ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-3600/97 från José Barros Moura (PSE) till kommissionen (13 november 1997)

Ämne: Sokrates-programmet

De portugisiska universiteten har, genom att följa andra EU-länders exempel, i stor utsträckning tagit avstånd från de institutionella avtal som kommissionen föreslagit för terminen 1997-1998 inom ramen för programmet Sokrates. Mot bakgrund av ovanstående, skulle kommissionen kunna uppge:

1. Vilka är orsakerna till kritiken?

2. På vilka punkter har kommissionen gått med på att se över sitt förslag?

3. Vilka universitet undertecknade och vilka undertecknade inte det institutionella avtalet?

Har kommissionen för avsikt att minska den byrokratiska tyngden för programmet Sokrates i förhållande till Erasmus?

Anser kommissionen inte att en genomsnittlig gemenskapsfinansiering på 15 % är otillräcklig med hänsyn till programmets mål?

Svar från Édith Cresson på kommissionens vägnar (19 december 1997)

Universitetens kritik av det institutionella avtalet för Sokrates/Erasmus härrör från de detaljerade avtalsvillkoren i förhållande till det stöd för det stora antal samarbetsaktiviteter som universiteten föreslår.

Kommissionen har därför ändrat ett antal artiklar i det institutionella avtalet och således gett universiteten ett större spelrum för genomförande av samarbetsaktiviteter. Endast fem av 1 475 universitet har avböjt att underteckna det reviderade institutionella avtalet. Ändringarna av avtalsbestämmelserna har lättat på en del av den administrativa bördan, och kommissionen kommer säkert att överväga hur programmet kan förenklas i framtiden.

Kommissionen är i hög grad medveten om att finansieringen av Sokrates-programmet som helhet är otillräcklig och hade föreslagit en budget långt över det belopp som slutligen antogs 1994. I enlighet med de förfaranden som man kom överens om vid den tidpunkten har kommissionen föreslagit en ökning av de finansiella ramarna för programmet under 1998 och 1999 för att öka programmets kapacitet att uppnå de uppställda målen. Kommissionens förslag att öka budgeten behandlas för närvarande av parlamentet och rådet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3269/97 från María Estevan Bolea (PPE) till kommissionen (20 oktober 1997)

Ämne: Begagnade däck

I artikel 5.2 d) i rådets förslag till direktiv om deponering av avfall (KOM(97)0105) ((EGT C 156, 24.5.1997, s. 10. )) anges att hela begagnade däck inte tas emot på en deponi två år efter den dag direktivet träder i kraft och fragmenterade begagnade däck fem år efter denna dag.

Kan kommissionen tala om vilka åtgärder och förfaranden som planeras för att de krav som ställs i direktivet om deponering av avfall skall uppfyllas?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (2 december 1997)

Arbetsgruppen för prioriterade avfallsströmmar vad gäller begagnade däck, som inrättades av kommissionen 1991, föreslog ett förbud mot deponering av däck i sina slutsatser från september 1993. Som parlamentsledamoten nämner har det beaktats i det nya förslaget för att förhindra att deponerade däck gör avfallsplatserna instabila och för att minska brandrisken. Förbudet mot deponering av både hela och fragmenterade däck kommer dessutom att främja däckåtervinning och således innebära resursbesparingar.

När tidsperioden för att genomföra deponeringsdirektivet löpt ut kommer medlemsstaterna att anmäla sina nationella genomförandeåtgärder till kommissionen, som kommer att granska dessa i vanlig ordning.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 196 , 22/06/1998 s. 0008



SKRIFTLIG FRÅGA E-3591/97 från Yves Verwaerde (PPE) till kommissionen (13 november 1997) Ämne: Filmer med störst intäkter i Spanien Jag skulle vilja ha en förteckning över de filmer, per produktionsland, som gjort de största intäkterna i Spanien under åren 1991, 1992, 1993, 1994 och 1995. Svar avgivet av Marcelino Oreja på kommissionens vägnar (2 februari 1998) Kommissionen sänder de efterfrågade upplysningarna direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4112/97 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (16 januari 1998)

Ämne: Restriktioner för spanska investeringar i fiskefartyg under fransk flagg

Den 18 november 1997 antog det franska parlamentet en ny lag om havsfiske som innehåller restriktioner angående besättningars boende på fransk mark samt lossning i franska hamnar, där även fiskeperioderna oftast måste börja.

Har kommissionen officiellt fått kännedom om denna nya franska lagstiftning?

Anser kommissionen att denna lagstiftning är förenlig med de grundläggande principerna i gemenskapsrätten, framför allt etableringsrätten och den fria rörligheten för personer och varor?

Kan kommissionen i vilket fall som helst informera om sin ståndpunkt med avseende på denna lagstiftning mot bakgrund av EG-domstolens senaste domar på detta område?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (9 februari 1998)

Parlamentsledamoten hänvisar sannolikt till den franska lagen nr 97-1051 av den 18 november 1997 om havsfiske och havsodlingar.

Artikel 6 i denna lag föreskriver att ¨ett fiskefartyg under fransk flagg får bedriva fiske eller beviljas tillstånd att bedriva fiske inom ramen för de nationella fångstkvoterna endast under förutsättning att fartyget har ett verkligt ekonomiskt band med den franska republikens territorium och dessutom står under ledning och kontroll av ett fast företag på franskt territorium¨.

Kommissionen anser att denna bestämmelse är förenlig med gemenskapsrätten, såsom den tolkas av domstolen, under förutsättning att man vid den praktiska tillämpningen av bestämmelsen följer principerna om proportionalitet och ickediskriminering.

Kommissionen har inte kännedom om de restriktioner angående besättningars boende eller rörande lossning i franska hamnar som parlamentsledamoten hänvisar till i sin skriftliga fråga.

Den nya franska lagen nr 97-1051 om havsfiske och havsodlingar innehåller inga hänvisningar till sådana begränsningar.

Om de franska myndigheterna skulle anta kompletterande bestämmelser kommer kommissionen att se till att dessa överensstämmer med gemenskapslagstiftningen såsom den tolkas av domstolen.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3917/97 från José Apolinário (PSE) till kommissionen (28 november 1997)

Ämne: Stödberättigade åtgärder inom ramen för initiativet Interreg II C

Mot bakgrund av den resolution som parlamentet enhälligt godkände vid plenarsammanträdet den 20 november 1997 (resolution B4-0932/97) och kommissionen svar - som är uteslutande tekniskt - på min fråga nummer H-0853/97 ((Europaparlamentets debatt (november 1997). )), önskar jag veta följande: Har kommissionen för avsikt att föreslå en ändring av de stödberättigade utgifterna inom ramen för initiativet Interreg II C, så att interventioner i Portugal och Spanien skulle kunna genomföras vid oväder och översvämningar, såsom i vissa av unionens medlemsstater, och inte endast vid torka.

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (19 januari 1998)

Kommissionen planerar inte att ändra kriterierna för stödberättigande enligt gemenskapsinitiativet Interreg II C, av följande tre orsaker.

Först och främst är syftet med Interreg II C-initativet att stödja gränsöverskridande samarbete på området för fysisk planering. Åtgärder och insatser som främjas skall vara av strukturell eller förebyggande art och motiveras av den ekonomiska utvecklingen i det berörda området. Det finns inga planer på att utnyttja finansiering via Interreg II C för att ge stöd vid naturbetingade faror eller naturkatastrofer.

För det andra antogs Interreg II C av kommissionen i maj 1996 och dess riktlinjer offentliggjordes i juli 1996 ((EGT C 200, 10.7.1996. )). Inga anslag gjordes vare sig till Spanien eller till Portugal under perioden 1997-1999 för insatser för att förebygga översvämningar eftersom ingen sådan begäran inkom från dessa medlemsstater. Förslagen till operativa program överlämnades till kommissionen under det första halvåret 1997. Det portugisiska programmet för att förebygga negativa effekter av torka godkändes den 29 september 1997 och det spanska programmet bör godkännas under de närmaste månaderna. Det förtjänar påpekas att programmen för förebyggande av översvämningar är gemensamma gränsöverskridande program, medan programmen som rör torka är nationella.

Och slutligen kan de befintliga programmen avseende torka bidra (även om det endast är indirekt) till förbättrad vattenvård och därmed också till att förebygga översvämningar. Programmen stödjer nämligen bland annat åtgärder för hydrologiskt studium av floders nederbördsområden, studier av vattentäkter och den ekologiska jämvikten i särskilda områden, utveckling av strategier, planeringsinsatser och åtgärder för markanvändning samt hållbar resursanvändning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3830/97 från María Sornosa Martínez (GUE/NGL) till kommissionen (28 november 1997)

Ämne: Stadsplanering i våtmarkerna Gandía - Xeresa - Xeraco

Våtmarkerna Gandía - Xeresa - Xeraco (autonoma regionen Valencias inventering av våtmarker) hotas av det stadsplaneringsprojekt som drivs av Rusticas SA i enlighet med artikel 20 i lag 4/92 av den 5 juni om mark som inte är avsedd för bebyggelse. Projektet består i uppförandet av ett hotellkomplex och en golfbana.

Den framställning (EXPE. 662/97) som har inlämnats till COPUT (departementet för offentliga arbeten, stadsbebyggelse och transporter i den autonoma regeringen) har granskats av kommunen i Gandía, som i en skrivelse daterad den 12 september 1997 uppmanade ovan nämnda departement att tillfälligt inställa den rättsliga prövningen för att göra det möjligt att formulera kraven med anledning av den bristande dokumentationen i detta fall.

Förutom att fallet inte är helt korrekt, kränker projektet artiklarna 6 och 9 i ovan nämnda lag 4/92, vilka fastställer rättigheter och skyldigheter för ägare av mark som inte är avsedd för bebyggelse som är föremål för särskilt skydd samt regleringen av det arbete, den utveckling och det utnyttjande som sker på sådan mark. Dessutom kränks lag 11/1994 av den 27 december om skyddade naturområden i den autonoma regionen Valencia, instiftad av Valencias regering samt direktiv 92/43/EEG ((EGT L 206, 22.7.1992, s. 7. )) om bevarande av livsmiljöer, i synnerhet våtmarker.

1. Kan kommissionen vända sig till COPUT med en begäran om att få tillgång till dokumentation om fallet och, beroende på resultatet av granskningen, begära att projektet avslås om det kränker direktiv 92/43/EEG?

2. Kan kommissionen inom ramen för sin behörighet och med hänsyn till de problem som orsakas av avregistreringen av många våtmarker av stor ekologisk betydelse, uppmana miljödepartementet i Valencia att inrätta ett register över särskilt skyddade våtmarker, i enlighet med vad som föreskrivs i den autonoma regionen Valencias egen lagstiftning i lag 11/1994?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar (16 december 1997)

1. Med tanke på att Marjal de Xeraco är ett av de områden som ingår i projektet för att bevara våtmarker och skapa ett nätverk av skyddade områden för Valencia hispanica, vilket får ekonomiskt stöd från gemenskapen inom ramen för Life Nature-programmet, har kommissionen vänt sig till den lokala regeringen (Generalitat) i Valencia, som är stödmottagare, med en begäran om upplysningar i detta ärende.

Consellería de medio ambiente har meddelat kommissionen att man endast har tillgång till inofficiella uppgifter. För att projektet slutgiltigt skall kunna godkännas krävs att detta Consellaría gör en positiv bedömning av projektets konsekvenser och detta arbete har inte ens påbörjats.

2. Kommissionen saknar behörighet att uppmana Consellería de medio ambiente att upprätta ett register över våtmarksområden.

Consellería de medio ambiente har emellertid meddelat kommissionen att man inom kort kommer att inleda ett förfarande för att inhämta den lokala regeringens godkännande av detta register.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3966/97 från Reimer Böge (PPE) till kommissionen (12 december 1997)

Ämne: Gränsvärden för barnmat

Kan kommissionen informera om huruvida det vad gäller definitionen av gränsvärden för barnmat, t.ex. Lindan, finns några nya vetenskapliga rön och utvärderingar på EU-nivå och internationell nivå? Om ja, vilka är dessa rön?

Vilka slutsatser drar kommissionen av det aktuella läget i den vetenskapliga debatten?

Svar från Martin Bangemann på kommissionens vägnar (6 februari 1998)

Vetenskapliga livsmedelskommittén (SCF) har ombetts att ta ny ställning till förekomsten av Lindan i barnmat. Dess tidigare ställningstagande gjordes den 23 september 1994. Kommittén fick vid sitt möte den 10 november 1997 muntlig information om att Förenta nationernas organisation för livsmedel och jordbruk och Världshälsoorganisationen (FAO/WHO) vid ett gemensamt möte den 22 september till den 1 oktober 1997 om rester av pesticider (Joint Meeting on Pesticide Residues - JMPR) på nytt hade tagit upp frågan om Lindan och sänkt högsta dagliga intag (acceptable daily intake - ADI) avsevärt. Kommittén enades om att dess tidigare ståndpunkt inte längre kunde betraktas som giltig, men kunde inte föreslå någon ny ståndpunkt eftersom den inte hade tagit del av underlaget för sänkningen av högsta dagliga intag. Vetenskapliga livsmedelskommittén har informerats om att mötets (JMPR) ståndpunkt avseende Lindan kommer att offentliggöras i februari eller mars 1998. Kommissionen har nyligen bett Vetenskapliga livsmedelskommittén om ett utlåtande angående Lindan. Frågan är mot bakgrund av de fakta som presenterades på mötet (JMPR), om 0,03 milligram Lindan per kilogram (mg/kg) barnmat innebär en hälsorisk. Vidare vilken högsta nivå av Lindan i sådana produkter som kan anses godtagbar ur hälsosynpunkt. Kommittén lade den 15 januari 1998 fram slutsatsen att ¨en högsta nivå av Lindan på 0,02 mg/kg i mat som är avsedd för spädbarn och småbarn, skulle kunna anses som godtagbar ur hälsosynpunkt¨. Vetenskapliga livsmedelskommitténs ställningstagande från den 15 januari finns på Internet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4177/97 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Sammanhållningspolitik och kultur

I sitt meddelande (KOM(96)0512) ¨Sammanhållningspolitik och kultur: Ett bidrag till sysselsättningen¨ (sidan 4) påpekar kommissionen att kulturaktiviteter endast är berättigade till stöd från strukturfonderna om de bidrar till stadigvarande arbetstillfällen och utgör en integrerad del av de lokala och regionala utvecklingsstrategierna.

Kan kommissionen tillhandahålla uppgifter om de bidrag till arbetstillfällen den lokala och regionala utvecklingen som kommit från de kulturprojekt som samfinansierats genom strukturfonderna under programplaneringsperioden 1989-1993 och innevarande programplaneringsperiod 1994-1999?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (17 februari 1998)

Kommissionen underströk i meddelandet att det fortfarande saknas exakt kunskap om sambandet mellan kultur och skapande av sysselsättning regionalt eller lokalt. Detta beror främst på att kultursektorn inte är enhetlig och kultur återfinns inom olika programprioriteringar eller statistiska kategorier. Dessutom finns det avsevärda variationer mellan medlemsstaterna när det gäller definition och statistisk kategoriindelning. I meddelandet ges därför istället exempel på framgångsrika åtgärder och de sysselsättningsskapande effekter som dessa åtgärder bedöms ha givit.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3947/97 från Johannes Swoboda (PSE) till rådet (15 december 1997)

Ämne: OECD-avtal om bekämpning av korruption och mutor

Inom ramen för OECD har man träffat ett avtal om bekämpning av korruption och mutor. Detta avtal gäller dock endast mutor till offentliga tjänstemän.

I vilken mån ämnar Europeiska unionen gå in för en bredare och fullständig kriminalisering av samt rättsliga åtgärder mot korruption och mutor?

Svar (30 mars 1998)

Rådet har redan beslutat om ett antal åtgärder i kampen mot mutor. Följande instrument kan nämnas:

1. Konventionen av den 26 maj 1997 om kamp mot korruption som tjänstemän i Europeiska gemenskaperna eller Europeiska unionens medlemsstater är delaktiga i ((EGT C 195, 25.6.1997, s. 1. )).

2. Konventionen av den 26 juli 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen och dess protokoll av den 27 september 1996 som speciellt rör korruption ((EGT C 316, 27.11.1995, s. 48 och C 313, 23.10.1996, s. 1. )).

3. Gemensamma ståndpunkterna av den 6 oktober, respektive den 13 november 1997, båda om förhandlingarna i Europarådet och OECD om kampen mot korruption ((EGT L 279, 13.10.1997, s. 1 och L 320, 21.11.1997, s. 1. )).

Vidare föreslog det luxemburgska ordförandeskapet en gemensam åtgärd för att bekämpa korruptionen inom den privata sektorn. Detta förslag har Europaparlamentet yttrat sig om och förslaget behandlas för närvarande av den behöriga arbetsgruppen i rådet så att framsteg kan nås under de kommande månaderna. Det brittiska ordförandeskapet hoppas nå en överenskommelse före slutet av detta halvåret.

I detta sammanhang bör nämnas att handlingsplanen mot organiserad brottslighet, som antogs av Europeiska rådet i Amsterdam i juni 1997, innehåller en särskild rekommendation (nr 6) som syftar till att utforma en övergripande EU-politik för att bekämpa korruption i avsikt att främja insynen i offentlig förvaltning och i affärsverksamhet och för att förhindra att den organiserade brottsligheten använder korrumperade metoder. Detta är också målsättningen med kommissionens meddelande av den 21 maj 1997 till Europaparlamentet och rådet om en unionspolitik mot korruption.

Rådet kommer att agera med kraft mot bedrägeri och korruption.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3815/97 från Caroline Jackson (PPE) till kommissionen (28 november 1997)

Ämne: Nettoöverföringar till EU:s budget

Enligt tidskriften the Economist den 18 oktober 1997 kunde Europeiska kommissionen vid ett Ekofin-möte nyligen inte tillhandahålla uppgifter över varje enskild medlemsstats nettobidrag till EU:s budget. Med tanke på detta ämnes betydelse och allmänhetens stora intresse för det - kan kommissionen nu ta tillfället i akt och, med ledning av de senaste tillgängliga uppgifterna, offentliggöra en lista över varje medlemsstats nettobidrag till EU:s budget?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar (14 januari 1998)

I ett dokument riktat till Ekofin-rådet (ett exemplar kommer att sändas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat) förklarade kommissionen skälen till varför den inte försöker bedöma medlemsstaternas nettobidrag till EU:s budget.

Vi återger i korthet dokumentets innehåll. Kommissionen hävdar att alla fördelar av ett medlemskap i gemenskapen inte kan återges i budgettermer. Medlemskap i gemenskapen ger upphov till finansiella och icke-finansiella fördelar och förpliktelser och den budgetmässiga aspekten på detta medlemskap är mycket liten sedd i förhållande till de icke-budgetmässiga aspekterna. Så till exempel kan inte fördelarna av gemensamma mål såsom liberalisering av handel och europeisk ekonomisk integrering enbart mätas i budgetflöden. Vidare kommer bidrag från gemenskapsbudgeten inte endast de direkta mottagarna till del, utan även andra medlemsstater i form av återflöden. Typiska exempel på detta är strukturfonderna och yttre utgifter, där projekten ofta leder till inköp av varor och tjänster från andra medlemsstater.

Vidare finns det ingen fastställd definition av budgetbalans. Detta gör det möjligt att använda flera metoder för att beräkna nettoförmånen i budgettermer av ett medlemskap och valet av en viss metod kommer ofta att styras av en önskan att framhäva en viss ståndpunkt eller försvara en viss fråga. Med tanke på dessa svårigheter tar kommissionen inte fram någon statistik om medlemsstaternas budgetmässiga ställning i förhållande till gemenskapen och den använder sig inte heller av någon speciell beräkningsmetod för detta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3609/97 från Esko Seppänen (GUE/NGL) till kommissionen (13 november 1997)

Ämne: Förbättring av den allmänlingvistiska forskningens ställning vid EU-finansiering av forskning

I framtiden kommer en allt större andel av de medel som riktas till europeisk språkforskning att komma direkt från EU. I EU:s forskningsprogram har man indelat språkforskningen i fyra huvudgrupper:

- program för att utveckla och använda söksystem för information och automatisk språkanalys,

- program relaterade till allmän kulturforskning,

- program riktade särskilt till forskning och teknisk utveckling i före detta Sovjetunionen och de baltiska länderna, samt i forna socialistiska länder och utvecklingsländer,

- program som stödjer samarbete mellan forskare och utbildning.

För närvarande finns det emellertid i EU:s forskningsprogram mycket få delområden i språkforskningen för så kallad grundforskning och teoretisk forskning. De svårigheter som hänger ihop med språklig grundforskning beror framför allt på att det vanligtvis dröjer länge innan resultaten kommer till nytta. Bland de enskilda medlemsstaterna har emellertid Nederländerna och Tyskland sett det som en ekonomisk investering att stödja den teoretiska språkforskningen. I båda länderna ligger också den teoretiska forskningen på området på en mycket hög nivå.

Vilka eventuella åtgärder har kommissionen överlagt att vidta för att förbättra den allmänlingvistiska forskningens ställning? Vore det till exempel möjligt att inbegripa språkforskning i det Gemensamma forskningscentrets verksamhet eller att skapa ett program särskilt riktat till språklig grundforskning?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar (23 januari 1998)

Kommissionens förslag till Femte ramprogrammet för forskning ((KOM(97) 142 slutlig. )) omfattar inget delprogram för lingvistisk grundforskning. Men inom ramen för delprogrammet ¨Utveckla ett användarvänligt informationssamhälle¨ planeras verksamhet som berör ny språkteknik i syfte att göra informations- och kommunikationssystemen mer användarvänliga.

Gemensamma forskningscentret (GFC) håller för närvarande på att genomföra den verksamhet som planerats för Fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling. I det ramprogrammet ingår ingen lingvistisk forskning.

Dessutom har GFC inte behörighet att genomföra aktiviteter inom detta område.