SKRIFTLIG FRÅGA E-2275/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(31 juli 2001)

Ämne: Mindre rundgång av EU-pengar mellan de rikare medlemsstaterna

1. Bidrag från Europeiska socialfonden till Nederländerna har återkrävts i stor skala. Föranleder detta kommissionen att kritiskt ompröva hur stöd från EU:s fonder betalas ut till medlemsstaterna, också med tanke på att det kommer att bli ännu besvärligare att bevilja stöd på det nuvarande sättet efter att EU utvidgats med ett stort antal nya medlemsstater där levnadsstandarden ligger under genomsnittet för EU-länderna i dag?

2. Tycker kommissionen som jag att rundgången med pengar mellan de rikaste medlemsstaterna kräver ganska mycket förberedelsearbete och kontroll på tjänstemannanivå i Bryssel liksom att det leder till störningar i det demokratiska beslutsfattandet och valfriheten på lokal och regional nivå och att detta i det långa loppet inte innebär särskilt många fördelar jämfört med om dessa projekt helt och hållet skulle bekostas med nationella medel eller med pengar som medlemsstaterna decentraliserat till myndigheterna på lägre nivå?

3. Vad tänker kommissionen göra för att förhindra obefogade utbetalningar i framtiden? Har kommissionen därvid för avsikt att införa ännu flera kontroller och byråkratiska förfaranden så det ödslas med tid och arbetskraft och vållas ömsesidig förargelse eller är avsikten den, att regelverket skall förenklas och begränsas?

4. Anser kommissionen att det finns några möjligheter till att utbetalningarna till sådana medlemsstater, vilkas inkomst per capita är högre än genomsnittet, på sikt skall kunna inställas eller kraftigt begränsas och bidragen från fonderna sänkas, så att de tillgängliga medlen helt och fullt kan inriktas på de fattigaste regionerna samt på krissituationer och därefter eventuellt på gränsöverskridande utvecklingsprojekt, samt på att åtgärda omfattande miljöproblem och åstadkomma infrastruktur i stor skala?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(10 oktober 2001)

1. Bland de viktigaste målen med omarbetningen av strukturfonderna var att förbättra genomförandet av fondernas verksamhet under perioden 20002006. Den nya vikt som läggs vid en god definition av handläggnings- och kontrollsystemen bör säkerställa ett effektivare och mer kontinuerligt utnyttjande av fonderna. Kommissionen har i detta avseende dragit lärdom av vissa oegentligheter som, i likhet med Europeiska socialfondens verksamhet i Nederländerna, kommer att leda till att det för höga gemenskapsstödet under programplaneringsperioden 19941999 kommer att återkrävas. I samband med förhandlingarna om programmen för 20002006 fäste kommissionen särskilt uppmärksamhet vid att systemen för handläggning och kontroll av verksamheten hade förbättrats för att minska riskerna för att sådana oegentligheter upprepas.

Under dessa förutsättningar bör därför de problem som uppkom i vissa medlemsstater och regioner under perioden 19941999 inte få några direkta konsekvenser för principen om fördelning av medel ur fonderna efter 2006.

2. Inom ramen för programplaneringen för perioden 20002006 berodde kommissionens arbetsbörda vid granskningen av och förhandlingarna om medlemsstaternas planer främst på vilken kvalitet förslagen från de nationella eller regionala myndigheterna hade, oberoende av välståndet i den medlemsstat som gemenskapens medel var avsedda för. I rådets förordning läggs även tonvikt vid ett decentraliserat genomförande och ett förstärkt partnerskap. Detta bör leda till att offentliga och privata aktörer eller sammanslutningar på regional och lokal nivå i ökad omfattning medverkar såväl i förhandlingarna som i utarbetandet, genomförandet och uppföljningen av den verksamhet som samfinansieras genom strukturfonderna under perioden 20002006, vilket samtidigt innebär en utvidgning av den sociala grunden för fondernas verksamheten.

3. Bestämmelserna i artiklarna 38 och 39 i rådets förordning 1260/99 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(1) och bestämmelserna i tillhörande tillämpningsförordningar bör leda till en begränsning av antalet oberättigade utbetalningar under programplaneringsperioden 20002006. Dessutom har medlemsstaternas roll i handläggningen och i den ekonomiska kontrollen av den verksamhet som samfinansieras av fonderna förstärkts betydligt i förhållande till föregående period. Inom ramen för en ökad subsidiaritet är det i första hand medlemsstaten som skall garantera att transaktionerna sker på ett effektivt och riktigt sätt och som ansvarar för att förebygga, upptäcka och justera eventuella oegentligheter. Kommissionen kommer att se till att de handläggnings- och kontrollsystem som medlemsstaterna inför också uppfyller kraven enligt förordningarna. Kommissionen har även fortsättningsvis möjlighet att tillfälligt inställa utbetalningarna till medlemsstaterna när man tvivlar på att utgifterna inte är riktiga och i förekommande fall göra enskilda eller genomgående finansiella justeringar.

4. I samband med att den andra rapporten om ekonomisk och social sammanhållning(2) offentliggjordes i januari 2001, inledde kommissionen debatten om strukturfondernas framtid i en utvidgad europeisk union. Över 1 700 aktörer fick sedan möjlighet att fundera över och diskutera målet med den framtida politiken för ekonomisk och social sammanhållning vid det forum som hölls i denna fråga den 21 och 22 maj. I samband med att kommissionens ledamot med ansvar för regionalpolitik träffade Nederländernas ekonomiminister den 13 juli 2001 i Namur, behandlades denna fråga också för första gången. Debatten kommer att fortsätta under kommande månader innan förslag kan läggas fram för rådet och Europaparlamentet om den politik för ekonomisk och social sammanhållning som skall föras från och med 2007 i en utvidgad europeisk union.

(1) EGT L 161, 26.6.1999.

(2) KOM(2001) 24 slutlig.