SKRIFTLIG FRÅGA P-3174/00

från Carlos Coelho (PPE-DE) till kommissionen

(4 oktober 2000)

Ämne: Sokrates-/Erasmusprogrammets stipendier för rörlighet

Syftet med Erasmusprogrammet är att främja de studerandes rörlighet genom att ge dem möjlighet att genomföra en del av sina studier i en annan medlemsstat, vilket samtidigt främjar utbildningens europeiska dimension. Att uppmuntra rörlighet över gränserna mellan olika universitet bidrar till större öppenhet och till erkännande av olika examensbevis och kvalifikationer inom gemenskapen.

En portugisisk studerande har i ett brev förklarat att han på det femte året studerar till civilingenjör på tekniska högskolan, och att han ansökt om att få delta i Sokrates II/Erasmusprogrammet. Han erbjöds studera andra terminen innevarande studieår vid Danmarks Tekniska Högskola i Lyngby. För detta fick han ett rörlighetsstipendium ur Sokratesprogrammet, på totalt 1 200 euro, en summa där även reseutgifterna förväntas ingå. Eftersom hans uppehälle i Danmark skall vara minst fem månader och eftersom priset på en flygbiljett är ungefär en tredjedel av ovannämnda stipendiesumma, anser sig den studerande inte kunna genomföra utlandsvistelsen om han inte erbjuds ytterligare ekonomiskt stöd.

Håller inte kommissionen med om att dessa program för ökad rörlighet i grunden endast riktar sig till barn från de mest välbärgade familjerna?

Eller tänker kommissionen överväga andra indirekta stödformer, såsom minskade resekostnader, bostadsbidrag e.d. som skulle kunna komplettera Erasmusstipendierna?

Vilka åtgärder tänker kommissionen för övrigt vidta för att på europeiskt och nationellt plan öka möjligheterna att få råd via nätet (helplines), så att studerande i svårigheter kan få hjälp att så långt möjligt överbrygga de hinder som står i vägen för rörligheten?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(26 oktober 2000)

Erasmus-stipendierna är avsedda att bidra till de extrakostnader som uppkommer i samband med studier i utlandet, exempelvis resekostnader och en potentiell skillnad i levnadskostnaderna jämfört med hemlandet. Erasmus-stipendiet är inte ett heltäckande stipendium och är således inte avsett att täcka alla de kostnader som uppkommer i samband med en Erasmus-studerandes studievistelse i utlandet.

Kommissionen håller inte med om att den rörlighet för studerande som erbjuds genom Erasmus- programmet skulle vara avsedd enbart för barn till välbärgade föräldrar. Kommissionen godkände den 18 januari 2000 en rapport om en undersökning av Erasmus-stipendiaternas sociala och ekonomiska bakgrund(1). Av rapporten framgår tydligt att Erasmus-stipendiaternas ekonomiska bakgrund inte skiljer sig från studerandes i allmänhet. Samma slutsatser dras i den externa slututvärderingen av Sokrates I.

Utbytesverksamheten för studerande inom Erasmus är en decentraliserad åtgärd, och medlemsstaterna utformar själva sin policy för beviljande av stipendier inom de allmänna riktlinjer som kommissionen utfärdat. Kommissionen har alltid uppmuntrat medlemsstaterna att beakta de studerandes sociala och ekonomiska bakgrund när de beslutar om stipendiebelopp. Vissa medlemsstater tillämpar detta kriterium, medan andra har valt att inte göra det. Medlemsstaterna har också anmodats att på nationell, regional eller institutionell nivå komplettera gemenskapens bidrag till Erasmus-stipendiaterna. Även här skiljer sig medlemsstaternas praxis åt.

Det är de universitet som deltar i Erasmus-programmet som i samarbete med nationella myndigheter har till uppgift att ge stöd och hjälp till utbytesstudenter.

(1) KOM(2000) 4 slutlig.