SKRIFTLIG FRÅGA E-0371/01

från Reinhold Messner (Verts/ALE) till kommissionen

(15 februari 2001)

Ämne: Koncessionen Brescia-Padova och motorvägen Valdastico

I maj 2000 förlängdes avtalet mellan koncessionsföretaget för motorvägen Brescia-Padova och ANAS (Azienda Nazionale Autonoma Strade), dvs. den offentliga myndighet i Italien som ansvarar för vägnätet. Detta avtal förlängdes med ytterligare nio år (t.o.m. 2011) utan att offentliga anbudsförfaranden anordnades.

På grundval av det s.k. Ciampi-Costa-direktivet(1) kan motorvägskoncessioner i undantagsfall förlängas enbart för att lösa pågående tvister (anpassning av taxor, belöning för arbeten inför fotbolls-VM 1990 och 500-årsjubileumsceremonin 1992 av Columbus upptäckt av Amerika samt eventuellt andra tvister där statens juridiska råd måste uttala sig). I detta fall motiverades dock förlängningen av att nya motorvägsförbindelser skulle anläggas, däribland motorväg A31, den s.k. Valdastico, som förbinder Vicenza och Rovigo (anslutningsväg A4-A31) och som har en sträcka på 60 kilometer. Denna vägsträcka utökar motorvägen i Valtrompia, som också anges i budgeten för koncessionshavaren för sträckan Brescia-Padova, och som redan har varit föremål för en fråga till kommissionen (P-4047/00)(2).

Anser inte kommissionen att förlängningen av denna koncession strider mot direktiven 92/50/EEG, 93/37/EEG och 89/440/EEG eftersom inga europeiska offentliga anbudsförfaranden anordnades vid tilldelningen av koncessionen?(3)

Är det enligt kommissionen acceptabelt att motivera en sådan förlängning utan offentlig anbudsinfordran genom ett investeringsutbyte vid det nya motorvägsbygget?

Anser inte kommissionen, oberoende av det ändamålsenliga i att anlägga en väg i den aktuella området, att man genom att godta en sådan utbytespolitik mellan koncessionsföretag och statsförvaltning till förmån för nya motorvägsbyggen omintetgör den prioriterade målsättningen med ändrad balans mellan vägar och järnvägar i EU?

(1) Jfr direktiv från den italienska arbetsmarknadsministern tillsammans med den italienska finansministern av den 20 oktober 1998, protokoll nr 011790/finansmin.

(2) De investeringar som fastställs i koncessionshavarens budget uppgår sammanlagt till 2 466 miljarder lire (1 273 000 euro).

(3) Publicerade i EGT L 209, 24.7.1992; EGT L 199, 9.8.1993 och EGT L 210, 21.7.1989.

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(5 april 2001)

Parlamentsledamotens fråga bör ses i ett större sammanhang som rör rutinerna för beviljande av motorvägskoncessioner i olika medlemsstater. Kommissionen har bett alla medlemsstater om mer utförlig information i detta avseende.

De upplysningar som de italienska myndigheterna lämnat, liksom de upplysningar som myndigheterna i andra medlemsstater lämnat, håller nu på att granskas av kommissionen. Kommissionen vill nå fram till en enhetlig inställning till alla motorvägskoncessioner i gemenskapen med hänsyn tagen till de omfattande ekonomiska följder frågan har.

Kommissionen har för avsikt att be de italienska myndigheterna om alla uppgifter som krävs för att bedöma om de affärer frågeställaren syftar på, dvs. den offentliga upphandlingen av anläggning av en ny motorvägssträcka mellan Vicenza och Rovigo och förlängningen av koncessionen för det företag som driver motorvägen mellan Brescia och Padova, är förenliga med gemenskapsrätten. Om det efter granskning av uppgifterna visar sig att så inte är fallet, kommer kommissionen naturligtvis att vidta lämpliga åtgärder.

Beträffande hur den förlängda koncessionen påverkar omfördelningen mellan väg och järnväg anser kommissionen rent generellt att det är att föredra om de som faktiskt använder infrastrukturen också står för kostnaderna för den. I samband med utarbetandet av en vitbok om den gemensamma transportpolitiken, som snart kommer att bli färdig, granskar dock kommissionen de åtgärder som kan vidtas för att omfördela transporterna i gemenskapen från väg till järnväg, bl.a. genom ändrade regler för avgifter och finansiering av infrastruktur. I vissa fall där en förlängning av en koncession är förenad med avtal om finansiering av järnvägsinfrastruktur, kan man inte utesluta att detta bidrar till en omfördelning mellan väg och järnväg.

Slutligen vill kommissionen, som den redan meddelat frågeställaren i sitt svar på den skriftliga frågan nr P-4074/00, betona att om ett offentligt organ beslutar om förlängning av en motorvägskoncession i strid mot gällande gemenskapsregler om offentlig upphandling, och detta utan att den gynnade parten tar på sig risker som kan jämföras med dem som en privat investerare i en marknadsekonomi löper, bör detta även granskas med ledning av gemenskapsreglerna för statligt stöd på transportområdet.