ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2328/97 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till kommissionen (7 juli 1997)

Ämne: Tillstånd för försäkringsbolag från Gibraltar att verka i EU

Förenade kungariket har genom Gibraltars kommission för finansiella tjänster givit försäkringsbolag som är belägna i Gibraltar tillstånd att verka i Europeiska unionens länder.

Anser inte kommissionen att detta innebär en viss risk för att Gibraltar förvandlas till ett skatteparadis?

Iakttogs gemenskapsrätten beträffande försäkringar och finansiella tjänster vid beviljandet av detta tillstånd?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (24 september 1997)

De brittiska myndigheterna har meddelat kommissionen att alla försäkringsdirektiven skall genomföras på Gibraltar. Direktiv 95/26/EG ((EGT L 168, 18.7.1995 )) om ändring av direktiv 77/780/EEG och 89/646/EEG om kreditinstitut, direktiv 73/239/EEG och 92/49/EEG om andra direkta försäkringar än livförsäkringar, direktiv 79/267/EEG och 92/96/EEG om direkta livförsäkringar, direktiv 93/22/EEG om tjänster inom värdepappersområdet och direktiv 85/611/EEG om företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) i syfte att stärka tillsynen på dessa områden har ännu inte genomförts fullt ut. Förenade kungariket har nyligen tillkännagivit att arbetet kring detta genomförande har nått slutfasen.

Kommissionen utför som vanligt en undersökning av de nationella genomförandebestämmelserna för att säkerställa att de stämmer överens med bestämmelserna i försäkringsdirektiven. Lagstiftningen i fråga begränsas till övervakning av försäkringsverksamhet och försäkringsföretag och omfattar inte skattefrågor.

En uppförandekod planeras inom ramen för de nuvarande insatserna för bekämpning av skattemässig konkurrens. Uppförandekoden syftar till att undvika att skatteparadis uppstår inom gemenskapen och skulle även gälla för Gibraltar. Ytterligare åtgärder för beskattning av sparade medel kan också komma att föreslås som en del av ett mera omfattande skattepaket som planeras i handlingsplanen för den inre marknaden. Skattepaketets omfattning och innehåll kommer att diskuteras under de kommande månaderna och förhoppningen är att ett lämpligt avtal kommer att begränsa möjligheterna till skattemässig konkurrens.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3024/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Framtidens bullerpolitik (grönboken)

Om kommissionens grönbok ¨Framtidens bullerpolitik¨ (KOM(96) 0540) påpekas följande: Med anledning av problemet med buller i gemenskapen och det faktum att den europeiska miljöpolitiken ännu inte har prioriterat att bidra till att bekämpa detta, är det planerade utarbetandet av ett omfattande handlingsprogram för denna bekämpning mycket viktigt.

Även om innehållet i grönboken principiellt har godkänts, ombeds kommissionen att utarbeta handlingsprogrammet utan dröjsmål och på kort tid.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3023/97, E-3024/97, E-3025/97, E-3026/97, E-3027/97 och E-3028/97 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen (5 november 1997)

Kommissionen är väl medveten om de olika frågor som parlamentsledamoten tar upp.

Med utgångspunkt från de olika synpunkter som framförts efter offentliggörandet av grönboken om buller, och särskilt den resolution som antogs av Europaparlamentet, slutför kommissionen nu arbetet med framtida åtgärder för att minska bullret. Man planerar att integrera dessa åtgärder i ett sammanhängande och realistiskt program. En viktig del av programmet kommer naturligtvis att bestå av samordning och samråd mellan de olika aktörer som berörs av bullerproblematiken. Kommissionen har inte för avsikt att förespråka någon särskild åtgärd, utan planerar att i lika stor utsträckning använda sig av de olika instrument som finns tillgängliga. Kommissionen har heller inte för avsikt att använda ekonomiska instrument i stället för att fastställa utsläppsnormer. Man kommer dessutom att undvika lösningar som medför att trafiken i högre grad skulle bestå av transportmedel med större inverkan på miljön.

Det är slutligen nödvändigt att fastställa mål för att kunna vidta åtgärder för att minska bullret. Kommissionen undersöker för närvarande de olika möjligheterna för att definiera och fastställa dessa mål.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3153/97 från Klaus Lukas (NI) till kommissionen (13 oktober 1997)

Ämne: Hemkallande av delegationschefen i Bratislava

Skulle kommissionen kunna redovisa skälen för att man nyligen hemkallat delegationschefen i Bratislava, Georgios Zavvos?

Kan kommissionen bekräfta de informationer från Slovakien enligt vilka delegationschefen varit inblandad i ekonomiska oegentligheter i samband med Phareprogrammet, respektive skylt över dessa?

Om vilka projekt med vilka bidrag och anslag rör det sig i detta fall?

Avser kommissionen att genomföra en grundlig utredning av dessa fall och rapportera till parlamentet?

Om svaret är ja, när och hur kommer då Europaparlamentet att informeras?

Sedan när har kommissionen kännedom om dessa oegentligheter i Bratislava?

Vilka åtgärder har kommissionen vidtagit, respektive ämnar man vidta?

Vilka disciplinära åtgärder avser kommissionen att vidta mot de inblandade?

Svar från Hans van den Broek på kommissionens vägnar (13 november 1997)

Georgios Zavvos utnämndes till chef för kommissionens delegation i Slovakien i december 1994. Den 1 oktober 1997 tillträdde han en ny befattning som politisk rådgivare i utvidgningsfrågor i Bryssel. Beslut om denna överföring fattades i tjänstens intresse.

Kommissionen utreder för närvarande de frågor som parlamentetsledamoten hänvisar till och kan därför just nu inte uttala sig slutgiltigt om dessa.

När utredningen har avslutats kommer kommissionen att underrätta parlamentet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3027/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Framtidens bullerpolitik (grönboken)

Om kommissionens grönbok ¨Framtidens bullerpolitik¨ (KOM(96) 0540) påpekas följande: Vad gäller buller från maskiner som används utomhus anser Ekonomiska och sociala kommittén att man skapar problem genom att, som det föreslås, begränsa fastställandet av gränsvärden till redan reglerade områden eftersom tidigare åtgärder inte har vidtagits systematiskt eller enligt sakligt grundade prioriteringar, utan mer eller mindre sporadiskt.

Kommissionen ombeds att inom detta område anta ett globalt program för att minska bullret, och att till större del (eventuellt genom skatteåtgärder) främja den lämpliga införandet av mindre bullriga maskiner.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3023/97, E-3024/97, E-3025/97, E-3026/97, E-3027/97 och E-3028/97 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen (5 november 1997)

Kommissionen är väl medveten om de olika frågor som parlamentsledamoten tar upp.

Med utgångspunkt från de olika synpunkter som framförts efter offentliggörandet av grönboken om buller, och särskilt den resolution som antogs av Europaparlamentet, slutför kommissionen nu arbetet med framtida åtgärder för att minska bullret. Man planerar att integrera dessa åtgärder i ett sammanhängande och realistiskt program. En viktig del av programmet kommer naturligtvis att bestå av samordning och samråd mellan de olika aktörer som berörs av bullerproblematiken. Kommissionen har inte för avsikt att förespråka någon särskild åtgärd, utan planerar att i lika stor utsträckning använda sig av de olika instrument som finns tillgängliga. Kommissionen har heller inte för avsikt att använda ekonomiska instrument i stället för att fastställa utsläppsnormer. Man kommer dessutom att undvika lösningar som medför att trafiken i högre grad skulle bestå av transportmedel med större inverkan på miljön.

Det är slutligen nödvändigt att fastställa mål för att kunna vidta åtgärder för att minska bullret. Kommissionen undersöker för närvarande de olika möjligheterna för att definiera och fastställa dessa mål.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3025/97 från Amedeo Amadeo (NI) till kommissionen (1 oktober 1997)

Ämne: Framtidens bullerpolitik (grönboken)

Kommissionen ombeds att, med anledning av kommissionens grönbok ¨Framtidens bullerpolitik¨ (KOM(96) 0540), ta med punkten om minskning av bullret bland de viktigaste punkterna i samband med forsknings- och utvecklingsaktiviteter i gemenskapen och sörja för att förbättra koordinationen samt öka koncentrationen.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3023/97, E-3024/97, E-3025/97, E-3026/97, E-3027/97 och E-3028/97 ingivna av Ritt Bjerregaard för kommissionen (5 november 1997)

Kommissionen är väl medveten om de olika frågor som parlamentsledamoten tar upp.

Med utgångspunkt från de olika synpunkter som framförts efter offentliggörandet av grönboken om buller, och särskilt den resolution som antogs av Europaparlamentet, slutför kommissionen nu arbetet med framtida åtgärder för att minska bullret. Man planerar att integrera dessa åtgärder i ett sammanhängande och realistiskt program. En viktig del av programmet kommer naturligtvis att bestå av samordning och samråd mellan de olika aktörer som berörs av bullerproblematiken. Kommissionen har inte för avsikt att förespråka någon särskild åtgärd, utan planerar att i lika stor utsträckning använda sig av de olika instrument som finns tillgängliga. Kommissionen har heller inte för avsikt att använda ekonomiska instrument i stället för att fastställa utsläppsnormer. Man kommer dessutom att undvika lösningar som medför att trafiken i högre grad skulle bestå av transportmedel med större inverkan på miljön.

Det är slutligen nödvändigt att fastställa mål för att kunna vidta åtgärder för att minska bullret. Kommissionen undersöker för närvarande de olika möjligheterna för att definiera och fastställa dessa mål.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2974/97 från Joaquín Sisó Cruellas (PPE) till kommissionen (17 september 1997)

Ämne: Säkerheten på nöjesfält

Den femte juli 1997 avled en person i nöjesparken i Port Aventura i Spanien efter att ha slungats ut ur åkattraktionen Stampida, världens mest branta berg- och dalbana av trä. Olyckan skedde efter en mycket brant backe just på det ställe där toppfarten (72 km/h) uppnås. De ansvariga för nöjesfältet påpekade att varje vagn i denna berg- och dalbana har en säkerhetsspärr som de anställda fäller ner och kontrollerar före varje tur, och om någon säkerhetsspärr inte stängs ordentligt blockeras systemet så att vagnarna inte kan åka iväg. När åkturen var över var säkerhetsspärren fastsatt, och man anser därför att säkerhetssystemet fungerat. En undersökning för att fastställa orsakerna till olyckan har nu inletts.

Efter det att denna tragiska olycka inträffat har en del medier tagit upp det faktum att det inte finns någon som helst lagstiftning som reglerar säkerhetssystemen för de olika åkattraktionerna på nöjesfälten. Med hänsyn till hur enormt många människor som besöker dessa för att ha roligt på sin fritid, undrar jag om kommissionen kan klargöra om det finns någon europeisk lagstiftning för säkerheten på nöjesfält?

Svar avgivet av Emma Bonino på kommissionens vägnar (27 oktober 1997)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på muntlig fråga nr H-669/97 ställd av Frederik Willockx under frågetiden vid parlamentets möte i september 1997 ((Europaparlamentets debatter (september 1997). )).
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 102 , 03/04/1998 s. 0091



SKRIFTLIG FRÅGA E-2690/97 från Eryl McNally (PSE) till rådet (1 september 1997) Ämne: Rationella planeringstekniker i sektorerna för distribution av el och gas Vad har hänt med direktivet om rationella planeringstekniker? Svar (10 november 1997) Efter Europaparlamentets yttrande har kommissionen lagt fram ett ändrat förslag till rådets direktiv om införandet av rationella planeringsmetoder inom sektorn för el- och gasdistribution ((EGT C 180, 14.6.1997, s. 37. )). Rådets behöriga organ har inlett granskningen av det ändrade förslaget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2338/97 från Nuala Ahern (V) till rådet (18 juli 1997)

Ämne: Driftstörningar vid La Hagues kärnavfalls- och upparbetningsanläggning

Le Monde av den 17 april 1997 rapporterar om allvarliga driftstörningar vid La Hagues kärnavfalls- och upparbetningsanläggning på Cotentin-halvön i Normandie. Bland de detaljerade påståendena hävdas att den radioaktiva strålningen i närheten av avloppsrörets utlopp i havet har uppmätts till 3000 gånger bakgrundsstrålningen.

Såväl ett antal av EU:s medlemsstater, inklusive Tyskland, Belgien och Holland, som icke-medlemsstaterna Schweiz och Japan samt Frankrike utnyttjar La Hague-anläggningen för upparbetning av sitt kärnavfall. Vilka åtgärder vidtar rådet, mot bakgrund av detta, för att garantera att den fortsatta driften av denna anläggning inte bryter mot EU:s skyddsnormer för radioaktiv strålning?

Svar (17 november 1997)

Rådet anser att bestämmelserna i kapitel 3 i Euratomfördraget om hälsoskydd bör stilla den ärade parlamentsledamotens oro.

I detta sammanhang antog rådet nyligen, på grundval av artikel 31 i Euratomfördraget, direktiv 96/29/Euratom om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning ((EGT L 159, 29.6.1996, s. 1. )), bland annat för att ta hänsyn till rekommendationerna från Internationella strålskyddskommissionen (ICRP).

Det åligger medlemsstaterna att överföra detta direktiv till nationell lagstiftning. Kommissionen å sin sida skall kontrollera överföringens överensstämmelse.

Rådet erinrar dessutom om att kommissionen, i enlighet med artikel 37 i Euratomfördraget, skall informeras om planerna för deponering av radioaktivt avfall och fastställer om genomförandet av dessa planer kan medföra en kontamination i andra medlemsstater.

Slutligen, i enlighet med artiklarna 35 och 36 i Euratomfördraget, överlämnar medlemsstaterna regelbundet rapporter till kommissionen för att den skall hållas underrättad om den mängd radioaktivitet, som befolkningen utsätts för, och kommissionen kan undersöka om de kontrollanläggningar, som medlemsstaterna har installerat för detta ändamål, fungerar som de ska.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2243/97 från Concepció Ferrer (PPE) till rådet (18 juli 1997)

Ämne: Djurtransporter i EU

Vid jordbruksministrarnas möte i maj 1997 nåddes en överenskommelse om gemenskapens kriterier rörande djurtransporter i Europeiska unionen. Denna överenskommelse föreskriver en rad bestämmelser som träder i kraft den 1 januari 1999 för att garantera djurens välbefinnande.

Vilket utslag beräknar kommissionen att kostnaden för tillämpningen av dessa åtgärder kommer att få på priset på köttprodukter?

Svar (10 november 1997)

Rådet antog vid mötet den 25 juni 1997 förordning (EG) nr 1255/97 ((Jfr EGT L 174, 2.7.1997, s. 1. )) om gemenskapskriterier för mellanstationer och om ändring av färdplanen i bilagan till direktiv 91/628/EEG. Denna förordning, som träder i kraft den 1 januari 1999, fastställer vissa normer som syftar till att garantera välbefinnandet för djur som skall vistas på mellanstationer efter en bestämd transporttid.

I dessa bestämmelser föreskrivs det åtgärder som gäller hälsa, hygien och funktion och som skall tillämpas under uppbyggnaden och driften av dessa mellanstationer.

Rådet beslutade emellertid när det antog denna förordning att låta medlemsstaterna själva bestämma vilka ekonomiska och tekniska medel som de behöver för att uppfylla målen.

Eftersom arten av och storleken på de investeringar som är nödvändiga för att bygga upp dessa nya infrastrukturer ligger under medlemsstaternas ansvarsområde kan rådet inte uppskatta hur dessa åtgärder eventuellt kommer att återverka på köttpriserna.

Rådet erinrar om att denna förordning i likhet med andra beslut som fattats under de senaste åren är del av en politik för att värna om djurens välbefinnande vilken Europas medborgare allt oftare kräver och som fått bekräftelse i ett protokoll till Amsterdamfördraget.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2600/97 från Bill Miller (PSE) till kommissionen (1 september 1997)

Ämne: Utvidgningen av unionen

Anser kommissionen att Amsterdamfördraget är lyckat?

Svar från Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (17 oktober 1997)

Amsterdamfördraget utgör ännu en milstolpe i gemenskapens historia. Fördraget innebär betydande framsteg genom att det lägger grunderna till ett mer demokratiskt och mänskligare Europa.

Till stora delar motsvarar det kommissionens förväntningar inom vissa mycket viktiga områden: sysselsättningen, sociala frågor, rättsliga och inrikes frågor, parlamentets roll, förhållandet mellan unionen och medborgarna.

Detta är däremot inte fallet varken när det gäller ökad användning av röstning med kvalificerad majoritet i rådet eller när det gäller de två enskilda frågorna om antalet kommissionsledamöter i en utvidgad union och röstviktningen i rådet som avhandlas i det institutionella protokollet till fördraget.

Amsterdamfördraget innebär ännu ett steg mot ett enat Europa och öppnar vägen för utvidgningsprocessen. Samtidigt måste man i tid begynna den förstärkning av institutionerna och deras funktion som anges i det ovan nämnda protokollet. I Agenda 2000 ((KOM(97) 2000 slutlig. )) konstaterar kommissionen att vissa av dessa problem måste lösas snabbt för att underlätta besluten som rör utvidgningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2853/97 från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till kommissionen (11 september 1997)

Ämne: 33 universitet framför kritik mot förvaltningen av Sokrates-programmet

Coimbra-gruppen, som omfattar 33 europeiska universitet, har kritiserat förvaltningen av Sokrates-programmet till följd av att de medel som står till förfogande för projekten är otillräckliga. Detta kan vara frustrerande när universiteten på begäran har lagt ner mycket arbete på att förbereda projekten.

Kan kommissionen garantera programmets framtid och att de medel som anslås är tillräckliga för att utveckla projekten?

Hur bemöter kommissionen kritiken från Coimbra-gruppen?

Anser kommissionen att Coimbra-gruppen har rätt i sina påståenden? Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta? Anser kommissionen att en ökning med 50 miljoner ecu under två år räcker för att komma till rätta med denna otillräckliga finansiering?

Svar från Édith Cresson på kommissionens vägnar (28 oktober 1997)

Kommissionen är medveten om den kritik som universitet och sammanslutningar av universitet, såsom Coimbra-gruppen, framfört mot nivån på anslagen för transnationellt samarbete genom institutionella Erasmus-kontrakt inom Sokrates-programmet.

Budgeten för denna verksamhet har faktiskt totalt sett ökat något jämfört med föregående år. Förr fördelades emellertid medlen via det samordnade universitetet för varje samarbetsåtgärd, och det universitetet hade då ansvar för att fördela pengarna på de olika partnerna. Därför fick bara 300 samordnande institutioner stöd från gemenskapen, men stödet var avsett för alla deltagande inrättningar. År 1997 får för första gången vart och ett av de över 1 500 universitet som deltar i Erasmus en klumpsumma som skall räcka till all dess verksamhet inom Erasmus. Detta har gjort gemenskapens stöd mycket mer märkbart för varje institution. Genom det institutionella tillvägagångssättet betonas varje partneruniversitets ansvar för att bidra till att samarbetet blir en framgång och för att använda bidraget från Sokrates-Erasmus för att komplettera de egna resurserna och andra bidragskällor.

Icke desto mindre är det genomsnittliga bidraget om 17 000 ecu tämligen blygsamt, och de totala anslagen motsvarar bara cirka 10 % av det önskade beloppet. Kommissionen är medveten om de otillräckliga anslagen för Sokrates-programmet som helhet, för vilket den föreslog större anslag än vad som slutligen beviljades. I enlighet med de förfaranden man kom överens om vid den tiden har kommissionen föreslagit att programmets anslag skall ökas med 50 miljoner ecu under 1998 och 1999. Kommissionen anser att detta belopp är ett minimum som krävs för att återställa programmets förmåga att nå sina uppsatta mål. Under gynnsammare ekonomiska förhållanden skulle inte kommissionen tveka att föreslå högre anslag, i linje med dess ursprungliga förslag. Kommissionens förslag till högre anslag dryftas för närvarande i parlamentet och rådet. Parlamentet har vid den första behandlingen föreslagit att anslagen skall ökas med 100 miljoner ecu för de två åren i fråga. Rådet har nått politisk enighet om en ökning med endast 25 miljoner ecu.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2728/97 från Luciano Vecchi (PSE) till kommissionen (30 juli 1997)

Ämne: Sociala skador och miljöskador som orsakats av räkodlingen i Indien

I några av Indiens delstater, i synnerhet i Tamil Nadu, har odlingen av räkor, som till största del exporteras, blivit allt vanligare under de senaste åren. Denna verksamhet kontrolleras till stor del av utländska och multinationella företag.

En omfattande icke-våldsinspirerad proteströrelse har påpekat och Indiens högsta domstol har till och med bekräftat att dessa odlingar har varit till stor skada för miljön och människan och att bruket av mark för vattenbruk har fått allvarliga sociala konsekvenser.

Den storskaliga räkodlingen i Indien strider således direkt mot de mål om ¨hållbar utveckling¨ som Europeiska unionen värnar om.

Har kommissionen någon gång

1. Direkt eller indirekt, stött etableringen eller utnyttjandet av räkodlingar i Indien?

2. Anser kommissionen att de EU-företag som är verksamma inom denna sektor i Indien handlar korrekt eller inte?

3. Avser kommissionen att vidta ekonomiska, politiska och miljömässiga åtgärder för att främja omställningen av dessa odlingar?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (24 september 1997)

1. Kommissionen har aldrig direkt stött etablering eller utnyttjande av räkodlingar i Indien.

2. Kommissionen är medveten om de skadliga effekter som kan bli följden av intensiv räkodling i kustområden. Man förordar därför en ansvarsfull utveckling av vattenbruket i enlighet med den uppförandekodex för ett ansvarsfullt fiske som gemenskapen har undertecknat. Kommissionen är inte i stånd att bedöma handlandet hos de företag som bedriver verksamhet i Indien inom denna näring.

3. Kommissionen anser inte att man bör vidta ekonomiska, politiska eller miljömässiga åtgärder för att främja omställningen av dessa odlingar.