ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-1277/00

från Jan Andersson (PSE) till kommissionen

(19 april 2000)

Ämne: Beskattning i Finland av pensioner intjänade i Sverige

Det har kommit till min kännedom att finska medborgare som arbetat i Sverige vid hemvändandet till Finland får sina pensioner som är intjänade i Sverige beskattade även av finska skattemyndigheter. Personer som berörs av detta anser att detta innebär en oskälig dubbelbeskattning som också motverkar den fria rörligheten av arbetskraft mellan två EU-länder.

Har kommissionen uppmärksammat det rådande förhållandet vad gäller den finska beskattningen av pensioner intjänade i Sverige, och finns det några planer inom kommissionens pågående arbete som skulle kunna medverka till en förändring av den rådande situationen?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(9 juni 2000)

I avsaknad av harmonisering på gemenskapsnivå omfattas frågan om beskattningsrättens fördelning när det gäller bilaterala förbindelser av medlemsstaternas behörighet, vilket nyligen bekräftats av domstolen(1). Det normala sättet att undvika dubbelbeskattning är avtal. Även om alla medlemsstater inte har slutit avtal med varandra, har alla medlemsstater som gränsar till varandra slutit sådana. Förhållandena mellan Finland och Sverige regleras av det avtal av den 23 september 1996 som ingåtts mellan de nordiska länderna, och som ändrats genom ett protokoll av den 6 oktober 1997.

Enligt artikel 18.1 i detta avtal skall pensioner som betalas från en avtalsslutande stat (Sverige) till en person med hemvist i en annan avtalsslutande stat (Finland) beskattas endast i den förstnämnda staten (Sverige). Enligt artikel 25.3 d i avtalet gäller dock att när en person med hemvist i Finland förvärvar inkomst som enligt bestämmelserna i detta avtal beskattas endast i en annan avtalsslutande stat (Sverige) får Finland inräkna inkomsten i beskattningsunderlaget men skall sätta ned den finska skatten på inkomsten genom avdrag med den del av inkomstskatten som belöper på den inkomst som förvärvats från denna andra stat (Sverige).

Även om en tillämpning av artikel 25.3 d kan leda till en ökning, på grund av progressiv beskattning, av den skatt som skall betalas på annan inkomst i Finland, synes någon dubbelbeskattning inte äga rum i fråga om pensioner som för arbete i Sverige betalas till personer med hemvist i Finland. Eftersom det inte finns några tecken på att dubbelbeskattning sker, är det svårt att se vilka åtgärder som kommissionen skulle kunna vidta i detta fall. Det kan dock nämnas att kommissionen för närvarande ser över pensionsöverenskommelser från beskattningssynpunkt.

(1) Dom av den 12 maj 1998, mål C-336/96, makarna Robert Gilly, punkt 30.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1917/00

från Michiel van Hulten (PSE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Gemenskapsstöd till Enschede

Den 13 maj 2000 exploderade fabriken SE Fireworks i Enschede och förstörde eller skadade en stor del av norra Enschede. Den 17 maj 2000 flög kommissionsordförande Prodi över Enschede för att bevittna förstörelsen och vid sin återkomst meddelade han att han skulle överväga hur kommissionen skulle kunna medverka till att åtgärda de enorma skadorna.

1. Kan kommissionen uppge vilka åtgärder den vidtagit för att uppfylla sitt åtagande?

2. Kan kommissionen tänka sig att så snabbt som möjligt återigen behandla Nederländernas förslag angående Europeiska strukturfonderna så att återuppbyggnadsarbetet kan utföras utan onödiga förseningar?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(2 augusti 2000)

1. Med anledning av kommissionsordförande Prodis besök i det förstörda området, har kommissionen tillsammans med det nederländska ministeriet för inrikes frågor och företrädare för Enschede kommun, undersökt möjligheterna att stödja vissa av återuppbyggnadsåtgärderna. Olika tekniska sammanträden har hållits med anledning av återuppbyggnaden.

Stödet till det förstörda området borde i första hand ske inom ramen för den nya stadsplanen som de nederländska myndigheterna nyligen (april 2000) sänt till kommissionen för strukturfondernas mål 2. Stöd från andra program såsom gemenskapsinitiativen Urban, Interreg och Equal, kan ske på tillfällig basis. Dock skulle detta stöd bli mer begränsat på grund av budgetrestriktioner och särskilda restriktioner för utgiftsberättigande.

2. Kommissionen är villig att acceptera ändringar i den nuvarande nederländska planen för mål 2 till förmån för Enschedeområdet och ger också högsta prioritet till detta särskilda program.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1831/00

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(31 maj 2000)

Ämne: Utvidgningens konsekvenser

Mål 1-områdena definieras som områden där BNP per capita mätt i köpkraftsparitet är lägre än 75 procent av genomsnittet för gemenskapen.

Detta genomsnitt beräknas med Europeiska unionens nuvarande 15 medlemsstater som grund.

Hur anser kommissionen att detta mått bör beräknas efter den planerade utvidgningen, inklusive dess första fas, med utgångspunkt i att BNP i kandidatländerna uppgår till mellan 30 och 40 procent av gemenskapens genomsnitt?

Kan en region i dagens Europeiska union bli statistiskt rik endast på grund av utvidgningseffekten, utan att det har skett några förändringar i regionens ekonomiska och sociala situation?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(30 juni 2000)

I enlighet med artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1) fastställde kommissionen den 1 juli 1999 en förteckning över de områden i de femton medlemsstaterna som är berättigade till stöd enligt strukturfondernas mål 1 under programperioden 20002006.

Denna förteckning gäller i sju år. Den kommer inte att ändras även om gemenskapens genomsnittliga bruttonationalprodukt (BNP) per invånare skulle minska på grund av anslutningen av nya medlemsstater.

När det gäller perioden efter 2006 skall regionernas situation i förhållande till en utvidgad union analyseras och förslag om ett antal riktlinjer för framtida sammanhållningspolitik läggas fram i den andra sammanhållningsrapporten, som kommissionen skall anta i slutet av året i enlighet med artikel 159 (tidigare artikel 130 B) i EG-fördraget.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1702/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Innehållsdeklaration för parfym

Det finns ungefär 2 500 olika doftaromer som kan kombineras för att ge doft åt bland annat schampo, parfymer och tandkrämer. I början av 1999 hävdade den tyska hälso- och miljötidskriften ÖKO-TEST att deras analyser visat att många av världens mest kända parfymer innehåller ämnen som vid djurförsök gett indikationer på leverskador.

Är det inte rimligt att det i innehållsdeklarationerna för ovan nämnda varor anges vilka doftaromer som används?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(30 juni 2000)

Kommissionen känner inte till några aromatiska ämnen som orsakar leverskador hos människor när de används som parfymoljor i kosmetiska produkter på den europeiska marknaden. Rådets direktiv 76/768/EEC av den 27 juli 1976 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosmetiska produkter(1) (kosmetikadirektivet) har som främsta syfte att skydda människors hälsa. Därför gäller som allmän princip i detta direktiv att endast kosmetiska produkter som inte är skadliga för människors hälsa får släppas ut på marknaden. Kosmetiska produkter får alltså endast innehålla säkra ingredienser. En ingrediens som inte säkert kan användas bör förbjudas, eftersom den kosmetiska produkten inte längre skulle vara säker.

Enligt kosmetikadirektivet kan ingrediensers säkerhet, även de som används som parfymoljor, utvärderas av den vetenskapliga kommittén. Om den vetenskapliga kommittén på grundval av vetenskapliga uppgifter anser att ämnet är toxiskt för människans lever när det används som ingrediens i kosmetika bör det förbjudas och föras in i bilaga 2 till direktivet. Om den vetenskapliga kommittén anser att en sådan ingrediens är säker upp till en viss nivå bör användningen av den ingrediensen begränsas och den bör föras in i bilaga 3. En ingrediens som har visat sig vara skadlig för människans lever bör förbjudas, eller också bör användningen av den begränsas till en nivå som är säker; den bör inte enbart deklareras på etiketten.

(1) EGT L 262, 27.9.1976.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1162/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(12 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. I kapitel 5 behandlas lagstiftningen beträffande livsmedelssäkerhet.

Några konsumenter vill veta varifrån deras livsmedel kommer (punkt 103). Det saknas kunskaper om kostnaderna för ett system som skulle garantera detta, likaså vad gäller de praktiska möjligheterna.

1. Kommer kommissionen att föreslå en märkning när det gäller identiska beståndsdelar som härletts ur gentekniskt modifierade organismer, om inte varför anser kommissionen att detta inte är nödvändigt med hänsyn till deras släkskap med gmo, samt med hänsyn till konsumenternas rätt till information? Om detta är fallet, på vilket sätt avser då kommissionen att i lag reglera en sådan skyldighet?

2. Vilka krav på en kompletterande märkning när det gäller tillsatser och aromämnen som framställts med hjälp av gmo eftersträvar kommissionen som komplement till de bestämmelser om märkning när det gäller dylika ämnen som antogs redan i januari 2000?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 och E-1162/00 ingivet av David Byrne för kommissionen

(9 juni 2000)

De frågor som parlamentsledamoten har tagit upp undersöks i syfte att man skall kunna lägga fram förslag till lagstiftning enligt den tidsplan som fastställts i vitboken om livsmedelssäkerhet.

Det skulle vara olämpligt att för närvarande föregripa detaljerna i varje förslag.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2063/00

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(16 juni 2000)

Ämne: Konkreta åtgärder för att reformera genomförandet av budgeten för externa åtgärder

Den 5 juni 2000 presenterade kommissionsledamot Patten statistiska uppgifter (tabell) för Europaparlamentet, där man poängterade förskjutningen inom ramen för kategori 4 mellan det politiska beslutsfattandet som leder till ett budgetanslag och själva genomförandet av detta, såväl när det gäller åtagandebemyndiganden som betalningsbemyndiganden.

Vilka konkreta åtgärder har vidtagits för att avhjälpa denna bristfälliga förvaltning när det gäller kommissionens arbetsmetoder liksom de bestämmelser som gäller för berörda program och den personalstyrka som förvaltar dessa?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(14 juli 2000)

Den ledamot av kommissionen som ansvarar för yttre förbindelser har redovisat statistik över utestående åtaganden för de olika programmen för externt samarbete. Siffran för utestående åtaganden utgörs av skillnaden mellan de belopp för vilka det gjorts budgetåtaganden och de belopp som utbetalats för programmen. Siffran för utestående åtaganden är en av indikatorerna på hur långt programmen har fortskridit på fältet. Om siffran är relativt hög eller inte slutar att stiga kan det vara ett tecken på absorptionsproblem, dvs. att programmet har svårt att utnyttja de anslagna medlen.

Flera olika faktorer, som kan vara hänförliga både till mottagaren och till givaren, kan ligga bakom dessa absorptionsproblem: onödigt tunga regelverk, otillräckliga mänskliga resurser, externa faktorer (naturkatastrofer) och politiska eller organisatoriska förändringar hos mottagaren.

I syfte att förbättra stödprogrammens resultat och effektivitet har kommissionen nyligen antagit åtgärder för att reformera förvaltningen av biståndet till tredje land(1). Kommissionens meddelande i frågan innehåller en handlingsplan med tillhörande tidsplan, i vilken alla de åtgärder som kommissionen planerar att vidta utförligt beskrivs. Ett exempel på detta är att den gemensamma tjänsten för yttre förbindelser görs om till ett kontor och att förvaltningsuppgifterna i ökad utsträckning delegeras till delegationerna eller decentraliseras till mottagarländerna. Frågan om personalresurser, inklusive de som för närvarande anlitas genom kontoren för tekniskt stöd, kommer att tas upp i den ändringsskrivelse till det preliminära budgetförslaget för år 2001 som kommissionen planerar att lägga fram i september. En ökad delegering till delegationerna skulle få konsekvenser för budgeten och kan bara lyckas om nödvändiga medel ställs till förfogande.

(1) SEC(2000) 814.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2030/00

från Jean-Claude Fruteau (PSE) till kommissionen

(21 juni 2000)

Ämne: Angående: Fytosanitära åtgärder

De fytosanitära åtgärderna har råkat i strykklass i samband med Poseidom-jordbruk (artikel 11). Ändå är den växtmedicinska kampen mot skadliga organismer av största vikt för de yttersta randområdena.

Därför kan man bara beklaga hur små anslagen är i dagens läge, liksom också att det tar alltför länge från det åtgärderna genomförs till det att anslagen utbetalas.

Vilka konkreta åtgärder avser kommissionen vidta för att greppa dessa bägge problem?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 augusti 2000)

Kommissionen vill meddela att den fytosanitära situationen i de franska utomeuropeiska departementen har ägnats särskild uppmärksamhet sedan 1993. Sedan det året har ett mycket stort antal åtgärdsprogram som lagts fram av Frankrike för landets utomeuropeiska departement i stor utsträckning medfinansierats ur gemenskapens budget, vilket gjort att dessa departement effektivt har kunnat hantera särskilda fytosanitära problem som beror på deras perifera läge och särskilda karaktär som öar. År 1999 uppgick medfinansieringen av det fytosanitära underprogrammet som omfattade minst tre olika kategorier av projekt för vart och ett av de utomeuropeiska departementen till 700 000 euro.

Kommissionen kommer att se till att inga onödiga förseningar av de administrativa förfarandena uppstår för betalning av den gemenskapsfinansiering som tillstyrkts. Dessutom kommer kommissionen, med utgångspunkt från riktlinjerna för budgeten som fastställdes i kommissionens rapport av den 14 mars 2000 om artikel 299.2 i EG-fördraget (tidigare artikel 227)(1), att undersöka möjligheterna att stabilisera medfinansieringen för lämpliga åtgärdsprogram för fytosanitära förbättringar.

(1) KOM(2000) 147 slutlig I detta meddelandes slutsatser anges att kommissionens förslag leder till budgetkonsekvenser kommer de att få särskild uppmärksamhet i enlighet med bestämmelserna i artikel 299.2 inom ramen för den budgetplan som fastställdes i det interinstitutionella avtalet av den 6 maj 1999..
SKRIFTLIG FRÅGA E-1504/00

från Ilka Schröder (Verts/ALE) till kommissionen

(12 maj 2000)

Ämne: Ikraftträde för handelsavtalet mellan EU och Mexiko

Handelsavtalet mellan EU och Mexiko, vilket undertecknades den 23 mars 2000 i Lissabon skall träda i kraft den 1 juli 2000. Den 2 juli 2000 kommer presidentval att förrättas i Mexiko.

1. Anser kommissionen att den på detta sätt fastställda tidpunkten för när handelsavtalet mellan EU och Mexiko skall träda i kraft kan komma att påverka utgången av Mexikos presidentval?

2. Fastställdes denna tidpunkt medvetet på ett sådant sätt, att avtalet skall träda i kraft omedelbart före valen i Mexiko?

3. Kan tidpunkten för när handelsavtalet mellan EU och Mexiko skall träda i kraft uppskjutas så att avtalet inte kan missbrukas av det mexikanska regeringspartiet som tema i valrörelsen?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(15 juni 2000)

1. Kommissionen anser att presidentvalet i Mexiko är en intern angelägenhet för Mexiko.

2. Takten i förhandlingarna och när de kan avslutas beror på huruvida de båda inblandade parterna kan finna en lösning som är ömsesidigt tillfredsställande, och inte på endera partens inrikespolitiska hänsyn. När det gäller Mexiko är det i gemenskapens intresse att avtalet träder i kraft snarast möjligt, eftersom det kommer att göra det möjligt för gemenskapen att snabbt återställa konkurrenskraften för sina produkter på den mexikanska marknaden. Det bör påpekas att den interna processen för godkännande i gemenskapen är beroende av rådets och Europaparlamentets bedömning av förhandlingsresultaten. Denna interna godkännandeprocess är bunden av i förväg fastställda förfaranden med egna tidsramar.

3. Såsom nämns ovan är presidentvalet en intern angelägenhet för Mexiko. I det beslut som antogs den 23 mars 2000 av gemensamma rådet för gemenskapen och Mexiko, vilket bygger på interimsavtalet, fastställs att avtalet skall träda i kraft den 1 juli 2000. Eftersom beslutet är rättsligt bindande kommer ikraftträdandet att ske automatiskt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1886/00

från Concepció Ferrer (PPE-DE) till kommissionen

(9 juni 2000)

Ämne: Avveckling av ECIP-programmet

Kommissionen lade fram ett förslag till förordning till parlamentet och rådet som innebar att det finansiella instrumentet ECIP skulle avvecklas från och med den 31 december 1999.

Kan kommissionen förklara varför de ansökningar som lades fram före detta datum inte behandlades?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(17 juli 2000)

Trots den framgång som instrumentet European Community Investment Partners (ECIP) haft under de senaste åren har man ansett det nödvändigt att avveckla det

på grund av att det blivit nödvändigt att rationalisera de gällande förordningar som ligger till grund för diverse instrument (t.ex. Al-Invest och Meda-Invest) och med hänsyn till den reform som den nya kommissionen inlett för att å ena sidan stärka förvaltningen av gemenskapens medel, och å andra sidan minska riskerna med och komplexiteten i de finansierade programmen.

För att kunna finansiera förvaltningskostnader och kostnader för tekniskt bistånd i samband med avvecklandet av ECIP-akterna har kommissionen föreslagit att en ny förordning antas av rådet och parlamentet som skall utgöra den rättsliga grunden för detta. Målsättningen är att budgeten endast skall användas till att finansiera uppföljningen av de åtgärder som omfattas av kontrakt ingångna före den 31 december 1999, tekniskt bistånd och nödvändiga revisioner i samband med avvecklingen av ECIP. Detta innebär att det inte har utvärderats, godkänts eller ingåtts kontrakt om någon åtgärd efter den 31 december 1999 och att de projekt som lagts fram före den 31 december 1999 men inte tilldelats något kontrakt inte kan beaktas. Kommissionen har officiellt underrättat de finansiella instituten om detta och andra som direkt berörs av detta beslut.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2110/00

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Budgetposten A-3027

I budgetposten A-3027 anslås 1 500 000 euro ur gemenskapens medel för Internationella centret för europeisk utbildning.

Kunde kommissionen precisera vad denna utbildning går ut på och vilka som kommer i åtnjutande av den?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(19 september 2000)

I budgetpost A-3027 ingår bidrag till ett utbildningsprogram (kurser, seminarier, studiedagar, symposier och konferenser), till publikationer och till forskning inom den europeiska integrationen, i enlighet med en handlingsplan som fastställts av Centre International de Formation Européenne (CIFE), 35-37 Rue des Francs-Bourgeois, F-75004 Paris vars generaldirektorat är beläget vid 10 Avenue des Fleurs, Nice.

I programmet ingår huvudsakligen europeiska studiedagar vid olika universitet, sommarkurser, internationella seminarier, nya studiesammankomster inom europeiska studier, symposier och konferenser kring aktuella frågor i Europa. I utbildningen deltar studenter, lärare och yrkesverksamma.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1698/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Antalet tjänstemannakommittéer

År 1997 beräknade kommissionen att 424 tjänstemannakommittéer tog mellan 4 000 och 5 000 beslut per år.

Hur många tjänstemannakommittéer har kommissionen idag och hur många beslut uppskattar kommissionen att de tog år 1999?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(28 juli 2000)

Det finns för närvarande 242 kommittéer sammansatta av företrädare från medlemsstaterna och med uppgift att hjälpa kommissionen att utöva sina verkställande befogenheter.

Under 1999 yttrade sig dessa kommittéer om fler än 2 500 förslag som innehöll åtgärder som skulle genomföras.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1736/00

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(20 maj 2000)

Ämne: Sträckningen av motorvägen Autopista del Atlántico genom Porriño

Efter att ha övervägt flera olika alternativ för sträckningen av motorvägen Autopista del Atlántico genom Porriño (Pontevedra, Spanien) valde Ministerio de Fomento (ung. näringsdepartementet) och det koncessionsinnehavande företaget det alternativ som är mest skadligt för miljön, nämligen det som går i närheten av lagunen Gándaras de Budiño i ett område som planeras ingå i nätet Natura 2000.

Detta område ingår i registret över galiciska naturområden, i enlighet med dekretet av den 28 oktober 1999, och omfattar provisoriskt de områden som föreslås ingå i nätet Natura 2000 i egenskap av naturområden som åtnjuter allmänt skydd.

Känner komissionen till att man har valt denna sträckning för ovannämnda motorväg som inverkar på ett område av europeisk betydelse, enligt rådets direktiv 92/43/EG(1) om bevarande av livsmiljöer samt vilda växter och djur?

Samfinansieras detta arbete av gemenskapen?

Hur avser kommissionen att ingripa gentemot de spanska och galiciska myndigheterna för att skydda området Gándaras de Budiño?

(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(22 juni 2000)

Enligt den information kommissionen fått av de spanska myndigheterna erhåller den sträckning av atlantkustmotorvägen som berör Porriño ingen samfinansiering genom strukturfonderna för perioden 2000, eftersom den anläggs genom koncessionsavtal med ett privat företag.

Området i fråga, Gandaras de Budiño, har av de spanska myndigheterna föreslagits som område av gemenskapsintresse (ES 1140011). Därför har kommissionen beslutat sig för att närmare undersöka de upplysningar frågeställaren lämnar. Som ett led i denna undersökning har kommissionen vänt sig till de spanska myndigheterna för att kontrollera om gemenskapslagstiftningen har följts i detta fall.