SKRIFTLIG FRÅGA E-0173/02

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Språkanvändning vid mottagandet av besökare vid europeiska institutioner

I en skrivelse till f.d. parlamentsledamoten André Monteyne medger direktoratet för protokoll och säkerhet i GD Personal och administration att Bryssel förfogar över en tvåspråkig stadga. Samtidigt framgår det av detta svar att de flesta av Europeiska kommissionens receptioner har avskaffats av budgetmässiga och praktiska skäl, eftersom det för det mesta kom enstaka besökare till avtalade möten. Men kommissionen har däremot investerat i bevakning.

1. Vilka praktiska skäl ligger till grund för beslutet att minska antalet receptioner? Och vilka budgetmässiga skäl?

2. Medger kommissionen att den nu inte kan säkerställa att besökare vid institutioner i Bryssel kan göra sig förstådda både på nederländska och franska?

3. Har kommissionen för avsikt att göra kunskap i nederländska och franska obligatorisk för personal som tar emot besökare oavsett om det sker i receptionen eller inte? Om svaret är nej: Vilka argument finns det för att inte genomföra denna tvåspråkighet?

4. Kommer kommissionen att yrka på att bevakningsföretagen ser till att den personal som utför bevakningsuppdrag vid Europeiska unionens institutioner i Bryssel kan tala både nederländska och franska? Om svaret är nej: Varför inte? Om svaret är ja: Hur kommer den att förverkliga denna tvåspråkighet?

Svar från Neil Kinnock på kommissionens vägnar

(8 april 2002)

Frågeställaren vet säkert att kommissionen är en institution inom Europeiska unionen och att kommissionen samarbetar med de femton medlemsstaterna på de elva officiella språken. Frågeställaren vet säkert också att kommissionen är belgiska statens gäst (på samma sätt som kommissionens avdelningar på andra platser är gäster hos andra medlemsstater), samt att det finns tre officiella språk i Belgien, dvs. franska, holländska och tyska.

Under de senaste två åren har endast fyra receptioner stängts eller slagits samman. De praktiska skälen till minskningen av antalet receptioner var att huvuddelen av alla besökare kommer till byggnader där kommissionens ledamöter har sina arbetsplatser och på grund av de uppenbara budgetbegränsningarna och kostnadstrycket såg sig kommissionen tvungen att finna en effektiv metod för att fortsatt kunna garantera säkerheten och samtidigt se till att besökare tas emot på ett adekvat sätt. Som frågeställaren säkert vet har kommissionen sett över alla sina verksamheter i syftet att lägga ut de uppgifter på entreprenad som inte nödvändigtvis måste utföras av kommissionens tjänstemän.

Från och med andra halvåret i år är det kommissionens strävan att varje byggnad där en kommissionsledamot sitter skall ha minst en receptionist utöver vaktpersonalen.

Vaktverksamheten har under många år legat på entreprenad. Entreprenörens personal skall kunna ta emot besökare på minst två av de officiella språken, varav minst ett skall vara ett arbetsspråk.

Kommissionen har för närvarande verksamhet i 60 byggnader i Bryssel. I de viktigaste byggnaderna finns receptionister. De är särskilt utbildade på att ta emot besökare. De talar olika gemenskapsspråk och minimikravet är franska och engelska. I övriga byggnader finns vaktkurar där besökare registreras, men inga egentliga receptioner. De som besöker dessa byggnader har oftast ett avtalat möte och kommer från alla unionens femton medlemsstater och även i ökande grad från ansökarländer och andra länder i resten av världen.

Kommissionen har ett representationskontor i Bryssel, som ligger på Rue Archimède 73 och ett euroinfokontor, dvs. Info Point Europe, som ligger på Rue de la Loi 242, och på dessa kontor kan besökare få tillgång till handlingar på alla de officiella språken. Vidare ges upplysningar och assistans på flera språk, inbegripet på de belgiska officiella språken.