ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-3576/97 från Franco Malerba (UPE) till kommissionen (4 november 1997)

Ämne: Samarbete inom energi, forskning och teknik med tredje länder i Medelhavsområdet: utvidgning av FEMIRC-nätet

Sedan förmedlingscentren (Innovation Relay Centres - IRC) inrättades 1992 har de framgångsrikt utvecklats till en strategisk europeisk organisation för överföring av ny teknik och innovationer mellan europeiska företag.

Denna framgång har erkänts inom ramen för samarbetet med de central- och östeuropeiska länderna (CÖE-länderna), och liknande nya centra (Fellow Member Innovation Relay Centres - FEMIRC) har inrättats i CÖE-länderna för att stödja deras företag på lokal nivå. Partnerskapsåtgärder mellan FEMIRC och europeiska IRC har haft en avgörande betydelse för att påskynda inlärningsprocessen i den nya FEMIRC-organisationen.

Vad gäller samarbetspolitiken i Medelhavsområdet och Medaprogrammet bör kommissionen inleda åtgärder för samarbete och överföring av teknik inom områden såsom vattenkvalitet och vattenförsörjning, förnybara energikällor, jordbruk och miljöskydd samt transport- och telekommunikationssystem.

I detta syfte är det uppenbart att kommissionen bör inrätta en stark, engagerad organisation för att stödja och administrera Medaprojekten.

Kan kommissionen uppge

1. om och på vilket sätt den kommer att beakta utvecklingen av IRC-näten till tredje länder i Medelhavsområdet,

2. om den ämnar tillsätta en gemensam arbetsgrupp mellan GD XII (innovation) och GD IB i syfte att omgående genomföra den nya FEMIRC-organisationen?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar (1 december 1997)

Nätet med tekniska förmedlingscenter är inte öppet för de tolv Medelhavspartnerna och det är för närvarande inte aktuellt med något beslut som skulle ge dem möjlighet att delta i nätet.

Om så blir aktuellt skulle kommissionen kunna överväga att stödja en utvidgning av nätet till vissa länder utanför unionen, beroende på resultatet av utvärderingen av de åtgärder som genomförs under den pågående pilotfasen och mot bakgrund av besluten rörande det framtida femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling (FoTU).

Inom Europa-Medelhavspartnerskapet täcks för övrigt frågan om teknisk innovation och överföring av teknik av två slags åtgärder. För det första omfattar det stöd till utvecklingen av den privata sektorn som ges genom nationella vägledande program inom Meda inrättandet av näringslivscenter som syftar till att, bland annat, höja produktiviteten och den tekniska nivån i de berörda länderna.

Vidare är regionalt samarbete som syftar till överföring av know-how och erfarenhet under utveckling, bland annat inom energisektorn, genom Energiforum för Europa-Medelhavet, och beträffande vatten, genom upprättandet av ett system för information om know-how. Slutligen kan nämnas att ett möte mellan gemenskapen och Medelhavsländerna om de tekniska centren kommer att hållas under det första kvartalet 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3001/97 från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Oegentligheter i anbudsförfarandet för byggandet av den östra omfartsleden och den underjordiska passagen till Castel Sant'Angelo i Roms kommun

Enligt färska tidningsartiklar har Europeiska kommissionen annullerat anbudsförfarandet för projektering av den nya östra omfartsleden i Rom, som stadsfullmäktige redan hade tilldelat italienska statsjärnvägarna (FS). Detta lär bero på att Roms kommun har visat bristande respekt för det förfarande som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen rörande offentlig upphandling, vilket skulle göra det nödvändigt att upprepa anbudsförfarandet.

I samma tidningsartikel framförs liknande tvivel rörande anbuden på projektering av den underjordiska passagen till Castel Sant'Angelo, trots att kommissionen i sitt svar på den skriftliga frågan E-1270/97 ((EGT C 373, 9.12.1997, s. 97. )) av den 21 mars 1997 hävdade att den inte kände till någon kränkning av gemenskapsrätten på området offentliga anbud när det gällde detta anbudsförfarande.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta

1. bekräfta nyheten om annullering av anbudsförfarandet för projektering av den östra omfartsleden,

2. om uppgifterna är riktiga redogöra för argumenten för detta beslut och under vilka former det fattades,

3. bekräfta sitt svar rörande den underjordiska passagen till Castel Sant'Angelo och därmed dementera de rykten som florerar i den italienska pressen?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (18 november 1997)

1*2. Kommissionen har inte befogenhet att upphäva åtgärder av de nationella myndigheterna. Efter att ha mottagit ett klagomål beträffande byggandet av den nya östra omfartsleden i Rom begärde kommissionen från de italienska myndigheterna upplysningar om det förfarande som tillämpats vid tilldelningen av den aktuella tjänsten. I svaret på denna begäran om information har de italienska myndigheterna meddelat kommissionen att de tillsammans med F.S. (Ferrovie delle Stato) SpA studerar eventuella nya lösningar för att fortsätta projektet och sedan genomförandet av arbetet.

3. Kommissionen bekräftar att den inte har mottagit något klagomål vad gäller tilldelningen av byggandet av den underjordiska passagen till Castel Sant'Angelo. Parlamentetsledamoten ombedes att till kommissionen överlämna eventuella upplysningar som hon förfogar över beträffande detta förfarande.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3539/97 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (12 november 1997)

Ämne: Möjligheterna att fotvandra på Mallorca

Är kommissionen medveten om att markägare stänger traditionella fotvandringsleder på Mallorca?

Om det, såsom vissa uppgifter ger vid handen, är utveckling med hjälp av EU-medel som orsakar dessa stängningar, kan kommissionen överväga att utnyttja sitt inflytande för att säkerställa att förbättrad tillgänglighet för vägtrafik inte leder till att fotvandringsleder stängs?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (22 december 1997)

I utvecklingsprogrammet för landsbygdsområdena på Balearerna enligt mål 5b inom ramen för reformen av strukturfonderna föreskrivs en delfinansiering från gemenskapen av det stöd som beviljats regionen för att återuppbygga de typiska stengärdsgårdarna. Detta uppvärderande av det historiska och kulturella arvet syftar till att utveckla en turism av hög kvalitet i landsbygdsområdena i Mallorcas inre delar.

Balearernas regionala myndigheter som är behöriga att bevilja detta stöd skall se till att de rättsliga och administrativa bestämmelserna följs, liksom att åtgärdens mål, att främja landsbygdsturism, uppnås. Förekomsten av fotvandringsleder har visat sig vara mycket effektiv i detta sammanhang.

Kommissionen kommer att ta upp frågan vid nästa möte med programmets övervakningskommitté för att upplysa de regionala myndigheterna om de eventuella negativa effekterna som parlamentsledamoten belyser.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3056/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Tobaksreform

Angående ¨Rapport från kommissionen till rådet om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak¨ (KOM(96) 554 slutlig). Rapporten anger en fördubbling av bidraget till fonden för forskning och information om hälsa, vilket skulle innebära en avgift på 2 % av priset.

Med tanke på fonden för forskning och information om hälsa, miljöskyddet och administrativa kontroller och förenklingar: är det möjligt att höja det ekonomiska stödet till fonden till mer än vad kommissionen föreslår, detta för att de relevanta arbetsuppgifterna skall kunna utföras mer effektivt?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (7 november 1997)

Förebyggande av nikotinism, forskning för att utveckla tobak som är så lite skadlig som möjligt samt miljöskyddet är de viktigaste delarna i reformen av den gemensamma organisationen av marknaden för tobak som läggs fram av kommissionen i den rapport som kommissionen har presenterat för parlamentet och rådet.

Kommissionen planerar dels att fördubbla budgeten för den informationsfond som är avsedd för förebyggande av nikotinism och dels att uppmuntra producentgrupperna att finansiera verksamhet på miljöskyddsområdet.

Kommissionen uppskattar att fördubblingen av informationsfondens resurser på hälsoområdet räcker för att man via fonden skall kunna vidta effektiva åtgärder på folkhälsoområdet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3125/97 från Graham Mather (PPE) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Sammanslagningen av British Airways och American Airlines

British Airways har nyligen givit uttryck för häftig kritik av den analys kommissionen utfört med hänsyn till den föreslagna sammanslagningen av British Airways och American Airlines. Det är särskilt frågan om tilldelning av avgångs- och ankomsttider på Heathrow som ifrågasatts. Office of Fair Trading i Förenade kungariket föreslog att BA skulle avsäga sig 168 avgångs- och ankomsttider (slots) i veckan, medan den siffra som kommissionen föreslog var 358.

Med vilken metod har man inom kommissionen kommit fram till denna siffra? Och varför ligger de så långt ifrån den som föreslagits av Office of Fair Trading?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (30 oktober 1997)

Kommissionen har utfört en analys på grundval av artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget och preliminärt intagit ståndpunkten att den föreslagna alliansen mellan British Airways och American Airlines väcker allvarliga farhågor om konkurrensen.

Parlamentsledamoten görs uppmärksam på att kommissionen inte kan lämna ut närmare uppgifter om ett ärende som för närvarande håller på att undersökas enligt konkurrensreglerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3076/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter

Angående ¨förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 96/26/EG om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg och om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för att främja ett effektivt utnyttjande av dessa transportörers etableringsrätt på området för nationella och internationella transporter¨ (KOM(97) 25 slutlig - 97/0029/SYN) ((EGT C 95, 24.3.1997, s. 66. )). Förslaget i fråga är avsett att föra harmoniseringsprocessen vidare vad gäller de krav som ställs för att yrkesmässigt få bedriva person- och godstransporter på väg och stärka marknaden för vägtransporter.

Utövarna av person- och godstransporter medverkar i allt högre grad i den bilaterala handeln i samband med person- och godstransporter mellan medlemsstaterna och de central- och östeuropeiska länderna. Harmoniseringen är en målsättning som EU fortsätter att verka för, och man bör undvika förfaranden som kan snedvrida konkurrensen, utan istället främja lika villkor för alla. Mot denna bakgrund ombedes kommissionen att så snart som möjligt undersöka möjligheten att utvidga direktivets giltighetsområde till att även omfatta utövare av person- och godstransporter som är etablerade i de central- och östeuropeiska länderna, och som deltar i den bilaterala handeln med medlemsstaterna.

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar (17 november 1997)

I vitboken ¨Förberedelse av de associerade staterna i Central- och Östeuropa för integrering med den inre marknaden i unionen¨ ((KOM(95) 163 slutlig. )) har kommissionen angett vissa nyckelförfaranden som uppmärksammar dessa länder på de åtgärder som skulle bidra mest till tillnärmning av lagstiftning. Direktiv 96/26/EG om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg ((EGT L 124, 23.5.1996. )) var en av dessa nyckelåtgärder, liksom det föreslagna ändringsdirektivet. Åtta central- och östeuropeiska länder har uppgett att de kommer att harmonisera sina lagar med det nuvarande direktivet senast den 1 januari 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3437/97 från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen (31 oktober 1997)

Ämne: Häktning i väntan på rättegång

Europeiska kommissionen för mänskliga rättigheter i Strasbourg anser att häktningsperioderna i väntan på rättegång som tillämpas av Contrada är för långa och strider mot artikel 5.3 i Europakonventionen om mänskliga rättigheter.

De alltför långa häktningsperioderna innebär inte bara en kränkning av individens rättigheter utan fördröjer faktiskt de rättsliga processerna och därtill hörande undersökningar.

Mot bakgrund av det ovan sagda tillfrågas kommissionen om det tillsatts någon undersökningskommitté för att utreda vilka europeiska länder som tillämpar längre häktningsperioder än vad som gäller enligt Europakonventionen för mänskliga rättigheter, vilken undertecknats av EU:s medlemsländer.

Svar från Anita Gradin på kommissionens vägnar (15 december 1997)

Kommissionen har inte behörighet att undersöka fall som rör överträdelser som en medlemsstat förmodas ha begått mot Europakonventionen om mänskliga rättigheter när lagstiftningen eller de nationella myndigheternas handlande rör ett område som inte omfattas av gemenskapsrätten.

Detta är fallet när det gäller häktningsperiodernas längd i medlemsstaterna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3067/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (2 oktober 1997)

Ämne: Bedömning av inverkan på miljön

Denna fråga gäller förslaget till rådets direktiv om bedömning av vissa planers och programs inverkan på miljön (KOM(96) 511 slutlig - 96/0304 SYN).

Under de senaste åren har andra direktiv om kontroller, förfaranden och godkännande på miljöområdet antagits. Förslaget i fråga ingår alltså i ett ganska komplext sammanhang. Tänker Europeiska kommissionen ta tillfället i akt för att bättre definiera de olika direktivens befintliga hierarkier och de specifika tillämpningsområdena, i syfte att undvika överlappningar, dubbelarbete och alltför byråkratiska förfaranden?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (14 november 1997)

Kommissionen håller med om att det inte bör finnas någon överlappning mellan eller dubblering av de olika miljövårdsinstrumenten. Den hade detta i tanke när den lade fram förslaget till ett direktiv om bedömning av vissa planers och programs inverkan på miljön ((EGT C 129, 25.4.1997. )). Genom detta förslag utvidgas det befintliga miljöbedömningssystemet på projektnivå till planeringsnivån som kommer före projektnivån i beslutsprocessen. Detta är det andra steget i införandet av ett övergripande miljöbedömningssystem. Idén med att ha ett miljöbedömningssystem som omfattar alla nivåer i beslutsprocessen är över 20 år gammal och kommissionen har betonat dess betydelse i alla fem miljöhandlingsprogrammen. Rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om ändring av direktiv 85/337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt ((EGT L 73, 14.3.1997. )) på projektnivå och det föreslagna direktivet1 som rör planeringsnivån kompletterar varandra och leder inte till någon dubblering av systemet. Vad gäller andra instrument inom miljöområdet, som direktiv 96/61/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar ((EGT L 257, 10.10.1996. )) eller Sevesodirektivet 82/501/EEG om risker för storolyckor i vissa industriella verksamheter ((EGT L 230, 5.8.1982. )) eller gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning, är det viktigt att påpeka att alla dessa instrument uppfyller sina mål och även kompletterar varandra i nödvändig utsträckning. Vad gäller de likheter som finns (t.ex. att insamlad information även kan användas i lämplig omfattning för att uppfylla de andra instrumentens krav) säkerställer sammanhållningsklausuler inom instrumenten att det inte blir någon överlappning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3034/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Pilotprojektet SLIM

Med anledning av ¨Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet: Förenklad lagstiftning på den inre marknaden (SLIM): ett pilotprojekt¨ (KOM(96) 204 slutlig), ombeds kommissionen att tydligt och aktivt övervaka att gemenskapslagstiftningen anpassas och genomförs på nationell nivå. På så sätt undviker man särskilt att den inre marknadens enighet skadas genom att den nationella lagstiftningen eller andra praxis inte anpassas tillräcklig.

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (17 november 1997)

Kommissionens viktigaste prioritering är att se till att gemenskapslagstiftningen genomförs korrekt på hela den inre marknaden, vilket beskrivs i kapitel 5.1 i kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om den inre marknadens följder och effektivetet ((KOM(96) 520 slutlig. )). I meddelandet betonar kommissionen också att förenklingen av gemenskapsdirektiven är en fråga med hög prioritetet.

Kommissionen följde upp sin rapport om den inre marknaden med en handlingsplan för den inre marknaden ((Meddelande från kommissionen till rådet, CSE(97) 1 slutlig. )), som godkändes av Europeiska rådet.

Det första av de fyra strategiska målen i kommissionens handlingsplan är göra reglerna mer effektiva. Detta mål uppnås genom fem åtgärder som medlemsstaterna skall vidta för att genomföra överenskommen lagstiftning om den inre marknaden, nämligen upprätta en ram för genomförande och problemlösning, ge bättre tillgång till rätt information för företagen, förenkla och förbättra regler på såväl nationell nivå som gemenskapsnivå och åtgärda svagheter i den befintliga rättsliga ramen.

Den första åtgärden innebar att medlemsstaterna senast den 1 oktober 1997 skulle inkomma med en detaljerad tidsplan för genomförandet av sina program för att snarast avskaffa alla fördröjningar och säkerställa att de tidsfrister för genomförande som går ut före den 1 januari 1999 följs. Nästan alla medlemsstater har nu inkommit med dessa tidsplaner. Kommissionen kommer att övervaka medlemsstaternas genomförande med utgångspunkt från dessa tidsplaner.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2362/97 från Patricia McKenna (V) till rådet (18 juli 1997)

Ämne: Indonesiens vägran att tillåta journalister resa in i Östtimor

Den 24 juni 1997 besökte den australiska ambassadören i Indonesien Östtimor. De indonesiska myndigheterna vägrade att låta honom åtföljas av några journalister på detta besök.

Amnesty International och andra organisationer för de mänskliga rättigheterna har också nekats inresa i Östtimor för att undersöka de återkommande rapporterna om allvarliga brott mot de mänskliga rättigheterna där, liksom några parlamentsledamöter som tidigare försökt besöka det indonesienkontrollerade området.

Vilka åtgärder kommer ministerrådet att vidta, mot bakgrund av den gemensamma ståndpunkt som EU antog om Östtimor förra året och som kritiserar alla brott mot de mänskliga rättigheterna, för att protestera mot det sätt på vilket de indonesiska myndigheterna har förnekat all oberoende undersökning av deras styrkors uppträdande i Östtimor?

Svar (22 december 1997)

Rådet ägnar sedan länge stor uppmärksamhet åt situationen i Östtimor och har vid ett flertal tillfällen hos de indonesiska myndigheterna insisterat på större öppenhet och färre hinder när det gäller besök av oberoende observatörer.

EU har dessutom infört ett system med regelbundna besök på detta territorium av ambassasdpersonal som är ackrediterad i Jakarta. Rapporterna från dessa informationsresor har tillställts rådets behöriga avdelningar för analys och diskussion (särskilt arbetsgruppen för Asien och Oceanien).

EU:s diplomatiska beskickningar vänder sig regelbundet till regeringen i Jakarta med önskemål om större öppenhet när det gäller ansökningar från internationella och/eller icke-statliga organisationer om att besöka Östtimor.

Inom ramen för FN:s kommission för mänskliga rättigheter understödde Europeiska Unionen en resolution som antogs vid det senaste mötet och i vilken de indonesiska myndigheterna ombeds säkerställa inrättandet av en tjänst med beteckningen ¨programme officer¨ för mänskliga rättigheter vid representationen för FN:s utvecklingsprogram i Jakarta; denna tjänsteman bör ha fritt tillträde till Östtimor.

EU erinrar om att unionen särskilt understöder det uppdrag som innehas av den särskilda företrädaren för FN:s generalsekreterare, ambassadör Marker, inom ramen för förhandlingarna mellan Portugal och Indonesien under beskydd av generalsekreterare Kofi Annan.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3387/97 från Graham Watson (ELDR) till kommissionen (16 oktober 1997)

Ämne: Subventioner till stöd för försäljning av förädlad ost

Förenta staternas regering hävdar att Europeiska unionen inte uppfyller sitt åtagande att begränsa exportrestitutionerna för förädlad ost, som man kom överens om under slutet av Uruguayrundan. Från amerikanskt håll anser man att detta förhållande utgör illojal handelssed och sanktioner kommer eventuellt att vidtas.

Hur ställer sig kommissionen till denna anklagelse och vilka åtgärder vidtas för att lösa tvisten? Är kommissionen beredd att inleda bilaterala överläggningar med Förenta staternas regering enligt det internationella tvistlösningsförfarandet i syfte att så snart som möjligt finna en tillfredsställande lösning på problemet?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (3 november 1997)

Denna fråga har diskuterats i utskottet för jordbruk, som har inrättats enligt det jordbruksavtal som ingår i Marrakechavtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen (WTO). Den berörda smältosten produceras genom aktiv förädling, varvid ingredienser från gemenskapen, såsom skummjölkspulver, används tillsammans med ingredienser, såsom ost, som har importerats från länder utanför gemenskapen. Ingredienserna från gemenskapen anses vara produkter som har exporterats med exportbidrag och de beaktas inom takbeloppen för subventionerad export. Förenta staterna bad den 8 oktober 1997 om samråd med gemenskapen enligt WTO:s förfaranden för reglering av tvister. Samråden bör inledas inom 30 dagar efter framläggandet av denna begäran. Den 17 oktober 1997 godkände gemenskapen att samråd inleds, vilket kommer att ske inom den närmaste framtiden.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2964/97 från Doeke Eisma (ELDR) till kommissionen (10 september 1997)

Ämne: Generaldirektör Enthovens möjliga avgång

Enligt rapporter i pressen kommer generaldirektören för DG XI, Enthoven, att vara tvungen att lämna sin tjänst.

1. Stämmer detta?

2. Om så är fallet, vilka är orsakerna för denna avgång?

3. Anser kommissionen att det är önskvärt för kontinuiteten i den europeiska miljöpolitiken att redan efter tre år avskeda generaldirektören, medan det är att vänta att en ny kommission kommer att träda i tjänst om cirka två år?

Svar från Erkki Liikanen på komissionens vägnar (7 november 1997)

Den 1 oktober 1997 fattade kommissionen beslut om att utse Marius Enthoven, generaldirektör för generaldirektorat (GD) XI (miljö, kärnsäkerhet och civilskydd) till rådgivare hors classe till generalsekreteraren och att utse James Currie, generaldirektör för GD XXI (tull och indirekt beskattning), till ny generaldirektör för GD XI.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3344/97 från Valerio Baldini (UPE) till kommissionen (22 oktober 1997)

Ämne: Jakt på stare i Italien

Enligt direktiv 79/409/EEG ((EGT L 103, 25.4.1979, s. 1. )) om bevarande av vilda fåglar, ändrat genom direktiv 94/24/EG ((EGT L 164, 30.6.1994, s. 9. )), är jakt på stare endast tillåtet i Frankrike, Grekland, Spanien och Portugal.

Kan kommissionen förklara varför Italien inte behandlas på samma sätt utan måste nöja sig med möjligheten att ansöka om undantag enligt artikel 9 i direktiv 79/409/EEG?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (19 november 1997)

Direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar ändrades 1994 för att inkludera även arten stare (sturnus vulgaris) i bilaga II.2 till direktivet och för att jakt på denna fågel skall tillåtas i endast fyra medlemsstater (Grekland, Frankrike, Portugal och Spanien).

Under det arbete och de förberedande diskussioner som föregick rådets antagande av ändringen av direktivet i fråga mottog kommissionen emellertid inte någon som helst information om att Italien skulle vara intresserad av att denna bestämmelse utvidgades till att omfatta även Italien. I väntan på nya ändringar av bilaga II.2 till direktiv 79/409/EEG kan Italien endast beviljas undantag från de skyddsåtgärder som avser denna art om orsakerna är väl motiverade i enlighet med bestämmelserna i artikel 9 i direktivet.