SKRIFTLIG FRÅGA E-3483/00

från Heidi Hautala (Verts/ALE) till kommissionen

(10 november 2000)

Ämne: Uppförandekod för användningen av tamponger

Europaparlamentet har vid ett flertal tillfällen uppmanat kommissionen att utarbeta antingen en gemenskapslag eller frivilliga riktlinjer för att minimera risken för toxiskt chocksyndrom (TSS) till följd av användning av tamponger. Den första uppmaningen framfördes av Europaparlamentets utskott för framställningar redan 1996, och upprepades 1999 i en resolution om kvinnors hälsa i EU.

Kommissionen och branschorganisationen EDANA antog i juni 1999 frivilliga riktlinjer för användningen av tamponger. Skulle kommissionen, mot bakgrund av den antagna texten och innehållet i skrivelsen av den 21 december 1999 från den ansvarige generaldirektören, kunna beskriva hur dessa riktlinjer kommer att stärkas och kontrolleras? Vilka rättsliga åtgärder kan vidtas om det skulle visa sig att tillverkare och importörer som tillhör (respektive inte tillhör) EDANA säljer produkter på den inre marknaden som inte uppfyller riktlinjerna?

Skulle kommissionen kunna förklara varför den gått med på att ge näringslivet en övergångsperiod på två år för att tillämpa de riktlinjer som gällt sedan den 1 januari 2000? Omfattar dessa frivilliga riktlinjer även tamponger som exporteras till tredje land, inbegripet de länder som ansökt om medlemskap i EU? Om inte, vad tänker då kommissionen göra för att även skydda kvinnor som bor utanför EU:s gränser mot TSS?

Huvudsyftet med de frivilliga riktlinjerna är att ge kvinnor information om och skydd mot TSS. Innehåller riktlinjerna något krav på att importörerna och/eller tillverkarna av tamponger skall förse tampongförpackningarna med en varningstext om tampongerna skulle innehålla genetiskt modifierad bomull? Om inte, tänker kommissionen då, för att värna om konsumenternas valfrihet och i förebyggande syfte, ta initiativ till att införa krav på en sådan varningstext?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(22 december 2000)

På grund av risken för toxiskt chocksyndrom och på Europaparlamentets begäran har kommissionen upprepade gånger varit i kontakt med tillverkarna av tamponger för att utreda möjligheterna till självreglerande åtgärder för att lösa detta problem. Detta ledde till att EDANA (European Disposables And Non-wovens Association) i juni 1999 antog frivilliga riktlinjer för användningen av tamponger.

Enligt rådets direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992 om allmän produktsäkerhet(1) utgör riktlinjer för god praxis en del av kriterierna för bedömning av om en produkt uppfyller de allmänna säkerhetskraven ifall specifika föreskrifter saknas. Därför har kommissionen lagt fram dessa riktlinjer för medlemsstaterna, som ansvarar för genomförandet av direktivet, som en standard för bedömning av säkerhetsaspekterna.

De olika typer av rättsliga åtgärder som myndigheterna kan vidta regleras i den nationella lagstiftning som införlivar direktivet, men dessa åtgärder skall grunda sig på de exempel som anges i artikel 6 i direktivet, såsom produktkontroller, slumpvisa produktprover, varningar, temporära leveransförbud och till och med förbud mot att en produkt släpps ut på marknaden.

Övergångsperioden på två år för genomförande av riktlinjerna behövs för att tillverkarna skall ha tid att genomföra de praktiska aspekterna av riktlinjerna. De måste börja märka tampongförpackningarna och även se till att alla icke-märkta förpackningar ersätts av märkta förpackningar före utgången av övergångsperioden. Enligt uppskattningar uppfyller mer än 90 % av alla tamponger som för närvarande säljs i gemenskapen kraven i riktlinjerna.

Gemenskapen kan inte föreskriva villkoren för vilka produkter som får släppas ut på marknaden i tredje land, eftersom detta avgörs av de berörda länderna. Däremot införlivar kandidatländerna gemenskapslagstiftningen, och således även direktivet om allmän produktsäkerhet. På lång sikt kommer direktivet alltså sannolikt att ha en effekt även i dessa länder.

Frågan avseende tamponger som innehåller genetiskt modifierad bomull har inte samband med toxiskt chocksyndrom och ingick därför inte i diskussionerna mellan kommissionen och EDANA om riktlinjerna. Kommissionen är medveten om de problem som parlamentsledamoten tar upp och bedömer för närvarande genetiskt modifierade organismer mera allmänt. Först efter det att resultaten av denna bedömning är klara kan ytterligare åtgärder vidtas.

(1) EGT L 228, 11.8.1992.