SKRIFTLIG FRÅGA P-1534/03

från Anne Van Lancker (PSE) till kommissionen

(30 april 2003)

Ämne: Hur avskrivning av skulder för länder i tredje världen påverkar förfarandet vid alltför stora budgetunderskott

Att medlemsstaterna avskriver utvecklingsländernas skulder är ett viktigt politiskt medel för att förverkliga gemenskapens mål för utvecklingssamarbetet, framför allt för att främja en hållbar ekonomisk och social utveckling av utvecklingsländerna, en harmonisk integrering av dem i världsekonomin samt fattigdomsbekämpningen.

Enligt ENS 95 bokförs emellertid skuldavskrivningar i medlemsstaternas budgetar såsom kapitalöverföringar som påverkar det sammanlagda beloppet för utestående fordringar. De leder alltså till att budgetbalansen försämras och detta kan eventuellt leda till negativa följder för medlemsstaterna i samband med förfarandet vid alltför stora budgetunderskott. I den form som detta förfarande vid alltför stora budgetunderskott (artikel 104 i EG-fördraget) tillämpas kommer det således att innebära ett avsevärt hinder för de medlemsstater som på ovannämnda sätt vill avskriva skulder.

I EU-fördraget fastställs det också att gemenskapen vid genomförandet av sådan politik som kan ha konsekvenser för utvecklingsländerna måste ta hänsyn till målen för utvecklingspolitiken. Trots att det på den här punkten inte handlar om ett sådant område inom politiken som har direkta konsekvenser för utvecklingsländerna kan det inte förnekas att det kan uppstå konsekvenser av indirekt slag. Av denna orsak är det på sin plats att gemenskapen i frågor som berör alltför stora budgetunderskott också tar hänsyn till dessa mål. Detta kan ske genom att förordning (EG) nr 2223/96(1) om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen ändras på ett sätt som motsvarar ändringen 2001 av förordning (EG) nr 2558/2001(2) i fråga om ränteflöden från swapoperationer. Är kommissionen beredd att ta ett initiativ till detta?

(1) EGT L 310, 30.11.1996, s. 1.

(2) EGT L 344, 28.12.2001, s. 1.

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(26 maj 2003)

Kommissionen anser att en behandling av utvecklingsländernas skuldproblem verkligen är ett viktigt politiskt medel för att förverkliga gemenskapens mål för utvecklingssamarbetet. Kommissionen deltar också aktivt i initiativet till förmån för kraftigt skuldtyngda fattiga länder genom ett åtagande på omkring 1,3 miljarder euro till de fattigaste och mest skuldtyngda utvecklingsländerna.

Den metod som används inom gemenskapen bokföringen av medlemsstaternas skuldavskrivningar är European System of National and Regional Accounts (ESA95). Systemet antogs genom rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996. Enligt reglerna i ESA95 bokförs skuldavskrivningar som kapitalöverföringar. Kapitalöverföringar är en del av de offentliga utgifterna och bidrar till den offentliga sektorns budgetunderskott. I punkt 4.165 f i ESA95 framhålls till exempel den offentliga sektorns upphävande av ett annat lands skuld som ett exempel på exempel på kapitalöverföring. Andra räkenskapssystem, såsom Förenta nationernas världsomspännande System of National Accounts från 1993 (SNA93) eller International Monetary Funds (IMF) Government Finance Statistics Manual från 2001 innehåller också liknande bokföringsregler.

Kommissionen anser att syftet med bokföringen av den offentliga sektorns underskott och skulder bör vara att ge en så sanningsenlig bild som möjligt av den ekonomiska verkligheten. För att den skall kunna användas till ekonomisk analys och politiska beslut måste den offentliga sektorns underskott och skulder beräknas utifrån vetenskapliga och tekniska kriterier oberoende av den offentliga sektorns utgiftskategorier eller etiska överväganden, t.ex. avskrivning av djupt skuldsatta fattiga länders skulder. Skuldavskrivningar är inte kostnadsfritt för de långivande länderna. Därför är det naturligt att skuldavskrivningen leder till ett större budgetunderskott.

Analogin mellan skuldavskrivningar och bokföringen av ränteflöden från swapoperationer verkar inte ha fog för sig. Den särskilda behandling av swaprelaterade strömmar vid alltför stora underskott enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2558/2001 av den 3 december 2001 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2223/96 vad gäller omklassificering av betalningar som grundar sig på swapkontrakt och framtida räntesäkringsavtal gällde inte i något avseende fördelarna med swapoperationer utan skedde uteslutande av tekniska skäl. I denna fråga hänvisas parlamentsledamoten till motiveringarna i de förslag från kommissionen(1) som ledde till förordning (EG) nr 2558/2001 och respektive rapporter från parlamentet (A5-0071/2001 Kauppi).

(1) EGT C 116 E, 26.4.2000.