ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0067/98 från Hiltrud Breyer (V) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Fjärde handlingsprogrammet för lika möjligheter

Det är påfallande att i synnerhet de projekt som erhåller medel från fjärde handlingsprogrammet för främjande av lika möjligheter för kvinnor och män granskas med särskild noggrannhet, framför allt i jämförelse med EU:s andra stödprogram.

Har EU skäl att hysa särskild misstro mot kvinnoprojekt?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (11 mars 1998)

Kommissionen känner inte till att särskild misstro skulle hysas mot kvinnoprojekt.

Den noggranna granskningen av program, vars finansiering Europeiska kommissionen inom ramen för det fjärde handlingsprogrammet deltar i, ligger i de europeiska skattebetalarnas intresse liksom i kommissionens, eftersom den därigenom erhåller värdefull information för sitt arbete och sin politik.

Det fjärde handlingsprogrammet granskas för närvarande av Revisionsrätten, som arbetar självständigt och i enlighet med sitt mandat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0152/98 från Leonie van Bladel (UPE) till kommissionen (2 februari 1998)

Ämne: Unga misstänkta i Tjeckien blir våldtagna medan de hålls i fängsligt förvar

1. Känner kommissionen till att brottsmisstänkta i Tjeckien hålls alltför länge häktade i väntan på rättegång (i vissa fall över två år)?

2. Känner kommissionen till att det ibland förekommer att brottsmisstänkta som i Tjeckien hålls i fängsligt förvar hålls inspärrade tillsammans med över trettio andra män i ett utrymme på ungefär fyrtio kvadratmeter?

3. Vet kommissionen om att det bland häktade i Tjeckien också finns pojkar under femton år?

4. Vet kommissionen om att dessa barn i de överfulla cellerna faller offer för regelbundna våldtäkter (ibland gruppvåldtäkter) som förövas av vuxna bland de häktade?

5. Inser kommissionen att pojkarna som faller offer för sådana våldtäkter löper stor risk att de facto få dödsstraff till följd av risken för HIV-infektion?

6. Finns det någon möjlighet att kommissionen skulle inleda överläggningar med de tjeckiska myndigheterna för att få slut på denna fruktansvärda situation?

7. Är kommissionen beredd att ge finansiellt stöd till de tjeckiska myndigheterna för att så snabbt som möjligt få slut på dessa missförhållanden?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (16 mars 1998)

Kommissionen känner till situationen i de tjeckiska fängelserna.

Kommissionen fortsätter att nära följa utvecklingen i de central- och östeuropeiska kandidatländerna för att säkerställa att de vid anslutningen uppfyller de kriterier för medlemskap som fastställdes av Europeiska rådet i Köpenhamn i juni 1993.

Genom sin strategi inför anslutningen, i vilken Phare-programmet spelar en central roll, stödjer gemenskapen kandidatländernas förberedelser för medlemskap.

Från och med 1998 kommer planeringen av Phare att grunda sig på de prioriteringar som kommissionen fastställde i sina yttranden om kandidatländerna och som offentliggjordes i juli 1997. Dessa prioriteringar förklaras i de partnerskap för anslutning som kommissionen sammanställde för vart och ett av kandidatländerna i februari 1998.

Orsaken till varför inga Phare-medel för att finansiera åtgärder i de tjeckiska fängelserna för närvarande planeras är att de medel som finns tillgängliga är begränsade och att prioriteringar måste göras inom det stora antal projekt som har föreslagits för finansiering. Det är dock möjligt för icke-statliga organisationer att inom ramen för det europeiska initiativet för demokrati och skydd av de mänskliga rättigheterna ansöka om finansiering av projekt avseende fångars rättigheter.

Kommissionen kommer att göra de tjeckiska myndigheterna uppmärksamma på detta problem.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0112/98 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (30 januari 1998)

Ämne: Undantag från förbudet mot konsumtion av vissa inälvor för Greklands del

Enligt kommissionens beslut 97/534/EG ((EGT L 216, 8.8.1997, s. 95. )), ändrat genom beslut 97/866/EG ((EGT L 351, 23.12.1997, s. 69. )), förbjuds från och med den 1 april 1998 användning av riskmaterial i fråga om transmissibel spongiform encefalopati.

På grund av detta beslut förbjuds även i Grekland konsumtion av vissa inälvor både från får och getter och från nötkreatur, trots att Grekland anses vara fritt från överförbara typer av encefalopati och inte har haft några utbrott av sjukdomen inom sina gränser.

Mot bakgrund av att traditionella matsedvänjor, som är en del av lokal och nationell kultur, kommer att lida skada om detta beslut skall gälla även Grekland och eftersom man till vissa av dessa rätter använder unga får och getter som är uppfödda lokalt, samtidigt som det benmjöl som ger upphov till denna skakningssjukdom inte används som föda till idisslare, har kommissionen för avsikt att utreda om Grekland under dessa stränga förutsättningar kan undantas från tillämpningen av detta beslut?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (31 mars 1998)

Den 25 februari 1998 godkände kommissionen ett förslag till ändring av kommissionens beslut 97/534/EEG av den 30 juli 1997. Idén med förslaget är att, i väntan på vetenskapliga rön om alla medlemsstaters status beträffande transmissibel spongiform encefalopati (TSE), kräva att riskmaterial upptagna i en kort förteckning förs bort i medlemsstater med inhemska fall av bovin spongiform encefalopati (BSE).

Vid den senaste ständiga veterinärmedicinska kommitténs möte anmodade kommissionen medlemsstaterna att lämna in fullständiga handlingar beträffande deras TSE-status.

En kopia av ett pressmeddelande skickas direkt till parlamentsledamoten och parlamentets sekretariat.

Vid rådsmötet (jordbruk) den 16-17 mars 1998 avvisades kommissionens förslag. Samtidigt uppmanade rådet kommissionen att senarelägga beslut 97/534/EG.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0364/98 från Fernando Fernández Martín (PPE) till rådet (19 februari 1998)

Ämne: Förslag till förordning om skapande av sysselsättning och stöd till små och mycket små företag i Maghreb-länderna

Förslaget till förordning om skapande av sysselsättning och stöd till små och mycket små företag i Maghreb-länderna (KOM(94)0289) ((EGT C 214, 4.8.1994, s. 26. )) presenterades för Europaparlamentet i augusti 1994. För detta förslag skall samarbetsförfarandet tillämpas. Parlamentet yttrade sig vid den första behandlingen den 28 oktober 1994 och därefter lade kommissionen den 22 december 1994 fram sitt ändrade förslag. Sedan dess väntar man på att rådet skall lägga fram sin gemensamma ståndpunkt och rådet har ännu idag inte uttalat sig.

Vilket är läget för detta förslag till förordning inom rådet och varför har man inte kunnat nå fram till en gemensam ståndpunkt?

Vad beror blockeringen av förslaget på?

Har rådet gjort något slags prognos för sin gemensamma ståndpunkt?

Svar (11 maj 1998)

Rådet påbörjade granskningen av det förslag till förordning som den ärade parlamentsledamoten hänvisar till i sin fråga men avslutade inte behandlingen, eftersom detta utkast till förordning blev inaktuellt.

Mot bakgrund av slutsatserna från Europeiska råden på Korfu och i Essen om prioriteringen av Medelhavsområdets strategiska betydelse, samt inrättandet av ett Europa*Medelhavspartnerskap som skall åtnjuta ett betydande ekonomiskt stöd, presenterade kommissionen nämligen en ny form av ekonomiskt partnerskap genom Meda-förordningen. Denna förordning antogs av rådet efter samråd med Europaparlamentet i två omgångar.

I det ursprungliga förslaget hänvisade kommissionen i ingressen särskilt till det förslag som den ärade parlamentsledamoten nämner samt till andra rådsförordningar om ekonomiskt samarbete med Medelhavsländerna för att ange att det nya utkastet till förordning ersatte dessa.

I bilaga II till Meda-förordningen fastställs mål och regler för biståndsåtgärderna och anges stödåtgärder till små och medelstora företag i Medelhavsländerna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0232/98 från Antonios Trakatellis (PPE) och Giorgos Dimitrakopoulos (PPE) till kommissionen (13 februari 1998)

Ämne: Minskningen av utgifterna för den gemensamma jordbrukspolitikens och vidtagandet av åtgärder för att modernisera jordbruket

Kan kommissionen - mot bakgrund av den totala omstruktureringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och de utmaningar för Europeiska unionen som framtiden ställer och som kommissionen beskriver i Agenda 2000 - svara på följande frågor:

1. Hur stora belopp beviljade regionalfonderna under perioden 1992-1997, per år och per medlemsstat, för att täcka kostnaderna för den gemensamma jordbrukspolitiken och de strukturella ingreppen på området för jordbruk och djurhållning?

2. Hur stor var den procentuella minskningen av EUGFJ:s garantisektions kostnader, och vad blir det omräknat i ecu i förhållande till de totala budgeterna för perioden 1992-1997, per år och per medlemsstat?

3. Hur ser kostnadsutvecklingen (i procent och priser) ut för EUGFJ:s utvecklingssektions del i relation till EUGFJ:s totala kostnader samt i relation till de totala budgeterna för perioden 1992-1997, per år och per medlemsstat?

4. Vilka förslag om moderniseringsåtgärder, strukturella ingripanden och program i anslutning till den gemensamma jordbrukspolitiken mottog gemenskapen under perioden 1992-1997 och vilka belopp beviljades ur budgeterna för att förverkliga dessa, per år och per medlemsstat?

5. Vilka åtgärder och program har godkänts för att stöda unga jordbrukare och för att införa ny teknik med avseende på jordbruksodling och djurhållning och vilka belopp har beviljats under perioden 1992-1997, per år och per medlemsstat?

6. Finns det någon korrespondens i absoluta ecubelopp mellan minskningen av EUGFJ:s garantisektions jordbruksutgifter och utvecklandet av moderniseringsåtgärder och ingripanden under perioden 1992-1997, per år och per medlemsstat?

7. Med vilka konkreta ingripanden kommer man att åtgärda den kontinuerliga minskning av jordbrukarnas inkomster som pågår, och på vilket sätt kommer man att säkerställa utvecklandet av ett modernt, konkurrenskraftigt och självförsörjande jordbruk inom EU med tanke på de utmaningar som den internationella konkurrensen och den kommande utvidgningen av EU ställer?

Svar avgivet av Franz Fischler på kommissionens vägnar (11 mars 1998)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0023/98 från Francis Decourrière (PPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Samlat programplaneringsdokument för mål 1, Frankrike, Hainaut - åtgärder i fråga om industriavfall - område 4 - underområde 4 - åtgärder 15-1

Jag har upprepade gånger lagt märke till svårigheterna med att finansiera projekt som berör andra material än industriavfall, eftersom dessa andra material inte berättigar till stöd.

Kan kommissionen säga mig

1. om inte hanteringsanläggningarna för

- sjukhusavfall

- biologiskt avfall och

- hushållsavfall

är stödberättigade när det gäller åtgärder i fråga om industriavfall - område 4- underområde 4 - åtgärder 15-1?

2. om den har för avsikt att utvidga de stödberättigade projekten till ovannämnda områden?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (17 februari 1998)

Frågan framhäver de svårigheter som vissa projekt för hantering av avfall av annat slag än industriavfall skulle möta inom ramen för det samlade programplaneringsdokumentet i mål 1 i Nord-Pas de Calais.

Det förtjänar framhållas att kommisisonen inom ramen för de regionalpolitiska åtgärderna önskar prioritera dels hantering av industriavfall och dels skapande och utveckling av företag, och särskilt små och medelstora företag, inom miljösektorn. Detta är orsaken till att det samlade programplaneringsdokumentet för mål 1 inte föreskriver medfinansiering av enheter för hantering av icke-industriavfall eller anläggningar för kollektiv rening. En ändring av det nämnda samlade programplaneringsdokumentet i denna riktning skulle kunna få stora ekonomiska effekter och skulle innebära en strategisk omorientering som måste bedömas i partnerskap.

Däremot borde skapande av företag för hantering eller återvinning av avfall, och särskilt om de använder ny teknik, kunna erhålla stöd. Åtgärder för stöd till företagsinvesteringar eller till införande av ren energisnål teknik i företag finns i det samlade programplaneringsdokumentet. De bör kunna mobiliseras genom att de i tillämpliga fall anpassas till de behov som finns.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0056/98 från Glyn Ford (PSE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Paketresor för fotbollssupportrar

Jag har fått höra att Leicester City Football Club inför matchen mot Atletico Madrid den 16 september förra året endast lär ha sålt biljetter kombinerade med paketresor.

Mot bakgrund av det svar kommissionen givit på en av mina tidigare frågor i detta ämne (P-3480/95) ((EGT C 137, 8.5.1996, s. 14. )), anser man inte att Leicester City Football Club med all sannolikhet har överträtt EU:s konkurrensregler?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (10 mars 1998)

Ledamoten uppmärksammar kommissionen på att Leicester City Football Club i samband med sin bortamatch mot Atletico Madrid under Europa-cupen i Madrid den 16 september 1997 påstås ha sålt biljetter till matchen endast i kombination med paketresor.

Ledamoten anser att klubbens försäljningsmetoder strider mot konkurrens-bestämmelserna i EG-fördraget och åberopar ett tidigare svar från kommissionen på ledamotens skriftliga fråga P-3480/95.

I ovannämnda svar hänvisade kommissionen till sitt beslut av den 27 oktober 1992 ((EGT L 326, 12.11.1992. )) om försäljningen av biljetter till fotbolls-VM 1990. I det fallet gav den kommitté som ansvarade för arrangemangen en researrangör ensamrätt att sälja inträdesbiljetter som en del av en paketresa. Alla andra biljetter såldes på villkor att de inte fick återförsäljas till resebyråer. Kommissionen ansåg att detta avtal stred mot artikel 85.1 i EG-fördraget.

För de metoder som nu ifrågasätts och deras förenlighet med konkurrensbestämmelserna i EG-fördraget bör det dock framhävas att en nödvändig förutsättning för att konkurrensbestämmelserna skall kunna tillämpas är att handeln mellan medlemsstaterna påverkas, faktiskt eller potentiellt, till följd av avtalet eller metoden i fråga.

I detta fall förefaller det sannolikt att nästan bara supportrar till Leicester City Football Club eller åtminstone enbart engelska supportrar ha efterfrågat biljetter till matchen mellan Leicester City Football Club och Atletico Madrid. Efterfrågan på biljetter till matchen var sålunda endast en nationell eller t.o.m. regional eller lokal angelägenhet och eventuella effekter av den ifrågasatta försäljningsmetoden berörde följaktligen endast konsumenter på den engelska marknaden.

Därför är det tvivelaktigt om den ifrågasatta metoden påverkade handeln mellan medlemsstaterna i märkbar utsträckning.

Även om så var fallet kan man knappast betrakta metoden i fråga som en betydande begränsning av konkurrensen enligt gemenskapens konkurrenslagstiftning.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 196 , 22/06/1998 s. 0117



SKRIFTLIG FRÅGA E-0118/98 från Jesús Cabezón Alonso (PSE) till rådet (30 januari 1998) Ämne: Fiskeavtal med Marocko: biologisk återhämtningsperiod Den planerade förlängningen av den biologiska återhämtningsperioden inom fisket som beslutats av Marockos regering innebär att nämnda regering överskrider det som fastställts i det gällande fiskeavtalet mellan Marocko och Europeiska unionen. Har denna förlängning uttryckligen godtagits av alla ministrar som ansvarar för fisket i vart och ett av Europeiska unionens medlemsstater? Svar (30 mars 1998) Svaret på frågan är nekande. Vid mötet den 18*19 december 1997 rapporterade kommissionen till rådet om de svårigheter som uppstått vid tillämpningen av fiskeavtalet med Marocko. Rådet uttryckte stor oro över detta och uppmanade kommissionen att fortsätta sina strävanden att säkerställa att de åtaganden som har ingåtts, fullföljs.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0019/98 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (29 januari 1998)

Ämne: Behov av att skydda uppgifterna i informationssystemet Schengen

Enligt uppgifter i europeisk press har belgiska myndigheter i Bryssel arresterat och häktat en tjänsteman vid en stödenhet inom den belgiska polisen. Tjänstemännen anklagas för att ha läckt hemligstämplade uppgifter ur informationssystemet Schengen till grupper av kriminella från bland annat Nederländerna.

Detta ger också europeisk press anledning att konstatera att informationssystemet Schengen innehåller uppgifter om unionens medborgares rastillhörighet, sexuella läggning, politiska och religiösa övertygelse samt hälsotillstånd.

Hur ställer sig Europeiska kommissionen officiellt till detta, på vilket sätt har den reagerat eller ämnar den reagera på de här mycket allvarliga anklagelserna som direkt berör de demokratiska friheterna och behovet av ett skyddat privatliv för EU:s medborgare?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (10 mars 1998)

Det åligger inte kommissionen att bedöma de förhållanden som parlamentsledamoten erinrar om.

För närvarande är Schengenavtalet ett mellanstatligt avtal och innebär inget direkt ansvar för de europeiska institutionerna.

När det gäller skydd av personuppgifter inom informationssystemet Schengen noterar kommissionen att varje avtalsslutande part, i enlighet med artiklarna 114 och 115 i Schengenavtalet, har utsett en kontrollmyndighet som med beaktande av nationell rätt skall utöva en oberoende kontroll av registret i den nationella delen av informationssystemet. Myndigheten skall också kontrollera att behandlingen och användningen av uppgifterna i informationssystemet inte kränker den berörda personens rättigheter. Varje person har rätt att begära att kontrollmyndigheterna dels kontrollerar uppgifterna om honom i informationssystemet Schengen, dels hur dessa uppgifter används.

En gemensam kontrollmyndighet har skapats som ansvarar dels för kontrollen av det tekniska stödet för informationssystemet Schengen och dels för kontrollen av att bestämmelserna i avtalet genomförs väl vad avser det tekniska stödet för systemet. Myndigheten är också behörig att bl.a. analysera sådana svårigheter avseende tillämpning eller tolkning som kan dyka upp vid användningen av systemet, att undersöka problem som kan uppkomma då de avtalsslutande parternas nationella kontrollmyndigheter utövar sin oberoende kontroll eller då åtkomsträttigheten till systemet utövas samt att utarbeta harmoniserade förslag i syfte att hitta gemensamma lösningar på de problem som finns.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0299/98 från Leonie van Bladel (UPE) till rådet (17 februari 1998)

Ämne: En särskild EU-ambassadör för Asien

1. Kan rådets ordförande meddela varför det hittills inte har gjorts någonting för att förverkliga förslaget om att utnämna en särskild EU-ambassadör för den asiatiska regionen?

2. Inser rådets ordförande att så här precis inför toppmötet mellan Europa och Asien skulle utnämnandet av en särskild EU-ambassadör ha stort symbolvärde och med eftertryck visa att EU står enat när det gäller krisen i Asien, och på så sätt medverka till en begränsning av krisens negativa effekter på den ekonomiska situationen och för sysselsättningen inte bara i Asien utan även i Europeiska unionen?

Svar (30 april 1998)

Den 23 februari 1998 diskuterade rådet (allmänna frågor) unionens reaktion på den ekonomiska krisen i Asien. Ordförandeskapet samtyckte till att granska frågan om utnämning av en särskild företrädare som kan besöka regionen för att betona Europas stöd till dem som drabbas av den ekonomiska krisen i Asien.

Mot bakgrund av dessa diskussioner har ordförandeskapet beslutat att till sin särskilda företrädare utnämna Derek Fatchett, utrikesminister med ansvar för Asien. Derek Fatchett besökte den 3*7 mars Thailand, Malaysia, Indonesien och Singapore tillsammans med Jim Cloos, företrädare för Europeiska kommissionen.

Besöket utgjorde en tydlig signal om den vikt som Europeiska unionen lägger vid att vara behjälplig när det gäller att lösa den kris som drabbat Asien. Avsikten med besöket var att undanröja alla tvivel om Europas engagemang i förhållande till det som t.ex. USA visar i fråga om att finna lösningar på de svårigheter som många av våra asiatiska partnerländer står inför. Det erbjöd även ett tillfälle för Europa att tydligt markera sin önskan om att diskutera den ekonomiska krisen i Asien vid det andra Asien-Europa-mötet (ASEM2) i april 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2691/97

från James Provan (PPE) till kommissionen

(1 september 1997)

Ämne: Användning av medel från Europeiska regionala utvecklingsfonden i Sobral, Portugal

Det har kommit till min kännedom att EU-bistånd har beviljats två gånger till folk i Sobral, Porches, Portugal. Den första gången skedde det i form av bidrag till apelsinodling på nyröjd mark, och den andra gången för att förstöra dessa nya apelsinträd för att bereda väg för en utbyggnad av infrastrukturen i form av en ny motorväg, som går under namnet Via Infante de Sagres.

Vilka kontroller utnyttjar kommissionen för att säkerställa att de projekt som kvalificerar sig för bidrag från Europeiska regionala utvecklingsfonden inte utnyttjas av nationella myndigheter för att betala ersättning för mark för vilken man redan har erhållit EU-bidrag för andra ändamål?

Kompletterande svar

från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar

(8 maj 1998)

I brist på mer detaljerade uppgifter (stödmottagares namn, berörda företags exakta belägenhet, år då stödet beviljades) kan kommissionen inte kontrollera om det har beviljats stöd för apelsinodling. I samband med detta bör det dock påpekas att eventuella stöd har beviljats med ett krav på att odlingarna skall finnas kvar minst fem år.

När det gäller byggandet av vägsträckan med namnet Vio do Infante de Sagres mellan Sobral och Algarve har de portugisiska myndigheterna genom skrivelse av den 13 mars 1998 bekräftat att denna vägsträcka inte har beviljats finansiering från Europeiska regionala utvecklingsfonden. Frågan om dubbel finansiering från gemenskapen uppkommer därför inte.