ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-4074/97 från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Tobak och tobaksodlarna

Produktionen av tobak i Europa täcker inte mer än 25 % av konsumtionen och en minskad produktion kommer bara att ersättas av en ökning av den redan mycket stora importen från tredje land, vilken täcker 75 % av Europeiska unionens behov.

Den strävan att minska produktionen som finns inom EU kommer att få katastrofala följder för vissa länder i söder, som Grekland. I Grekland kommer 70 000 familjer, och ytterligare 400 000 personer som är direkt eller indirekt sysselsatta inom odling, förädling, transport eller handel med tobaksprodukter, att tvingas ut i arbetslöshet.

Det är väl bekant att tobaksexporten från Grekland står för 13 % av landets jordbruksexport. Det är likaledes väl bekant att det inte finns någon annan alternativ odling på de små jordlotter i de problematiska områden där tobak odlas som kan erbjuda tobaksodlarnas familjer en inkomst som gör det möjligt för dem att stanna kvar inom jordbruket.

Hur avser Europeiska kommissionen att ta itu med detta gigantiska problem, mot bakgrund av det beslut om sysselsättningen som toppmötet i Luxemburg nyligen tog, vilket var en klar viljeyttring om gemensamma försök att minska arbetslösheten i EU?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (3 februari 1998)

Kommissionen är fullt medveten om tobaksodlingens samhällsekonomiska betydelse i Europa och särskilt i Grekland. Därför har kommissionen i sin rapport om den gemensamma organisationen av marknaden för råtobak (((KOM) 554 slutlig. )) föreslagit en fortsättning av gemenskapsstödet till denna sektor.

Även om ordningen för stöd till tobaksodling bör fortsättas, måste den dock omarbetas helt och inriktas på att främja produktionen av gemenskapstobak av högre kvalitet. Kommissionen kommer inom den närmaste framtiden att förelägga rådet och Europaparlamentet ett förslag till förordning för att genomföra den reform som föreslagits i rapporten.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4217/97 från Cristiana Muscardini (NI) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Kränkning av direktivet om offentlig upphandling rörande tjänster

Kommissionen ombeds svara på följande:

1. Är kommissionen underrättad om det beslut som kommunfullmäktige i Mantova fattade den 18 november 1997 rörande projektering för det nya justitiepalatset?

2. Kan kommissionen bedöma om kommunfullmäktiges förfarande innebär en kränkning av direktiv 92/50/EEG ((EGT L 209, 24.7.1992, s. 1.)) och av artikel 26 i lagstiftningsbeslut nr 157 från 1995 rörande genomförande av detta direktiv, eftersom det inte har genomförts någon regelrätt upphandling för tilldelning av kontrakt rörande denna projektering?

3. Hur avser kommissionen att reagera på det klagomål som ledarna för minoriteten i Mantovas kommunfullmäktige har ingivit i denna fråga?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (16 februari 1998)

1. Kommissionen har mottagit klagomålet från oppositionens ledamöter i kommunen Mantova om projekteringen av det nya justitiepalatset och känner följaktligen till kommunens beslut.

2. Kommissionen håller på att undersöka de handlingar som har översänts till stöd för klagomålet, för att kunna bedöma om de förfaranden som har tillämpats är förenliga med gemenskapens bestämmelser om offentlig upphandling.

3. Kommissionen kommer att göra en bedömning av huruvida villkoren för att inleda ett förfarande mot Italien för underlåtelse att uppfylla skyldigheter enligt artikel 169 i EG-fördraget föreligger i detta fall.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4178/97 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Sammanhållningspolitik och kultur

I artikel 128.4 i EG-fördraget står det att gemenskapen skall beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i fördraget.

Kan kommissionen meddela vilka uppföljnings- och kontrollåtgärder som vidtagits i detta avseende, särskilt inom ramen för gemenskapens strukturpolitik?

Kan kommissionen ange i vilken utsträckning man kommer att ta hänsyn till denna aspekt vid nästa reform?

Vilka kommer strategin, målsättningarna och riktlinjerna för denna reform att vara vad gäller kulturfrågans betydelse för sammanhållningspolitiken?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (2 mars 1998)

Kommissionen tar hänsyn till kulturella aspekter när det förhandlas om programplaneringsdokument eller när dessa godkänns. Som exempel kan nämnas att kommissionen uttryckligen gör hänvisningar till kulturella aspekter i riktlinjerna till medlemsstaterna rörande de nya mål 2-programmen (1997-1999).

Att fastställa programmets prioriteringar är dock en fråga som skall avgöras av de berörda regionala och lokala myndigheterna. Regionerna avgör t.ex. själva om och på vilket sätt de vill prioritera frågan om att integrera kulturella aspekter i sina program. Kommissionen kan inte påtvinga någon form av ¨kulturkvotering¨ eftersom detta inte skulle vara förenligt med subsidiaritetsprincipen.

Kommissionen anser att kultur är ett område som är viktigt när det gäller möjligheter att skapa ny sysselsättning och som måste tas med i de framtida programmen. Samtidigt anser kommissionen att det inte är nödvändigt att göra kulturfrågorna till en särskild stödberättigad åtgärd i de nya bestämmelserna, eftersom dessa frågor redan omfattas av de nuvarande bestämmelserna.

Kopplingen till regionens utveckling och till skapandet av nya arbetstillfällen kommer även i fortsättningen att vara ett nödvändigt villkor för beviljandet av stöd för ekonomisk och social sammanhållning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3951/97 från Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) till kommissionen (12 december 1997)

Ämne: Fastställande av Argentinas exklusiva ekonomiska zon

De argentinska myndigheternas beslagtagande av gemenskapsfartyget Arpòn, efter att detta fartyg fiskat i internationella vatten nära intill Argentinas exklusiva ekonomiska zon, var en följd av landets inexakta avgränsning av sin exklusiva ekonomiska zon. Detta har lett till en lång, kostsam och oönskad konflikt.

Kan kommissionen informera om vilka åtgärder den vidtagit eller ämnar vidta för att en exakt avgränsning av Argentinas exklusiva ekonomiska zon definitivt skall kunna göras. Vilka åtgärder har vidtagits för att garantera nödvändig säkerhet för de gemenskapsfartyg som fiskar i internationella vatten nära nämnda zon?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (26 januari 1998)

Vad gäller klargörandet av avgränsningen av Argentinas exklusiva ekonomiska zon överlämnade Argentina, i enlighet med artikel 75 i Förenta nationernas havsrättskonvention, den 16 september 1996 till Förenta nationerna de geografiska koordinaterna för sin exklusiva ekonomiska zon.

Gemenskapen har alltid ansett det vara av största betydelse att den internationella havsrätten iakttas. Dock har gemenskapen inte behörighet att lösa frågor som rör avgränsningen av exklusiva ekonomiska zoner.

Som parlamentsledamoten säkert känner till planerar gemenskapen och Argentina ett multilateralt samarbete för förvaltning och skydd av resurser i det öppna havet i Sydvästatlanten. I detta sammanhang kommer kommissionen att ta upp denna fråga när så är lämpligt.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4155/97 från Konstantinos Hatzidakis (PPE) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Hur inrättandet av ett fastighetsregister för Grekland framskrider

I en fråga till kommissionen (P-3617/97) ((EGT C 158, 25.5.1998. )) begärde jag att få vissa bestämda uppgifter i anslutning till hur arbetet med att inrätta ett nationellt fastighetsregister i Grekland framskrider. Kommissionens svar var klart och tydligt med avseende på i vilken mån anslagen utnyttjats (11 % hittills, dvs 5,5 miljarder drachmer och 22 % fram till slutet av året, dvs 11 miljarder drachmer), vad gäller nedskärningarna i budgeten (ca 11 miljarder drachmer eller 1/5 av gemenskapsfinansieringen) samt angående tidsplanen för projektet (som beräknas vara avslutat om 15 år). Däremot svarade kommissionen inte på min fråga om ¨vilka resultat dessa medel har lett till i förhållande till projektets totala omfattning¨.

Enligt vad jag känner till har man fram till idag endast registrerat fastigheter i några få byar i Grekland och jag vill därför be kommissionen upplysa mig om en hur stor procent av den grekiska landsbygden, med 11 miljarder drachmer gemenskapsfinansiering, tillsammans med de nationella anslag som beviljats, beräknas vara upptaget i fastighetsregistret i slutet av 1997?

Svar från Monika Wulf-Mathies på kommissionens vägnar (26 februari 1998)

Kommissionen vill härmed upplysa parlamentsledamoten om att enligt de uppgifter som kommissionen förfogar över är läget vad gäller införandet av fastighetsregistret i Grekland följande:

a) 52 % av fastigheterna har registrerats i de 66 kommundistrikt (OTA) som omfattas av den första kontraktstilldelningen (budget: 27,3 miljoner ecu, areal: 2,3 miljoner stremata (1 hektar = 10 stremata). Arbetet beräknas vara slutfört i slutet av 1998.

b) 20 % av fastigheterna har registrerats i de 54 kommundistrikt (OTA) som omfattas av den andra kontraktstilldelningen (budget 14 miljoner ecu, areal 1,1 miljoner stremata. Arbetet beräknas vara slutfört i slutet av 1999.

Detta betyder att det pågående arbetet omfattar en areal på 3,4 miljoner stremata (40 % av de 8,5 miljoner stremata som omfattas av den andra ramen för gemenskapsstöd (RGS-II)). Det bör påminnas om att Greklands totala yta är på 132 miljoner stremata och att arbetet med fastighetsregistreringen beräknas pågå i ungefär 15 år.

Utvärderingen av anbuden för den tredje och sista tilldelningen av kontrakt inom RGS-II pågår för närvarande och omfattar en budget på 83,3 miljoner ecu (areal: 5 miljoner stremata).
SKRIFTLIG FRÅGA E-4170/97 från Eryl McNally (PSE) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Särskild representation för små och medelstora företag inom den sociala dialogen på europeisk nivå

Enligt Maastrichtfördraget kan viss sociallagstiftning, t.ex. arbetsplatsbestämmelser, fastställas genom en dialog mellan parter på europeisk nivå.

Kommer små och medelstora företag att ha en särskild representation inom den sociala dialogen på europeisk nivå? Vad kan kommissionen göra för att stödja kravet på särskild representation för små och medelstora företag inom den sociala dialogen?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (10 mars 1998)

Små och medelstora företag företräds av ett antal organisationer på europeisk nivå. I den sociala dialogen företräds de av flera olika organisationer som till exempel UEAPME (European union of crafts and small and medium-sized enterprises), UNICE (Union of industrial and employers confederations of Europe) samt Eurocommerce. Dessa ingår i vissa rådgivande kommittéer och i den ständiga sysselsättningskommittén, och rådfrågas formellt om förslag till lagstiftning i enlighet med artikel 3 i avtalet om socialpolitik som fogats till Fördraget om Europeiska unionen.

De små och medelstora företagen är också representerade i de gemensamma branschkommittéerna och i informella arbetsgrupper, till exempel inom handel, jordbruk och fiske, genom arbetsgivarorganisationer som ofta endast företräder små och medelstora företag.

Avtalsförhandlingar är en annan aspekt på den sociala dialogen på europeisk nivå. Rätten att delta i dessa förhandlingar grundas på principer om oberoende och ömsesidigt erkännande av avtalsparterna. De två formella avtal som antagit i enlighet med sociala protokollet förhandlades fram mellan UNICE, CEEP och EFS. Kommissionen har dock vid upprepade tillfällen uttryckt sin önskan att se arbetsmarknadens parter visa sin strävan efter dialog och öppenhet genom att undersöka hur man skulle kunna gå till väga för att resultaten av avtal och samråd skall godtas av så många som möjligt. Kommissionen kommer att fortsätta att försöka förmå arbetsmarknadens parter att göra detta. Kommissionen håller också på att utföra en undersökning av parternas representativitet. Resultaten av undersökningen kommer att blir klara i slutet av 1998.

Kommissionen håller för närvarande på att förbereda ett meddelande till följd av ett omfattande samråd med alla berörda parter genom 1996 års meddelande från kommissionen om utvecklingen av den sociala dialogen på gemenskapsnivå ((KOM(96) 448 slutlig. )). I det nya meddelandet kommer kommissionen, utan att inkräkta på parternas oberoende, att fastställa vilka metoder kommissionen avser att tillämpa för att anpassa och främja den sociala dialogen i framtiden. Syftet är att tillhanda redskap för en ännu mer konstruktiv dialog på europeisk nivå, där allas intressen, inklusive de små och medelstora företagens, kan beaktas på ett sätt som återspeglar deras betydelse i förhållande till sysselsättningen och skapandet av nya arbetstillfällen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4159/97 från Leonie van Bladel (UPE) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Misslyckade Tacisprojekt i Ryssland

1. Nederländska staten och dess rådgivare Koninklijke Ahold NV har den 4 december 1997 stämts inför rätta av sin ryska partner Tonar som rest skadeståndsanspråk på nio miljoner gulden mot dem eftersom de rättsstridigt avslutat ett av Tacis hjälpprogram (Tagos) till vilket EU tagit initiativet. Enligt utlåtande från domstolen i Amsterdam har hjälpprogrammet avslutats i strid mot gällande rätt. Både nederländska staten och Koninklijke Ahold NV har vägrat att reglera skadeståndet på vederbörligt sätt och tvingar den ryska partnern till ett kostsamt, onödigt och långvarigt rättegångsförfarande. Inser rådet att detta förfarande, som kan väntas komma att ta flera år, oavsett vilka positiva eller negativa resultat det kan föra med sig ur anspråksställarnas synvinkel, kommer att ha en negativ inverkan på kommande program för bidrag samt också på det ömsesidiga förtroendet och stabiliteten i relationerna med Östeuropa? Anser inte rådet att det handlar om en grov uraktlåtenhet från Koninklijke Ahold NVs sida, i och med att bolaget nu vägrar att inlåta sig på någon som helst form av rimliga diskussioner med den skadelidande parten, till vilken den ryska partnern Tonar hör, trots att domstolen i Amsterdam givit en fingervisning om att den ansett bolaget skyldigt att betala skadestånd?

2. Av den undersökning som på uppdrag av EU utförts av Koninklijke Ahold NV framgår det att det som prioriterats högst är att få till stånd en partihandel med livsmedel, alltså ett distributionscentrum. Denna slutsats har fastställts av Koninklijke Ahold NV i dess rapport av augusti 1992. Tycker inte rådet det är underligt att det biståndsgivande landet, i det här fallet Nederländerna, inom ramen för Tacis-stödprogrammet, vägrar uppfylla de primära önskemålen från mottagarlandet, i detta fallet Ryssland och att samtidigt de avtal som Nederländerna ingått med Ryssland konsekvent inte följts, trots att det framkommit att ryssarna till fullo uppfyllt alla de krav som ställts på dem av Europeiska unionen och Nederländernas ministerium för ekonomi?

Svar från Hans Van den Broek på kommissionens vägnar (4 februari 1998)

Kommissionen ber att få hänvisa till sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-3887/97 ((Se s. 30. )).

Det projekt som nämns av parlamentsledamoten och som nu är föremål för en tvist mellan ryska och nederländska parter finansierades av den nederländska staten. I samband med projektet förekom ingen finansiering via Tacis. Kommissionen kan därför inte ingripa i denna fråga.

Kommissionen strävar efter att säkerställa samverkan mellan Tacis och medlemsstaternas program för tekniskt bistånd. Detta innebär emellertid inte att kommissionen, så som förutsätts i frågan, kan påverka genomförandet av medlemsstaternas program eller uppställa villkor för dessa.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4076/97 från Marie-France Stirbois (NI) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Stöd till sysselsättningsskapande initiativ

Kan kommissionen utarbeta en jämförande redogörelse över de stöd och befrielser från sociala avgifter som beviljas i de olika medlemsstaterna för arbetslösa som vill starta eget företag eller etablera sig inom de fria yrkena?

På vilket sätt anser kommissionen att dessa olika stödsystem kan inverka på konkurrensen?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar (18 februari 1998)

Vad gäller medlemsstaternas olika stödsystem till förmån för skapande av självständig verksamhet ber kommissionen att få hänvisa parlamentsledamoten till kommissionens årliga publikationer med titeln ¨Observationsorganet för sysselsättning - situationsöversikt. Uppföljning av rekommendationerna från Europeiska rådets möte i Essen om sysselsättningspolitiken¨.

Vad gäller kommissionens uppfattning om hur dessa system påverkar konkurrensen hänvisas parlamentsledamoten till de handlingar som kommissionen offentliggjort på detta område, det vill säga kommissionens ¨tillkännagivande om kontroll av statligt stöd och sänkning av arbetskraftskostnaderna¨ ((EGT C 1, 3.1.1997. )) och ¨riktlinjer för sysselsättningsstöd¨ ((EGT C 334, 12.12.1995. )).
SKRIFTLIG FRÅGA E-4083/97 från Hiltrud Breyer (V) till rådet (15 januari 1998)

Ämne: Tillväxthormon

Tvisten om hormoner med USA ger upphov till följande frågor:

1. Vilka argument har EU anfört i sitt överklagande?

2. Hur lyder de vetenskapliga utlåtanden som EU lagt fram och från vem kommer de?

3. Med vilka argument har vilka två vetenskapsmän som kopplats in av WTO givit sitt stöd till EU:s expertutlåtanden?

4. Med vilka argument har vilka tre vetenskapsmän som kopplats in av WTO givit sitt stöd till EU:s expertutlåtanden?

5. På vad har ledamöterna av panelen baserat sitt beslut för eller mot det ena eller det andra utlåtandet?

6. På vilket sätt har förlikningskommittén inte tolkat SPS-åtgärderna riktigt?

7. Vad är det för syfte med att ställa lika höga hälsokrav på importerade varor som på inhemska produkter när det enligt WTO:s bestämmelser inte föreligger några hälsorisker?

8. Hur kan SPS-avtalet ge avtalsparterna i WTO möjlighet att vidta åtgärder i fråga om livsmedel som är strängare än internationella standarder?

Svar (11 maj 1998)

I enlighet med fördraget är det kommissionen som på detta område är behörig att företräda Europeiska gemenskapen i förhandlingarna med WTO och således inför panelen och dess överklagandeorgan.

Den ärade parlamentsledamoten bör alltså ställa sina frågor till kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4166/97 från Irene Soltwedel-Schäfer (V) till kommissionen (21 januari 1998)

Ämne: Nötkött från Förenade kungariket

När införlivades EU:s förbud mot export av nötkött från Förenade kungariket i nationell (brittisk) lagstiftning i form av genomförandebestämmelser?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (9 februari 1998)

Genom kommissionens beslut 96/239/EG av den 27 mars 1996 ((EGT L 78, 28.3.1996. )), senast ändrat genom kommissionens beslut 96/362/EG av den 11 juni 1996 om brådskande skyddsåtgärder mot bovin spongiform encefalopati ((EGT L 139, 12.6.1996. )), infördes ett förbud mot export från Förenade kungariket av nötkreatur och nötkött samt av produkter framställda ur nötkreatur som slaktats i Förenade kungariket. Dessa beslut tillämpades till en början av myndigheterna i Förenade kungariket genom ett antal olika lagar, författningar och administrativa åtgärder.

De veterinärinspektioner som gjordes visade att dessa nationella åtgärder för att genomföra exportförbudet i vissa avseenden inte var fullständiga.

Som en följd av detta har kommissionen utövat påtryckningar på Förenade kungarikets regering som ledde till antagandet i augusti 1997 av mer kompletta nationella bestämmelser som åtföljdes månaden därpå av ett antal cirkulär som innehöll detaljerade föreskrifter bl.a. om hur den nya lagstiftningen skulle tillämpas vid hamnarna.

Kommissionens inspektörer har även upptäckt ett antal brister vad gäller omfattningen av de officiella kontrollerna som görs vid produktionsanläggningar och kyl- och fryshus i Förenade kungariket. Dessa brister kan vara av betydelse för den effektiva tillämpningen av exportförbudet. I detta avseende har ett förfarande för överträdelse av förbudet inletts mot Förenade kungariket.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3902/97 från Alexandros Alavanos (GUE/NGL) till kommissionen (11 december 1997)

Ämne: Hur delprogrammet ¨Allmän och teknisk utbildning¨ inom programmet ¨Utbildning och grundläggande yrkesutbildning¨ framskrider i Grekland

Enligt uppgifter i pressen avser den grekiska utbildningsministern att totalt omstrukturera delprogram 1 ¨Allmän och teknisk utbildning¨, i synnerhet åtgärd 1.2 ¨Ett enhetligt gymnasium¨, inom programmet ¨Utbildning och grundläggande yrkesutbildning¨ och att överföra ansvaret för hanteringen av gemenskapsanslagen till andra enheter. Kommissionen tillfrågas:

1. Har Grekland lagt fram några förslag om ovan beskrivna åtgärder inom detta program och vad innebär i så fall dessa förslag?

2. Om det finns några förslag, vad anser kommissionen om dem?

Svar avgivet av Pádraig Flynn på kommissionens vägnar (2 februari 1998)

1. Det stämmer att utbildningsministeriet har lagt fram ett förslag för kontrollkommittén inom programmet för Utbildning och grundläggande yrkesutbildning. Syftet med förslaget är dels att förbättra programmet och ge ytterligare stöd till ett enhetligt gymnasium * som redan omfattades av programmet (åtgärd 1.2) * dels att skynda på genomförandet. Förslagen innebär stödundervisning för elever som går på det nyligen inrättade gymnasiet, utbildning av lärare och administrativ personal, uppbyggnad av bibliotek samt lärosalar för datorer, utveckling av kapaciteten inom naturvetenskap, informationsteknik och program för främjande av rörlighet * specifikt utformat för detta gymnasium.

2. Vid sammanträdet den 3 december 1997 gav programmets kontrollkommitté i princip sitt samtycke till ändringen av delprogram 1 (allmän och teknisk utbildning) för att ta hänsyn till behovet av att stödja ett enhetligt gymnasium. Kontrollkommittén betonade dock att delprogrammets huvudstruktur kommer att bibehållas. Budgetar kommer att antas med hänsyn till den aktuella situationen, utan att det påverkar den löpande planeringen. Flerfondsåtgärder i det antagna programmet, såsom skolbibliotek, informationsteknik och program för främjande av rörlighet kommer att anpassas så att utvecklingen av ett enhetligt gymnasium prioriteras. Mekanismerna för genomförande kommer att förbli oförändrade.

I enlighet med ovanstående kommer utbildningsministeriet så snart det går att lägga fram utförliga förslag för kontrollkommittén om hur de nya åtgärderna skall genomföras samt nödvändig information om finansieringen (t.ex. budgetar, redovisningar i tabellform). På grundval av dessa förslag kommer sedan kontrollkommittén att fatta de slutgiltiga besluten.

Innan man har fått förslagen är det följaktligen för tidigt för kommissionen att uttala sig i frågan.
SKRIFTLIG FRÅGA E-4072/97 från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen (14 januari 1998)

Ämne: Näringsvärdesmärkning

Håller kommissionen med om att det för närvarande finns inkonsekvent och förvirrande näringsvärdesmärkning som t.ex. ¨lättprodukt¨ och ¨låg fetthalt¨ som gör det svårt för konsumenterna att lita på sådan märkning, men att sådan märkning kunde vara av nytta för konsumenterna om den kontrollerades bättre? Har kommissionen planer på att överväga kontroll av den här typen av märkning i samband med den kommande översynen av näringsvärdesmärkning?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-4070/97 och E-4072/97 ingivna av Martin Bangemann för kommissionen (30 januari 1998)

Kommissionen anser att ett stort antal olika livsmedel tillhandahålls gemenskapens konsumenter idag på ett säkert och tillfredsställande sätt. Detta är ett resultat av gemenskapens olika strategier, åtgärder och verksamheter. Korrekt och konsekvent information på livsmedelsförpackningarna kan, tillsammans med konsumentens egna kunskaper eller konsumentinformation, hjälpa konsumenten att välja en kosthållning som passar dennes särskilda behov.

Näringsinnehållet är en viktig del av märkningen, och kommissionen utvärderar just nu kommentarerna till grönboken om livsmedelslagstiftning ((KOM(97) 176 slutlig. )) innan man fattar beslut om de åtgärder som krävs i denna fråga.