ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-3056/02

från Massimo Carraro (PSE) till kommissionen

(18 oktober 2002)

Ämne: Statligt stöd till Alitalia

Den 29 april 2002 mottog kommissionen den italienska regeringens begäran om att få bevilja Alitalia ytterligare statligt stöd med tanke på en omstrukturering av bolagets kapital.

Anser kommissionen inte att ett sådant stöd kränker konkurrensbestämmelserna samtidigt som det medför allvarliga skador för de privata flygbolagen?

Vad anser kommissionen om möjligheten att låta andra italienska bolag överta ett visst antal tjänster inom Alitalia på fullständigt privat basis?

Anser kommissionen inte att detta skulle kunna vara en utmärkt lösning, som inte bara skulle följa principerna om fria marknader utan också förhindra att offentliga resurser utnyttjas för utsiktslösa försök att rädda Alitalia?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(15 november 2002)

Den 19 juni 2002 godkände kommissionen två finansiella åtgärder avseende Alitalia. För det första gjorde kommissionen bedömningen att den tredje utbetalningen på 129 miljoner EUR av det omstruktureringsstöd som beviljats 1997 var förenlig med EG-fördraget. För det andra ansåg kommissionen inte att det kapitaltillskott om högst 1,4 miljarder EUR, om vilket ett förslag skall föreläggas bolagets aktieägare, utgör statligt stöd.

Vad beträffar det kapitaltillskott som anmäldes den 29 april 2002 och som parlamentsledamoten åberopar, anser kommissionen att statens delaktighet till fullo uppfyller kriterierna för en investerare i en marknadsekonomi. Åtgärden berör både de privata och de offentliga aktieägarna och den privata sektorn bidrar med en betydande andel av dessa medel (38 %). Den italienska staten har åtagit sig att bidra till kapitaltillskottet endast under förutsättning att ett belopp motsvarande 38 % garanteras av banker som inte är aktieägare. Kommissionens positiva beslut beträffande Alitalia grundar sig alltså på en detaljerad granskning av det italienska flygbolagets situation, och innebär inget ifrågasättande av kommissionens politik i fråga om statligt stöd till omstrukturering av flygbolag, som följer engångsprincipen.

Vad beträffar den andra punkten i parlamentsledamotens fråga och som gäller möjligheten att låta andra italienska bolag överta ett visst antal tjänster från Alitalia, välkomnar kommissionen den ökade konkurrensen på luftfartsmarknaden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3457/02

från Christopher Heaton-Harris (PPE-DE) till kommissionen

(6 december 2002)

Ämne: Eurocost

Hur stort budgetbelopp användes för tjänstemän som tjänstgjorde utanför EU som kompensation för skillnaden i levnadsomkostnader i jämförelse med Bryssel 19902000?

Hur stort budgetbelopp gick till den ideella föreningen Eurocost 19902000? Eurocost grundades av Yves Franchet, generaldirektör för Eurostat i Luxemburg sedan 1987.

I vilken omfattning har Eurocosts skulder till kommissionen ökat?

En revisionsrapport om Eurocost har utarbetats av externa revisorer. Kommer parlamentet att få tillgång till denna revisionsrapport?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(3 februari 2003)

Lönebelopp i euro som utbetalts via korrigeringskoefficienten

- 1990: Saknas (uppgifterna sparas bara i 10 år)

- 1991: Se ovan

- 1992: 3 503 268

- 1993: 3 416 472

- 1994: 2 139 027

- 1995: 2 981 949

- 1996: 2 501 742

- 1997: 1 661 738

- 1998: 1 959 123

- 1999: 2 214 210

- 2000: 2 394 710

Under perioden 19901999 uppgick det belopp som överfördes från gemenskapsbudgeten till Eurocost till 18 111 086,86 EUR.

Eurocost hade inga skulder till kommissionen förrän revisionen år 2000 hade avslutats. Ett betalningskrav på 1 009 016 EUR har framställts på grundval av resultaten från revisionen år 2000. Betalningskravet kvarstår eftersom likvidationen av Eurocost ASBL ännu inte är avslutad. Eurocosts skulder har inte ökat sedan begäran om återbetalning utfärdades.

Det finns ingen revisionsrapport från externa revisorer. På initiativ av Eurostats internrevision och Generaldirektoratet för finanskontroll (dåvarande DG Audit) gjordes en revision under det första kvartalet 2000. Kommissionen sänder inte automatiskt interna revisionsrapporter till parlamentet, men om det kommer en formell begäran från parlamentet, kommer den att handläggas enligt gällande regler och förfaranden.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3239/02

från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen

(15 november 2002)

Ämne: Vattenbruk

Vid Europaparlamentets miljöutskotts sammanträde den 4 november hävdade en tjänsteman från Europeiska kommissionen att det fanns hela 150 gemenskapsrättsakter som gällde för vattenbruket.

Kan kommissionen vänligen låta mig få ta del av förteckningen över dessa?

Tycker inte kommissionen som jag att flertalet av dessa 150 rättsakter berör vattenbruket endast av en tillfällighet, i och med att de utvecklats med tanke på jordbruksprodukter?

Tycker inte kommissionen som jag att det vore förnuftigt om man inom kort nådde fram till en europeisk ramlag om vattenbruk, eftersom ett antal medlemsstater för närvarande arbetar med nationell lagstiftning?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(29 november 2002)

Parlamentsledamoten finner förteckningen över gemenskapsbeslut, -direktiv och -förordningar rörande vattenbruk i lagstiftningsdelen av Generaldirektoratet för fiskes webbplats på följande adress: http://europa.eu.int/comm/dgs/fisheries/index_sv.htm. En mer uttömmande förteckning över dokument som rör vattenbruk, beredning eller marknadsföring med länkar direkt till de relevanta dokumenten håller på att sammanställas och kommer snart att finnas tillgänglig på denna plats.

Utvecklingen av vattenbruket måste genomföras med hänsyn till ett antal olika aspekter, allt från konsumenthälsoskydd till miljöskydd, strukturstöd till handelsbestämmelser, kvalitetsmärkning till reklamkampanjer, osv. Det är inte konstigt att en så komplicerad verksamhet möts av en omfattande samling regler och förordningar som täcker alla dessa aspekter. I allmänhet gäller inte reglerna specifikt för vattenbruk, eftersom de flesta är rambestämmelser avsedda för allmänna syften.

En samstämmig och specifik gemenskapslagstiftning för vattenbruk har efterfrågats vid upprepade tillfällen. Det ideala vore att vattenbrukssektorn hanterades på världsnivå, genom en ramförordning som beaktade alla dess sidor. Detta är praktiskt taget omöjligt att uppnå, eftersom många vattenbruksproblem regleras genom nationell lagstiftning, som i sin tur kan ha påverkats av ett antal övergripande gemenskapsdirektiv.

Den nyligen framtagna gemenskapsstrategin för hållbar utveckling av det Europeiska vattenbruket(1) Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet En strategi för hållbar utveckling av det Europeiska vattenbruket syftar till att definiera en

enhetlig ram som skall göra det möjligt för vattenbruksproducenter att erbjuda hälsosamma produkter i de kvantiteter marknaden begär, utan att det inverkar menligt på miljön. Om strategin skall bli framgångsrik eller ej beror på om alla aktörer i sektorn samarbetar: nationella och lokala offentliga förvaltningar för det mesta, men även industrin och representanter för andra berörda, som t.ex. konsumenter. I kommissionsmeddelandet anges vilka åtgärder som behövs och på vilken nivå dessa skall genomföras.

(1) KOM(2002) 511 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2909/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(16 oktober 2002)

Ämne: Demokratiska republiken Kongo

Kan kommissionen ange vilka projekt i Demokratiska republiken Kongo som har finansierats genom EU:s budget under 2000?

Kan kommissionen ange det totala stödbelopp, för samtliga stödområden, som betalats ut till Demokratiska republiken Kongo under 2000?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 och E-2922/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(4 december 2002)

Kommissionen översänder direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat en tabell över de önskade upplysningarna och bifogar även årsrapporten från 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av det yttre biståndet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2911/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(16 oktober 2002)

Ämne: Dominikanska republiken

Kan kommissionen ange vilka projekt i Dominikanska republiken som har finansierats genom EU:s budget under 2000?

Kan kommissionen ange det totala stödbelopp, för samtliga stödområden, som betalats ut till Dominikanska republiken under 2000?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 och E-2922/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(4 december 2002)

Kommissionen översänder direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat en tabell över de önskade upplysningarna och bifogar även årsrapporten från 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av det yttre biståndet.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3448/02

från Eluned Morgan (PSE) till kommissionen

(27 november 2002)

Ämne: Pensioner och insolvens

Kan kommissionen förklara vad som tidigare hänt om medlemsstaterna inte har respekterat rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens(1)? Vad tänker kommissionen göra om den brittiska regeringen inte efterlever detta direktiv i förhållande till de anställda vid Allied Steel and Wire Ltd?

(1) EGT L 283, 28.10.1980, s. 23.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(20 december 2002)

Kommissionen granskar införlivandet av gemenskapens direktiv i medlemsstaternas rätt och övervakar tillämpningen av bestämmelserna om hur gemenskapsrätten skall genomföras. Om kommissionen anser att en medlemsstat underlåtit att uppfylla någon av de skyldigheter som åligger den enligt gemenskapsrätten, inleder den det förfarande som föreskrivs i artikel 226 i EG-fördraget.

I fråga om rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980(1) granskade och utvärderade kommissionen införlivandet i medlemsstaterna i en rapport som publicerades 1995(2), och som kompletterades med ytterligare en rapport 1996(3). Vad gäller genomförandet i Förenade kungariket av bestämmelserna om social trygghet gjorde kommissionen i sin rapport bedömningen att de åtgärder som vidtagits av Förenade kungariket uppfyller kraven i direktivet.

(1) Rådets direktiv 80/987/EEG av den 20 oktober 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens, EGT L 283, 28.10.1980.

(2) KOM(1995) 164 slutlig.

(3) KOM(1996) 696 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2912/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(16 oktober 2002)

Ämne: Dominikanska republiken

Kan kommissionen upprätta en lista över de projekt i Dominikanska republiken som godkänts för finansiering genom EU:s budget för 2001 och ange det totala investeringsbeloppet för det året?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2909/02, E-2910/02, E-2911/02, E-2912/02,E-2913/02, E-2914/02, E-2915/02, E-2916/02, E-2917/02, E-2918/02,E-2919/02, E-2920/02, E-2921/02 och E-2922/02ingivet av Poul Nielson för kommissionen

(4 december 2002)

Kommissionen översänder direkt till parlamentsledamoten och till Europaparlamentets generalsekretariat en tabell över de önskade upplysningarna och bifogar även årsrapporten från 2001 om EG:s utvecklingspolitik och genomförande av det yttre biståndet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3094/02

från Klaus-Heiner Lehne (PPE-DE) till kommissionen

(28 oktober 2002)

Ämne: Direktiv om gasapparatur

Ett företag från Tyskland har för avsikt att förse tyska hushåll med den typ av gasapparatur som i huvudsak används i Nederländerna och som är försedd med den europeiska CE-märkningen.

Gasleverantören i Tyskland har meddelat detta företag att anslutning till gasnätet inte kan ske, eftersom de tyska monteringskraven inte uppfylls. Det skulle alltså behövas olika anordningar för varje land, då det i Europa finns olika gassorter och anslutningstryck.

1. Är detta fall förenligt med bestämmelserna i EG-direktivet om gasapparatur?

2. Trots att denna apparatur är försedd med CE-märkningen vill inte den nationella gasleverantören i Tyskland medge anslutning? Hur förklarar kommissionen detta?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(5 december 2002)

Enligt artikel 2.2 i direktivet(1) är det tillåtet med olika gastyper och anslutningstryck i de olika medlemsstaterna.

Detta betyder att en anordning som uppfyller grundkraven enligt direktivet också måste gå att använda med den gastyp och det anslutningstryck som finns på monteringsstället.

För att avgöra om de tyska monteringskraven är ett fördragsbrott krävs mer information. Det finns t.ex. inget enkelt samband mellan gastyp och medlemsstat, eftersom vissa gastyper används i flera medlemsstater, samtidigt som det kan finnas mer än en gastyp i en medlemsstat, beroende på region. Vidare verkar det som om ny teknik möjliggör anpassning till gastyper och anslutningstryck, vilket innebär att anordningarna kan användas i flera medlemsstater eller flera regioner.

En begäran om information har skickats till medlemsstaten i fråga för att få in all relevant information om ärendet. Om kommissionen finner, när den fått informationen, att det föreligger ett brott mot direktiv 90/396/EEG kommer åtgärder enligt artikel 226 i EG-fördraget att vidtas och frågeställaren kommer att informeras.

(1) Rådets direktiv 90/396/EEG av den 29 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om anordningar för förbränning av gasformiga bränslen, EGT L 196, 26.7.1990 i dess ändrade lydelse enligt direktiv 93/68/EEG av den 22 juli 1993, EGT L 220, 30.8.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2709/02

från Rosa Miguélez Ramos (PSE) till kommissionen

(26 september 2002)

Ämne: Fiskeforskning i det sjätte ramprogrammet för forskning

Det är förvånande att kommissionen i sitt meddelande om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken (vägledande tidsplan) påstår att fiskeforskningen får fortsatt stöd av kommissionen inom ramen för det sjätte ramprogrammet.

Finns det något avsnitt eller kapitel som specifikt är avsett för fiske- eller havsforskning? Återfinns dessa forskningsområden bland de sju prioriteringarna i detta ramprogram?

Vad anser kommissionen om den kraftiga nedskärningen (med två tredjedelar) jämfört med det femte ramprogrammet av medlen till forskning som stöd för fiskeripolitiken? Hur kan detta motiveras? Motsäger inte detta det fortsatta stöd till fiskeforskningen som kommissionen talar om?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(25 oktober 2002)

Inom ramen för det sjätte ramprogrammet, täcks kostnaderna inom forskning på fiske och vattenbruk av den femte tematiska prioriteringen Livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet, den sjätte prioriteringen Globala förändringar och ekosystem, och i synnerhet den åttonde prioriteringen, Vetenskapligt stöd till politiken, där även en budget har fastställts och öronmärkts. Inom prioriteringarna 5 och 6 kan ärenden som överfiske och överexploatering av marina resurser behandlas från ett ekosystemperspektiv. Även ärenden som rör kvaliteten och säkerheten vad gäller fisk, och skaldjur, viltfångad eller odlad kan behandlas. Enskilda mål för forskning på olika politiska områden inom prioritering 8 har definierats på ett mycket specifikt sätt och stödet till gemenskapens ramprogram kommer därför att täcka ett mycket stort antal ärenden på ett lika effektivt sätt som inom det femte ramprogrammet. I detta sammanhang är det dock värt att nämna att den tillgängliga budgeten inom prioritering 8 minskade påtagligt jämfört med kommissionens första förslag.

Den bakomliggande orsaken till minskningen av den totala budgeten för fiskeriforskningen är det behov, som erkänts av gemenskapernas institutioner av att koncentrera gemenskapens resurser till de sju nyckelprioriteringarna. Detta betyder oundvikligen mindre resurser till andra områden. Även om den tillgängliga budgeten för fiskeforskningen generellt sett har minskat jämfört med det femte ramprogrammet, anser kommissionen att de tre ovan nämnda områdena står för en adekvat och välbalanserad verksamhet för fiskeriforskningen för det sjätte ramprogrammet.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3284/02

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(20 november 2002)

Ämne: DSP-toxin

Känner kommissionen till att förekomsten av DSP-toxin i havet påverkar det lokala näringslivet synnerligen allvarligt och att sådana näringsgrenar som musselplockning har drabbats svårt?

Överväger kommissionen att finansiera någon alleuropeisk forskning kring DSP-toxin?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(18 december 2002)

Kommissionen vill informera parlamentsledamoten om att den är medveten om förekomsten av det toxin som orsakar diarréframkallande skaldjursförgiftning (DSP), som utgör ett potentiellt hot mot människor hälsa. Genom kommissionen beslut 2002/225/EG(1) fastställs gränsvärden för vissa marina biotoxiner inom DSP-gruppen och analysmetoder. Genom detta beslut inrättades en gemensam och harmoniserad arbetsmodell för medlemsstaterna.

När förekomsten av DSP har konstaterats är det obligatoriskt att stänga av fiskeområdet för att förhindra att konsumenterna förgiftas. Denna förpliktelse fastställs genom rådets direktiv 91/492/EEG(2). Kommissionen är medveten om att detta har inneburit att musselfisket i södra Wales under de senaste åren har legat nere under långa perioder, och att detta har fått negativa ekonomiska konsekvenser.

Kommissionen är också medveten om att ökad näringstillförsel (huvudsakligen från jordbruk och stadsbebyggelse) och/eller förändringar i kväve-fosforbalansen hör till de faktorer som orsakar förändringar i fytoplanktonstrukturerna och innebär en ökad risk för att dessa toxiska arter skall dyka upp. Sådana effekter har misstänkts och i en del fall bevisats ligga bakom den senaste tidens ökningar av dessa toxiska arters utbredning och förlängda blomningstid.

Omfattande forskning bedrivs om orsakerna till uppkomsten av dessa toxinbildande algarter och sambandet med eutrofiering och oceanografiska händelser, och betydelsen för förekomsten av toxiner i skaldjur. En sammanfattning av gemenskapsfinansierade projekt om DSP återfinns på Cordis webbplats under sökordet DSP shellfish; (www.cordis.lu).

(1) Kommissionens beslut av den 15 mars 2002 om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv 91/492/EEG när det gäller gränsvärden och analysmetoder för vissa marina biotoxiner i musslor, tagghudingar, manteldjur och marina snäckor, EGT L 75, 16.3.2002.

(2) Direktiv 91/492/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktion och utsläppande på marknaden av levande tvåskaliga mollusker, EGT L 268, 24.9.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3127/02

från Jan Dhaene (Verts/ALE) till rådet

(30 oktober 2002)

Ämne: Upplysningar till resande i internationella tåg

Upplysningarna till resande i internationella tåg ges i dagens läge endast på språket i det land som tåget för tillfället kör igenom, men inte på destinationslandets språk.

Finns det några europeiska överenskommelser som garanterar att resande i internationella tåg får upplysningar på olika språk, bland dem självfallet destinationslandets språk?

Svar

(18 februari 2003)

Frågan om användningen av olika språk inom internationell järnvägstrafik ligger inte inom rådets behörighetsområde.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3523/02

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(3 december 2002)

Ämne: Dolt underskott i Grekland 2001

Enligt årsrapporten från det grekiska riksrevisionsverket för räkenskapsåret 2001 uppvisar Grekland ett ytterligare underskott i storleksordningen 1,5 miljarder drakmer. Detta belopp har finns inte med någonstans i budgeten och det uppgår till nära 3,9 % av BNP för 2001. Om man slår ihop detta underskott med de 1,2 % som regeringen medgett, blir summan över 5,2 %.

Hur påverkar dessa avslöjanden Greklands offentliga finanser? Vilka följder får detta för Greklands åtaganden inom ramen för stabilitetspakten? Vilka exakta uppgifter har man om Greklands underskott och statsskuld efter de utredningar som nyligen gjorts i samarbete mellan Eurostat och den grekiska regeringen?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(19 december 2002)

Kommissionen (Eurostat) känner till årsrapporten från den grekiska revisionsrätten för budgetåret 2001, men har inte granskat innehållet i rapporten.

Det är emellertid troligt att man i rapporten har koncentrerat sig på den offentliga sektorns huvudaggregat med utgångspunkt i de offentliga räkenskaperna. Detta skall inte ha någon betydelse för stabilitetspakten, som grundar sig på en beräkning av huvudaggregaten enligt nationalräkenskapssystemets (ENS 95) begrepp och kriterier.

Medlemsstaternas respektive revisionsorgan granskar statens räkenskaper och kontrollerar att redovisningen följer det landets särskilda räkenskapsbestämmelser. De aggregat som är relevanta för gemenskapen i fråga om alltför stora underskott samt stabilitets- och tillväxtpakten följer däremot nationalräkenskapssystemet, som tillämpas i samtliga länder.

Till följd av resultaten från Eurostats revisionsbesök i Grekland den 1617 oktober 2002 och en ny anmälan från de grekiska myndigheterna har kommissionen sett över siffrorna för Greklands underskott och statsskuld under 2000 och 2001. De nya uppgifterna offentliggjordes i ett pressmeddelande den 13 november 2002. Enligt dessa siffror uppgick det grekiska budgetunderskottet år 2001 till 1,2 % av BNP, medan statsskulden 2001 motsvarade 107,0 % av BNP.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3333/02

från Glenys Kinnock (PSE) till kommissionen

(26 november 2002)

Ämne: Kvinnoägda företags tillträde till offentlig upphandling

Är kommissionen medveten om att det för närvarande inte finns några tillgängliga handlingar om kvinnoägda företags tillträde till offentlig upphandling?

Har kommissionen för avsikt att utreda frågan?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(8 januari 2003)

Kommissionen tackar parlamentsledamoten för att ha gjort den uppmärksam på att det inte tycks finnas några tillgängliga handlingar om kvinnoägda företags tillträde till offentlig upphandling inom EU.

Kommissionen har under de senaste åren försökt förbättra de tillgängliga uppgifterna om offentlig upphandling i allmänhet, och om upphandling som omfattas av relevanta gemenskapsdirektiv i synnerhet, samt göra dem lättare tillgängliga.

Man utför för närvarande ytterligare undersökningar för att granska små och medelstora företags tillgång till offentlig upphandling. En panelundersökning ska påbörjas i syfte att jämföra upphandling över gränserna, utvecklingen i upphandlingens prisnivå och användningen av social- eller miljöklausuler i upphandlingskontrakt. Dessa undersökningar bör ge ytterligare upplysningar som kan vara användbara för de kvinnoägda företag som är intresserade av att delta i offentlig upphandling i medlemsstaterna.