ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3268/98

från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen

(30 oktober 1998)

Angående: Pilotprojekt för att skydda områden mot plötsliga översvämningar

I Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 185 av den 18 juni 1997 offentliggjordes kommissionens "utlysning av ansökningsomgång för pilotprojekt inom området miljöskydd i områden med risk för snabba översvämningsförlopp".

Jag vill fråga kommissionen om följande:

1. Har det kommit in ansökningar från medlemsstaterna om ovannämnda projekt och i så fall hur många?

2. Deltar Grekland i programmet i fråga?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(30 november 1998)

Kommissionen kan informera frågeställaren om att det till följd av utlysningen av ansökningsomgång för pilotprojekt inom området miljöskydd i områden med risk för snabba översvämningsförlopp(1) kom in förslag om 19 pilotprojekt, av vilka tre valdes ut. Grekland lämnade inte in något förslag till projekt inom denna ansökningsomgång.

Det bör däremot påpekas att kommissionen, inom ramen för genomförandet av programmet för gemenskapsåtgärder till förmån för räddningstjänsten, som antogs av rådet den 19 december 1997(2), kommer att bevilja finansiellt bistånd till det grekiska inrikesministeriet för organisation av ett seminarium om inrättande av ett varningssystem vid risk för allvarliga översvämningar.

Dessutom kommer de grekiska civilskyddsmyndigheterna att vara mycket engagerade i uppföljningen av de ovan nämnda pilotprojekten.

(1) EGT C 185, 18.6.1997.

(2) EGT L 8, 14.1.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2970/98

från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Kränkning av direktivet om offentlig upphandling rörande tjänster

Denna fråga ställs mot bakgrund av min fråga E-4217/97(1), kommissionens svar av den 16 februari 1998 och meddelande nr 4833 från GD XV till oppositionens ledamöter i kommunen Mantova, i vilket man meddelar att kommissionen har beslut att lägga ner detta fall efter att den mottagit uppgifter från den italienska regeringen.

1. Är kommissionen medveten om de framställningar som oppositionens ledamöter har lagt fram för att främja en ytterligare förundersökning?

2. Anser man inte att de uppgifter som framkommer i dessa framställningar visar att regeringens uppgifter är ofullständiga och inte överensstämmer med verkligheten?

3. Anser man inte att det är klandervärt att inte beivra en allvarlig kränkning av direktiv 92/50(2), som skulle kunna bli ett förkastligt prejudikat som motsäger en nödvändig och sträng respekt för reglerna för offentlig upphandling rörande tjänster?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(4 december 1998)

1. Kommissionen har noga läst brevet från kommunen Mantovas fullmäktige, vilket kommissionen mottog efter meddelandet att föreslå en avskrivning av fallet.

2. Kommissionen har efter en noggrann granskning av ovannämnda brev inte kommit fram till att brevet innehåller någon ny information av avgörande betydelse som skulle kunna ge anledning att betvivla de italienska myndigheternas försäkringar.

3. Kommissionen ansåg att det inte gick att fastställa de påstådda överträdelserna av rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster(3) och beslutade följaktligen att avskriva fallet den 7 oktober 1998.

(1) EGT C 354, 19.11.1998, s. 2.

(2) EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.

(3) EGT L 209, 24.7.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2200/98

från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen

(14 juli 1998)

Angående: Följderna av domen i mål C-106/96

Anser kommissionen att domstolens dom av den 12 maj 1998 (mål C-106/96) innebär ett stopp för projekt som fått bidrag från Europeiska unionen rörande:

- icke-statliga organisationers åtgärder till förmån för utvecklingsländer,

- gemenskapens deltagande i åtgärder mot personminor,

- europeiska initiativ för demokrati och skydd av de mänskliga rättigheterna?

Om det är säkert att dessa projekt påverkas negativt, hur tänker kommissionen i så fall kompensera eller rätta till följderna?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(26 oktober 1998)

Kommissionen har vidtagit åtgärder för att följa domstolens dom, i vilken domstolen konstaterade att gemenskapsmedel får användas endast till mindre betydelsefulla gemenskapsåtgärder utan att det krävs att en sekundärrättsakt antagits.

Kommissionen har att övervaka att gemenskapens lagstiftning tillämpas på ett korrekt vis och kan således inte ignorera domstolens dom. Som ansvarig för budgetens genomförande började kommissionen kontrollera alla poster i 1998 års budget som tydligen saknade rättslig grund för att försäkra sig om att genomförandet av budgeten sker under juridiskt korrekta former. Denna kontroll är nu genomförd och följande kan sägas om de områden som parlamentsledamotens fråga gäller.

Den 17 juli 1998 antog rådet de förordningar som tjänar som rättslig grund för budgetposterna B7-6000 (gemenskapens deltagande i åtgärder till förmån för utvecklingsländer som genomförs av icke-statliga organisationer)(1) och B7-643 (decentraliserat samarbete i utvecklingsländerna).

Vad beträffar budgetposten B7-661 (gemenskapens deltagande i åtgärder rörande truppminor) anser kommissionen att en stor del av åtgärderna på detta område kan genomföras med stöd av särskilda förordningar, antingen förordningen om återanpassnings- och återuppbyggnadsprojekt till förmån för utvecklingsländer, förordningen om humanitärt bistånd eller förordningen om åtgärder inom området för hjälp till grupper som tvingats lämna sin hembygd i utvecklingsländerna i Asien och Latinamerika.

När rådet (budget) sammanträdde den 17 juli 1998 kunde dessutom en ad hoc-överenskommelse nås med den budgetansvariga myndigheten. Därigenom säkrades finansieringen under 1998 av alla åtgärder till stöd för mänskliga rättigheter och demokrati, däribland åtgärder som finansieras via budgetpost B7-7020 (mänskliga rättigheter och demokrati i utvecklingsländerna).

Överenskommelsen har också gjort det möjligt att efter ett kortare avbrott fortsätta genomförandet av de projekt parlamentsledamoten nämner inom ramen för 1998 års budget.

Vid sammanträdet i rådet (budget) den 17 juli 1998 nådde parlamentet, rådet och kommissionen vidare en allmän uppgörelse för kommande budgetar som löser problemet med rättsliga grunder för budgetens genomförande och gör det möjligt att i framtiden undvika de meningsskiljaktigheter som gett upphov till dagens situation.

(1) EGT L 213, 30.7.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2673/98

från Gerhard Hager (NI) till rådet

(1 september 1998)

Angående: Stöd till kandidatländer i samband med kontrollen av de yttre gränserna

Införlivandet av EU:s regelverk och därmed EU:s bestämmelser om kontrollen av de yttre gränserna har vid upprepade tillfällen framhållits som en av förutsättningarna för anslutning. Under den senaste tiden har kritiken mot effektiviteten i kandidatländernas gränskontroller blivit allt starkare, liksom tvivlet på att detta kriterium uppfylls. I samband med ett tal inför Europaparlamentet den 15 juli 1998 i Strasbourg uppmanade därför rådets nuvarande presidium kommissionen uttryckligen att söka möjligheter att bistå kandidatländerna i samband med säkerställandet av gränserna, varvid man argumenterade att de elva kandidatländernas yttre gränser sammanlagt uppgår till 6 600 kilometer, vilket man, enligt rådet, inte får glömma.

1. Var ser presidiet brister i kontrollen av de yttre gränserna och hur allvarliga anser man att de är?

2. Hur föreställer sig rådet mer specifikt att detta stöd skall ges?

3. Vilka belopp är aktuella, och från vilka budgetposter skall medlen tas?

4. Hur motiverar man ett sådant stöd mot bakgrund av att andra medlemsstater under den senaste tiden själva har tvingats stå för att Schengensamarbetets villkor uppfylls, trots att exempelvis enbart Österrike har en yttre Schengengräns på 2 400 kilometer?

Svar

(18-19 januari 1999)

Rådet känner väl till de problem som den ärade parlamentsledamoten tar upp när det gäller effektiviteten i kandidatländernas gränskontroller. Det ligger givetvis i Europeiska unionens intresse att säkerställa att kandidatländerna tillämpar samma regler som medlemsstaterna, vilket återspeglas i unionens ståndpunkt som meddelades kandidatländerna i mars 1998 vid öppnandet av anslutningsprocessen och förhandlingarna om anslutning. Därför anordnades ett seminarium i oktober 1998 till vilket flera kandidatländer inbjöds att delta. Seminariet utgör det första i en serie arrangemang avsedda att ge samtliga kandidatländer möjlighet att genomföra de viktigaste reglerna i fråga om gränskontroller, gradvis om så krävs men i varje fall före anslutningen. Inom ramen för Odysseus-programmet har flera projekt antagits för samarbete och informationsutbyte med kandidatländerna i fråga om de yttre gränserna. Dessutom är rättsliga och inrikes frågor bland de prioriterade områdena i de partnerskap för anslutning som antogs i mars tillsammans med de partnersamverkan mellan medlemsstaternas och kandidatländernas förvaltningar.

Rådet har inte möjlighet att besvara den ärade parlamentsledamotens andra och tredje fråga eftersom dessa snarare faller inom kommissionens ansvarsområde inom ramen för genomförandet av Phare-programmet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3033/98

från Gianfranco Dell'Alba (ARE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Anklagelser från Alitalia om främjande av enskilda intressen i myndighetsutövande beträffande Malpensa-projektet

Den 20 september 1998 publicerades i några italienska dagstidningar en annons från Alitalia med en rubrik som angav att någon var beredd att "blanda bort korten" för att flygplatsen i Malpensa inte skulle öppnas och i vilken det bland annat påstods att man till följd av påtryckningar i några internationella bolags vinstintresse ville avblåsa allt.

Kritiken från Alitalia rör naturligtvis kommissionens beslut att betrakta Burlandodekretet som oförenligt med gemenskapslagstiftningen. Flygbolaget vidhåller att kommissionen handlat olagligt ("...blanda bort korten") i syfte att försvara "några internationella bolags vinstintresse".

Hur har kommissionen, även ur juridisk synvinkel, för avsikt att reagera på dessa påståenden som låter anta att kommissionens beslut beträffande Malpensa-projektet skulle ha berott på främjande av enskilda intressen i myndighetsutövande, även innefattat andra lagöverträdelser såsom korruption?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(26 november 1998)

I sitt beslut av den 16 september 1998, behandlade kommissionen de materiella frågorna om diskriminering och brist på proportionalitet som blev aktuella i samband med de trafikfördelningsregler som var avsedda att användas av den italienska regeringen. Beslutet grundade sig på artikel 8 i rådets förordning (EEG) 2408/92 av den 23 juli 1992 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen(1). Skälet till kommissionens ingripande i Malpensa-fallet var enbart att se till att gemenskapslagstiftningen följs. Det är den princip som kommissionen alltid följer. Ogrundade anklagelser innebär inte att kommissionen avviker från den principen.

(1) EGT L 240, 24.8.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3359/98

från Irene Soltwedel-Schäfer (V) till rådet

(16 november 1998)

Angående: Miljörevision

1. Sedan den 29 juni 1993 har det i EU funnits miljörevision. En sådan har hittills genomförts av c:a 1 960 företag.

I vilken utsträckning har det tagits hänsyn till rådets förordning (EEG) 1836/93(1) vid uppförandet av Europaparlamentets nya byggnader i Bryssel (på rue Wiertz) och i Strasbourg?

2. Vilka potentialer för vatten- och energibesparing beaktades i dessa båda nya byggnader, och vilka tekniska möjligheter använde man sig av?

3. Vilka potentialer för energibesparing möjliggjordes av att solcellsanläggningar installerades?

4. Vilka aktuella strategier för att undvika produktion av avfall i Europaparlamentets byggnader planeras eller har genomförts av Europaparlamentets administration?

Svar

(25 januari 1999)

Rådet bedömer att det är parlamentets sak att besvara de frågor som väckts av den ärade parlamentsledamoten.

(1) EGT L 168, 10.7.1993, s. 1.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3032/98

från Odile Leperre-Verrier (ARE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Skydd av kulturarvet i Kosovo

Den konflikt som för tillfället pågår i Kosovo påverkar kulturarvet i landet, både det civila och det religiösa, det islamiska och det ortodoxa.

Ämnar kommissionen vidta åtgärder för att skydda detta kulturarv och samarbeta med Unesco för att göra världssamfundet medvetet om problemet samt arbeta för att ett samförstånd nås mellan de båda samfunden som båda har en mycket rik kultur?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar

(7 december 1998)

Kommissionen delar parlamentsledamotens oro för de förödande konsekvenser som Kosovo-konflikten haft för det världsliga och religiösa kulturarvet.

Som parlamentsledamoten känner till deltar gemenskapen aktivt i de internationella ansträngningarna för att försona de två folkgrupperna. Kommissionen har dock inte befogenhet att vidta några åtgärder för att skydda Kosovos kulturarv.

Kommissionen är villig att överväga samarbete med FN:s organisation för utbildning, vetenskap och kultur (Unesco), om denna organisation lägger fram ett initiativ rörande den fråga som parlamentsledamoten väckt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3727/98

från Jan Andersson (PSE) till kommissionen

(25 november 1998)

Angående: Fall av social dumpning som eventuell grund för företaget Ericssons flyttning av verksamhet från Norrköping till Skottland

I den efterföljande diskussionen om företaget Ericssons val att flytta viss tillverkningsverksamhet från Norrköping till Skottland har det framkommit uppgifter om att denna flytt kostnadsmässigt kunnat motiveras av de sämre sociala rättigheter som gäller för arbetstagarna vid den skotska anläggningen, bland annat i fråga om efterföljandet av arbetstidsreglering. Rent allmänt bör det ligga i kommissionens intresse att social dumpning motverkas för att förhindra osunda konkurrensförhållanden på den inre marknaden med anledning av detta vill jag fråga:

Har kommissionen gjort eller avser kommissionen att göra några studier om det föreligger fall av social dumpning som bakomliggande orsak till Ericssons flyttning av verksamhet från Norrköping till Skottland, samt redogöra för vilka insatser kommissionen förbereder för att förhindra att olikartad tillämpning av arbetstidsdirektiv medverkar till osunda konkurrensförhållanden mellan medlemsländer?
SKRIFTLIG FRÅGA E-3024/98

från Brian Simpson (PSE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Posttjänster

Kan kommissionen lämna besked om när den har möjlighet att ge parlamentet information om sina förslag som rör postsektorn och huruvida dessa förslag överensstämmer med den ståndpunkt som parlamentet ofta givit uttryck för vad gäller liberaliseringen av posttjänster?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(6 november 1998)

I artikel 7 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna(1) föreskrivs att kommissionen före utgången av år 1998 lägger fram ett förslag till direktiv om en fortsatt gradvis liberalisering av postsektorn under kontrollerade former.

Eftersom förslaget skall läggas fram efter en översyn av sektorn, är det nödvändigt att kommissionen dessförinnan förfogar över resultaten från de pågående studierna om liberaliseringens inverkan på vissa posttjänster. Studierna skulle varit slutförda i slutet av oktober 1998 och kommissionen hade då kunnat lägga fram sitt förslag för parlamentet i slutet av 1998.

Kommissionen kan på det här stadiet inte upplysa om vad förslaget kommer att omfatta, eftersom resultaten från de pågående studierna ännu inte är kända. Den kan dock försäkra parlamentsledamoten om att parlamentets ståndpunkt i frågan kommer att beaktas i allra högsta grad.

(1) EGT L 15, 21.1.1998.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 142 , 21/05/1999 s. 0138



SKRIFTLIG FRÅGA P-3494/98 från Peter Truscott (PSE) till rådet (13 november 1998) Angående: Medlemsstaternas erkännande av kvalifikationer Vilka insatser gör rådet för att åstadkomma en harmonisering när det gäller att medlemsstaterna emellan erkänna arbetstagares kvalifikationer, särskilt med avseende på den mängd av intyg som medlemsstaterna kräver för att godkänna migrerande arbetstagares kvalifikationer? Svar (25 januari 1999) För närvarande finns det ingen harmonisering av de intyg som medlemsstaterna kräver för att godkänna migrerande arbetstagares kvalifikationer. Rådet skulle emellertid vilja göra den ärade parlamentsledamoten uppmärksam på att den samordnargrupp bestående av företrädare för medlemsstaterna som inom Europeiska kommissionen arbetar med frågor om erkännande av utbildningsbevis nyligen antog en uppförandekodex som syftar till att harmonisera den bedömning av utbildningsbevis som görs av de samordnare som har till uppgift att underlätta genomförandet av direktiven om erkännande av yrkesmässiga kvalifikationer. Målet är att undvika att administrativa formaliteter används som ett indirekt hinder för den fria rörligheten för personer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2576/98

från John McCartin (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Grisköttssektorn

Är kommissionen medveten om den för närvarande bedrövliga situationen för grisköttssektorn och har kommissionen lagt fram något förslag för att undvika utbredda konkurser inom industrin?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(16 september 1998)

Kommissionen är väl medveten om att EU:s svinuppfödare avsevärt har ökat sin produktion inför 1998 efter två goda år med ovanligt höga marknadspriser för griskött, vilket oundvikligen lett till lägre marknadspriser. Redan 1997 märktes en avsevärd produktionsökning till följd av att ett stort antal svin avlägsnats från marknaden på grund av klassisk svinpest. Prisfall i ett läge med ökad produktion är en cyklisk företeelse som är typisk för grisproduktion. Å andra sidan kommer de lägre priserna att leda till ökad konsumtion.

Kommissionen har följt utvecklingen noggrant och har redan reagerat genom att exportbidrag för slaktkroppar och styckningsdelar innehållande ben infördes den 14 maj 1998. Vissa benfria styckningsdelar fogades den 3 augusti 1998 till förteckningen över produkter som är berättigade till exportstöd och stödnivåerna höjdes.

Exporten till tredje land har utvecklats tämligen väl. Den totala exporten till tredje land uppgick 1997 till 1,07 miljoner ton, vilket är den högsta nivån någonsin och 78 % av denna mängd kunde exporteras utan stöd. Under de senaste två åren ökade gemenskapen sin export av griskött till Östeuropa och Ryssland med 25 % och exporten till Sydostasien (inklusive Japan) med 51 % under samma period. Exportsiffrorna för det första kvartalet 1998 pekar mot fortsatt ökad export.

Kommissionen är villig att överväga vidare åtgärder för att stödja marknaden om det är nödvändigt eller möjligt, men den kan inte göra mycket åt de grundläggande problemen med ökad produktion. Det är böndernas sak att avgöra om de vill anpassa produktionen och därigenom förbättra marknadspriset.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2268/98

från Undine-Uta Bloch von Blottnitz (V) till kommissionen

(22 juli 1998)

Angående: Jakt på flyttfåglar i Frankrike

Den franska nationalförsamlingen har nyligen beslutat att förlänga tiden för jakt på flyttfåglar. Därmed har nationalförsamlingen medvetet brutit mot europeiska föreskrifter och har låtit denna öppna vanvördnad för gällande rättsliga normer framstå som ett bevis på hur Frankrike fortfarande är oberoende av europeiska bestämmelser.

1. Har kommissionen reagerat på detta? Om så är fallet: på vilket sätt? Eller kommer kommissionen att reagera? Om så är fallet: när då och på vilket sätt?

2. Om det skulle gå så att det inför Europeiska gemenskapernas domstol väcks talan om fördragsbrott mot Frankrike, varvid rättsförfarandet kunde utmynna i att Frankrike blev tvunget betala böter: hurdana möjligheter anser kommissionen att en sådan talan har för att lyckas, hur lång tid skulle förfarandet ta i anspråk och hur långa skulle fristerna vara innan böterna förelades att betalas?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(21 september 1998)

1. Frågeställaren hänvisas till kommissionens svar på Michael Elliotts muntliga fråga H-726/98 under frågestunden vid parlamentets sammanträdesperiod i september 1998(1).

2. I artiklarna 169 och 171 i EG-fördraget regleras det förfarande som skall följas när en medlemsstat har underlåtit att uppfylla en skyldighet. De böter som anges i artikel 171 får domstolen tillgripa först vid den andra domen, genom vilken domstolen konstaterar att medlemsstaten har underlåtit att efterkomma domstolens första dom.

Om kommissionen efter det motiverade yttrande som nämns i föregående punkt, och efter att ha undersökt Frankrikes svar, beslutar att väcka talan vid domstolen, ankommer det på domstolen att uttala sig inom sedvanlig tidsfrist. Denna är vanligtvis ett till två år.

Om domstolen konstaterar att Frankrike har överträtt bestämmelserna om jaktsäsongen för vilda fåglar och om Frankrike inte följer denna dom, kan kommissionen väcka talan i enlighet med artikel 171 i EG-fördraget. Detta förfarande omfattar, liksom förfarandet enligt artikel 169 i fördraget, en inledande fas (formell underrättelse, motiverat yttrande) och en processfas vid domstolen. Erfarenheten visar att detta förfarande i sin helhet kan ta flera år.

(1) Europaparlamentets protokoll (september 1998).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2636/98

från Hiltrud Breyer (V) , Otto von Habsburg (PPE) , Charles Goerens (ELDR) , Klaus-Heiner Lehne (PPE) , Claudia Roth (V) , Wilmya Zimmermann (PSE) och Karl Habsburg-Lothringen (PPE) till rådet

(1 september 1998)

Angående: Visumtvång för Bulgarien och Rumänien

1. Hur anser rådet att hjälp före anslutningen av Bulgarien och Rumänien till Europeiska unionen låter sig förenas med visumtvång för deras medborgare, efter att två EU-institutioner, Europaparlamentet och Europeiska gemenskapernas kommission, uttalat sig för att dessa länder skall strykas från den gemensamma förteckningen enligt artikel 100c i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, en ståndpunkt som Europaparlamentet inom kort ännu en gång kommer att bekräfta?

2. Vilka är skälen för rådets vägran att avskaffa visumtvång för dessa länder?

3. Känner rådet till de delvis oacceptabla villkor under vilka bulgariska respektive rumänska medborgare erhåller visum för inresa i ett av EU:s medlemsländer? Avser rådet att sänka kraven och villkoren för att erhålla sådana visum och avskaffa dem inom överskådlig tid?

4. Anser rådet att den zigenska befolkningsandelen i dessa länder är ett hinder för att stryka dessa länder från den gemensamma förteckningen? Om ja, varför?

Svar

(7-8 september 1998)

För närvarande har rådet inte fått något förslag från kommissionen om att stryka Bulgarien och Rumänien från förteckningen över tredje länder vars medborgare skall vara försedda med visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser.

Rådet känner inte till de svårigheter som den ärade parlamentsledamoten nämner när det gäller beviljande av visering. Kraven och villkoren för beviljande av visering är för närvarande inte harmoniserade på gemenskapsnivå.

Det bör understrykas att viseringsbestämmelserna inte skiljer mellan etniska grupper utan grundar sig på medborgarskap i det aktuella landet.

Inom ramen för rådets strategi för att närma kandidatländernas politik till Europeiska unionens i viseringsfrågor, anordnar rådet alltsedan det luxemburgska ordförandeskapet regelbundna möten mellan medlemsstaterna, kommissionen och de ovan nämnda länderna.