SKRIFTLIG FRÅGA E-2524/03

från Maurizio Turco (NI) till kommissionen

(29 juli 2003)

Ämne: Brott mot mänskliga rättigheter i Italien

Den 15 juli har Italiens deputeradekammare antagit lagen om katolska religionslärares juridiska status i skolor och läroanstalter av alla typer och på alla nivåer.

Den nya lagen jämställer katolska religionslärare med lärare i alla övriga ämnen, så att de får icke tidsbegränsad

Undervisningen i katolsk religion i statliga skolor på alla nivåer regleras i det avtal som modifierar det lateranska konkordatet och dess tilläggsprotokoll, som trädde i kraft enligt lagen 25 mars 1985 nr 121, samt i avtalet mellan utbildningsministeriet och presidenten i den italienska biskopskonferensen, som trädde i kraft enligt dekret från Italiens president den 16 december 1985, nr 751, samt i senare ändringar.

Den nya lagen fastslår att tillsättning till tjänst görs efter jämförelse av meritering och examina; det är bl a nödvändigt att som merit ha erkänd yrkesskicklighet enligt tilläggsprotokollet punkt 5a) och artikel 1.1, normalt utfärdat av stiftet.

Ett förordnande på tjänsten utan tidsbegränsning utfärdas av den regionala myndigheten i samråd med stiftet.

Det finns 20 000 religionslärare i Italien, och denna lag innebär att ca 14 000 av dessa blir lärare med icke tidsbegränsat förordnande, trots att de undervisar i ett frivilligt ämne, och dessutom endast på basis av ett intyg om lämplighet som biskopen har beslutat och utfärdat utifrån regler som inte gäller Italien utan en annan stat. Om en katolsk religionslärares lämplighetsintyg dras in av stiftet, blir han automatiskt lärare utan tidsbegränsning i ett annat ämne, oavsett andra lärare meriter och rättigheter.

Anser kommissionen att den italienska lagen om katolska religionslärares status i skolor av alla typer och nivåer och det lateranska konkordatet som den bygger på stämmer med principen om religionsfrihet som den definieras och erkänns internationellt?

Anser den att de ovan beskrivna förhållandena följer direktiv 2000/78/EG(1) om diskriminering på arbetsplatsen på grund av religion och tro, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning?

(1) EGT L 303, 2.12.2000, s. 16.

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(12 september 2003)

Frågeställaren undrar om dels den italienska lagen om katolska religionslärares juridiska status, dels Laterankonkordatet som lagen baseras på överensstämmer med principen om religionsfrihet, samt om de bestämmelser han beskriver följer rådets direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling.

Kommissionen vill hänvisa till EG-fördragets artikel 149, där det anges att gemenskapen bidrar till utvecklingen av en hög utbildningsnivå genom att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och om nödvändigt stödja och komplettera dessas insats, med full respekt för medlemsstaternas ansvar för undervisningsinnehållet och utbildningssystemens uppbyggnad samt deras kulturella och språkliga mångfald. Kommissionen anser därför att bestämmelserna för utnämning av lärare är medlemsstaternas ansvar, så länge som övriga aspekter av gemenskapsrätten följs.

Parlamentsledamotens fråga, som rör respekten för religionsfriheten, skall därför avgöras på det nationella planet.

Vad beträffar rådets direktiv 2000/78/EG finns det enligt kommissionens uppfattning inte att döma av föreliggande upplysningar någon omedelbar konflikt mellan det och bestämmelserna om anställningsskydd för lärare vilkas tillåtelse att undervisa i katolsk religion har dragits in av stiftsmyndigheterna.