SKRIFTLIG FRÅGA E-1999/00

från Armando Cossutta (GUE/NGL) till rådet

(21 juni 2000)

Ämne: Lettland: antinazism

Vasili Kononov var 20 år gammal år 1943. Som många andra europeiska ungdomar vid den tiden kämpade han som partisan mot den nazistiska ockupationsarmén i Lettland och erhöll olika utmärkelser vid krigets slut.

Idag, då han nästan är 80 år, är han häktad i Riga anklagad för att ha dödat nio civila under ett partisananfall i en by 300 km från huvudstaden. Åtalet bygger på en vad ett ögonvittne, Maria Kuznetsova, har berättat. Hon har för övrigt tagit tillbaka den version som domstolen fastslagit och hävdar att de lik som vid den aktuella tidpunkten påträffades i byn inte tillhörde civila som dödats av partisanerna, utan partisaner som dödats av nazisterna.

En annan lettisk medborgare, Konrad Kalejs, tog för sin del värvning i en militär enhet känd som Arajs Kommando som samarbetade med nazisterna och är anklagad för att ha dödat 30 000 personer: judar, kommunister och romer. Han upptäcktes i London och efter att ha utvisats från Förenade kungariket har han återvänt till Australien, där han är medborgare och idag lever väl gömd. Lettlands president, Vaira Vika-Friberga, har inför internationell press uttryckt förbehåll mot att söka finna den gamle nazistkollaboratören och hävdat att hon tror på Guds rättvisa.

1. Anser rådet att de lettiska myndigheternas agerande i de båda fallen är förenligt med de värden som Europeiska unionen, som Lettland snart kommer att ansluta sig till, bygger på?

2. Anser rådet att det bör ingripa gentemot de lettiska myndigheterna för att i första hand gynna Kononovs frisläppande och i andra hand skydda hans rättigheter som medborgare och antinazistisk kämpe?

3. Anser inte rådet det vara nödvändigt att begära att de lettiska myndigheterna skall göra allt som står i deras makt för att lokalisera Kalejs och fastställa hans ansvar i det folkmord som i hela Europa drabbat inte bara judar utan även romer och kommunister?

Svar

(23 oktober 2000)

Rådet försvarar i alla sammanhang, och särskilt inom ramen för anslutningsprocessen, de fundamentala värderingar som ligger till grund för Europeiska unionen och som återfinns i artikel 6 (f.d. artikel F) i fördraget.

När det gäller Lettland föreskrivs i artikel 2 i Europaavtalet mellan detta land och unionen, vilket trädde i kraft den 1 februari 1998, att respekten för demokratiska principer och mänskliga rättigheter såsom dessa tillkännages i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och definieras i slutakten från Helsingfors och i Parisdeklarationen för ett nytt Europa, liksom för de marknadsekonomiska principer som avspeglas i dokumentet från ESK-mötet i Bonn om ekonomiskt samarbete, skall ligga till grund för parternas inrikes- och utrikespolitik och utgöra väsentliga beståndsdelar i detta avtal. Associeringsrådet, som inrättades genom Europaavtalet, är den politiska instans som övervakar avtalets korrekta tillämpning och i denna egenskap får ta upp varje viktig punkt eller skiljaktighet som kan förekomma vid avtalets tillämpning eller tolkning.

Dessutom är Lettland inbegripet i den pågående anslutningsprocessen och måste i egenskap av kandidatland rätta sig efter fast etablerade kriterier, i synnerhet politiska kriterier som fastställts av Europeiska rådet i Köpenhamn. I detta sammanhang förfogar unionen över två betydelsefulla redskap för att kontrollera efterlevnaden av dessa kriterier. Dels fastställs i partnerskapen för anslutning ett antal principer, etappmål och villkor för Lettlands anslutning till unionen och däribland sådana som hänger samman med garanterandet av demokrati, rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter samt respekt för minoriteter och deras skydd. Dels ger de återkommande rapporterna från kommissionen varje år rådet möjlighet att följa Lettlands framsteg på vägen mot anslutning. I kommissionens senaste återkommande rapport bedömdes Lettland uppfylla de politiska kriterierna från Köpenhamn, och det nämndes särskilt att landet förfogade över stabila institutioner som garanter för demokrati och rättsstatsprincipen. I denna utvärdering instämde Europeiska rådet i Helsingfors, som i motsatt fall inte hade beslutat inleda anslutningsförhandlingar med Lettland. Med beaktande av detta fortsätter unionen att nära följa situationen i kandidatländerna och försummar inte att reagera på lämpligaste sätt i händelse av konstaterade brott mot ovan rekapitulerade grundprinciper.