ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0926/98

från María Sornosa Martínez (GUE/NGL) till kommissionen

(26 mars 1998)

Ämne: Förstörelse vid Contrerasdammen på grund av vägarbeten längs motorväg A-3

Arbetena längs motorväg A-3 på sträckan Valencia-Madrid håller på att orsaka allvarliga skador på miljön och landskapet vid dammen i Contreras. Detta står klart i strid med projektets miljökonsekvensbeskrivning.

Av denna miljökonsekvensbeskrivning, som utfärdats av den tidigare styrelsen för miljökvalitet och miljöutvärdering, framgår det att målet är att arbetena inte i större utsträckning skall påverka vattenförhållandena i Contrerasdammen. I punkt 1 i beskrivningen fastställs det att inga stenbrott eller schaktgropar skall förekomma, inga material skall stjälpas av och inga hjälpanläggningar för arbetet skall placeras på områden från vilka denna damm direkt eller genom avrinning eller erosion kan skadas.

Inom ramen för byggnadsarbetena håller man nu på att schakta jord på en nivå av mer än 40 meter och den jord som blir över från utgrävningarna hälls ut i vattnet i bassängen. Man håller även på att bygga vägbanor som senare måste korrigeras.

Resultatet av detta förfarande är att vegetationen på ett området som kallas Rabo de la Sartén totalförstörts och likaså på de områden där viadukterna har sina stödpunkter.

Trots protester från politiska partier och "Confederación Hidrológica del Júcar" (Hydrologiska sammanslutningen i Júcar) fortsätter arbetena och rekommendationerna i miljökonsekvensbeskrivningen överträds systematiskt.

Denna skada på miljön och landskapet är en följd av att myndigheterna brådskande vill genomföra arbetena enligt planerna. I det här fallet är de brådskande förfarandena inte motiverade med tanke på den miljöförstöring som arbetena orsakar.

Med hänsyn till att en del av byggnadsarbetena finansieras av Europeiska unionen, ställs följande frågor:

1. Känner kommissionen till den skada som arbetena orsakar?

2. Kan kommissionen sända en delegation för att utvärdera den förstörelse och de miljöskador som arbetena orsakar?

3. Kan kommissionen vända sig till det spanska departementet för offentliga arbeten (Ministerio de Fomento) och begära att departementet omedelbart vidtar åtgärder för att återställa landskapet och miljön i ursprungligt skick samt att byggnadsarbetena i fortsättningen anpassas till miljökonsekvensbeskrivningen?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(3 juni 1998)

Kommissionen anser att det är de spanska myndigheterna som skall se till att de villkor som fastställts i miljökonsekvensbeskrivningen efterlevs. Därför har kommissionen vänt sig till medlemsstaten i fråga för att i enlighet med frågeställarens begäran be om upplysningar om de tänkbara effekterna av byggverksamheten.

Dessutom kommer kommissionen att begära förklaringar och utläggningar vid mötet för sammanhållningsfondens uppföljningskommitté, för att försäkra sig om att byggverksamheten genomförs i överensstämmelse med miljökonsekvensbedömningen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1007/98

från Nikitas Kaklamanis (UPE) till kommissionen

(2 april 1998)

Ämne: Anställningar vid Europeiska miljöbyrån (EEA)

I min fråga E-0028/98(1) fäste jag kommissionens uppmärksamhet vid de oacceptabla bestämmelser som gäller vid EEA:s anställningsförfaranden, och frågade (bland annat) vilka grekiska medborgare som kallades till intervju under uttagningsproven EEA/A/97/1, EEA/A/97/2 och EEA/A/97/3, och vilka som sedan fick anställning. Kommissionsledamot Bjerregaard svarade mig slutligen (den 2 mars 1998) att sammanlagt 30 greker "inlämnat ansökan om deltagande", men att "ingen av de greker som ansökt fått anställning". Det var faktiskt med förvåning jag i samma svar tog del av upplysningen om att man vid EEA bara har anställt en enda tjänsteman med grekiskt medborgarskap under den tid som miljöbyrån verkat.

Nu vill jag alltså ta upp frågan på nytt och ber denna gång om ett klart svar på följande frågor:

1. Hur många kandidater med grekiskt medborgarskap kallades till intervju i samband med uttagningsproven EEA/A/97/1, EEA/A/97/2 och EEA/A/97/3?

2. Av vilken nationalitet var de kandidater som klarade ovannämnda uttagningsprov?

3. Av vilken nationalitet är den person som klarade uttagningsprov EEA/B/97/3?

4. Hur är personalen vid EEA sammansatt med avseende på nationalitetstillhörighet?

Svar från Ritt Bjerregaard på kommissionens vägnar

(13 maj 1998)

Ledamoten vet att enligt förordning (EEG) 1210/90 av den 7 maj 1990(2), som reglerar Europeiska miljöbyråns verksamhet, har denna byrå en oberoende status. Kommissionen är representerad i byråns styrelse, men inte inblandad i byråns förvaltning, drift eller verksamhet. Kommissionen har därmed ingen behörighet vad gäller byråns personalrekrytering, utan den har bett miljöbyrån tillhandahålla de begärda uppgifterna.

Europeiska miljöbyrån har vidarebefordrag följande upplysningar som svar på de fyra specifika frågor som tagits upp:

1. Antal kandidater med grekiskt medborgarskap som kallats till intervju.

EEA/A/97/1: 0

EEA/A/97/2: 1

EEA/A/97/3: 0

2. Nationalitet på de kandidater som klarade dessa uttagningsprov och som nu finns med på reservlistan.

>Plats för tabell>

3. Den kandidat som klarade uttagningsprov EEA/B/97 är nederländsk medborgare.

4. Personalen hade den 1 april 1998 följande sammansättning med avseende på nationstillhörighet:

>Plats för tabell>

(1) EGT C 304, 2.10.1998, s. 19.

(2) EGT L 120, 11.5.1990.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1195/98

från Bárbara Dührkop Dührkop (PSE) till kommissionen

(24 april 1998)

Ämne: Interkulturell utbildning inom ramen för Sokrates-programmet

I sitt svar på fråga E-4142/97 från ledamoten Sanz Fernández(1) anger kommissionen antalet projekt och de medel som för 1995, 1996 och 1997 anslagits till utbildning av zigenska barn. Det framgår av dessa uppgifter att samtidigt som totalbeloppet är oförändrat har antalet finansierade projekt minskat från 44 år 1995 till 27 år 1996 och 13 år 1997.

Vad beror det på att antalet finansierade projekt har minskat på detta vis?

Kan kommissionen förklara vad den avser när den bekräftar att den uppmärksammade de nationella organen på antalet framlagda projekt?

Vad var det som kommissionen eller de nationella organen uppmärksammade?

Svar från Edith Cresson på kommissionens vägnar

(2 juni 1998)

Under 1995 var projekten helt nationella och endast en institution ingick. Under 1996 och 1997 valdes projekt däremot ut enligt de urvalskriterier som anges i anvisningarna till de sökande, vilket innebar att minst tre länder och två institutioner per land skulle delta i varje projekt. De godkända projekten är visserligen färre, men kvaliteten är högre eftersom fler institutioner deltar. Detta innebär att samarbetet utvidgas och att genuina europeiska nätverk skapas.

Kommissionen vill rikta parlamentsledamotens uppmärksamhet mot artikel 5 (genomförande och urvalsförfarande) i parlamentets och rådets beslut nr 819/95/EG om fastställande av gemenskapens åtgärdsprogram Sokrates(2). I denna artikel fastställs att "Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att samordna och organisera genomförandet av detta program på nationell nivå, i synnerhet genom att på nationell nivå upprätta en lämplig organisation och lämpliga funktionssätt", och "Ansökningar om ekonomiskt stöd till projekt som anges under de åtgärder som bedöms som centraliserade i kapitel II (åtgärd 2...) skall av projektsamordnarna skickas till de organ som utsetts av medlemsstaterna. Dessa organ skall vidarebefordra godkända ansökningar till kommissionen för slutgiltigt beslut...".

Vid det möte som hölls i Bryssel den 5-6 november 1997 för nationella organ avseende åtgärderna 2 och 3 i Comenius, gjorde kommissionen dem uppmärksamma på att endast ett fåtal projekt för barn till zigenare hade föreslagits av de nationella organen under 1997. Kommissionen betonade att man inte bör marginalisera dessa barn, särskilt med tanke på att programmet kommer att öppnas för länderna i Central- och Östeuropa, där det beräknas finnas nära 6 miljoner zigenare i befolkningen. Kommissionen framhöll att man eftersom zigenar-befolkningen är så stor i dessa länder kommer att kunna inrätta ett större antal partnerskap i syfte att stärka skolutbildningen för zigenarbarn.

(1) EGT C 196, 22.6.1998, s. 85.

(2) EGT L 87, 20.4.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0768/98

från Heidi Hautala (V) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Kiropraktik

Till Europeiska kiropraktikförbundet hör 16 medlemsförbund. Under förbundet fungerar ett råd för europeisk kiropraktikutbildning som övervakar och standardiserar utbildningen på området. Kiropraktiken har i vissa medlemsländer godkänts som en vårdform som ersätts inom det nationella sjukförsäkringssystemet. Dess ställning inom EU-lagstiftningen är dock fortfarande oklar, trots att till exempel Världshälsoorganisationen godkänt den som vårdform.

Kiropraktiken behandlades i parlamentets resolution från maj 1997 om alternativ medicin, där man bad kommissionen utreda och undersöka vilka åtgärder som bör vidtas på gemenskapsnivå.

Ämnar kommissionen utarbeta ett direktiv om villkoren för utövande av kiropraktik? Har kommissionen undersökt och utrett kiropraktikens särställning jämfört med övriga vårdformer?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(8 juni 1998)

Parlamentsledamotens första fråga gäller friheten att utöva kiropraktikeryrket i medlemsstaterna. Normalt fattas beslut om villkor för utbildning till, tillträde till och utövande av ett yrke i medlemsstaterna, i brist på harmoniserade regler på gemenskapsnivå. Detta gäller även kiropraktorer.

Som kommissionen tidigare meddelat, i sitt svar på parlamentsledamoten Kostopoulos skriftliga fråga E-317/94(1), har den för närvarande inte för avsikt att utarbeta ett direktiv för att reglera utövandet av kiropraktoryrket i medlemsstaterna. I medlemsstaternas lagstiftning finns det ett betydande glapp mellan de medlemsstater där läkekonsten är förbehållen läkarna och de medlemsstater där andra metoder, såsom kiropraktik, är erkända.

På gemenskapsnivå skulle en sådan lagstiftning dessutom kräva ett enhälligt beslut i rådet enligt artikel 57 andra stycket andra meningen i EG-fördraget.

När det gäller den andra frågan har gemenskapen enligt artikel 129 i EG-fördraget, som gäller folkhälsan, befogenheter när det gäller att förebygga sjukdomar, men inte när det gäller behandling av sjukdomar. Följaktligen är denna fråga en fråga för medlemsstaterna.

(1) EGT C 376, 30.12.1994.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0657/98

från Stéphane Buffetaut (I-EDN) till kommissionen

(10 mars 1998)

Ämne: Stöd till varvsindustrin

Kommissionen för en mycket strikt politik när det gäller varvsindustrin i Europa (fallet med Boelwerf i Belgien, Burmeister & Wain i Danmark och fartygstillverkare i Östtyskland).

I dag är det den koreanska varvsindustrin som erhåller ett massivt stöd från de europeiska regeringarna, genom att dessa regeringar via IMF ger Korea ett stöd av en icke tidigare skådad omfattning (57 miljarder dollar). Ändå ligger den expansionspolitik, som de stora koreanska varvsgrupperna för utan hänsyn till den internationella marknaden, delvis till grund för landets ekonomiska problem. Sedan fem år tillbaka skapas ett nytt arbetstillfälle inom den koreanska varvsindustrin för varje gång ett arbetstillfälle går förlorat inom den europeiska varvsindustrin. Likväl kräver inte Europeiska unionen någon produktionsbegränsning som motprestation för det exceptionella stödet som ges.

Har kommissionen för avsikt att i framtiden behandla varvsindustrin i Korea med samma principfasthet som den behandlar varvsindustrin i medlemsstaterna?

Svar från Sir Leon Brittan på kommissionens vägnar

(2 april 1998)

Kommissionen följer mycket uppmärksamt utvecklingen i samband med den koreanska finanskrisen och särskilt hur denna påverkar varvsindustrin.

Avsikten med den plan för finansiellt stöd som Internationella valutafonden beviljat Korea är inte att rädda konkurshotade varv. Tvärtom är det, genom de strukturreformer som krävs som motprestation i planen, möjligt att säkerställa att de misstag som ledde till den mindre välbetänkta kapacitetsökningspolitiken inom sektorn inte upprepas. Saneringen av den koreanska varvsindustrin kommer på så sätt att bidra till att sektorns allmänna situation förbättras globalt sett.

Kommissionen avser redan nu att begära att bilaterala överläggingar för ingående diskussion av frågan skall äga rum så snart som möjligt.

Kommissionen avvaktar för att se vilka verkningar den koreanska finanskrisen får för varvsindustrin i gemenskapen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1515/98

från Helena Torres Marques (PSE) till kommissionen

(13 maj 1998)

Ämne: Statistik om kvinnor

Vid det sammanträde som kommissionärernas arbetsgrupp för lika möjligheter höll 1997, meddelade kommissionär Wulf-Mathies att det från och med juni 1997 skulle finnas statistik om positiv särbehandling på området för lika möjligheter, och att denna statistik skulle publiceras i en broschyr.

Kan kommissionen informera om framstegen på detta område och skicka dessa statistikuppgifter till mig?

Svar från Pádraig Flynn på kommissionens vägnar

(19 juni 1998)

Statistik över lika möjligheter för kvinnor och män offentliggörs varje år i kommissionens publikation "Årsberättelse om lika möjligheter för kvinnor och män i Europeiska unionen".

Denna publikation ger en god överblick över de senaste uppgifterna i denna fråga. Den andra upplagan (motsvarar 1997) antogs av kommissionen den 13 maj 1998 och ett exemplar sänds till frågeställaren och parlamentets sekretariat.

Dessutom offentliggör kommissionen regelbundet i publikationen "Statistics in Focus" de senaste uppgifterna om lika möjligheter för kvinnor och män. 1997 offentliggjorde kommissionen resultatet av en undersökning om inkomststrukturen(1) som innehåller uppgifter om löneskillnader mellan kvinnor och män.

(1) Spanien, Frankrike, Sverige och Förenade kungariket. Statistics in Focus nr 15/97.
SKRIFTLIG FRÅGA P-1739/98

från Michael Elliott (PSE) till kommissionen

(20 maj 1998)

Ämne: Microwave Ovenware Ltd/Dynopack - kommissionens undersökning

Med anledning av den obesvarade fråga som inlämnades i mars 1991 (nr 631/91(1)) om en undersökning av Dynopack angående påstått missbruk av ställningen på marknaden, vilka åtgärder kan kommissionen vidta om man beslutar att den information som Dynopack tidigare lämnat varit missvisande?

Utgör Newells utlåtande bevis på detta, och om det gör det, kommer kommissionen att återinleda undersökningarna före den 22 maj?

Svar från Karel Van Miert på kommissionens vägnar

(17 juni 1998)

Kommissionen påminner parlamentsledamoten om att hans skriftliga fråga E-631/91 besvarades och att svar skickades till honom den 8 maj 1991(2).

Den undersökning som skedde efter det klagomål som parlamentsledamoten hänför till avslutades efter att klagomålet formellt hade avvisats den 5 februari 1993 i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 6 i kommissionens förordning nr 99/63/EEG av den 25 juli 1963 om de förhör som föreskrivs i artikel 19.1 och 19.2 i rådets förordning nr 17(3). Kärandens advokater har redan kontaktat kommissionen och överväger önskvärdheten av att framföra nya klagomål. Alla sådana klagomål kommer att behandlas från fall till fall och i enlighet med de relevanta förfarandena.

Newells yttrande har granskats och kommer utan tvekan att ingå i ett möjligt framtida klagomål. Yttrandet i sig förefaller emellertid inte påkalla någon insats från kommissionen eftersom det inte förefaller hävda att felaktiga eller missledande uppgifter har lämnats till kommissionen inom ramen för en formell granskning.

(1) EGT C 199, 29.7.1991, s. 26.

(2) EGT C 199, 29.7.1991.

(3) EGT 127, 20.8.1963.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0997/98

från Laura De Esteban Martin (PPE) till kommissionen

(2 april 1998)

Ämne: Gemenskapens uttagningsprov

Spanjoren Vicente Alonso Morales innehar titeln Ingeniero Técnico, och anmälde sig som sökande till det allmänna uttagningsprovet KOM/A/1047 (EGT C 145 A, 13.5.1997). Hur kommer det sig att kommissionen på honom ställde ett krav som inte nämnts i meddelandet om anordnande av uttagningsprovet, nämligen en examen från en längre utbildning (licentiatexamen eller motsvarande)?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(30 april 1998)

Kommissionen vill uppmärksamma parlamentsledamoten på att nämnde sökande till uttagningsprov KOM/A/1047 överklagade till förstainstansrätten den 1 december 1997. Ärendets nummer är T-299/97.

Kommissionen vill inte yttra sig i ett ärende som är under behandling.

Kommissionen vill för övrigt påpeka att den redan besvarat de identiska skriftliga frågorna E-644/98 från Jorge Hernandez Mollar, E-728/98 från Iñigo Méndez de Vigo och E-678/98 från Antoni Gutiérrez Díaz(1).

(1) EGT C 354, 19.11.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1253/98

från Odile Leperre-Verrier (ARE) till kommissionen

(29 april 1998)

Ämne: Europeiskt handlingsprogram för ungdomen

Kan kommissionen säga vilka framsteg som gjorts beträffande det handlingsprogram för ungdomen som planerades vid ett av sammanträdena Europa-Medelhavsområdet?

Vilka riktlinjer har dragits upp och enligt vilken tidsplan kan dessa åtgärder genomföras?

Svar från Manuel Marín på kommissionens vägnar

(25 maj 1998)

Ungdomsfrågor ingår i Barcelonaförklaringen som ett prioriterat åtgärdsområde mellan gemenskapen och dess tolv Medelhavspartner. Det anges således i arbetsprogrammet att "ett utbytesprogram för ungdom i Europa och Medelhavsområdet bör upprättas på grundval av erfarenheter från Europa och med beaktande av partnerländernas behov".

I slutsatserna från utrikesministrarnas andra Europa-Medelhavskonferens erinras det om denna målsättning. Det anges att "särskilda åtgärder för ungdomar kommer att läggas fram inom kort". Kommissionen fäster särskild vikt vid detta område och har upprättat de kontakter som behövs i detta syfte. Kommissionen arbetar på att genomföra en verksamhet av det slaget, vilken skulle kunna komma till stånd under 1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1884/98

från José García-Margallo y Marfil (PPE) till kommissionen

(16 juni 1998)

Ämne: Små och medelstora företag

I rapporten från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om samordningen av stödåtgärder för små och medelstora företag och hantverksföretag 1997, KOM(97) 0610, s. 29 står det att kommittén för handel och distribution förnyades och omorganiserades 1997.

Kan kommissionen ge information om denna omorganisation och om de viktigaste förändringarna?

Svar avgivet av Christos Papoutsis på kommissionens vägnar

(17 juli 1998)

Kommittén för handel och distribution, inrättad genom kommissionens beslut 81/428/EEG av den 20 maj 1981(1), är ett rådgivande organ som består av företagare och är underställt kommissionen. Ett antal åtgärder har vidtagits för att omorganisera arbetet och på så sätt förbättra kommitténs effektivitet.

Endast fullvärdiga kommittéledamöter får nu delta i kommitténs sammanträden, detta för att diskussionerna skall bli mer företagarinriktade. För att handelns intresseorganisationer fortfarande skall vara knutna till arbetet anordnas, utöver kommitténs sammanträden, en årlig konferens för kommittén. Ansvarig kommissionär deltar vid denna konferens liksom företrädare för andra EU-institutioner, däribland parlamentet.

Medlemmarna i kommitténs arbetsgrupper väljs nu i högre grad på grundval av sina kunskaper på de områden som behandlas och inte bara på grundval av sitt intresse för ämnet i fråga. Detta samt det förhållandet att arbetsgrupperna nu är mindre har ökat kommitténs effektivitet. Kommitténs yttranden förbereds och röstas igenom snabbare, varvid ett skriftligt förfarande tillämpas. Yttrandena meddelas både kommissionen, ansvariga vid berörda myndigheter i medlemsstaterna och sakkunniga representanter för medlemsstaternas regeringar. Enligt planerna skall dokument som utarbetas av kommittén spridas till fler mottagare, bl.a. via Internet.

Informationsflödet mellan kommissionen och kommittéledamöterna har förbättrats genom att man nu använder e-post. Detta bidrar också till att förbättra kommunikationsflödet mellan kommittéledamöterna och berörda intresseorganisationer och deras medlemmar.

(1) EGT L 165, 23.6.1981.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0240/98

från María Estevan Bolea (PPE) till kommissionen

(13 februari 1998)

Ämne: Biologisk mångfald

Med tanke på hur betydelsefull den biologiska mångfalden är för skyddandet av den europeiska miljön är det ytterst viktigt att strategin för biologisk mångfald baseras på en mycket noggrann analys av nuläget, mål som man strävar efter att uppnå, klara avsikter och precisa verktyg. Följande frågor ställs angående detta:

1. Hur planerar man att i EU:s strategi bevara arter av vilda djur och växter, som är grundläggande komponenter i den biologiska mångfalden? Planeras specifika handlingsplaner för detta?

2. Förekommer det ett effektivt och verkligt deltagande av de ansvariga enheterna inom andra politikområden (jordbruk, fiske, transport och energi, turism, internationellt samarbete...) som kan inverka negativt på den biologiska mångfalden inom EU?

3. Tar kommissionen i utarbetandet av EU:s strategi hänsyn till det faktum att det vid utformningen och tillämpningen av politiken på dessa områden är viktigt att ta hänsyn till den biologiska rikedomen i de olika länderna?

4. Då gemenskapen är konsument av biologiska mångfald från andra länder har den ett ansvar för bevarandet och ett hållbart användande av denna även utanför unionen. Vilka åtgärder planerar kommissionen inom ramen för EU:s strategi för att främja tillämpningen av konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0710/98

från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Livsmedelslagstiftning och konsumenters hälsa

Med anledning av kommissionens grönbok Allmänna principer för livsmedelslagstiftningen i Europeiska unionen (KOM(97) 0176) och meddelande från kommissionen Konsumenters hälsa och livsmedelssäkerhet (KOM(97) 0183) vill vi ställa följande fråga:

Kan kommissionen se till att det blir medlemsstaternas uppgift att i enlighet med direktiv 83/89/EEG se till att de nationella standarderna inte utgör hinder för den inre marknaden?
SKRIFTLIG FRÅGA E-0713/98

från Amedeo Amadeo (NI) och Salvatore Tatarella (NI) till kommissionen

(18 mars 1998)

Ämne: Livsmedelslagstiftning och konsumenters hälsa

Med anledning av kommissionens grönbok Allmänna principer för livsmedelslagstiftningen i Europeiska unionen (KOM(97) 0176) och meddelande från kommissionen Konsumenters hälsa och livsmedelssäkerhet (KOM(97) 0183) vill vi ställa följande fråga:

Kan Europeiska kommissionen harmonisera kvalitetsstandarderna enbart för hygieniska frågor? Handelshinder som skapas av nationella kvalitetskrav måste bemötas med en konsekvent tillämpning av principen om ömsesidigt erkännande.