydde till och med att allergierna eventuellt skulle kunna orsakas av det nickel som används i medlemsstaternas mynt, då dessa användes samtidigt med euron.

Samma argument framfördes av kommissionen i svaret på Europaparlamentets fråga E-0851/02(1) av den 28 maj.

Hur bedömer kommissionen studien från Zürichs universitet?

Anser kommissionen, med anledning av de uppgifter vi hittills har, att en särskilt vetenskaplig utredning bör tillsättas för att undersöka eventuella hälsokonsekvenser för de grupper som ofta handskas med euromynten i sitt arbete?

Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att lugna allmänheten och då framför allt de mest utsatta grupperna?

(1) EGT C 28 E, 6.2.2003, s. 54.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(7 november 2002)

De slutsatser som dras av författarna till undersökningen i fråga är missvisande, eftersom resultaten uppnåddes genom att 1- och 2-euromynt fästes på huden på patienter med nickelallergi under 48-72 timmar. Efter denna period utvecklade de allergiska reaktioner. Eftersom dessa förhållanden tydligt inte återspeglar någon normal användning av euromynten anser inte kommissionen att det finns något behov för den att ändra sin uppfattning avseende användningen av nickel i euromynt. Kommissionen vidhåller att en normal användning av euromynten inte utsätter de europeiska medborgarna för någon risk.

Kommissionen kommer att följa upp alla nya vetenskapliga upptäckter och teknisk utveckling på detta särskilda område. Den har dock inte för avsikt att själv bedriva ytterligare vetenskaplig forskning.

Införandet av euromynten minskade andelen mynt i omlopp som innnehöll nickel från 75 % till 14 %. Kommissionen har inte kännedom om några särskilda fall med patienter med nickelallergi som kan spåras tillbaka till hanteringen av 1- och 2- euromynten. Det finns dessutom inte några vetenskapliga bevis på någon utbredd ökning av nickelallergi bland de europeiska medborgarna under senare tid.

Dessa slutsatser bekräftades i en nyligen genomförd oberoende undersökning som visade att den mängd nickel som frigjordes från 1- och 2-euromynten är betydligt mindre jämfört med frigörandet från de nationella mynt som användes innan införandet av euron.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0725/02 från Ralf Walter (PSE) till kommissionen. EU-stöd till Rheinland-Pfalz 2001.



Europeiska unionens officiella tidning nr 161 E , 10/07/2003 s. 0006 - 0006



SKRIFTLIG FRÅGA E-0725/02 från Ralf Walter (PSE) till kommissionen (14 mars 2002) Ämne: EU-stöd till Rheinland-Pfalz 2001 Hur mycket pengar har Europeiska unionen betalat ut till Rheinland-Pfalz under 2001, i samband med vilka åtgärder och hur mycket ur var och en av: 1. Europeiska fonden för regional utveckling (ERUF), 2. Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) utvecklingssektionen, 3. Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) garantisektionen, 4. Europeiska socialfonden (ESF), 5. Europeiska gemenskapens forskningsprogram, 6. Europeiska gemenskapens miljöprogram, 7. Europeiska gemenskapens övriga program? Gemensamt kompletterande svarpå de skriftliga frågorna E-0725/02 och E-1943/02ingivet av Romano Prodi för kommissionen (22 november 2002) På grund av svarets omfattning överlämnar kommissionen det direkt till parlamentsledamöterna och Europaparlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3107/02

från Cristiana Muscardini (UEN) till kommissionen

(29 oktober 2002)

Ämne: Självmordsbarbiedockor

I den italienska tidskriften Panorama av den 13 augusti 2002 rapporteras det om att Simon Tyzko från London tagit fram en provocerande självmordsbombarversion av den berömda Barbiedockan med sprängladdningar kring midjan, precis som de verkliga terrorister som attackerar Israel tragiskt nog också bär. Intäkterna från detta morbida påfund kommer enligt uppgift generöst och utan en gnutta hyckleri att gå till Amnesty International.

Den internationella terrorismen har blossat upp igen, och självmordsbombningarna blir dessvärre allt fler. Anser kommissionen inte att det bör läggas fram förslag för rådet om brottsrubricering på gemenskapsnivå av åtgärder och förklaringar som syftar till att direkt eller indirekt främja terrorismens legitimitet eller göra den till en myt, bland annat med skenbart oskyldiga leksaker?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(11 december 2002)

Genom rådets rambeslut av den 13 juni 2002 om bekämpande av terrorism(1) har Amsterdamfördragets krav på harmonisering av straffrättslig lagstiftning och fastställande av minimiregler avseende brottsrekvisit och påföljder för terrorism uppfyllts. Enligt artikel 4.1 i rambeslutet skall medlemsstaterna se till att anstiftan av eller medhjälp till ett av de brott som anges i artikel 1.1 och artiklarna 2 eller 3 straffbeläggs och genom artikel 5 garanteras att sådana gärningar bestraffas strängt. Dessa bestämmelser gäller dock bara anstiftan eller medhjälp till sådan allvarliga gärningar som omfattas av rambeslutet och det krävs vidare ett uppsåt att begå terroristbrott.

Kommissionen ämnar inte i nuläget föreslå att nya terroristbrott införs. Man får inte glömma bort att EU:s lagstiftande verksamhet måste ske inom ramen för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.

Skäl 10 i rambeslutet förtydligar i detta avseende att inget i detta rambeslut kan tolkas som om syftet vore att begränsa eller hindra de grundläggande rättigheterna eller friheterna, t.ex. strejkrätt, mötesfrihet, föreningsfrihet eller yttrandefrihet. Kommissionen anser att man bör vara extremt försiktig när man föreslår att straffbelägga gärningar som terroristbrott, eftersom en mycket vid definition (som strider mot de minimis-principen) kan hota de grundläggande rättigheterna.

(1) EGT L 164, 22.6.2002, s. 3.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3152/02

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(4 november 2002)

Ämne: Europeiska unionen och den spanska statens flernationella karaktär

I den spanska konstitutionen från 1978 fastställs det att den spanska staten består av nationaliteter och regioner. Om det spanska samhället och de spanska institutionerna fattade ett demokratiskt beslut, på basis av bestämmelserna i konstitutionen, om en konstitution som skulle erkänna att den spanska staten är flernationell samtidigt som den även i fortsättningen skulle behålla sin karaktär som stat, skulle det innebära ännu ett steg i erkännandet av mångfalden inom landet. Skulle en sådan stat kunna betraktas som medlem av Europeiska unionen i enlighet med fördragen?

Bör EU ge sitt samtycke till om en medlemsstat ändrar sin struktur på det sätt som beskrivs ovan?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(29 november 2002)

Varje medlemsstat avgör själv enligt sin interna rättsordning hur dess behörighet skall organiseras och fördelas, med hänsyn till fördragen. I artikel 203 i EG-fördraget sägs att Rådet skall bestå av en företrädare för varje medlemsstat på ministernivå med befogenhet att fatta bindande beslut för denna medlemsstats regering. Parlamentsledamoten uppmärksammas även på kommissionens svar på den muntliga fråga H-0683/02 som Rosa Díez González ställde vid parlamentets frågestund i oktober 2002(1).

(1) Skriftligt svar av den 22 oktober 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3623/02

från Helmut Kuhne (PSE) till kommissionen

(16 december 2002)

Ämne: Eventuell oberättigad användning av EU-medel i Portugal

I ett brev från en EU-medborgare har jag gjorts uppmärksam på ett fall, där EU-medel hävdas ha använts i strid mot gällande föreskrifter. Det handlar då om golfsemesterorten Quinta da Marínha i Cascais, som enligt utsago drivs av ett företag vid namn Six-Investimentos Turisticos S.A.

Enligt brevet skulle detta företag utan berättigande fått pengar från EU, för att bl. a. bekosta bygget av ett jättelikt hotell. I detta sammanhang görs det också gällande att företaget i samband med vidareutbildningen av personalen vid Quinta da Marínha åsidosatt gällande regler för hur EU-medel skall användas.

På senaste tiden har företaget också beskyllts för att ha anställt personal med stöd av anställningsavtal som löpt på ett halvår eller ett år och sedan förnyats samt för att ha ingått de förlängda avtalen i namn av ett nytt företag, för att på det sättet kunna kringgå bestämmelserna om att ett företag måste betala ekonomisk ersättning till en arbetstagare som blivit uppsagd om vederbörande varit anställd hos företaget i över ett år.

Kan kommissionen bekräfta att medel ur strukturfonderna gått till detta företag eller detta projekt?

Om så är fallet: kan kommissionen förklara för mig på vilka grunder de lokala myndigheterna ansett att detta projekt förtjänar stöd och om kommissionen varit av samma åsikt?

Beträffande det som sagts om att företaget velat kringgå bestämmelserna om anställningstrygghet: finns det något sätt för kommissionen att direkt eller indirekt sanktionera ett sådant beteende från företagens sida?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(4 februari 2003)

Parlamentsledamotens fråga avser eventuella oegentligheter i samband med investeringar i ett turistprojekt i Portugal som medfinansieras av strukturfonderna.

De stöd som beviljats för projektet regleras genom en stödordning som kommissionen godkänt (SIFIT- ett stödsystem för turismen). Stöden gavs via ett operativt program inom gemenskapens stödram II för Portugal med titeln Operativt program för en modernisering av de ekonomiska strukturerna. Enligt subsidiaritetsprincipen gjordes projekturvalet av de portugisiska myndigheterna.

De portugisiska myndigheterna har gett kommissionen följande information:

- Projektet avser byggandet av ett fyrstjärnigt hotell i Quinta da Marínha, i regionen Lissabon/Cascais.

- Stödmottagare är företaget Guia Sociedade de Construções e Turismo. Enligt kontraktet av den 31 mars 1999 mellan Instituto para o Fundo de Turismo och företaget i fråga beviljas stödet i form av ett återbetalningspliktigt bidrag på 1 999 191,59 euro. Den totala investeringen är på 15 350 141,15 euro.

- Vid en kontroll på platsen den 10 april 2000 kunde de portugisiska myndigheterna konstatera att arbetena var avslutade.

Projekt som finansieras via strukturfonderna måste uppfylla kraven i gemenskapens lagstiftning.

Huruvida kraven på arbetarskydd uppfylls skall avgöras av de portugisiska myndigheterna eller av landets behöriga rättsliga instanser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2666/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(23 september 2002)

Ämne: Butik för EU-tjänstemän i Bryssel

I svaret på fråga E-1412/02(1) meddelade kommissionen att Belgiens språklagar inte gäller för butiken för EU-tjänstemän på Rue de la Science/Wetenschapsstraat i Bryssel.

Kommissionen meddelade också att butiken erbjuder samma sortiment av produkter som normalt finns att få i ett vanligt snabbköp.

1. Om en gång belgisk lagstiftning inte gäller i detta EU-kvarter, kan kommissionen då ge mig besked om varför franskan valts som språk i denna inrättning? Varför har man inte gått in för tvåspråkighet mellan franska och engelska, såsom man kunnat utläsa ur svaret på fråga E-0173/02(2)?

2. Att sortimentet inte helt och hållet är detsamma som man kan hitta i ett vanligt snabbköp framgår till exempel av produkter som källvatten från Portugal och syltad ingefära från Österrike. Av enspråkigheten på etiketterna portugisiska respektive tyska kan man sluta sig till att ingendera produkten är avsedd att säljas i Belgien. Håller kommissionen med mig om att en produktmärkning av detta slag strider mot artikel 16 i direktiv 2000/13/EG(3)? Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta för att se till att dessa produkter har etiketter på ett språk som med lätthet förstås av konsumenten?

(1) EGT C 309 E, 12.12.2002, s. 120.

(2) EGT C 205 E, 29.8.2002, s. 87.

(3) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.

Svar från Franz Kinnock på kommissionens vägnar

(20 november 2002)

I svaret på ledamotens fråga E-1412/02(1) har angivits att information och etiketter framför allt är på franska, eftersom butiken inte är öppen för allmänheten av praktiska skäl som upprepats vid ett flertal tillfällen. Detta är ett praktiskt arrangemang som Delhaize valt.

Affären erbjuder ett sortiment av varor som kan kallas för specialiteter från medlemsstaterna för att tillgodose efterfrågan från kunderna, en blandning av nationaliteter från dessa medlemsstater.

Mot bakgrund av detta är produkterna märkta i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel.

(1) EGT C 309 E, 12.12.2002, s. 120.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3771/02

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(16 december 2002)

Ämne: Fara för terroristattentat

Det finns allvarliga farhågor för terroristattentat mot EU:s institutioner.

- Hur stor bedömer kommissionen att säkerhetsrisken är och hur tänker kommissionen förbättra säkerheten mot bakgrund av detta verkliga hot om terrorattacker mot EU:s institutioner?

- Kan kommissionen lägga fram följande närmare upplysningar om personerna i EU-institutionernas säkerhetsgrupper: Vad har de för bakgrund och kvalifikationer och hur länge har de innehaft sina nuvarande positioner? Vad har de för tidigare erfarenheter?

- När tillsattes cheferna för EU-institutionernas säkerhetsgrupper?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(16 januari 2003)

Som parlamentsledamoten förstår kan inte kommissionen lämna ut detaljerade upplysningar om specifika åtgärder som vidtas för att öka säkerheten utan att ta risken att säkerheten äventyras. Den situation som skapades av de blodtörstiga attackerna mot USA den 11 september 2001 fick emellertid kommissionen att genomföra en fullständig översyn av sina säkerhetsarrangemang. Den översynen ledde till en skärpning av regler och rutiner som fortfarande är i kraft.

Kommissionen är bara ansvarig för säkerheten för den egna personalen och egna byggnader och tillgångar. Parlamentsledamoten måste därför söka information om de andra institutionerna från förvaltningarna i fråga. Naturligtvis har kommissionens säkerhetsdirektorat nära interinstitutionella förbindelser med säkerhetsförvaltningarna vid EU:s övriga institutioner.

Det berörda direktoratet hör till Generaldirektoratet för personal och administration och är ansvarigt för säkerheten för all personal, fast och lös egendom och verksamhet vid kommissionen. I sitt arbete samarbetar säkerhetsdirektoratet med tillämpliga säkerhetsorgan i medlemsstaterna och får hjälp av dessa med att bedöma potentiella eller möjliga hot mot kommissionens personal och lokaler. Kommissionen vidtar de säkerhetsåtgärder som är nödvändiga på grundval av dessa bedömningar.

Som parlamentsledamoten förstår kan, av juridiska skäl och säkerhetsskäl, inga personliga detaljer lämnas ut om personalen vid säkerhetstjänsten. Kommissionen har emellertid anställt specialister med yrkeserfarenhet av säkerhetsfrågor från verksamhet vid polisen, vid militära styrkor eller vid nationell säkerhetstjänst. Dessa specialister har driftsansvar för säkerhetsåtgärderna.

Enligt avsnitt 11 i kommissionens säkerhetsbestämmelser stöds jag, i min funktion som säkerhetsansvarig ledamot av kommissionen, av Rådgivande kommittén för säkerhetsfrågor, kommissionens säkerhetsnämnd och kommissionens säkerhetskontor (säkerhetsdirektoratet). Befattningen som direktör för det här direktoratet blev tillgänglig när säkerhetstjänsten skildes från protokollfunktionen den 1 mars 2002. Rekrytering av direktör till den här befattningen pågår och kommer att avslutas under första kvartalet 2003. Under tiden tjänstgör en högre, professionellt erfaren tjänsteman vid säkerhetsdirektoratet som tillförordnad direktör.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3431/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(2 december 2002)

Ämne: Frosinones användning av medel från Save II och Altener II

Under september 2002 lade det italienska finansministeriets övervakningsutskott fram en redogörelse över utnyttjandet av de medel som EU beviljat.

Av denna redogörelse framgår även hur oroväckande långsamt och ineffektivt de lokala myndigheterna arbetar med att bevilja projektstöd. Under 2000 utnyttjades endast två procent av EG-stödet.

Även kommissionen har vid ett flertal tillfällen påpekat de lokala myndigheternas otillräckliga utnyttjande av gemenskapsmedlen.

Samtidigt är det vissa lokala myndigheter, såsom Frosinones kommunala myndigheter, som i synnerhet behöver utnyttja gemenskapsmedlen för att begränsa koldioxidutsläppen, förbättra luftkvaliteten och bekämpa föroreningarna. Mot denna bakgrund tillfrågas kommissionen följande:

1. Har kommunen Frosinone lagt fram några projektförslag för programmen Save II och Altener II?

2. Har kommunen Frosinone erhållit något stöd för sina projekt?

3. Har de erhållna medlen utnyttjats?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-3430/02 och E-3431/02ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(8 januari 2003)

Kommissionen kan informera frågeställaren om att inga förslag till programmen Save II eller Altener II har lämnats in från kommunerna Fiumicino eller Frosinone.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3274/02

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(19 november 2002)

Ämne: Register över vinodlingar i Grekland

Kan kommissionen upplysa mig om i vilket skede upprättandet av ett register över vinodlingarna i Grekland befinner sig? Vilka svårigheter har konstaterats och hur mycket pengar har beviljats för ändamålet? Är kommissionen nöjd med det sätt på vilket projektet framskridit fram till dags dato?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(12 december 2002)

Enligt förordning (EEG) nr 2392/86(1) är sista datum för upprättande av ett vinodlingsregister i Grekland den 31 december 2000. Vid denna tidpunkt hade något vinodlingsregister ännu inte upprättats.

Enligt de uppgifter som de grekiska myndigheterna lämnade i november 2002 har den första etappen av upprättandet av registret avslutats. I denna ingår flygfoton, ortofoton och arbetet med uppdelningen i skiften.

Förseningarna i arbetet med registret har huvudsakligen två orsaker, arbetet startade för sent och det finns inte något fastighetsregister.

Finansieringen från gemenskapen uppgår för närvarande till 710 341 euro som utbetalats till Grekland i förskott under åren 19981990.

Kommissionen beklagar den kraftiga förseningen i arbetet med att upprätta detta instrument som är av största betydelse för kontrollen av vinsektorn.

(1) Rådets förordning (EEG) nr 2392/86 av den 24 juli 1986 om upprättandet av ett gemenskapsregister över vinodlingar, EGT L 208, 31.7.1986.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3146/02

från Theresa Zabell (PPE-DE) till kommissionen

(4 november 2002)

Ämne: Reklambudskap från mobiltelefonoperatörer

För varje dag som går ökar människors resande mellan EU-länderna. Å ena sidan har man lyckats underlätta livet med så komplicerade saker som den gemensamma valutan, det vill säga euron för nästan samtliga européer, medan gränserna å andra sidan är oöverstigliga när det gäller något så grundläggande som mobiltelefonkommunikationer, och detta trots att det existerar operatörer med telekommunikationsföretag i olika EU-länder.

Roaming är en extrakostnad som man har svårt att förstå i dessa tider och ännu svårare är det att förstå att man skall behöva nås av reklambudskap så snart man kommer in i ett nytt geografiskt område.

Dessa reklambudskap borde endast nå de kunder som önskar få dem. För närvarande får man telefonbudskap varje gång som telefonen automatiskt byter operatör, så fort man åker över en gräns men även inom ett land.

Är det inte möjligt att begränsa telefonoperatörernas användning av reklambudskap?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(11 december 2002)

Direktiv 2002/58/EG om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation)(1) antogs av Europaparlamentet och rådet den 12 juli 2002. Enligt direktivet är det förbjudet att sända kommersiell e-post och SMS-meddelanden(2) utan ett förhandsgodkännande från mottagaren. Det enda undantaget från denna regel gäller fall då ett kundförhållande redan existerar. I sådana fall är det dock endast det företag som sålt en vara eller tjänst till mottagaren som får sända ett meddelande till denne. I samband med varje meddelande måste företaget dessutom ge mottagaren möjlighet att tacka nej till ytterligare kommersiella meddelanden. Medlemsstaterna skall införliva denna bestämmelse med nationell lagstiftning senast den 31 oktober 2003.

Det nya direktivet kommer att leda till att de SMS-meddelanden som ledamoten nämner, som mobiltelefonanvändare erhåller när de går från ett mobilnät till ett annat, stoppas senast den 1 november 2003. Endast den operatör som mobilanvändaren slutit avtal med får sända sådana meddelanden, och detta endast under förutsättning att abonnenten beretts möjlighet att avböja då kontraktet slutits och sedan bereds möjlighet att tacka nej i samband med varje SMS-meddelande.

(1) EGT L 201, 31.7.2001.

(2) Short message service (teknik för utväxling av textmeddelanden mellan mobiltelefoner).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3104/02

från Nelly Maes (Verts/ALE) till rådet

(29 oktober 2002)

Ämne: Förbud mot Batasuna

I början av september olagligförklarades det baskiska politiska partiet Batasuna. Många basker, antingen de sympatiserar med detta politiska parti eller inte, ser detta som ett politiskt-strategiskt sätt att undertrycka många demokratiska och pacifistiska baskers strävanden. De mänskliga rättigheterna inskränktes på ett sätt som inte kan accepteras. Hittills har det inte framlagts några belägg för att det varit berättigat med ett sådant förbud.

Vi frågar rådet om rådet också anser att det enda sättet att nå fram till en lösning är att förhandla på demokratisk-politisk väg? Om så är fallet: vem anser rådet då att bör vara förhandlingspartner på baskisk sida för att denna väg i riktning mot en fredlig lösning skall kunna beträdas? Om inte: stöder rådet då den väg man nu slagit in på, alltså konfrontationens, konfliktens och våldets väg?

Svar

(3 mars 2003)

Rådet erinrar den ärade parlamentsledamoten om att även om upprätthållande av lag och ordning och skydd av den inre säkerheten enligt artikel 33 i EU-fördraget förblir förbehållet medlemsstaterna är kampen mot terrorism en uppgift av gemensamt intresse för unionen. I detta sammanhang hänvisar rådet till den lagstiftning mot terrorism som unionen har antagit. Rådet erinrar om att unionen enligt artikel 6.1 i EU-fördraget bygger på principerna om frihet, demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt på rättsstatsprincipen, vilka principer är gemensamma för medlemsstaterna.

Rådet ger än en gång uttryck för sitt stöd åt medlemsstaternas kamp mot terrorismen inom ramen för iakttagandet av rättsstatsprincipen.