SKRIFTLIG FRÅGA E-0582/03

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(28 februari 2003)

Ämne: Cancerframkallande impregnerat trä som bör försvinna helt efter förbudet mot ny användning och märkning av förbrukat material som farligt avfall

1. Känner kommissionen till att det nederländska företaget Billiton, som ingår i Shell, sedan 1980-talet har kunnat göra sig av med 300 000 kilo arsenikföreningar (impregnersalter) per år som medel mot träröta genom att använda dessa till att impregnera europeiskt trä som genom detta får det tropiska träets mer beständiga egenskaper, och att detta även var möjligt med den arseniksyra som sedan länge ansetts vara giftig och som till och med i små koncentrationer tränger igenom mänsklig hud och därmed kan orsaka skada på arvsmassan och cancer och som omnämns i officiella handlingar med den kryptiska beteckningen arsenikpentoxid?

2. Finns det tillförlitliga och tillgängliga uppgifter om det sätt som man inom medlemsstaterna och kandidatländerna redan under lång tid och ofta behandlat trä för lekplatser, husbyggen, trädgårdsmöbler, staket, bryggor, telefonstolpar och jordbruksredskap med arseniksyra eller med krom VI som om möjligt är ännu farligare? I vilka medlemsstater har detta skett i högst respektive minst utsträckning?

3. Erinrar sig kommissionen att direktiv 2003/02/EG(1) som nyligen trätt i kraft visserligen innebär att impregnerat trä betraktas som farligt avfall och förhindrar att trä i framtiden impregneras med arseniksyra men att det fortfarande finns ett hål i skyddsreglerna för de impregnerade trä som fortfarande används i ursprungligt syfte och som kan fortsättas att användas under förutsättning att man endast rör det med handskar?

4. Varför behandlar man impregnerat trä som nu är i bruk annorlunda från den cancerframkallande asbest som också ofta användes som ett billigt och praktiskt byggmaterial och som man nu aktivt försöker avlägsna från platser där folk bor, arbetar eller uppehåller sig på fritiden?

5. Hur anser kommissionen att den nuvarande användningen skall försvinna helt, och i väntan på detta, avgränsas? Vilka kompletterande regler förväntar sig kommissionen från medlemsstaterna och kandidatländerna, hur lång tid får lösningar ta och vilka incitament från EU är påkallade efter det att direktiv 2003/02/EG införts fram till det att kommissionen vidtar ytterligare åtgärder?

Källa: Den nederländska tidningen Algemeen Dagblad den 12 februari 2003.

(1) EGT L 4, 9.1.2003, s. 9.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(4 april 2003)

1. Kommissionen känner inte till det nämnda företagets föregivna verksamhet. Beträffande användning av arsenik i trä är det enligt direktiv 89/677/EEG av den 21 december 1989(1) om ändring för åttonde gången av direktiv 76/769/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av vissa farliga ämnen och preparat (beredningar)(2) generellt förbjudet att använda dessa föreningar som träskyddsmedel. De får endast användas i lösningar av oorganiska salter av typen CCA (koppar, krom, arsenik) vid vissa

industrianläggningar. Arseniksyra är den arsenikförening som används i CCA-blandningar. Medlemsstaterna får tillåta användning på sitt territorium av preparat av typen DFA (dinitrofenol, fluorid, arsenik) för vissa ändamål.

2. Kommissionen har inte tillräckliga uppgifter för att lämna ett heltäckande svar på denna fråga. Dock framkom det vid en bedömning av riskerna med användning av arsenik i träskyddsmedel(3), som gjordes på kommissionens uppdrag, att arsenik har använts som träskyddsmedel sedan 1930-talet främst i blandningar av typen CCA. Sättet att bereda CCA-medel och fixera dem vid trä har förändrats sedan dess. I rapporten anges det också att träskyddsmedel av typen CCA stadigt minskade på världsmarknaden under första halvan av 1990-talet. 1996 uppskattades gemenskapsmarknaden för CCA till 11 000 ton/år, vilket var en minskning av den totala marknaden med över 50 % jämfört med 1989. I rapporten redogjordes också för de huvudsakliga användningsområdena för CCA-behandlat trä, däribland staket, lekredskap på lekplatser och konstruktionsvirke.

Beträffande användningen av CCA-behandlat trä i medlemsstaterna har Nederländerna infört förbud mot användning av kopparbaserade träskyddsmedel, inklusive CCA. Kommissionen diskuterar dessa nationella bestämmelser med Nederländerna mot bakgrund av yttrandet från Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö om Nederländernas skäl till att införa nationella bestämmelser om trä som behandlats med kopparämnen(4).

Kommissionen är också medveten om det i Danmark råder allmänt förbud mot import, försäljning och användning av arsenikbehandlat trä(5).

3. Avfallsvirke som innehåller farliga ämnen har klassificerats som farligt avfall enligt kommissionens direktiv 2000/532/EG av den 3 maj 2000(6), senast ändrat genom rådets beslut 2001/573/EG av den 23 juli 2001(7), om ändring av den europeiska förteckningen över farligt avfall.

Genom kommissionens direktiv 2003/2/EG av den 6 januari 2003 om begränsning av användning och utsläppande på marknaden av arsenik(8) blev det förbjudet att använda arsenik för att behandla trä som används av konsumenterna (t.ex. i staket och golvbeläggning). När det gäller yrkesmässig och industriell användning tillåter direktivet att en viss typ av CCA-blandningar som innehåller arsenik används men endast för behandling av trä för vissa ändamål och under förutsättning att virkets hållfasthet är nödvändig för människors eller djurs säkerhet, att det är osannolikt att allmänheten kommer att ha hudkontakt med det under dess livscykel, och att avfallet behandlas som farligt avfall av ett företag som är godkänt för detta.

4. Vilka metoder för att minska riskerna som ska användas i varje enskilt fall måste vara avhängigt av hur stor risken är. I fråga om arsenik gäller de hälsorisker som kartlagts i bedömningen huvudsakligen risker för barns hälsa vid användning av arsenikbehandlat trä i lekredskap på lekplatser och för folkhälsan generellt vid bortskaffande av arsenikbehandlat trä. Vetenskapliga kommittén har gjort en utvärdering av denna riskbedömning(9) och kommit fram till att de största riskerna har kartlagts. Med tanke på den bristfälliga kunskapen om arsenikbehandlat trä i samband med deponering manar kommittén till försiktighet och anser att träskyddsmedel som innehåller arsenik endast bör användas i situationer där det är absolut nödvändigt. Till följd av denna riskbedömning införs genom direktiv 2003/2/EG en rad bestämmelser, se ovan, som enligt vad kommissionen tror kommer att stärka skyddet av konsumenthälsan och av miljön i Europeiska unionen.

Beträffande användning av befintligt trä gäller att bestämmelserna i direktiv 2003/2/EG inte är retroaktiva, och medlemsstaterna måste själva ta ställning till om det behövs nationella bestämmelser.

I detta sammanhang bör det påpekas att den amerikanska miljöskyddsmyndigheten (American Environmental Protection Agency) har undersökt frågan och slagit fast att den inte ser något skäl till att ta bort eller ersätta CCA-behandlade byggprodukter, däribland golv och lekredskap på lekplatser(10).

5. Tillämpningen av direktiv 2003/02/EG är en fråga för medlemsstaterna. Kommissionen planerar inga gemenskapsincitament efter det att direktivet antagits.

(1) EGT L 398, 30.12.1989.

(2) EGT L 262, 27.9.1976.

(3) Assessment of the Risks to Health and to the Environment of Arsenic in Wood Preservatives and of the Effects of Further Restrictions on its marketing and use, 1998.

(4) http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sct/out163_en.pdf.

(5) Meddelande 96/0242/Dk.

(6) EGT L 226, 6.9.2000.

(7) EGT L 203, 28.7.2001.

(8) EGT L 4, 9.1.2003.

(9) http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/sct/out18_en.html.

(10) http://www.epa.gov/epahome/headline_021202.htm.