SKRIFTLIG FRÅGA E-2433/98

från Bartho Pronk (PPE) och Petrus Cornelissen (PPE) till kommissionen

(30 juli 1998)

Ämne: Uteslutning av sjömän i EU-direktiv

Det förekommer ett stort antal direktiv på det sociala området från vilka sjömän är uteslutna, i synnerhet rör detta direktiv om sysselsättning och bland annat följande direktiv:

77/187/EEG(1) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter

80/987/EEG(2) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens (vissa nationella undantag i de fall besättningarna omfattas av andra former av garantier)

75/129/EEG(3) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kollektiva uppsägningar

94/45/EG(4) om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare (medlemsstaterna kan välja att inte tillämpa detta direktiv på sjömän som ingår i handelsflottan)

I arbetstidsdirektivet tillämpas ett speciellt förfarande för att även inkludera sjömän i direktivet.

Detta ger upphov till följande frågor:

1. Anser inte kommissionen att det är felaktigt att sjömän utesluts från direktiv på det sociala området?

2. Vilka är orsakerna till detta?

3. Kommer kommissionen att verka för att uteslutningen av sjömän skall upphöra även i andra direktiv, i analogi med förfarandet i arbetstidsdirektivet?

4. Anser kommissionen att det sociala protokollet kan tillämpas i detta fall?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(11 september 1998)

Besättningen på sjögående fartyg är uteslutna från tillämpningsområdet i vissa direktiv på grund av sjöfartssektorns speciella karaktär.

När det gäller direktiv 77/187/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag, verksamheter eller delar av verksamheter anser kommissionen att fördelarna i gemenskapslagstiftningen i så stor utsträckning som möjligt skall gälla personer som arbetar ombord på sjögående fartyg. I sitt inledande(5) och ändrade(6) förslag till ändring av direktiv 77/187/EEG ansåg kommissionen därför att det inte fanns några skäl till att utesluta besättning på sjögående fartyg från direktivets tillämpningsområde och föreslog att endast samrådsprocessen inte skulle tillämpas när det gäller sjögående fartyg, vilket därmed skulle ge den flexibilitet som företagen inom sjöfartssektorn behöver.

Rådet antog den 29 juni 1998 direktiv 98/50/EG om ändring av direktiv 77/187/EEG(7). Sjögående fartyg är fortfarande uteslutna från det nya direktivets tillämpningsområde, men i protokollet har det förts in en förklaring som betonar att rådet fäster stor vikt vid att alla arbetstagare i fråga om anställningsskydd omfattas av lämpliga miniminormer som beaktar de särskilda behov som finns i olika branscher och näringsgrenar. I förklaringen uppmanas kommissionen att granska situationen och lägga fram ett lämpligt förslag som tar hänsyn till sjöfartstransporters karaktär.

När det gäller direktiv 80/987/EEG (om insolvens) skall det understrykas att detta direktiv inte allmänt utesluter någon kategori av arbetstagare. Det ger dock medlemsstaterna rätt att undantagsvis utesluta fordringar från vissa kategorier av arbetstagare från tillämpningsområdet för detta direktiv på grund av den speciella arten av arbetstagarnas anställningsavtal eller anställningsförhållanden, eller på grund av att det finns andra former av garanti som ger arbetstagarna ett skydd motsvarande det som skall finnas enligt detta direktiv. En förteckning över de kategorier av arbetstagare som avses är upptagna i bilagan till direktivet. Tre medlemsstater (Grekland, Italien och Förenade kungariket) har utnyttjat denna möjlighet att utesluta besättning på sjögående fartyg. Möjligheterna till uteslutning från tillämpningsområdet för direktiv 80/987/EEG är därmed beroende av särskilda villkor.

Enligt artikel 1.5 i direktiv 94/45/EG (europeiska företagsråd) har medlemsstaterna rätt att bestämma att direktivet inte skall gälla för "besättningsmedlemmar i handelsflottan". Hittills har endast Sverige och Italien (samt Norge i egenskap av medlem i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) utnyttjat denna möjlighet. Under hela den diskussion som fördes innan direktivet antogs motsatte sig kommissionen denna möjlighet, som trots allt godkändes som del av en slutlig kompromiss. Frågan kommer emellertid att tas upp till ny diskussion i samband med revideringen av direktiv 94/45/EEG.

I direktiv 75/129/EEG (kollektiva uppsägningar) utesluts genom artikel 1.2 c besättning på sjögående fartyg från tillämpningsområdet. Vissa medlemsstater (bland annat Spanien, Frankrike och Nederländerna) tillämpar nationella åtgärder för införlivande av detta direktiv på besättning på sjögående fartyg. Det är ändå värt att påpeka att i de andra medlemsstaterna är dessa arbetstagare inte helt och hållet skyddade mot kollektiva uppsägningar, eftersom särskild lagstiftning gäller. När direktivet reviderades 1992 ville kommissionen att besättning på sjögående fartyg skulle inbegripas i dess tillämpningsområde, men detta godkändes inte i den slutliga kompromissen.

När det gäller uteslutande av sjöfartstransporter och fiske från arbetstidsdirektivet 93/104/EG(8), har kommissionen i det andra dokumentet riktat till arbetsmarknadens parter meddelat att man har för avsikt att utvidga direktivets tillämpningsområde till att inbegripa icke-mobila arbetstagare, att tillämpa vissa bestämmelser i direktivet på mobila arbetstagare och att vid behov garantera mobila arbetstagare tillräckligt skydd i fråga om daglig vilotid och veckovila.

(1) EGT L 61, 5.3.1977, s. 26.

(2) EGT L 283, 20.10.1980, s. 23.

(3) EGT L 48, 22.2.1975, s. 29.

(4) EGT L 254, 30.9.1994, s. 64.

(5) KOM(94) 300 slutlig.

(6) EGT C 124, 21.4.1997.

(7) EGT L 201, 17.7.1998.

(8) EGT L 307, 13.12.1993.