ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3604/00

från Roberto Bigliardo (TDI) till kommissionen

(22 november 2000)

Ämne: Flygresor: ekonomiklass-syndromet

Kommer kommissionens ordförande att vidta några bindande åtgärder mot flygbolagen med anledning av den brittiska medborgaren Emma Christoffersens bortgång, och i så fall vilka? Christoffersen blev akut sjuk vid landning i London efter att i tjugo timmar ha flugit med en Quantas Jumbo 747 från Sydney. Orsaken till dödsfallet var det dåliga stolsutrymmet. Denna sorgliga händelse belyser de problem som passagerare i ekonomiklass kan råka ut för under längre rutter.

Det begränsade utrymmet (70-85 cm) mellan stolsraderna utgör faktiskt en veritabel hälsofara för många passagerare som liksom i detta fall kan dö till följd av en blodpropp.

Flygbolagen borde åtminstone informera de resande om vilka risker de utsätter sig för när de under många timmar måste sitta stilla på flygplanet. Måste liknande fall upprepas för att åtgärder skall vidtas?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(8 januari 2001)

Kommissionen ser ytterst allvarligt på frågan om en koppling mellan orörlighet under långa flygningar och blodcirkulationsproblem och andra möjliga hälsoproblem, till exempel i samband med luftkvaliteten.

Den avser därför att inrätta arbetsgrupper bestående av experter för att granska den befintliga forskningen och dra slutsatser om hälsoriskerna och behovet av ytterligare forskning. Detta kommer att göra det möjligt för kommissionen och alla berörda parter att se om det finns behov av ytterligare åtgärder, vare sig ansvaret ligger hos gemenskapen, de nationella myndigheterna, flygbolagen, flygplatserna eller passagerarna själva.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3767/00

från Emmanouil Bakopoulos (GUE/NGL) till rådet

(1 december 2000)

Ämne: Cypernfrågan och dess lösning

Rådets ordförandeskap har i en förklaring om Cypernfrågan av den 31 oktober 2000 uttalat sitt stöd för FN:s generalsekreterares ansträngningar att försöka finna en rättvis och hållbar helhetslösning i enlighet med säkerhetsrådets beslut, och uppmanat de båda samfunden att inleda konkreta förhandlingar för att aktivt bidra till en normalisering av förhållandena. Den 11 november 2000 riktade den turkiske premiärministern Bülent Ecevit emellertid hätsk kritik mot den promemoria som FN:s generalsekreterare presenterat, som bland annat innehåller ett förslag om grundandet av en federal stat på ön. Hur förhåller sig rådet nu till denna nya vägran från Turkiets sida att finna en lösning på Cypernfrågan?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3621/00, E-3767/00 och E-3768/00

(14 maj 2001)

Rådet erinrar om att det helhjärtat stödjer FN:s generalsekreterares ansträngningar att hitta en lösning eftersom FN är referensramen för en övergripande, rättvis och varaktig lösning på denna fråga. Rådets ståndpunkt när det gäller FN:s generalsekreterares ansträngningar att finna en lösning på konflikten har nyligen på nytt bekräftats av Europeiska rådet och rådet.

Vid mötet i Nice den 79 december 2000 välkomnade och uttalade Europeiska rådet sitt starka stöd för de ansträngningar som gjorts av FN:s generalsekreterare för att i enlighet med säkerhetsrådets resolutioner uppnå en övergripande överenskommelse om Cypernproblemet och för att nå ett positivt resultat i den process som inleddes i december 1999. Europeiska rådet vädjade till alla berörda parter att bidra till dessa insatser.

Den 4 december 2000 nådde rådet fram till en politisk överenskommelse om att införa följande hänvisning till Cypernfrågan i prioriteringarna på kort sikt (2001) för partnerskapet för anslutning för Turkiet under rubriken Förstärkt politisk dialog och politiska kriterier: Att i enlighet med slutsatserna från Helsingfors inom ramen för den politiska dialogen kraftfullt stödja FN:s generalsekreterares ansträngningar att på ett framgångsrikt sätt slutföra processen att nå fram till en övergripande lösning av Cypernproblemet, i enlighet med punkt 9 a i slutsatserna från Helsingfors.

De indirekta förhandlingar som enligt planerna skulle inledas i slutet av januari 2001 har inte kunnat komma i gång eftersom den turkcypriotiska parten inte deltar. Rådet hoppas fortfarande att dessa diskussioner kan äga rum som planerat och ge ett positivt resultat.

Frågan om kränkning av det cypriotiska luftrummet har inte tagits upp i rådet. Rådet erinrar om att FN:s säkerhetsråd i resolution 367 av den 12 mars 1975 manade till respekt för Republiken Cyperns territoriella integritet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3682/00

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(29 november 2000)

Ämne: Tilldelning och utnyttjande av anslag ur strukturfonderna i mål 1-regionerna

1. Kan kommissionen upplysa om den totala anslagstilldelningen från Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) till varje enskild mål 1-region i EU under programperioden 19941999?

Kan kommissionen informera om utnyttjandegraden av dessa anslag inom varje enskild mål 1-region i EU under programperioden 19941999?

2. Kan kommissionen upplysa om den totala anslagstilldelningen från Fonden för fiskets utveckling (FFU) till varje enskild mål 1-region i EU under programperioden 19941999?

Kan kommissionen informera om utnyttjandegraden av dessa anslag inom varje enskild mål 1-region i EU under programperioden 19941999?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Barnier

(16 februari 2001)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3928/00

från Bernard Poignant (PSE) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Sjömän som överges i Europeiska unionens hamnar

Bland de många åsidosättanden av sjömännens rättigheter som har påtalats de senaste åren, framgår det av vissa redares skandalösa övergivande av fartygsbesättningen och själva fartygen hur sjömännens livs- och arbetsvillkoren har försämrats.

Problemet behöver såväl internationella lösningar som ett erkännande från Europeiska unionens sida genom speciallagstiftning och samarbete mellan medlemsstaterna.

Borde inte Europeiska unionen upprätta vissa skyddsåtgärder för att förhindra att sjömän hamnar i extrema situationer?

Avser kommissionen att åtgärda dessa brister genom att föreslå lagstiftning som gör bestämmelserna i ILO:s konvention 163, rekommendation 173 om sjömäns välbefinnande samt konvention 166 om repatriering av sjömän tvingande?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(18 januari 2001)

Kommissionen erkänner att det är ett allvarligt problem att vissa redare överger sina fartyg och fartygsbesättningar, och att detta problem berör såväl internationell organ som gemenskapen.

Kommissionen följer med stort intresse hur frågan behandlas på internationell nivå inom den gemensamma expertgrupp som har inrättats med representanter från Internationella arbetsbyrån och Internationella sjöfartsorganisationen. Man får heller inte glömma att problemet med kvarlämnade besättningsmedlemmar är ett internationellt problem, och att detta inte kan lösas på gemenskapsnivå utan att ta hänsyn till frågans internationella dimension.

För att kunna förbättra levnadsförhållanden och arbetsvillkor ombord är det viktigt att medlemsstaterna på rätt sätt tillämpar Internationella arbetsbyråns konventioner när det gäller sjömäns välfärd till sjöss och repatriering. Det räcker emellertid inte att lösa problemet med kvarlämnade besättningsmedlemmar när de berörda fartygen inte för gemenskapsflagg.

Kommissionen har därför för avsikt att först analysera slutsatserna från den arbetsgrupp som nämns ovan innan den överväger möjligheten att ingripa på gemenskapsnivå.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3486/00

från Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen

(10 november 2000)

Ämne: Nya uppgifter i den undersökning som inletts av stöden till den spanska elsektorn

Bland handlingarna över det statliga stöd som spanska elbolag beviljats som ersättning för övergång till fri konkurrens ingår en rapport av ett konsultbolag i London i vilken en uppskattning av dessa kostnader ingår.

Av vilka orsaker har man gett en utomstående expert detta uppdrag? Räcker inte kommissionens resurser till för ett sådant uppdrag?

Hur har urvalsförfarandet gått till?

Hur stora arvoden har utbetalats och vem har stått för utbetalningarna?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(20 december 2000)

I lag nr 54/1997 av den 27 november 1997 avseende elsektorn fastställs kostnaderna för att utsätta den spanska elsektorn för konkurrens i förhållande till uteblivna förväntade intäkter som ett resultat av övergången från en icke-liberaliserad elmarknad till en delvis liberaliserad marknad. För att ge en klarare överblick av den spanska marknaden presenterade de spanska myndigheterna så kallade stranded costs (kostnader som det inte går att få täckning för i en konkurrensutsatt marknad) grundade på analysmetodiken för stöd i samband med så kallade stranded costs. Det var ändå lämpligt att kontrollera att de antaganden på vilka de spanska myndigheternas beräkningar grundades uppfyllde internationellt erkända normer. Med hänsyn till uppgiftens extremt tekniska natur ansåg kommissionen det lämpligt att använda sig av en utomstående expert.

Kommissionen sökte en expert som skulle vara allmänt erkänd som expert på området i fråga och vara garanterat oberoende. Experten skulle dessutom kunna arbeta på spanska. Dessa krav ledde till att kommissionen beviljade undersökningen direkt till företaget OXERA.

Kommissionen finansierade det totala arvodet på 10 000 euro i sin helhet från budgetpost A-352 (Åtgärder inom konkurrensområdet, inklusive kontroll av företagskoncentrationer).
SKRIFTLIG FRÅGA E-3039/00

från Michl Ebner (PPE-DE) till kommissionen

(28 september 2000)

Ämne: Införande av DNA-test inom hela EU

DNA-uppgifter möjliggör idag en direkt bevisning mot brottslingar, och i Storbritannien har man till exempel man för avsikt att i framtiden låta alla lagbrytare genomgå ett sådant test. En europeisk databank med DNA-uppgifter skulle avsevärt underlätta och effektivisera spaningen och de påföljande undersökningarna huruvida skuld faktiskt föreligger.

Kan kommissionen meddela om den inom området för polisiärt samarbete och inre säkerhet har för avsikt att uppmuntra medlemsstaterna att genomföra sådana DNA-test i ökad utsträckning så att ett europeiskt nätverk med sådana uppgifter sedan kan byggas upp?

Svar från António Vitorino på kommissionens vägnar

(11 december 2000)

Inom rådet diskuterar man för närvarande ett utkast till rådsresolution(1) för att fastställa gemensamma standarder för DNA-markörer som används vid kriminaltekniska DNA-analyser i medlemsstater. Sådana gemensamma standarder skulle underlätta utbytet av DNA-analyser mellan medlemsstaterna. Vidare diskuterar man ett system för ytterligare harmonisering av kriminalteknisk DNA-analys och riktlinjer för utbyte av resultat av DNA-analyser.

I resolutionen beaktas arbetet i DNA-arbetsgruppen i Europeiska nätverket av kriminaltekniska institut (ENFSI) om harmonisering av DNA-markörer och DNA-teknik, finansierat inom ramen för gemenskapsprogrammet Stop (antaget av rådet 1996(2)). Programmet syftar till att uppmuntra praktiskt samarbete mellan brottsförebyggande myndigheter och andra organ ansvariga för att bekämpa människohandel och sexuell exploatering av barn.

Resolutionsutkastet bygger på rådets resolution av den 9 juni 1997,(3) där medlemsstaterna uppmanas att skapa nationella DNA-databaser för att utbyta DNA-resultat sinsemellan.

Kommissionen anser att det vore lämpligt att avvakta resultat av dessa diskussionen innan man beslutar att utöka samarbetet mellan medlemsstaterna i DNA-relaterade frågor.

(1) Pressmeddelande 170 nr 8856/98.

(2) EGT L 322, 12.12.1996.

(3) EGT C 193, 24.6.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3755/00

från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE-DE) till kommissionen

(4 december 2000)

Ämne: Fysisk planering inom EU: Interreg II C

Interreg II C var ett av de gemenskapsinitiativ som antogs under programplaneringsperioden 19941999 och inom vars ram en rad projekt skulle finansieras som har som mål att främja gränsöverskridande samarbete när det gäller fysisk planering.

Kan kommissionen redogöra för resultaten som Interreg II C fått och de slutsatser som kommissionen dragit av dessa resultat samt för programmets samband med och inflytande över utvecklingsprogrammet för det europeiska området (ESDP), särskilt när det gäller kustnära randområden enligt mål 1 för EU med 15 medlemsstater?

Kan kommissionen redogöra för resultaten som Interreg II C fått och de slutsatser som kommissionen dragit när det gäller kandidatländernas framtida anslutning för kustnära randområden enligt mål 1 för EU med 15 medlemsstater?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(22 januari 2001)

Syftet med del C av gemenskapsinitiativet Interreg II för transnationellt samarbete var att främja en mer balanserad utveckling i de olika regionerna i gemenskapen, att uppmuntra till samarbete och transnationella partnerskap inom en gemensam ram, att hjälpa medlemsstaterna och regionerna att samarbeta för att utveckla strategier beträffande gemensamma problem, samt att stärka gemenskapens politik för regional utvecklingsplanering. Dessa mål var nära förknippade med programmet om regional utvecklingsplanering i europeiskt perspektiv (ESDP).

Än så länge har endast ett fåtal program inom Interreg II C halvtidsutvärderats och eftersom vissa utvärderingar pågår för närvarande är det för tidigt att dra några slutsatser beträffande halvtidsutvärderingarna och det förefaller inte lämpligt att presentera resultat som endast är delvis giltiga.

I EG-fördraget föreskrivs dessutom att man i den andra rapporten om ekonomisk och social sammanhållning skall analysera utvecklingen vad beträffar de ekonomiska och sociala skillnaderna mellan medlemsstaterna och mellan regionerna, däribland maritima randområden, och vilken betydelse gemenskapens politik, strukturpolitiken och särskilt Interreg har när det gäller att utjämna skillnaderna. Den andra rapporten skall utgå från en hypotetisk situation där unionen har 27 medlemsstater eftersom det finns behov av att fastställa riktlinjer för den framtida sammanhållningspolitiken. Rapporten kommer att offentliggöras i början av år 2001 och kommer att läggas fram vid en konferens om sammanhållningen, som kommer att äga rum i Bryssel den 21 maj 2001.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3166/00

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(2 oktober 2000)

Ämne: EU:s utvidgning

Hur många förhandlingskapitel för de olika kandidatländerna hade avslutats vid augusti månads utgång?

Svar från Günter Verheugen på kommissionens vägnar

(14 november 2000)

För de kandidatländer med vilka förhandlingar inleddes i mars 1998 (Cypern, Tjeckien, Estland, Ungern, Polen och Slovenien) har följande kapitel hittills avslutats preliminärt: fri rörlighet för varor (Tjeckien), fri rörlighet för kapital (Estland), bolagslätt (Cypern, Estland och Slovenien9, fiske (Cypern, Ungern, Estland, Tjeckien och Slovenien), Europeiska monetära unionen EMU (samtliga sex kandidatländer), statistik (samtliga sex kandidatländer), socialpolitik och sysselsättning (Cypern), industripolitik och telekommunikation (samtliga sex kandidatländer9, små och medelstora företag (samtliga sex kandidatländer), vetenskap och forskning (samtliga sex kandidatländer), utbildning (samtliga sex kandidatländer), telekommunikation (samtliga sex kandidatländer), kultur och audiovisuell politik (Cypern), konsumentskydd och skydd av hälsan (samtliga sex kandidatländer), tullunion (Cypern och Tjeckien), yttre förbindelser (Cypern, Estland, Tjeckien och Polen), gemensam utrikes- och säkerhetspolitik GUSP (samtliga sex kandidatländer) samt finansiell kontroll (Cypern, Ungern, Slovenien och Polen).

Enligt vad som sägs ovan har 16 kapitel avslutats med Cypern, 13 kapitel med Estland respektive Tjeckien, 12 kapitel med Slovenien samt 11 kapitel med Polen respektive Ungern.

För de kandidatländer med vilka förhandlingar inleddes i februari 2000 (Bulgarien, Lettland, Litauen, Malta, Rumänien och Slovakien) har följande kapitel hittills preliminärt avslutats: statistik (Lettland, Litauen och Slovakien), industripolitik (Malta), små och medelstora företag (samtliga sex kandidatländer), vetenskap och forskning (samtliga sex kandidatländer), utbildning (samtliga sex kandidatländer), telekommunikation (Malta), yttre förbindelser (Malta, Rumänien och Slovakien) samt gemensam utrikes- och säkerhetspolitik GUSP (samtliga sex kandidatländer). Följaktligen har Malta preliminärt avslutat 7 kapitel, Slovakien 6, Lettland, Litauen och Rumänien vardera 5 kapitel och Bulgarien 4 kapitel.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3886/00

från Ioannis Souladakis (PSE), Minerva Malliori (PSE) och Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(13 december 2000)

Ämne: Creutzfeld-Jakobs sjukdom (galna ko-sjukan)

De dimensioner som Creutzfeld-Jakobs sjukdom (galna ko-sjukan) antagit gör frågan om vilken kvalitet och sammansättning det foder har som ges åt nötkreatur i Europeiska unionen till en högaktuell fråga. Den gradvisa övergången från att låta djurfodrets sammansättning bestå av animaliska komponenter i stället för vegetabiliska har idag konsekvenser som hotar de europeiska folkens hälsa. Men trots de stora inbördes intressekonflikter som råder mellan industrierna som tillverkar djurfoder så finns det fortfarande idag en chans att ändra på det djurfoder som nötboskapen i Europeiska unionen utfodras med.

Undersöker kommissionen möjligheterna att subventionera odling av sådana växtarter som gradvis skulle kunna ersätta det problematiska djurfoder som framställs idag?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-3886/00och P-4076/00 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(22 januari 2001)

I enlighet med sitt åtagande på rådets möte (jordbruk) den 4 december 2000 om problemet med transmissibel spongiform encefalopati (BSE) och på Europeiska rådets uttryckliga begäran i Nice, gör kommissionen en djupgående analys av utbud av och efterfrågan på oljeväxter och proteinväxter. I denna analys kommer de idéer som framförts av samtliga berörda parter att granskas.

Kommissionen kommer att meddela parlamentet och rådet sina slutsatser så fort de är färdiga. Som rådet och Europeiska rådet har begärt kommer sifferuppgifterna i slutsatserna att ligga i linje med Berlinöverenskommelserna och gemenskapens internationella åtaganden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3831/00

från Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till kommissionen

(7 december 2000)

Ämne: Avskaffat skatteavdrag för kost- och logikostnader tjänsteresor samt för arbetsplatsrelaterade flyttningskostnader

Tyskland avskaffade genom sin lag om skattelättnader av den 1 april 1999 skatteavdrag för kost- och logikostnader tjänsteresor samt för arbetsplatsrelaterade flyttningskostnader. I detta sammanhang ställde jag redan 1999 en fråga (E-2184/99), men jag har ännu inte fått något tillfredsställande svar på den.

Numera har EG-domstolen med sin dom av den 19 september 2000 fastställt att det förbud som den franska regeringen infört mot skatteavdrag för resekostnader strider mot rådets sjätte direktiv om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter (77/388/EEG) och att rådets beslut 89/487/EG om undantag för de franska bestämmelserna är ogiltigt.

Mot denna bakgrund finns det anledning att ställa följande frågor:

1. Anser kommissionen mot bakgrund av den ovannämnda domen från EG-domstolen att dessa åtgärder som Tyskland vidtagit är förenliga med artikel 17.6 i det sjätte momsdirektivet (77/388/EEG)?

2. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att se till att den tyska lagstiftningen återigen blir förenlig med bestämmelserna i momsdirektivet?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 februari 2001)

Kommissionen känner till de åtgärder som Tyskland vidtog 1999 för att begränsa eller avskaffa rätten att dra av moms. Vissa av dessa begränsningar överensstämmer med förslaget till direktiv vad gäller reglerna om avdragsrätt för mervärdesskatt(1) och har bemyndigats genom rådets beslut 2000/186/EG av den 28 februari 2000(2) på grundval av artikel 27 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund(3). Dessa särskilda och i tiden begränsade åtgärder synes inte strida mot EG-domstolens rättspraxis när det gäller ovannämnda artikel 27.

Kommissionen anser dock att avskaffandet av rätten att dra av moms för vissa kostnader för logi och kost som uppstått inom ramen för en näringsidkares eller dennas personals resor inte omfattas av ovannämnda beslut. Kommissionen har därför beslutat att avge ett motiverat yttrande till Tyskland genom tillämpning av artikel 226 (f.d. artikel 169) andra stycket i EG-fördraget för att råda bot på denna situation.

(1) EGT C 219, 15.7.1998.

(2) EGT L 59, 4.3.2000.

(3) EGT L 145, 13.6.1977.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3207/00

från Marie-Arlette Carlotti (PSE) och Francisca Sauquillo Pérez del Arco (PSE) till kommissionen

(17 oktober 2000)

Ämne: EU-stöd till Kuba

Kommissionens beslut att upphäva ECHO-stödet till Kuba innebär konkret att stödet till Kuba minskar från 17 till 6 miljoner euro år 2000.

Den nya politiken för godkännande av utvecklingsprojekt för Kuba (Call for proposal) som föreslagits av kommissionen riskerar dessutom att begränsa samarbetet till områdena för mänskliga rättigheter och stöd till ekonomiska och juridiska reformer.

Hur förklarar kommissionen denna åtstramning av tolkningen av den gemensamma ståndpunkten från december1996 och beslutet att begränsa omfattningen av stödet till Kuba?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(8 januari 2001)

Hittills har den största delen av kommissionens samarbete med Kuba utgjorts av finansiering av humanitärt bistånd. Eftersom de omständigheter som låg till grund för att kontoret för humanitärt bistånd (ECHO) började att bevilja bistånd i Kuba har förändrats, har kommissionen för avsikt att anpassa sitt samarbete till de nya förutsättningarna. ECHO:s verksamheter håller på att avvecklas och ersättas av andra instrument, som vart och ett kan användas i enlighet med dess specifika syften. Detta innebär att den relativa betydelse som de olika samarbetsinstrumenten med Kuba har kommer att ändras och att medfinansiering från icke-statliga organisationers sida och ekonomiska samarbetsverksamheter kommer att ges ökad vikt. Det förväntas att det totala beloppet för kommissionens samarbete under 2000 kommer att ungefär motsvara beloppet under 1999 (15-16 miljoner euro under 2000, 17,7 miljoner euro under 1999).

Kommissionen har inte ändrat sin tolkning av den gemensamma ståndpunkten sedan den godkändes 1996, inte heller har kommissionen för avsikt att begränsa sitt samarbete med Kuba. Den gemensamma ståndpunkten ligger till grund för allt kommissionen gör i Kuba. Det är just därför som kommissionen har beslutat att utlysa en förslagsinfordran i vilken detta förklaras och genom vilken det säkerställs att de verksamheter som genomförs av icke-statliga organisationer passar in i den överenskomna ramen.