SKRIFTLIG FRÅGA E-3182/97 från Mihail Papayannakis (GUE/NGL) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Miljöförstöring på slätten runt Megalopolis

Invånarna på slätten runt Megalopolis är mycket oroliga på grund av att elverkets anläggning för elproduktion inte iakttar de nödvändiga kraven för verksamheten.

1. De 30 miljoner kubikmeter utsläpp (främst koldioxid, kolmonoxid, svaveldioxid, svavelsyra och kväveoxid) som varje dygn släpps ut i luften, överskrider Europeiska unionens gränsvärden.

2. 700 ton brunkol och aska från de 11 skorstenarna med elektrostatiska filter och elektrostatiska filter för aska förorenar luften varje dygn, samtidigt som större delen av dem hamnar på marken.

3. Filtrens genomsnittliga livstid är 5-6 år, men på elverkets anläggning i Megalopolis har de inte bytts ut på 24 år, vilket får till resultat att deras reningsförmåga i dag är ungefär 10 %.

4. De gemenskapsdirektiv som rör luftföroreningar från industrianläggningar överträds med god marginal, samtidigt som utsläppen av skadliga gaser skapar en situation som får allvarliga följder för invånarnas hälsa.

Mot bakgrund av ovanstående tillfrågas kommissionen:

1. Anser den att det är meningsfullt att utföra en lokal kontroll för att fastställa rådande situation på elverkets anläggning vid Megalopolis?

2. Avser den att mer aktivt ingripa mot de ansvariga grekiska myndigheterna så att åtgärderna för att ta itu med riskerna påskyndas och så att de elektrostatiska filtren och brunkolsfiltren omgående ersätts på ett sådant sätt att även gemenskapslagstiftningen respekteras och folkhälsan och miljön skyddas?

3. Är den - för det fall de ansvariga grekiska myndigheterna inkommer med en ansökan - villig att samfinansiera ersättandet av ovannämnda filter inom ramen för de operativa programmen för miljön eller energin?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (24 november 1997)

På grundval av de upplysningar som parlamentsledamoten anför som stöd för sin fråga är det inte möjligt att - så kategoriskt som han gör - dra slutsatsen att gemenskapsdirektiven som rör luftföroreningar från industrianläggningar överträds med god marginal.

Enligt de uppgifter som kommissionen har är elverket i Megalopolis en stor förbränningsanläggning som omfattas av rådets direktiv 88/609/EEG av den 24 november 1988 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar ((EGT L 336, 7.12.1988. )). Det består av fyra enheter som använder lignit som bränsle. De tre första enheterna togs i drift mellan 1970 och 1975, medan den fjärde enheten togs i drift 1991.

I direktiv 88/609/EEG föreskrivs att de stora förbränningsanläggningar som tas i drift efter den 1 juli 1987 skall respektera utsläppsgränsvärdena för svaveldioxid, kväveoxider och stoft (artikel 4 och bilaga III-VII). För anläggningar som använder inhemskt fast bränsle av en särskild beskaffenhet får utsläppsgränsvärdena emellertid överskridas förutsatt att de når upp till en minsta avsvavlingsgrad.

För de tre äldsta enheterna fastställs det inte några utsläppsgränsvärden för varje enskild enhet i direktiv 88/609/EEG men däremot fastställs årliga utsläppstak i det program som varje medlemsstat var tvungen att utarbeta för att minska de årliga utsläppen av svaveldioxid och kväveoxider från samtliga stora befintliga förbränningsanläggningar som fanns i medlemsstaten före den 1 juli 1987. De grekiska myndigheterna har faktiskt underrättat kommissionen om den plan för stabilisering av utsläpp som utarbetades 1992 samt om förteckningen av utsläppen för fas 1.

Kommissionen vill göra parlamentsledamoten uppmärksam på det faktum att direktiv 88/609/EEG inte innehåller någon direkt reglering av utsläppen av stoft från befintliga stora förbränningsanläggningar (före den 1 juli 1987). Däremot behandlas luftkvaliteten (vad gäller svaveldioxid och svävande partiklar) i rådets direktiv 80/779/EEG av den 15 juli 1980 om gränsvärden och vägledande värden för luftkvalitet med avseende på svaveldioxid och svävande partiklar ((EGT L 229, 30.8.1980. )), och kommissionen har nyligen föreslagit ett nytt direktiv ((KOM(97) 500. )) inom ramen för rådets direktiv 96/62/EEG av den 27 september 1996 om utvärdering och säkerställande av luftkvaliteten ((EGT L 296, 21.11.1996. )) och som upphäver direktiv 80/779/EEG.

Det är inte kommissionens uppgift att utföra lokala kontroller av medlemsstaternas industrianläggningar. Sådana kontroller ansvarar de lokala myndigheterna för. Kommissionen tänker ändå be de grekiska myndigheterna om ytterligare upplysningar angående de bestämmelser som har tagits för att se till att enhet 4, redan från början, uppfyller kraven i direktiv 88/609/EEG samt de bestämmelser som har tagits för att direktiv 80/779/EEG skall iakttas.

Byggandet av Megalopolisanläggningens fjärde enhet har medfinansierats genom strukturfonderna som ett led i gemenskapens stödram för Grekland 1989-1993. Stödet utgjorde 45,4 % av kostnaderna på 56 miljarder drachmer (ca. 187 miljoner ecu).

En förutsättning för finansieringen är att det före den 31 december 1998 uppförs en enhet för fullständig avsvavling med nationella medel. Enligt gällande kommissionsbeslut skall det stöd som beviljas för denna enhet i Megalopolisverket återbetalas om de grekiska myndigheterna inte, inom den fastställda tidsplanen, gör de ytterligare investeringar som är nödvändiga för att minska föroreningarna till en acceptabel nivå. Det är självklart att kommissionen endast kan behandla en eventuell begäran från de grekiska myndigheterna om stöd till ersättning av filtren om det visar sig att de förpliktelser som följer av förutnämnda beslut har uppfyllts.