ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2158/98

från Katerina Daskalaki (UPE) till rådet

(14 juli 1998)

Angående: Världens äldsta kloster beläget i Turkiet är i fara

Mar Gabriel, ett syrisk-ortodoxt kloster och det äldsta klostret i världen, ligger i ett område i södra Turkiet som drabbas av det turkisk-kurdiska kriget. De ansvariga lokala myndigheterna förhindrar att noviser tas in i Mar Gabriel-klostret och de förbjuder att underhållsarbeten utförs, något som kommer att leda till att det historiska klostret, som redan är förfallet, faller i ruiner.

Kan rådet ingripa mot de turkiska myndigheterna för att få ett stopp på förfallet av det 1600 år gamla kristna klostret och på överträdelserna mot munkarnas rättigheter, de fåtal munkar som bor kvar i klostret?

Svar

(9 november 1998)

Rådet beklagar situationen för klostret Mor Gabriel. Det österrikiska ordförandeskapet tog för sin del upp denna fråga vid ett av sina senaste bilaterala möten med turkiska tjänstemän och har för avsikt att vid framtida möten på nytt ta upp situationen för de kristna minoriteterna i Turkiet.

Rådet är väl medvetet om att de turkiska myndigheterna i och med undertecknandet av Lausanne-avtalet i juli 1923 har åtagit sig att fullt ut skydda kyrkor, synagogor, kyrkogårdar och andra icke-muslimska minoriteters religiösa anläggningar.

I detta sammanhang erinrar rådet om att det är ett grundläggande mål för Europeiska unionen att i sina förbindelser med Turkiet främja de mänskliga rättigheterna, och särskilt religionsfriheten. Rådet beklagar att detta land för närvarande vägrar att fortsätta sin politiska dialog med EU på detta område.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2482/98

från Franz Linser (NI) till rådet

(1 september 1998)

Angående: Ledamöter av Österrikes förbundsregering besöker parlamentariska utskott

För att det skall kunna garanteras en fungerande kommunikation mellan rådet och Europaparlamentet är det vanligt att vederbörande ministrar i den stat som innehar ordförandeskapet i rådet besöker parlamentets utskott och där bland annat lägger fram sitt program.

1. Kommer en österrikisk förbundsminister eller en österrikisk statssekreterare att besöka utskottet för transport och turism fram till den 31 december 1998?

2. Om så är fallet, när och vem då?

3. Om så inte är fallet, varför inte?

Svar

(9 november 1998)

Som den ärade parlamentsledamoten säkert vet, avlade Casper EINEM, österrikisk förbundsminister för vetenskap och transport, och Johann FARNLEITNER, förbundsekonomiminister, den 1 respektive den 28 september ett besök hos Europaparlamentets utskott för transport och turism för att lägga fram ordförandeskapets program.

Besök av ministrar från rådets ordförandeland hos parlamentets utskott är numera en väl etablerad vana, som främjar diskussionerna mellan rådet och Europaparlamentet om de olika frågor som är uppe till behandling.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2845/98

från Roberta Angelilli (NI) till kommissionen

(28 september 1998)

Angående: Föroreningsrisk orsakad av asbest

Vid Italienska statens tryckeri och myntverk (Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato) beläget vid Via Salaria i Rom arbetar ca 1.500 personer. Verksamheten pågår 24 timmar av 24 (bland annat trycks här Gazzetta Ufficiale, den italienska motsvarigheten till Post och Inrikes Tidningar). Vid flera tillfällen under de gångna åren har fackföreningar framfört klagomål angående den risk som orsakats av användningen av asbest vid isoleringen av anläggningens tak (detta utfördes i slutet av sextiotalet). Med anledning av dessa klagomål och ett ingripande av den allmänna åklagarmyndigheten, vidtogs åtgärder för att kontrollera anläggningens inomhusmiljö. Kontrollen påvisade förekomsten av amositasbest på nivåer mellan 10 och 25 fibrer per liter, vilket vida överstiger de enligt lag tillåtna gränsvärdena. Trots detta har man inte satt i gång med ombyggnaden av anläggningen i fråga.

Kan kommissionen mot bakgrund av detta svara på följande:

1. Vore det inte lämpligt att vända sig till de italienska myndigheterna för att få till stånd en kontroll av den nuvarande situationen i den ovan nämnda anläggningen?

2. Är det inte i detta fall frågan om en överträdelse av arbetarskyddet på arbetsplatsen, ett tydligt brott mot gemenskapsdirektiven 83/477/EG(1) och 91/382/EG(2)?

3. Om svaret är jakande, har kommissionen för avsikt att inleda en process mot Italienska statens tryckeri och myntverk?

4. Kan kommissionen ge ett allmänt omdöme i frågan?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(6 november 1998)

De direktiv som parlamentsledamoten nämner och som gäller skydd för arbetstagare som exponeras för asbest har införlivats med italiensk lag. Alla frågor som gäller tillämpningen av dessa direktiv ligger inom behörighetsområdet för den italienska myndighet som ansvar för tillbörlig kontroll och övervakning.

Kommissionen konstaterar dock att de resultat av mätningen av damm som anges i frågan inte tyder på att man överskridit gränsvärdena enligt artikel 8 i rådets direktiv 83/477/EEG av den 19 september 1983 om skydd för arbetstagare mot risker vid exponering för asbest i arbetet (andra särdirektivet enligt artikel 8 i direktiv 80/1107/EEG).

(1) EGT L 263, 24.5.1983, s. 25.

(2) EGT L 206, 29.7.1991, s. 16.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2397/98

från Heidi Hautala (V) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: Barnmorskornas ställning

Barnmorskornas arbete har långa traditioner inom mödravården i Finland. I dagens läge har praxis blivit en annan. Under graviditeten tas kvinnan inte om hand av någon barnmorska utan ofta är det först vid förlossningen som den blivande mamman träffar en barnmorska för första gången. Barnmorskorna kommer inte åt att arbeta vid rådgivningsbyråerna inom mödravården och detta begränsar deras möjligheter att utöva sitt yrke. Den så kallade vården med befolkningsansvar har lett till att samma vårdanställda kan ha hand om bara ett fåtal gravida per år. Under sådana omständigheter kan det ifrågasättas om de som arbetar inom vården kan bibehålla sin yrkesskicklighet. Deras förmåga att känna igen problematiska graviditeter och riskgraviditeter kommer att sättas på spel.

Barnmorskeelevernas studier inom området vård under graviditeten sker inte under överinseende av en barnmorska och detta leder till att direktiv nr 80/155/EEG(1) inte kommer att genomföras i Finland. Vad ämnar kommissionen göra för att avhjälpa de ovan beskrivna problemen och genomföra direktiv nr 80/155/EEG i Finland?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Kommissionen känner inte till de problem som parlamentsledamoten omnämner. Dessa verkar dock inte stå i strid med direktiv 80/155/EEG av den 21 januari 1980 om samordning av bestämmelserna i lagar och andra författningar om rätten att påbörja och utöva verksamhet som barnmorska.

När det gäller det faktum att barnmorskeelevernas utbildning i Finland inte leds av en barnmorska, bör det påpekas att det i direktiv 80/155/EEG inte anges vilken yrkesgrupp som skall vara ansvarig för barnmorskeelevernas utbildning. Denna fråga ligger således helt inom den berörda medlemsstatens kompetensområde.

Vad gäller de övriga problem som parlamentsledamoten omnämner, kan det konstateras att dessa inte heller förefaller stå i strid med direktiv 80/155/EEG, såtillvida att barnmorskorna genom detta direktiv inte tilldelas något monopol på att utföra den verksamhet som anges i artikel 4 i direktivet.

(1) EGT L 33, 11.2.1980, s. 8.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2426/98

från Concepció Ferrer (PPE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Angående: Kulturpolitiken som källa till sysselsättning

Tack vare sin sociala och ekonomiska dimension är kultursektorn en viktig faktor för inre regional utveckling och kan i hög grad bidra till sysselsättningen både vad gäller regional ekonomi och privat industri.

Kultursektorn har hittills skapat 3,1 miljoner arbetstillfällen i EU-länderna (2,1 procent av det totala antalet arbetstillfällen). Då många av dessa kulturrelaterade verksamheter och arbetstillfällen till största delen utgörs av deltidsarbeten och självständig verksamhet är de mycket sårbara vad gäller stabilitet och varaktighet.

Har kommissionen planerat lägga fram något förslag som kan främja en förbättring beträffande arbetstillfällenas stabilitet och varaktighet inom kultursektorn?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(2 oktober 1998)

I de riktlinjer för sysselsättning för 1998, som antogs av rådet den 15 december 1997(1) fastställdes specifika mål som skulle finnas med i de nationella handlingsplanerna som utarbetats av medlemsstaterna. Detta viktiga steg mot samordning av medlemsstaternas sysselsättningspolitik inom ramen för den europeiska sysselsättningsstrategin grundas på de fyra grundstenarna anställbarhet, företagaranda, anpassningsförmåga och jämställdhet. Den politiska inriktningen är särskilt relevant för sådana sysselsättningsområden som den kulturella sektorn när det gäller att främja en företagskultur och en företagsvänlig miljö för att förbättra arbetskraftens kompetens och arbetserfarenheter, och att beakta det faktum att de vanliga formerna av sysselsättning skiftar mer och mer.

I meddelandet "Gemenskapspolitiken i sysselsättningens tjänst"(2) som överlämnades till Europeiska rådet i Cardiff har kommissionen särskilt hänvisat till sysselsättningspotentialen inom denna sektor. Dessutom måste gemenskapen, enligt artikel 128.4 i förslaget till Amsterdamfördraget, beakta kulturella aspekter och förena målen i de åtgärder som har vidtagits med de kulturella målen, särskilt när det gäller kulturell mångfald, främjande av kreativitet och kulturell utveckling samt stöd till kulturellt samarbete och utbyte. I sitt första meddelande om gemenskapens första ramprogram för att främja kultur (2000-2004), som lades fram den 6 maj 1998(3), föreslår kommissionen att man ser till att kulturella aspekter integreras i gemenskapens insatser och politik under tre rubriker: juridisk ram för att främja kultur, den kulturella dimensionen i stödpolitiken och kultur i gemenskapens yttre förbindelser.

(1) EGT C 30, 28.1.1998.

(2) KOM(98) 354, slutlig.

(3) KOM(98) 266, slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1998/98

från Jaak Vandemeulebroucke (ARE) till rådet

(29 juni 1998)

Angående: Process mot företrädare för det grekiska regnbågspartiet

Enligt vad jag erfarit har en process inletts mot fyra ledare inom det grekiska regnbågspartiet (Vinozhito).

Detta parti är helt och hållet lagligt och har redan vid två tillfällen ställt upp i val i Grekland, bland annat i valet till Europaparlamentet 1994.

De händelser som ledde till att dessa fyra ledare, Vasilis Romas, Costas Tasopoulos, Petros Vasiliades och Pavlos Voskopoulos, kallats inför rätta är följande: de påstås i september 1995 ha eggat till ömsesidigt hat bland medborgarna (artikel 192 i den grekiska motsvarigheten till brottsbalken) genom att sätta upp en skylt som bar deras partinamn på två språk (grekiska och makedonska, ett slaviskt språk). I det tumult som följde förstördes hela inredningen i deras nya kontor i Florina.

Känner rådet till dessa upprörande fakta och den process som står inför dörren? Instämmer det i att grundläggande demokratiska och mänskliga rättigheter kränks i detta fall? Känner rådet till några möjliga åtgärder som skulle kunna garantera de demokratiska och politiska rättigheterna för alla greker och politiska partier i Grekland, eller åtgärder som garanterar yttrandefrihet och fritt språkval i Grekland? Är rådet slutligen berett att ta upp denna fråga på dagordningen för det behöriga ministerrådets möte, med de följdåtgärder som behövs?

Svar

(22 oktober 1998)

Det är inte rådets uppgift att uttala sig om en fråga som faller under det nationella rättssystemet i den berörda medlemsstaten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1918/98

från Winfried Menrad (PPE) till kommissionen

(18 juni 1998)

Angående: Italiensk språk- och realiaundervisning för barn av italienskt ursprung i skolpliktig ålder i Baden-Württemberg

Undervisningen på modersmålet för barn av italienskt ursprung i Baden-Württemberg sker vid tyska skolor och ges dels av italienska lärare, som är tjänstlediga för att undervisa i Tyskland, dels av anställda och tillfälligt anställda lärare. De tjänstlediga lärarna har både en reglerad inkomst och ett bra socialt skydd. De tillfälligt anställda lärarna betalas med arvoden utan sjuk-, pensions- och arbetslöshetsförsäkring. Deras arbetsvillkor försämras snabbt, vilket även beror på oregelbundna utbetalningar från den italienska statens sida.

Kan kommissionen mot denna bakgrund ange om åtgärder, och i så fall vilka åtgärder, kan vidtas på europeisk nivå som säkerställer

1. att barnen av italienskt ursprung också i framtiden får undervisning av kvalificerade lärare på sitt modersmål, och

2. att alla lärare får vederbörliga anställningsavtal som överensstämmer med den rättsliga grunden i Tyskland respektive Italien?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(22 september 1998)

Enligt den information som lämnats av parlamentsledamoten avlönas lärarna i italienska i Baden-Württemberg av den italienska regeringen på olika villkor.

Dessa olika system (tjänstemän, löntagare och egenföretagare) föreskrivs i de nationella lagstiftningarna i samtliga medlemsstater och återspeglar olika synsätt i fråga om utövandet av yrkesverksamhet.

I detta sammanhang, förutom där det går att påvisa förekomsten av diskriminering på grundval av nationalitet mellan anställda och tillfälligt anställda lärare, saknar kommissionen behörighet att genomdriva ett särskilt kontraktssystem för lärare i Italien eller Tyskland.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 096 , 08/04/1999 s. 0117



SKRIFTLIG FRÅGA E-2580/98 från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till rådet (1 september 1998) Angående: Rösträtt för europeiska medborgare i de belgiska kommunalvalen Den 9 juli 1998 utfärdade domstolen en dom mot Belgien för att landet inte hade införlivat direktivet som utvecklar artikel 8b.1 i fördraget som fastställer att samtliga europeiska medborgare har rösträtt i kommunala val även om de är bosatta i en medlemsstat vars nationalitet de inte innehar. Vilka åtgärder ämnar rådet vidta, mot denna bakgrund, för att säkerställa rösträtt i nästa kommunala val i Belgien som hålls i oktober 2000 för samtliga europeiska medborgare som är bosatta i Belgien? Svar (19 oktober 1998) Som den ärade parlamentsledamoten känner till, ankommer det enligt artikel 164 på domstolen att säkerställa att lag och rätt följs vid tolkning och tillämpning av fördraget. Kommissionen skall i enlighet med artikel 155 övervaka tillämpningen av gemenskapsrätten. Enligt artikel 171 tillkommer det även kommissionen att ingripa om en medlemsstat inte vidtar de åtgärder som krävs för att följa en dom från domstolen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3026/98

från Miguel Arias Cañete (PPE) till kommissionen

(8 oktober 1998)

Angående: Tillträde till A/LA-tjänster för personer som besitter tyska examina som omfattar sex terminers studier

Med beaktande av följande: Kommissionsledamoten Erkki Liikanen uppger i sitt svar av den 10 februari 1998 på den skriftliga frågan E-4186/97(1) från Bárbara Dührkop att tyska examina som omfattar minst åtta terminers studier accepteras för tillträde till tjänster i kategori A/LA inom EU-förvaltningen.

Kommissionen uppger i sitt svar på den ansökning om ogiltigförklaring som lagts fram av Vicente Alonso Morales (T-299/97, punkt 3) att tyska yrkeshögskoleexamina (Fachhochschuldiplom) som omfattar åtta terminers studier accepteras för tillträde till tjänster i kategori A/LA.

I meddelandet om allmänt uttagningsprov KOM/A1047, EGT C 145 A av den 13 maj 1997, fastställs att varje praktikperiod beaktas vid bedömningen av yrkeserfarenhet.

Varför beviljar kommissionen personer som besitter tysk yrkeshögskoleexamen tillträde till tjänster i kategori A/LA inom EU-förvaltningen, när det i detta fall är frågan om en examen som omfattar högst sex terminers studier plus en eller två terminers praktik i företag, dvs. yrkeserfarenhet?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Erkki Liikanen

(20 oktober 1998)

Kommissionen hänvisar ledamoten till svar på skriftlig fråga E-2740/98 från Ana Palacio Vallelersundi(2).

(1) EGT C 304, 2.10.1998, s. 15.

(2) Se s. 141.
SKRIFTLIG FRÅGA P-2202/98

från Gary Titley (PSE) till kommissionen

(10 juli 1998)

Angående: Uppsägningar på tryckeriet De La Rue

Den 2 juni 1998 meddelade det multinationella tryckeriet De La Rue att 375 personer skulle sägas upp vid dess huvudföretag i Gateshead utan att man hade informerat sitt europeiska företagsråd, vilket kommer att sammanträda den 15-16 juli 1998. Känner kommissionen inte att De La Rue har agerat på samma sätt som Renault i fallet Vilvoorde och på ett uppseendeväckande sätt ignorerat det som föreskrivs i direktiven om europeiska företagsråd och kollektiva uppsägningar?

Håller kommissionen med om att detta agerande visar att direktiven om europeiska företagsråd och kollektiva uppsägningar är otillräckliga?

Vilka åtgärder har kommissionen för avsikt att vidta för att säkerställa att europeiska företag rådfrågar sina anställda på ett meningsfullt sätt och i samband med detta ger dem all viktig information i god tid?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(11 september 1998)

I rådets direktiv 92/56/EEG av den 24 juni 1992 om ändring av direktiv 75/129/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar(1) krävs att den arbetsgivare som avser att vidta kollektiva uppsägningar inleder överläggningar med arbetstagarrepresentanterna i god tid i syfte att söka nå en överenskommelse.

Om inga överläggningar har ägt rum med arbetstagarrepresentanterna före tillkännagivandet av de kollektiva uppsägningarna, anses det att de viktigaste bestämmelserna i direktivet inte har följts. Dessutom bör lämpliga förfaranden för att informera och samråda med de europeiska företagsråden ha följts, om ett beslut som fattats av ledningen faller inom räckvidden för direktiv 94/45/EG av den 22 september 1994 om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare(2), och inom räckvidden för en överenskommelse på grundval av artikel 13 i det direktivet.

Det är inte rätt att hävda att de ovannämnda direktiven är otillräckliga. Icke desto mindre delar kommissionen parlamentsledamotens åsikt om att det behövs ytterligare lagstiftning för att inom ett komplett gemensamt regelverk ersätta och komplettera de befintliga nationella bestämmelserna och gemenskapsbestämmelserna om information till och samråd med arbetstagarna. Därför har kommissionen inlett ett samrådsförfarande med arbetsmarknadens parter om ett europeiskt ramverk för information och samråd i detta avseende.

(1) EGT L 245, 26.8.1992.

(2) EGT L 254, 30.9.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2599/98

från Konstantinos Hatzidakis (PPE) till kommissionen

(1 september 1998)

Angående: Situationen i fråga om gemenskapsstödramen för Grekland

Nu återstår endast knappa ett och ett halvt år av den gällande gemenskapsstödramen för Grekland.

Kan kommissionen upplysa om vilka belopp och vilka procentandelar av de medel som det stadgats om i samband med denna gemenskapsstödram som hittills utbetalats:

1. I förhållande till den fastställda budgeten för hela den tid gemenskapsstödramen skall gälla (1994-1999)?

2. I förhållande till budgeten för perioden från och med att gemenskapsstödramen började genomföras till och med nu?

3. I förhållande till vart och ett operativt program som samfinansieras i samband med gemenskapsstödramen för Grekland?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(9 oktober 1998)

Den 1 september 1998 uppgick utbetalningarna inom ramen för gemenskapens gällande stödramar för Grekland till 7 213 miljoner ecu av ett planerat totalbelopp på 13 933 miljoner ecu. Detta motsvarar 52 % av det belopp som har programplanerats för hela perioden 1994-1999 och 68 % av det som har programplanerats fram till slutet av 1998.

En betydande förbättring väntas normalt under årets tre sista månader, eftersom utgifter normalt sett koncentreras till årsslutet. Kommissionen understryker att åtagandena inom ramen för gemenskapens stödramar måste göras före den 31 december 1999, trots att man har rätt fortsätta utbetalningarna efter detta datum.

Kommissionen översänder direkt till parlamentsledamoten och parlamentets generalsekretariat en tabell över utbetalningarna per operativt program och de respektive procentsatserna för dessa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2354/98

från Claudio Azzolini (PPE) , Guido Podestà (PPE) , Antonio Tajani (PPE) och Guido Viceconte (PPE) till rådet

(28 juli 1998)

Angående: Återställande av lag och rätt i Italien

PierCamillo Davigo, statsåklagare i Milano, har i en intervju i tidningen "America Oggi" starkt ifrågasatt att Silvio Berlusconi för några år sedan utsågs till italiensk regeringschef, och den politiska legitimiteten för detta. Den biträdande statsåklagaren i Milano har dessutom gjort uttalanden som tyder på att statsåklagarämbetet i Milano motsätter sig politisk makt, vilket kan innebära konflikter som leder till misstro mot och destabilisering av de statliga institutionerna.

Europaparlamentet har sedan länge och med stor majoritet krävt att ämbetsmän inte skall ge sig in i politiken, just för att undvika sådana konflikter som nu uppenbarats genom vissa italienska statsåklagares uttalanden.

Skulle gemenskapsinstitutionerna därför omgående kunna vidta de åtgärder som de finner nödvändiga och lämpliga för att återinföra rättssäkerheten inom det italienska rättsväsendet och att ingripa vid och förebygga konflikter som den som beskrivs ovan, som strider mot gemenskapsmedborgarnas grundläggande rättigheter och garantier och är ett konkret exempel på att straffrättssystemet utnyttjas för politiska ändamål?

Svar

(19 oktober 1998)

Rådet har inte behörighet att behandla de frågor som de ärade parlamentsledamöterna har tagit upp.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2420/98

från Patricia McKenna (V) till kommissionen

(27 juli 1998)

Angående: Anmälan om utsläppande på marknaden av nya livsmedel eller livsmedelsingredienser i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) 258/97

Hur många anmälningar har kommissionen hittills fått om utsläppande på marknaden av nya livsmedel eller livsmedelsingredienser i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) 258/97?

Kommissionen ombes i detalj redogöra för dessa anmälningar, och särskilt ange följande:

- Sökande.

- Beskrivning av livsmedlet eller livsmedelsingrediensen.

- Inlämnat vetenskapligt bevis.

- Datum för anmälan.

- Datum för vidarebefordran till medlemsstaterna.

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar

(24 september 1998)

Kommissionen har hittills erhållit sju anmälningar i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) 258/97 om nya livsmedel och nya livsmedelsingredienser.

Kommissionen skickar direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat en tabell i vilken de begärda upplysningarna tillhandahålls.