ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-2698/01

från Mario Mauro (PPE-DE) till kommissionen

(3 oktober 2001)

Ämne: Finansiering vid generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd

Kan kommissionen göra en förteckning över de projekt som under åren 20002001 lagts fram inom det finansieringsområde som handhas av generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd vad gäller de italienska regionerna Ligurien, Lombardiet, Piemonte och Valle d'Aosta och namnge de projekt som därefter antagits?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(31 januari 2002)

Ekonomiskt stöd från Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd (DG SANCO) kan erhållas från de båda verksamhetsområdena hälsa och konsumentskydd (dessutom förvaltar DG SANCO även anslag som huvudsakligen rör ersättning på veterinär- och växtskyddsområdet för utrotning av djursjukdomar enligt kapitel B1-33 i budgeten).

- För det första kan ekonomiskt stöd beviljas organisationer inom ramen för de enskilda folkhälsoprogrammen.

- För det andra stöder DG SANCO även projekt från konsumentorganisationer och andra lämpliga organ i enlighet med artiklarna 2 b och 2 c i Europaparlamentets och rådets beslut nr 283/1999/EG av den 25 januari 1999 om inrättande av en allmän ram för gemenskapens verksamheter till förmån för konsumenterna(1).

I de båda ovannämnda fallen beviljas ekonomiskt stöd endast efter en inbjudan att lämna förslag och i enlighet med officiella förfaranden för inlämnande och urval. Finansieringskriterierna fastställs på rättslig grund för varje inbjudan. När de projekt som skall finansieras väljs ut bistås kommissionen av flera programkommittéer med företrädare för medlemsstaterna.

Folkhälsa

Det finns för närvarande åtta folkhälsoprogram. Ett nytt åtgärdsprogram inom folkhälsa diskuteras just nu i parlamentet och rådet. När det har antagits kommer de pågående åtta programmen att upphöra att gälla.

En bilaga med information om hur många projektansökningar som inlämnats under 2000 och 2001 från regionerna Ligurien, Lombardiet, Piemonte och Valle d'Aosta och som finansieras eller skall finansieras översänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets generalsekretariat.

Allmän information samt information om de projekt som finansierats fram till 2000 inom de åtta enskilda folkhälsoprogrammen finns även på GD Hälsa och konsumentskydds webbplats(2).

Konsumentskydd

En annan bilaga med information om hur många projekt som ingetts under 2000 och 2001 från regionerna Ligurien, Lombardiet, Piemonte och Valle d'Aosta och som finansieras eller skall finansieras översänds direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat.

Allmän information samt information om vilka projekt som finansierats fram till 2001 finns även på DG SANCO:s webbplats(3).

(1) EGT L 34, 9.2.1999.

(2) http://europa.eu.int/comm/dgs/health_consumer/index_en.htm.

(3) http://europa.eu.int/comm/dgs/health_consumer/index_en.htm.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2413/01

från James Nicholson (PPE-DE) till kommissionen

(3 september 2001)

Ämne: Repressiva lagar mot kristna i Turkmenistan

Kan kommissionen, med tanke på den fortsatta förföljelsen av kristna i Turkmenistan, besvara följande:

1. Vilka synpunkter har framförts till de berörda myndigheterna?

2. Vilka garantier har man fått om att repressiva lagar kommer att avskaffas?

3. Vilka åtgärder föreslår Turkmenistan skall vidtas mot de säkerhetsofficerare som har konfiskerat privat och kyrklig egendom?

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(1 oktober 2001)

Kommissionen är fullt medveten om de försämrade villkoren för de religiösa minoriteterna, däribland de kristna, i Turkmenistan.

De turkmenska myndigheternas bristande engagemang för att söka förbättra situationen bekymrar kommissionen. Turkmenistan tillämpar inte den religionsfrihet som är inskriven i den turkmenska författningen och som landets regering godtagit i samband med sina internationella förpliktelser, exempelvis inom ramen för Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE).

Kommissionen tar regelbundet upp denna fråga med de turkmenska myndigheterna vid de bilaterala möten som äger rum mellan parterna och kommer att fortsätta att göra detta. Unionen har också gjort flera framställningar i saken hos de turkmenska myndigheterna, såväl på ort och ställe i Ashgabat som inom ramen för OSSE:s ständiga råd i Wien. Den har emellertid aldrig fått några uppgifter om att den turkmenska regeringen ingripit mot personer som gjort sig skyldiga till överträdelser, särskilt säkerhetsofficerare som konfiskerat privat eller kyrklig egendom.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2587/01

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(25 september 2001)

Ämne: Europeisk informationskampanj om den europeiska kodexen mot cancer

Människorna blir allt mer måna om att ta hand om sin hälsa, men för att kunna göra detta krävs information. För att kunna fastställa diagnoser på ett tidigt stadium krävs förebyggande åtgärder och utbildning, och för detta krävs att man vet att de rätta medlen finns. Exempelvis antogs 1998 den europeiska kodexen mot cancer som består av tio rekommendationer som, om de följs, skulle kunna minska sjukdomstalen med cirka 15 procent, vilket skulle motsvara tusentals människoliv. En nyligen gjord undersökning visar att av 600 personer var det bara nio procent som kände till kodexen och vad den innebär.

Anser kommissionen att den europeiska informationskampanjen om förebyggande åtgärder och utbildning i kampen mot cancer i högre grad bör avse att se till att fler medborgare får kännedom om sådana användbara instrument som den nämnda kodexen, och så att dess tio rekommendationer som kan rädda så många människoliv sprids?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(12 november 2001)

Frågeställaren uttrycker sitt stöd för det arbete som kommissionen sedan länge bedriver för att förebygga cancer genom information till de europeiska medborgarna, känt som de tio budorden i Europeiska kodexen mot cancer. Europeiska kodexen mot cancer har, sedan den första gången offentliggjordes 1988, givits ett brett stöd och spridits av nästan alla organisationer i medlemsstaterna som arbetar med att bekämpa cancer.

När det gäller att förebygga cancer är det av mindre betydelse vem som ligger bakom kodexen. Däremot är det viktigt att de förebyggande åtgärderna i kodexen spelar en aktiv roll i de europeiska medborgarnas liv. Europeiska kodexen mot cancer är ett viktigt inslag i den övergripande strategin för gemenskapens handlingsplaner mot cancer. När det gäller att främja de europeiska medborgarnas hälsa genom information till allmänheten stöder gemenskapen också två nätverk som syftar till att minska rökningen.

Efter en förlängning på två år avslutas under 2002 den tredje handlingsplanen för kampen mot cancer. Kommissionen kommer sedan att rapportera resultatet av alla insatser som fått stöd inom ramen för planen till parlamentet och rådet. De tio budorden i den europeiska kodexen planeras få särskild uppmärksamhet, när det gäller både hur de uppfattas av allmänheten och vilken effekt de har.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2256/01

från Richard Balfe (NI) till rådet

(3 augusti 2001)

Ämne: Återlämnande av Aksum-obelisken till Etiopien

Enligt artikel 37 i det italienska fredsavtalet som trädde i kraft i september 1947 skulle Italien inom 18 månader lämna tillbaka allt krigsbyte som hade tagits från Etiopien. Enligt avtalet av 1997 mellan Italien och Etiopien skulle Aksum-obelisken, som 1937 på Mussolinis order tagits som byte och rests i Rom för att hedra minnet av marschen till Rom, lämnas tillbaka under 1997. Mot bakgrund av detta undrar jag om rådet kommer att ta upp ärendet med obelisken med det italienska utrikesministeriet och samtidigt fråga när den utlovade återlämningen kan väntas ske?

Kan rådet även be utrikesministeriet att göra ett uttalande om återlämnandet av de andra föremål som tagits som krigsbyte från Etiopien och, i synnerhet, om när Etiopien kommer att få tillbaka sitt nationalarkiv från förkrigstiden vilket för närvarande finns i ett italienskt statsarkiv och det etiopiska flygplanet Tsehai från förkrigstiden vilket för närvarande finns på Italiens flygplansmuseum?

Svar

(17 december 2001)

De särskilda frågor som den ärade parlamentsledamoten tar upp om Aksum-obelisken och de andra etiopiska kulturföremålen i Italien sorterar inte under gemenskapens behörighet, men skulle snarare kunna behandlas bilateralt mellan de etiopiska och italienska myndigheterna.

Rådet är emellertid medvetet om att kulturfrågorna är viktiga i samarbetet mellan Afrika och Europeiska unionen. Ett särskilt omnämnande av problematiken i samband med återlämnandet av kulturföremål finns i handlingsplanen från Kairo såsom framgår av toppmötet mellan Afrika och Europa i Kairo den 34 april 2000:

Vi förbinder oss att lägga vikt vid det kulturella samarbetet mellan Afrika och Europa som en integrerad utvecklingsaspekt.

När det gäller kulturföremål som stulits eller exporterats olagligt har vi noterat de afrikanska staternas oro och uppmanar högre tjänstemän i den biregionala gruppen att granska de rättsliga och praktiska konsekvenserna av ytterligare insatser på detta område och att inom rimlig tid utarbeta en rapport som skall utvärderas på ministernivå inom ramen för uppföljningsmekanismen(1).

Frågan om stulna eller olagligt exporterade kulturföremål togs allmänt upp på nytt vid ministermötet EUAfrika i Bryssel efter halva tiden den 11 oktober 2001, en konferens som är ett led i den process som påbörjades i Kairo i april 2000.

(1) Dok. 7678/00, artikel 125, sidan 15.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2659/01

från Graham Watson (ELDR) till kommissionen

(1 oktober 2001)

Ämne: Afrikanska barn som blir föräldralösa på grund av aids

Kommissionen är förmodligen medveten om det tilltagande problemet med barn i Afrika som blir föräldralösa på grund av aids.

Vad har kommissionen gjort speciellt för att bidra till att lösa det här problemet?

Skulle kommissionen vilja överväga att be en grupp experter på nödhjälp och barnavård att undersöka vilken nödhjälp som kan ges till föräldralösa och rapportera om bästa praxis?

Svar från Poul Nielson på kommissionens vägnar

(12 november 2001)

Kommissionen söker bemöta problemet med det ökande antalet barn som blir föräldralösa på grund av aids i Afrika och annorstädes genom en omfattande, konsekvent strategi för att bekämpa aids, malaria och tuberkulosepidemier på nationell, regional och global nivå. Detta sker genom en rad olika insatser som inriktas på att förbätta effekterna av befintliga åtgärder, däribland utbyggnaden av hälsovårdssystemen, på ökade investeringar för att erbjuda läkemedel till överkomliga priser, råvaror och leveranser och på ökade investeringar beträffande vacciner och microbdödande medel. En detaljerad redogörelse för denna övergripande strategi finns i gemenskapens handlingsprogram för påskyndade insatser mot hiv/aids, malaria och tuberkulos som led i fattigdomsbekämpningen(1), vilket antogs av kommissionen den 21 februari 2001. Därutöver försöker kommissionen att avhjälpa problemet med barn som blivit föräldralösa på grund av aids genom förbättrat tillträde till utbildning och information om sexuell och reproduktiv hälsa. Livskunskaper är en särskilt viktig del av denna insats.

Kommissionen har förklarat hiv/aids som ett globalt problem. Afrika står högst upp på kommissionens dagordning för utvecklingsbistånd. Kommissionen vill se till att hiv/aids prioriteras när det gäller fattigdomsminskning genom skuldlättnad, dvs. att strategidokumenten för minskad fattigdom innefattar betydande bidrag till kampen mot hiv/aids och andra viktigare överförbara sjukdomar, däribland tillhandahållande av tjänster till föräldralösa barn och andra barn som berörs av pandemin. Kommissionen ger också hiv/aids hög prioritet i sektorsinriktade utvecklingsstrategier.

Alla kommissionens stödinsatser kommer att baseras på bästa lösningar. Kommissionen avser dock inte att särskilt anlita någon expertgrupp för att studera biståndsarbete inriktat på föräldralösa barn på det sätt som parlamentsledamoten föreslår. Långsiktiga, konsekventa och breda insatser krävs för att man skall kunna hantera den svåra nya realitet som barn som blivit föräldralösa genom aids representerar.

Kommissionen avser inte heller att behandla barn som blivit föräldralösa genom aids särskilt. Genom insatserna bör man söka styra tjänster och samhällets mobiliseringsinsatser till de samhällen där hiv/aids medfört att barn och ungdomar blivit mer sårbara. I allmänhet är det de människor som bor i dessa samhällen som bäst kan bedöma vilka som löper störst risk och vilka faktorer som bör vara avgörande när det gäller val av lämpliga motåtgärder och stödinsatser.

(1) KOM(2001) 96 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3101/01

från Struan Stevenson (PPE-DE), Niels Busk (ELDR),Ian Hudghton (Verts/ALE), Albert Maat (PPE-DE), Catherine Stihler (PSE),Elspeth Attwooll (ELDR), Brigitte Langenhagen (PPE-DE),James Nicholson (PPE-DE), Robert Sturdy (PPE-DE)och Neil Parish (PPE-DE) till kommissionen

(13 november 2001)

Ämne: Fiske av kolja

I förra månaden fann danska fiskeinspektörer 114 ton ung kolja i en fångst på 543 ton i ett danskt fartyg för industrifiske. Vad kommer kommissionen att göra för att förhindra att unga exemplar av kolja i fortsättningen förstörs på ett hänsynslöst sätt?

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(6 december 2001)

Kommissionen är medveten om de problem som parlamentsledamoten nämner.

Gemenskapens regler innebär stränga begränsningar för vilka kvantiteter fisk som tillåts som oönskade bifångster i yrkesmässigt fiske.

Som en del i det pågående arbetet med att omarbeta förordningen om tekniska åtgärder(1) i samband med en återhämtningsplan för torsk i Nordsjön överväger kommissionen ytterligare minskningar av de procentandelar för arter som torsk, kummel och vitling som tillåts i fångster i yrkesmässigt fiske. De nuvarande begränsningarna för bifångster av andra arter kommer förmodligen att behållas.

När det gäller efterlevnaden av gemenskapens regler kontrollerar myndigheterna i Danmark upp till 20 % av landningarna i det yrkesmässiga fisket. De danska myndigheterna upptäckte denna överträdelse och beslutade om administrativa påföljder för fiskaren i fråga. Hans licens för att bedriva yrkesmässigt fiske drogs in på en månad. Om överträdelsen upprepas kommer påföljderna att successivt bli allt mer kännbara.

(1) Rådets förordning (EG) nr 850/98 av den 30 mars 1998 för bevarande av fiskeresurserna genom tekniska åtgärder för skydd av unga exemplar av marina organismer EGT L 125, 27.4.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2867/01

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till kommissionen

(17 oktober 2001)

Ämne: EU-kommissionens projekt för att stärka idrotten

IOK tecknade enligt tidningen Dagens Nyheter (24 september 2001) i september 2001 ett samarbetsavtal med EU-kommissionen på temat Sporten, skolorna och de olympiska idealen i Europa, med målsättningen att främja sportens etiska värden bland europeiska skolbarn. På så vis ska mutorna och dopingskandalerna inom idrotten motverkas.

Enligt Dagens Nyheter skulle tre pilotprojekt starta i Frankrike, Nederländerna och Tyskland. I Frankrike skulle man till exempel försöka få 500 skolklasser att konstnärligt illustrera de olympiska idealen, medan de nederländska skolorna skulle ha en global approach och ta in en diskussion om de olympiska idealen i studierna av historia, geografi och ekonomi.

Hur stor summa kommer att belasta unionens budget för ovan nämnda projekt?

Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar

(30 november 2001)

Parlamentsledamoten tar upp åtgärden för att främja de olympiska idealen i skolorna, som lanserades av kommissionen den 14 september 2001 i samarbete med Internationella olympiska kommittén. Syftet med denna åtgärd är att främja sportens etiska värden bland europeiska skolbarn. Till att börja med kommer tre pilotprojekt att genomföras tillsammans med de franska, nederländska och italienska olympiska kommittéerna. Efter den utvärdering som skall göras av dessa projekt är det möjligt att åtgärden sedan kommer att utsträckas till samtliga medlemsstater.

Budgeten för projektet är 753 215 euro. Kommissionens bidrag till projektet är 195 215 euro.
SKRIFTLIG FRÅGA P-3287/01

från Ilda Figueiredo (GUE/NGL) till kommissionen

(20 november 2001)

Ämne: Produktionsbidrag för användning av stärkelse och stöd till potatisstärkelse

Enligt revisionsrättens årsrapport för 2000 utgick detta år omkring 900 miljoner euro ur gemenskapens budget som produktionsbidrag för användning av stärkelse och stöd till potatisstärkelse. Om än mycket indirekt är detta faktiskt gemenskapens enda form av stöd till potatisindustrin, potatisens betydelse som slutlig jordbruksprodukt till trots. Detta är läget sedan 1994, då rådet tillbakavisade kommissionens förslag om en gemensam organisation av potatismarknaden.

Kan kommissionen, mot denna bakgrund, tillhandahålla följande uppgifter:

- de årliga beloppen av de utbetalningar ur gemenskapens budget som gjorts sedan 1994 för ersättning och stöd till potatisstärkelse samt fördelningen av dessa utbetalningar bland medlemsstaterna,

- antalet stödmottagare per medlemsstat, med uppgifter om hur många av dessa som är företag (i form av en förteckning som anger utbetalt stöd per mottagare).

Kan kommissionen även delge sin bedömning av denna form av stöd, mot bakgrund av de utbetalningar som gjorts, i synnerhet vad avser dess betydelse för konkurrenskraften hos företag som använder stärkelse, för jordbrukarna inkomster samt för kompensationen för stärkelsehandelns strukturella svagheter.

Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar

(18 december 2001)

Kommissionen vill påpeka att i den budget på 900 miljoner euro för 2000 som parlamentsledamoten hänvisar till ingår en utgift på 500 miljoner euro till arealstöd för spannmål, vilket framgår av revisionsrättens rapport i sammanfattningen under punkt I och i bilagan i tabell 2(1).

När det gäller potatissektorn lade kommissionen 1992 fram ett förslag till förordning(2) som syftade till antagandet av en gemensam organisation av marknaden. Kommissionens förslag lades fram på nytt 1995 och 1996 av det spanska respektive det irländska ordförandeskapet i Europeiska unionens råd, men på grund av motståndet från vissa medlemsstater blev det inte antaget.

Kommissionen översänder till parlamentsledamoten och Europaparlamentets generalsekretariat de begärda uppgifterna om medlemsstaternas respektive utgifter inom sektorn för potatisstärkelse. Eftersom det är utbetalningsställena i medlemsstaterna som sköter om betalningarna av stödet, som sedan ersätts av kommissionen på grundval av medlemsstaternas månatliga deklarationer under respektive budgetrubrik, kan kommissionen inte lämna de uppgifter som parlamentsledamoten efterfrågar om stödmottagarna.

Kommissionen har beställt en utvärdering av stärkelsesektorn, och denna håller fortfarande på att utarbetas. Kommissionen väntar på en slutrapport som skall lämnas inom några månader, och när slutsatserna av denna är klara kan kommissionen lägga fram sin utvärdering av ordningen.

(1) Särskild rapport nr 8/2001 av den 1 oktober 2001 om produktionsbidraget för användning av stärkelse och om stödet till potatisstärkelse.

(2) EGT C 333, 17.12.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-2452/01

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(11 september 2001)

Ämne: Förhandlingar om felaktig användning, och krav på återbetalning, av nederländska ESF-medel

1. Med anledning av den information som gavs i det nederländska tv-programmet Netwerk torsdag 16 augusti 2001 om en rapport som beställdes av Arbeidsvoorziening i Nederländerna en organisation som stöder sysselsättning och som lämnades till socialdepartementet av Raymond Potsdammer 7 juni 2001: kan kommissionen bekräfta att den förde diskussioner 1999 med det berörda nederländska departementet om en justering av de fel som gjorts, varvid kommissionens tjänstemän informellt föreslog att justeringen skulle uppgå till 92.7 miljoner NLG (nästan 42 miljoner euro)?

2. Kan kommissionen också bekräfta att Nederländerna avslog det förslag som nämns i fråga 3, dels därför att man trodde att efter ytterligare utredning det slutliga beloppet att återbetala inte kunde överstiga 58 miljoner NLG (något över 26 miljoner euro) och dels för att man ogärna ville acceptera ansvar för bristfällig redovisning?

3. Beloppet 70 miljoner NLG (nära 32 miljoner euro), som nämndes i Koning-rapporten, utlovades till nederländska parlamentet och publicerades 27 augusti. Kommer detta belopp att övervägas i kommissionens utvärdering, om socialministern för in denna tolkning i det svar han skall ge till den 24 september på kommissionens tidigare framförda ståndpunkt?

Svar från Mrs Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(17 oktober 2001)

Efter upptäckten av oegentligheterna 1999 for Gelderland/Rijnmond och efter den storskaliga nederländska undersökningen för år 1997, har kommissionen beslutat att reservera en summa på 42 miljoner euro för tänkbara oegentligheter under 19941996. Detta beslut, som det förmodligen hänvisades till i TV-programmet, meddelades officiellt per brev till de nederländska myndigheterna.

Beslutet om att reservera medel fattades enhälligt för att skydda kommissionens finansiella intressen. Det lades aldrig fram som ett erbjudande för att ekonomiskt avsluta åren 19941996.

Kommissionen bad den nederländska regeringen enligt artikel 24 i rådets förordning (EEG) nr 4253/88(1) att lägga fram ny information och argument som kan minska klagomålet. Om den nederländska regeringen kan använda information och argument från Koning-rapporten, kommer helt säkert kommissionen att beakta dem.

(1) Rådets förordning (EEG) nr 4253/88 av den 19 december 1988 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2052/88 om strukturfondernas uppgifter och effektivitet och om samordningen av deras verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbankens och andra befintliga finansieringsorgans verksamhet (EGT L 374, 31.12.1988).
SKRIFTLIG FRÅGA E-2586/01

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(25 september 2001)

Ämne: Gemenskapsbestämmelser för att underlätta behandling av patienter utomlands för att reducera väntelistorna

Den brittiska hälsomyndigheten kommer att betala operationer och terapier som genomförts i andra EU-länder för att på så sätt reducera väntelistorna. För att kunna göra detta krävs dock att man anpassar den brittiska lagstiftningen på detta

område. EG-domstolen i Luxemburg fastslog nyligen i ärendet C-157/99 att en gemenskapsmedborgare som måste vänta alltför länge i sitt hemland kan få behandling utomlands.

Detta kommer att få avsevärda konsekvenser i samtliga EU-länder, och därför måste konsekvenserna diskuteras med de övriga medlemsstaternas hälsoministrar.

Vad anser kommissionen i denna fråga, och vilka förslag tänker den lägga fram som svar på EG-domstolens beslut?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-2559/01 och E-2586/01ingivet av David Byrne för kommissionen

(29 oktober 2001)

Kommissionen hänvisar till sitt svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2415/00(1). Den känner väl till problemet med långa väntelistor för patienter i många medlemsstater. Det nya folkhälsoprogrammet diskuteras för närvarande av parlamentet och rådet. När det väl antagits, kommer det att ge möjlighet till att övervaka och analysera utvecklingen inom medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem.

När det gäller åtgärder som skall vidtas enligt artikel 152 (f.d. artikel 129) i EG-fördraget förblir situationen oförändrad. Gemenskapsåtgärder inom folkhälsoområdet skall till fullo respektera medlemsstaternas ansvar för organisation och tillhandahållande av hälso- och sjukvårdstjänster samt medicinsk vård.

Alla konsekvenser av den rättspraxis som EG-domstolen utvecklat successivt i fråga om ersättning för gränsöverskridande hälso- och sjukvård granskas för närvarande av kommissionen.

(1) EGT C 89 E, 20.3.2001.