SKRIFTLIG FRÅGA P-2787/00

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(1 september 2000)

Ämne: Olaglig invandring från Albanien

I oktober 1999 fastställde Europeiska rådet i Tammerfors att den gemensamma EU-politiken för asyl och invandring skall bestå av följande: partnerskap med ursprungsländerna inom ramen för en samlad strategi som omfattar de politiska aspekterna, de mänskliga rättigheterna och utvecklingen i ursprungs- och transitländerna och -regionerna; en gemensam europeisk asylordning; lika behandling av medborgare i tredje land; styrning av invandringsströmmarna på grundval av en aktiv, gemensam politik när det gäller visum och falska dokument samt kampen mot den organiserade brottslighet som leder till olaglig invandring, liksom kampen mot människohandel och utnyttjande av människor.

I mars 1999 antog rådet likaledes gemensamma åtgärder som omfattar ett bidrag från Europeiska unionen för återuppbyggnad av en effektiv polisstyrka i Albanien.

Under de senaste åren har situationen blivit ohållbar. Flera olagliga invandrare och italienska poliser har mist livet. Man kan i synnerhet nämna olyckan vid den apuliska kusten den 24 juli 2000, då två italienska tulltjänstemän, en kurdisk flykting och två av de båtförare som idkar människosmuggling omkom efter att människosmugglarna hade stött på en av tullens patrullbåtar.

Kan kommissionen besvara följande frågor:

1. Bör inte Europeiska unionen ta hand om detta problem? De italienska gränserna är ju numera Europas gränser. Varken invandrare, narkotika, cigaretter eller vapen stannar enbart vid den italienska kusten, utan når även fram till de europeiska huvudstäderna, såsom Paris, Amsterdam etc.

2. Bör inte Albanien göra mer konkreta insatser i kampen mot den organiserade brottsligheten?

3. Bör inte de olika formerna av finansiering till Albanien frysas?

4. Vad anser kommissionen generellt om denna fråga?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(3 oktober 2000)

1. Kommissionen är fullt medveten om de problem som människosmugglingen och handeln med människor över Adriatiska havet medför. Albanien är en av de viktigaste vägarna för illegal invandring till unionen från Balkan. Vad gäller tullen har gemenskapen sedan juni 1997 en stödgrupp för tullfrågor (CAM-A) på plats i Albanien för att hjälpa till med moderniseringen av Albaniens tullförvaltning. I detta stöd ingår särskilda aktioner riktade mot smugglingen, delvis i samarbete med den italienska polismyndigheten Guardia di Finanzia. Vad gäller polisen finns en multinationell polisgrupp som står under ledning av Västeuropeiska unionen och understöds av en gemensam åtgärd från gemenskapens sida och av gemenskapsstöd. Gruppen ger råd och utbildning för den albanska polisen. I detta stöd har sedan 1999 också ingått mobila enheter som utbildar den albanska polisen på fältet.

På grundval av det arbete som utförts inom en högnivågrupp för asyl- och migrationsfrågor som bildades 1999 antog rådet (allmänna frågor) i juli 2000 en heltäckande åtgärdsplan för Albanien och det angränsande området (liknande åtgärdsplaner har beslutats för Irak och Sri Lanka). Planen inriktades på bekämpningen och förebyggandet av illegal invandring. Inom ramen för stabilitetspakten för sydöstra Europa och för det adriatiska initiativet som bygger på Ancona-deklarationen från 19-20 maj 2000 har dessutom utformats ett antal åtgärder inom området rättsliga och inrikes frågor. Dessa åtgärder rör skydd mot människosmuggling och handel med människor.

2. Den organiserade brottsligheten i Albanien har tilltagit till följd av statens kris 1997 och, på senare tid, på grund av konflikten i Kosovo 1999. Kampen mot den organiserade brottsligheten måste ses mot bakgrund av behovet att förbättra den allmänna ordningen och brottsbekämpningen och att stärka korruptionsbekämpningen (också inom den albanska förvaltningen). Ett betydelsefullt första steg vore att anta lämplig lagstiftning. Den nya tullagen, som utarbetats i samarbete med CAM-A och antogs 1999, utgör en god rättslig grund för handel och måste tillämpas helt och fullt av de albanska myndigheterna. Vad gäller handeln med människor, som ökat särskilt starkt sedan 1999, är det tydligt att den befintliga lagstiftningen inte är tillräcklig för att avskräcka de kriminella nätverk som ägnar sig åt denna verksamhet. Problemet har upprepade gånger tagits upp i bilaterala sammanhang. Albanien förväntas anta nya lagar under hösten 2000.

3. Gemenskapens stöd till Albanien är främst inriktat på institutionsuppbyggnad (inbegripet tullen, polisen, rättsväsendet och en reform av den offentliga förvaltningen) och utveckling av infrastruktur (vägar, vatten och avlopp). Budgetstöd ges till olika sektorer på särskilda villkor eller, som skedde 1999, för att täcka kostnaderna med anknytning till Kosovo-krisen då Albanien, som är det fattigaste landet i Europa, tillfälligt tog emot 500 000 kosovoalbaner (motsvarande mer än 8 % av landets egen befolkning). Kommissionen anser att det endast vore destabiliserande att frysa biståndet till Albanien därför att landet inte förmått kontrollera den illegala migrationen på ett tillfredsställande sätt.

4. Den illegala invandringen och handeln med människor ökar vanligen under sommaren, vilket också leder till incidenter av det slag som parlamentsledamoten nämner. Denna tragedi visar att man måste skilja på illegal invandring av albaner och smuggling av invandrare eller flyktingar från andra länder. Även om Albanien gjorde sitt yttersta kan landet ensamt säkerligen inte lösa detta problem. Det krävs en mer omfattande strategi, med deltagande av alla länder längs smugglingsvägarna och av de berörda personernas ursprungsländer. Av detta skäl deltar EU aktivt i förhandlingar inom Förenta nationerna om ett protokoll om människosmuggling som är tänkt att utgöra ett tillägg till FN:s konvention om bekämpning av gränsöverskridande organiserad brottslighet.