ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2127/00

från Benedetto Della Vedova (TDI) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Liberalisering av flygplatstjänster

Den italienska regeringen har godkänt lagdekret nr 18 av den 13 januari 1999 om införlivande av direktiv 96/67(1) om liberalisering av flygplatstjänster.

Föreningen för tjänsteanvändare och konsumenter (ADUC) har ingivit ett klagomål mot dekretet (gemenskapsreferens 99/4472, SG(99)A 7228) och påpekat att dekretet gör det möjligt att bibehålla situationer med monopol till skada för konsumenter, såväl vad avser lönsamhet och effektivitet som tjänsternas kvalitet.

GD VII Transport har i en skrivelse av den 7 september 1999 (D899/gb/ass/150 290IT) intagit samma ståndpunkt som ADUC givit uttryck för, och uppmanat den italienska regeringen att ändra dekretet, vid äventyr av att talan annars kan komma att väckas vid EG-domstolen.

Den italienska regeringen har ännu inte ändrat sitt dekret och kommissionen har heller inte inlett något fördragsbrottsförfarande avseende direktivet. Kan kommissionen med hänsyn till detta, åtta månader efter GD VII:s skrivelse, uppge varför den inte har inlett ett fördragsbrottsförfarande mot den italienska regeringen vid EG-domstolen och om den inte anser att den italienska regeringens handlande objektivt sett kan anses syfta till att i strid med den fria konkurrensen skydda flygplatsbolagens intressen till nackdel för konsumenterna?

(1) EGT L 272, 25.10.1996, s. 36.

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(11 september 2000)

Genom sin skrivelse av den 7 september 1999 uppmärksammade kommissionen de italienska myndigheterna på att vissa klausuler i lagdekret nr 18 av den 13 januari 1999 (genom vilket rådets direktiv 96/67/EG av den 15 oktober 1996 om tillträde till marknaden för marktjänster på flygplatserna inom gemenskapen(1) införlivas i italiensk rätt) inte är förenliga med bestämmelserna i gemenskapsrätten. Klausulerna i fråga innebär i själva verket att direktivet inte kan tillämpas fullt ut, eftersom de begränsar rätten till marknadstillträde genom bestämmelser om att personalen måste övertas eller innevarande kontrakt löpa ut.

Kommissionen vill betona att ett överträdelseförfarande redan har inletts. Efter flera kontakter med de italienska myndigheterna avsände kommissionen en formell underrättelse den 3 maj 2000 med en anmodan till de italienska myndigheterna att klargöra sin ståndpunkt inom två månader.

Om en medlemsstat inte svarar, eller lämnar ett otillfredsställande svar, kan kommissionen i enlighet med Romfördraget lämna ett motiverat yttrande där den kräver att medlemsstaten skall se till att rätta sig efter gemenskapsbestämmelserna inom en viss tidsfrist. Fallet kan inte hänskjutas till domstolen förrän i en senare fas i förfarandet.

Denna information har redan lämnats i ett brev av den 30 maj 2000 från kommissionen till konsumentorganisationen ADUC (associazione per i diritti degli utenti e consumatori). Organisationen har dessutom hållits informerad om hur förfarandet framskrider.

(1) EGT L 272, 25.10.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3007/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(26 september 2000)

Ämne: Tvillingstäder och valkriterier

Enligt kriterierna för tvillingstäder beviljar EU inte ekonomiskt stöd till utbyte mellan städer som ligger närmare än 250 kilometer från varandra.

Poole (sydvästra England) och Cherbourg (Frankrike) har ett långvarigt tvillingavtal, men kan inte erhålla stöd eftersom de ligger närmare än 250 kilometer från varandra.

Dessa städer avskiljs emellertid av den Engelska kanalen och en resa mellan städerna förutsätter ett dags resande antingen per flyg eller till havs, vilket kan vara kostsamt.

Kan kommissionen tänka sig att beakta de höga resekostnaderna mellan dessa två tvillingstäder som skiljs åt från varandra av ett hav, och i enlighet därmed ändra kriterierna för stödet?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(27 november 2000)

Kommissionen är i högsta grad medveten om att det krävs en effektiv ledning för att vänortsprogrammet ska bli en odelad framgång.

För att lösa de problem som det stora antalet förslag av olika slag gett upphov till tidigare, och med tanke på det reformbehov som konstaterats föreligga, kommer kommissionen 2001 att införa ett nytt förfarande som torde bidra till ökad effektivitet. Det nya förfarandet ger större flexibilitet vid bedömningen av förslag som rör städer som ligger mindre än 250 km från varandra.

Kommissionen har noterat de betänkligheter som förs fram och kommer att hålla parlamentsledamoten informerad om tillämpningen av de nya förfarandena.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2143/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Gemensamma forskningscentret och tester för att kontrollera GMO-nivåer

Stämmer det att det gemensamma forskningscentret håller på att utveckla ett test för att kontrollera GMO-nivåer i livsmedel, eftersom det för närvarande inte finns något sådant test?

Svar från Philippe Busquin på kommissionens vägnar

(8 september 2000)

Tillgången till validerade metoder för att detektera och kvantifiera genetiskt modifierade organismer (GMO) i livsmedelsprover utgör ett viktigt led i genomförandet av gemenskapens lagstiftning om nya livsmedel och GMO.

Gemensamma forskningscentret (GFC) fungerar som samordnare för ett laboratorienätverk i medlemsstaterna som nyligen inrättats i syfte att ta fram lämpliga analysmetoder för att detektera och kvantifiera GMO.

Dessa laboratorier har redan tillgång till flera analysmetoder som kan användas för att detektera och kvantifiera (mängdbestämma) GMO. GFC har nyligen validerat metoder för att a) kontrollera förekomsten av GMO i råvaror(1) och bearbetade livsmedel(2) (detektion), b) kvantifiera(3) GMO i produkter som framställs från Round-up® Ready sojabönor och BT-176-majs, och c) identifiera (och kvantifiera) Round-up® Ready sojabönor(4). Det kommer sannolikt att krävas ytterligare undersökningar för att validera de befintliga kvantitativa metoderna och för att utveckla detektionsmetoder med större precision och känslighet. Sådana undersökningar pågår för närvarande vid flera laboratorier.

GFC:s arbete inom dessa områden (som bedrivs gemensamt av Institutet för hälsa och konsumentskydd (IHCP) och Institutet för referensmaterial och -mätningar (IRMM)) fortsätter i nära samverkan med laboratorienätverket i medlemsstaterna. Ytterligare en kvantitativ metod för detektion av GMO väntas bli validerad under hösten 2000.

(1) M. Lipp et al. (1999). IUPAC collaborative trial study of a method to detect the presence of genetically modified organisms in soy beans and maize. J AOAC Int., 82, 923 (1999).

(2) M. Lipp et al. (2000). Validation of a method based on polymerase chain reaction for the detection of genetically modified organisms in various processed foodstuffs. Europ. Food Res. Technol., submitted.

(3) G. Van den Eede et al. (2000). Results of a European validation study of a quantitative method. EUR in print.

(4) M. Lipp et al. (2000). Validation of an immunoassay for detection and quantitation of a geneticallz modified soybean in food and food fractions using reference materials: interlaboratory study. J. AOAC, under tryckning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2510/00

från Glyn Ford (PSE) till kommissionen

(2 augusti 2000)

Ämne: Diskriminering från italienska bankers sida

Ämnar kommissionen bekräfta att italienska banker inte får särbehandla EU-medborgare som önskar öppna ett bankkonto i Italien genom att erbjuda dem utlänningskonton på oförmånliga villkor?

Svar från Frederik Bolkestein på kommissionens vägnar

(2 oktober 2000)

Kapitalets fria rörlighet finns inskriven i artikel 56 (f.d. artikel 73b) i EG-fördraget och utgör en av den gemensamma marknadens hörnstenar. I artikel 58 (f.d. artikel 73d) i EG-fördraget fastställs emellertid att medlemsstaten har rätt att av skatteskäl eller i administrativt eller statistiskt informationssyfte bibehålla eller införa vissa åtgärder (olika behandling av bofasta och icke-bofasta). Sådana åtgärder får emellertid inte utgöra ett medel för diskriminering.

Eftersom medlemsstaterna måste samla in statistiska uppgifter för att de skall kunna genomföra en beräkning av sina betalningsbalans, ålägger de flesta medlemsstater sina banker och finansinstitut viss rapporteringsskyldighet. Vissa transaktioner från och/eller till ett konto som tillhör en icke-bofast person liksom transaktioner till eller från utlandet skall meddelas myndigheterna. Detta gäller också i Italien.

Enligt gällande italiensk lagstiftning medför förvaltningen av ett konto åt en icke-bofast person extra administrativa förfaranden. Om ett finansinstitut beslutar att ta ut extraavgifter för att täcka kostnaderna för den nödvändiga hanteringen av kontot, grundar sig detta beslut på lönsamhetsberäkningar och är således ett affärsmässigt beslut. Därför är det inte ett diskriminerande beslut. Varken nationella myndigheter eller kommissionen kan ingripa i bankens prispolitik.

Om finansinstitutet dessutom skulle besluta att dessa extra administrativa förfaranden är för betungande för att de skulle kunna erbjuda konton för icke bofasta personer på ekonomiskt lönsam grund, har det ingen skyldighet att tillhandahålla en sådan tjänst.

Det bör framhållas att det också finns ett skatteproblem att ta hänsyn till i sammanhanget. Personer bosatta i Italien skall betala italiensk inkomstskatt på räntan från sina bankkonton. Personer som inte är bosatta där skall däremot inte betala italiensk inkomstskatt på sådana inkomster, utan gör normalt detta i de länder där de är bosatta.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2982/00

från Raffaele Costa (PPE-DE), Antonio Tajani (PPE-DE), Jas Gawronski (PPE-DE), Gianfranco Fini (UEN), Umberto Bossi (TDI), Pier Casini (PPE-DE), Rocco Buttiglione (PPE-DE) och Francesco Turchi (UEN) till rådet

(25 september 2000)

Ämne: Eurons värdeminskning

De senaste veckornas, för att inte säga timmarnas, nyheter om eurons värde i förhållande till dollarn och andra valutor har orsakat och fortsätter att väcka svår oro i Europaparlamentet.

Vi ber att rådet utöver de ofta omotiverade och alltför optimistiska förklaringar som avges av enstaka medlemmar av kommissionen, rådet och Europeiska centralbanken skall ge ett officiellt svar på frågan vilken ekonomisk, finansiell och monetär politik Europeiska unionen avser att tillämpa för att bemöta de svårigheter som unionens valuta möter, i syfte att åtgärda den fallande växelkurs som förefaller vara svår att hejda.

Svar

(30 november 2000)

Den 22 september 2000 gjorde ordföranden i Eurogruppen följande uttalande:

I egenskap av ordförande i Eurogruppen har jag informerats av ordföranden för Europeiska centralbanken Wim Duisenberg om de interventioner som de monetära myndigheterna i euroområdet, USA och Japan kommer att genomföra idag. Operationen överensstämmer med den ståndpunkt som finansministrarna i euroområdet gav uttryck för i Versailles den 8 september, och som Europeiska centralbanken delar, och den har mitt fulla godkännande.

Uttalandet gjordes i samband med följande uttalande som offentliggjordes samma dag av ECB:

På initiativ av Europeiska centralbanken gjorde de monetära myndigheterna i USA och Japan tillsammans med Europeiska centralbanken en samordnad intervention på valutamarknaderna på grund av den oro de alla känner för de konsekvenser den senaste tidens rörelser i eurons växelkurs kan få för världsekonomin.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2959/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(20 september 2000)

Ämne: Problemet med förhöjd vattenhalt i spannmål

Kommissionen har nyligen förklarat sig vara beredd att anpassa stödnormerna vad gäller fukthalten i spannmål då den faktiska situationen gör detta nödvändigt. Sedan dess har det blivit tydligt att det behövs en dylik ändring. Lantbrukare talar till och med om en försupen spannmålsskörd på grund av det häftiga regnandet.

Har kommissionen redan utarbetat något förslag om ändring av stödnormerna vad gäller fukthalten? Om detta är fallet, när skall då detta förslag träda ikraft? Om inte, kommer kommissionen då att ändå, med hänsyn till det allvarliga läget, genomföra en ändring av stödnormerna vad gäller fukthalten?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(31 oktober 2000)

Kommissionen fullföljde sin deklaration rörande vattenhalten för spannmålsskörden 2000 genom förordning (EG) nr 2107/2000 av den 4 oktober 2000 om undantag, vad gäller den maximala vattenhalten för vissa spannmål som erbjuds interventionsorganen under regleringsåret 2000/01, från förordning (EG) nr 824/2000 om fastställande av förfarandet och villkoren för interventionsorganens övertagande av spannmål samt analysmetoderna för kvalitetsbestämning(1).

Denna förordning bemyndigar medlemsstaterna att fastställa den maximala vattenhalten till 15 % för vanligt vete, korn och råg vid tillämpningen av skalan för avdrag när det gäller detta kriterium. Den är tillämplig fr.o.m. den 1 november, samma dag som interventionsperioden börjar i de nordiska medlemsstaterna.

(1) EGT L 250, 5.10.2000.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1714/00

från Monica Frassoni (Verts/ALE) till kommissionen

(29 maj 2000)

Ämne: Odlingarna i La Punta (Valencia, Spanien)

I sitt svar på fråga E-2709/99(1) (av den 28 februari 2000) meddelade kommissionen att den ämnade skaffa sig information i ärendet.

Kan kommissionen ange vilket resultat dessa efterforskningar givit?

Vilken information har kommissionen fått från de behöriga spanska myndigheterna beträffande de omständigheter som beskrevs i min fråga E-2709/99?

Anser inte kommissionen mot bakgrund av denna information att de spanska myndigheterna har underlåtit att följa direktivens bestämmelser om miljökonsekvensbedömning, särskilt när det gäller skyldigheten att höra de medborgare som berörs och att ta hänsyn till alternativa förslag? Vilka åtgärder tänker kommissionen vidta för att säkerställa att livsmiljön i Albufera inte påverkas negativt av planen för området för logistisk verksamhet?

(1) EGT C 303 E, 24.10.2000, s. 95.

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(11 juli 2000)

Till följd av frågeställarens skriftliga fråga E-2709/99(1) har kommissionen beslutat att inleda ett förfarande som registrerats under referensnumret B-2000/2036.

I samband med behandlingen av ärendet har kommissionen uppmanat de spanska myndigheterna att ta ställning till de uppgifter som frågeställaren anfört.

Som svar på denna uppmaning har de spanska myndigheterna meddelat att det projekt som avser ett område för logistisk verksamhet i hamnen i Valencia har genomgått miljökonsekvensbedömning i enlighet med rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(2). Resultaten av denna bedömning offentliggjordes den 14 december 1999. Inom ramen för detta förfarande har även en undersökning av projektets inverkan genomförts. Denna undersökning har genomgått offentligt samråd.

Vad beträffar avsaknaden av alternativ bör det påpekas att rådets direktiv 85/337/EEG inte innebär att byggherren är skyldig att genomföra en undersökning av alternativa lösningar.

Av resultaten av miljökonsekvensbedömningen framgår det att projektets tänkbara inverkan på naturparken Albufera har undersökts. Slutsatserna var att projektet inte kommer att påverka parken. Eventuella effekter på Valenciaslättens grundvatten har också undersökts. Eftersom området för logistisk verksamhet i första hand kommer att användas för lagring, förpackning och märkning av varor har man dragit slutsatsen att projektet inte kommer att påverka grundvattnet.

Mot bakgrund av det ovan anförda kan inget brott mot gemenskapens miljölagstiftning fastställas i detta fall.

(1) EGT C 303 E, 24.10.2000, s. 95.

(2) EGT L 175, 5.7.1985.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2168/00

från Ioannis Souladakis (PSE) till kommissionen

(30 juni 2000)

Ämne: Kfor-soldaternas bråkiga och våldsamma uppträdande i Skopje

Enligt uppgifter i pressen i FYROM framkallar Kfor-soldater under sina permissioner i Skopje episoder på stadens gator och barer, under vilka de provocerar förbipasserande, bland dem i synnerhet kvinnor. Orsaken är i de flesta fall en överdriven alkoholkonsumtion under permissionerna. Dessa episoder drabbar nästan alltid invånarna i Skopje och ingripandet från Kfor:s militärpolis sida karaktäriseras som mycket milt. Ett sådant här uppträdande från soldaternas sida är inte bara ett slag mot den gästvänlighet som FYROM visat Kfor-styrkorna utan även, och fram för allt, mot bilden av de fredliga ansträngningar som Nato satsar på, under nedläggande av enorma kostnader, och i synnerhet Europeiska unionen, som genom omfattande överenskommelser har förbindelser med FYROM och är involverad i försöken att normalisera situationen i Kosovo.

På vilket sätt ämnar kommissionen försvara Europeiska unionens anseende i FYROM gentemot detta oacceptabla uppträdande från Kfor-soldaternas sida, för att detta inte skall sättas på spel och för att inte dess bidrag till byggandet av fred i området skall få dåligt rykte?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(31 juli 2000)

Kommissionen både deltar i och arbetar i nära samarbete med den internationella civila förvaltningen (UNMiK) i Kosovo, vilket ledamoten är medveten om.

Kommissionen deltar inte på något sätt i den internationella militära närvaron (KFOR) och har därför ingen kommentar att ge till de frågor som tas upp av ledamoten. Det vore lämpligare att ta upp dessa frågor med de enskilda stater både europeiska och andra som har bidragit med trupper till denna militärstyrka.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1144/00

från Bart Staes (Verts/ALE) till kommissionen

(11 april 2000)

Ämne: Vitboken om livsmedelssäkerhet och den europeiska livsmedelsmyndigheten

I januari 2000 utkom vitboken om livsmedelssäkerhet (KOM(1999) 719). Kapitel 4 behandlar inrättandet av en europeisk livsmedelsmyndighet. Kapitel 5 tar upp lagstiftningen kring livsmedelssäkerheten.

Sjukdomsalstrare som överförs via animaliska produkter (zoönoser) kan ha allvarliga konsekvenser för folkhälsan. En förutsättning för att man skall kunna vidta åtgärder är att man har tillgång till korrekta upplysningar om förhandenvaron av zoönoser (stycke 70).

Med hjälp av zoönosdirektivet har EU för ett par år sedan försökt låta medlemsstaterna vidta åtgärder för bekämpning av zoönoser. Härvid har det framgått att problemet är mycket komplicerat och att medlemsstaterna inte är fullt ut i stånd att genomföra preventiva åtgärder.

1. Vilka effektivare åtgärder av det slag som det talas om i vitboken kommer kommissionen att utarbeta?

2. Vilka åtgärdsprogram har kommissionen för bekämpning av zoönoser?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-1122/00, E-1127/00, E-1128/00, E-1140/00, E-1141/00, E-1142/00, E-1143/00, E-1144/00, E-1145/00, E-1146/00, E-1147/00, E-1148/00, E-1150/00, E-1151/00, E-1152/00, E-1153/00, E-1155/00, E-1156/00, E-1157/00, E-1158/00, E-1160/00, E-1161/00 och E-1162/00 ingivet av David Byrne för kommissionen

(9 juni 2000)

De frågor som parlamentsledamoten har tagit upp undersöks i syfte att man skall kunna lägga fram förslag till lagstiftning enligt den tidsplan som fastställts i vitboken om livsmedelssäkerhet.

Det skulle vara olämpligt att för närvarande föregripa detaljerna i varje förslag.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2082/00

från Eija-Riitta Korhola (PPE-DE) till kommissionen

(28 juni 2000)

Ämne: En utvärdering av medlemsstaternas system för bedömning av livsmedelssäkerhet samt av de testmetoder som används i medlemsstaterna

Har kommissionen utfört någon utvärdering av medlemsstaternas system för bedömning av livsmedelssäkerhet samt av de testmetoder som används i var och en av medlemsstaterna (direkt eller via tredje part)? Om så är fallet: inom vilka områden anser kommissionen att det kunde vara påkallat med ytterligare forskning?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(1 augusti 2000)

I enlighet med artikel 5 i rådets direktiv 93/99/EEG av den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel(1) har kommissionen genom kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor i Dublin utsett en grupp tjänstemän som skall ha till uppgift att övervaka och

utvärdera likvärdigheten och effektiviteten i de system för offentlig kontroll av livsmedel som används i medlemsstaterna. Utvärderingar har gjorts i medlemsstaterna i fråga om de laboratorier där man arbetar med kontroll av livsmedel och i fråga om laboratoriernas behörighet, kvalitetssäkring av laboratoriemetoder, samt utrustning, lokaler och andra resurser.

I artikel 7 i rådets direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om offentlig kontroll av livsmedel(2) och i artikel 3 i direktiv 93/99/EEG fastställs det att laboratorierna före den 1 november 1998 skall följa de internationella standarderna för ackreditering av laboratorier i EN 45000-serien (ISO 17025:2000). Utvärderingsrapporterna publiceras på kommissionens webbplats: http://europa.eu.int/comm/food/fs/sfp/sfp_index_en.html.

Utöver de rättsliga bestämmelser som införts i fråga om kontroller stöder kommissionen nu ett vetenskapligt samarbetsprojekt i enlighet med rådets direktiv 93/5/EEG av den 25 februari 1993 om hjälp till kommissionen och samarbete från medlemsstaternas sida vid den vetenskapliga granskningen av livsmedelsfrågor(3). Projektet avser en jämförelse av laboratoriemetoder för officiell kontroll av livsmedel och jämförbarhet när det gäller provtagning vid kontroller och analysdata. Resultaten av projektet kommer att finnas tillgängliga i början av 2001.

(1) EGT L 290, 24.11.1993.

(2) EGT L 186, 30.6.1989.

(3) EGT L 52, 4.3.1993.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0911/00

från Hiltrud Breyer (Verts/ALE) till kommissionen

(25 mars 2000)

Ämne: Överträdelse av direktivet om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter i samband med utbyggnaden av golfbanan i Gersheim-Rubenheim

1. Känner kommissionen till att den planerade utbyggnaden av golfbanan innebär ett mycket stort ingrepp i ett eventuellt bevarandeområde och att den akut hotar den livsmiljö som främst skall skyddas, bland annat fjärilsarterna Eurodryas aurinia och Maculinea arion, som omfattas av direktivet?

2. Anser kommissionen att en seriös bedömning av konsekvenserna för miljön kan göras först när en fullständig vegetationsperiod har undersökts?

3. Håller kommissionen med om att kommunfullmäktige i Gersheim inte utan vidare kan sätta sig över EU-lagstiftningen?

4. Håller kommissionen med om att ett öveträdelseförfarande måste övervägas när det handlar om en så påfallande överträdelse av EU-lagstiftningen?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(18 maj 2000)

Kommissionen har nyligen informerats om utbyggnaden av golfbanan i Gersheim/Rubenheim som kan komma att skada ett område som kan vara av gemenskapsintresse; ett område som i så fall bör föreslås i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter(1) (livsmiljödirektivet).

Hittills har kommissionen endast fått information om att det finns en fjärilsart som inte är prioriterad enligt direktiv 92/43/EEG. Det föreligger inga vetenskapliga bevis och heller ingen uppgift om populationens storlek, vilken betydelse området har eller om kompensationsåtgärder eller åtgärder som kan begränsa konsekvenserna.

Utifrån dessa uppgifter kan man inte avgöra om området skall utpekas som ett område av gemenskapsintresse i enlighet med direktiv 92/43/EEG. Det går heller inte i nuläget att säga om myndigheterna har underlåtit att följa gemenskapens lagstiftning i det särskilda fallet. Det kanske är möjligt att bevara de två fjärilsarter som parlamentsledamoten tar upp på delar av golfbanan om dessa underhålls och hanteras på ett sådant sätt att arternas livsmiljö bevaras och om de lämpliga kompensationsåtgärderna eller åtgärderna för att begränsa konsekvenserna vidtas.

Mot bakgrund av de uppgifter som lämnats går det inte att bevisa att gemenskapens lagstiftning har överträtts. Parlamentsledamoten är välkommen att lämna mer specifika och detaljerade uppgifter om området så att kommissionen kan göra en fullständig bedömning av fallet.

(1) EGT L 206, 22.7.1992.