ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0177/00

från Erik Meijer (GUE/NGL) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Att utsätta prisvärda sjukförsäkringar för konkurrens

1. Kan kommissionen bekräfta sanningen i de uppgifter som meddelats av Rådet för folkhälsa och vård (RVZ) i Nederländerna enligt vilka det i den i detta land gällande lagstiftningen om tillgång till sjukförsäkring (WTZ) inte längre får föreskrivas att varje försäkringsgivare obligatoriskt måste erbjuda ett billigt standardförsäkringspaket för personer som är äldre än 65 år?

2. Kan kommissionen samtidigt bekräfta att den s.k. MOOZ, d.v.s. den solidaritetsavgift som alla enskilda försäkrade måste betala till de sjukkassor som har många äldre försäkringstagare, för att kompensera kassorna för de låga avgifterna och stora utbetalningarna, inte längre skall vara tillåten?

3. Inser kommissionen att om man svara bekräftande på de båda tidigare frågorna, så innebär detta att hundratusentals enskilda försäkringstagare med låga inkomster hamnar i svårigheter?

4. Kan kommissionen samtidigt bekräfta att den även överväger andra åtgärder som om de genomförs kan komma att leda till en kraftig höjning av de kollektiva utgifterna för sjukvården såsom ett krav på avtal med ett större antal vårdgivare och avtal om kostnader för och omfattning av den vård som täcks av försäkringen?

5. Vad avser kommissionen att göra för att förhindra att sjukvården i Nederländerna utsätts för fri konkurrens; i synnerhet som denna konkurrens kommer att leda till onödiga ökningar av de individuella och kollektiva utgifterna för det nuvarande förmånspaketet?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(14 mars 2000)

Det är medlemsstaterna som har ansvar för att bygga upp sina sociala trygghetssystem (inbegripet hälso- och sjukvårdssystem) på det sätt de själva önskar och att bestämma de villkor som skall gälla för rätt till förmåner enligt dessa system, naturligtvis under förutsättning att de gör detta i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Det finns gemenskapsbestämmelser om samordning av de sociala trygghetssystemen som undanröjer hinder för den fria rörligheten för personer inom gemenskapen samt bestämmelser mot könsdiskriminering när det gäller social trygghet.

Kommissionen känner emellertid inte till den särskilda kungörelse som beskrivs av parlamentsledamoten och inte heller några gemenskapsåtgärder med de villkor som beskrivs. Kommissionen kommer därför att begära ytterligare upplysningar från de nederländska myndigheterna.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0148/00 från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen. Kroatiens anslutning till Världshandelsorganisationen.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 303 E , 24/10/2000 s. 0150 - 0150



SKRIFTLIG FRÅGA P-0148/00 från Nicholas Clegg (ELDR) till kommissionen (24 januari 2000) Ämne: Kroatiens anslutning till Världshandelsorganisationen I Kroatien har man nyligen valt en ny reformvänlig regering. Skulle kommissionen därför vilja förklara varför Kroatiens anslutning till Världshandelsorganisationen har förhindrats under flera månader på grund av invändningar från Europeiska unionen? Vilka åtgärder vidtas för att säkerställa att Kroatien ansluter sig till Världshandelsorganisationen så snart som möjligt, i enlighet med EU:s övergripande politik gentemot Balkanländerna? Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar (17 februari 2000) Kommissionen finner det angeläget att förhandlingarna om Kroatiens anslutning till Världshandelsorganisationen (WTO) snabbt slutförs. De politiska förändringar som för närvarande sker i Kroatien innebär att de bilaterala förbindelserna kan ta en ny vändning. Eftersom denna nya vändning emellertid syftar till att Kroatien integreras närmare med EU, bör landets villkor för anslutning till WTO inte medföra att denna integrering försvåras för vare sig gemenskapen eller Kroatien. Förhandlingarna med de berörda parterna går vidare och kommer att intensifieras under de närmaste veckorna för att inom kort leda till en tillfredsställande lösning.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0470/00

från Isabelle Caullery (UEN) till kommissionen

(24 februari 2000)

Ämne: Program, gemenskapsprojekt och europeiska initiativ i regionen Ile-de-France

Kan kommissionen utarbeta en fullständig förteckning över de olika program och europeiska projekt eller gemenskapsinitiativ i vilka regionen Île-de-France är förmånstagare i egenskap av överordnad regional myndighet, samt ange i vilken utsträckning?

Kan kommissionen också ange samtliga de europeiska program och initiativ i vilka olika organ, forskningscenter, föreningar, universitet, kommuner och andra sammanslutningar etc. deltar vilka är geografiskt belägna i regionen Île-de-France, samt ange i vilken utsträckning dessa deltar?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0469/00 och E-0470/00 ingivet av Romano Prodi för kommissionen

(8 mars 2000)

Kommissionen håller på att inhämta de upplysningar som behövs för att kunna besvara frågan. Den kommer att vidarebefordra dessa så snart som möjligt.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0005/00

från Nicole Thomas-Mauro (UEN) till rådet

(14 januari 2000)

Ämne: Situationen i Sudan

Samtidigt som världssamfundet, EU och dess medlemsstater med rätta reagerar på den svåra situationen för vissa befolkningsgrupper runt om i världen, förföljer myndigheterna i Sudan landets kristna minoritet på ett oacceptabelt sätt utan att någon bryr sig om det.

Myndigheterna söker med våld omvända de kristna till islam och orsakar stora flyktingströmmar genom att avleda humanitärt bistånd, tillgripa mord och tortyr och föra bort barn och kvinnor för att sälja dem som slavar, i första hand för prostitution.

Kan rådet tala om vilka åtgärder det har vidtagit och tänker vidta i förhållande till denna oacceptabla situation? Skulle inte rådet kunna uppmana medlemsstaterna att på samma gång vidta kraftfulla åtgärder för att förmå myndigheterna i Sudan att respektera den mänskliga värdigheten, religionsfriheten och de mänskliga rättigheterna i allmänhet?

Svar

(10/11 april 2000)

Rådet håller med den ärade parlamentsledamoten om att situationen när det gäller mänskliga rättigheter i Sudan är oroande. EU har tagit upp frågan om situationen för de mänskliga rättigheterna i Sudan vid den 55:e sessionen i FN:s kommission för mänskliga rättigheter i Genève och i tredje kommittén vid FN:s generalförsamlings 54:e session och har uppmanat den sudanesiska regeringen att förbättra situationen ute i landet och att till fullo samarbeta med FN:s mekanismer, och erkänner samtidigt att vissa framsteg har gjorts under året.

Parallellt därmed inledde EU förra året en dialog med Sudans regering, en dialog som främst inriktar sig på fredsprocessen, reformer grundade på demokrati-och rättsstatsprincipen, respekten för de mänskliga rättigheterna, politiska åtgärder mot terrorism och Sudans förhållande till sina grannländer,

med målsättningen att förbättra situationen på dessa områden. Denna dialog har just inletts och det är därför för tidigt att dra några slutsatser, i synnerhet mot bakgrund av den senaste utvecklingen av den inre situationen i Sudan (upplösning av parlamentet den 12 december 1999 och bildande av en ny regering) liksom normaliseringen av landets bilaterala förbindelser med grannländerna Egypten, Eritrea, Etiopien och Uganda. Rådet är naturligtvis fullt medvetet om att positiva utvecklingstendenser i detta skede inte nödvändigtvis är en garanti för att de mänskliga rättigheterna respekteras överallt i det största landet på den afrikanska kontinenten.

Rådet kommer att fortsätta att mycket noga följa situationen i Sudan och så långt möjligt är, medverka till en förbättring av situationen när det gäller de mänskliga rättigheterna i detta land.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0438/00

från Piia-Noora Kauppi (PPE-DE) till kommissionen

(11 februari 2000)

Ämne: Följderna för den inre marknaden av ett brittiskt förbud mot päls

Förenade kungariket planerar att förbjuda pälsdjursavel i England och Wales. Enligt förslaget kommer det från och med 2003 att vara förbjudet att hålla djur endast för deras päls. Underhuset lade fram ett förslag om förbud mot pälsdjursavel den 25 februari 1999. Förslaget behandlades en andra gång den 5 mars 1999. Förslaget lades sedan fram på nytt inför underhuset den 22 november 1999. För närvarande granskas förslaget till ny lagstiftning av kommissionen.

Enligt Elliot Morley, statssekreterare vid ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel, anser regeringen att det är fel att djur slaktas för sin päls. Han påpekar att det inte är förenligt med sunda värden och respekten för djurens liv. Elliot Morley har uppgett att förbudet mot den brittiska pälsnäringen har beslutats om av moraliska skäl eftersom det inte finns någon moralisk motivering till att bedriva pälsdjursavel i Förenade kungariket. Enligt detta synsätt kan det inte moraliskt ifrågasättas att en ko dödas för sitt skinn medan man av moraliska skäl fördömer att en mink dödas på grund av sin päls.

Har kommissionen beaktat effekterna av detta planerade förbud mot päls, inte bara på den brittiska pälsdjursnäringen utan också på Europeiska unionens inre marknad? Skulle förbudet vara förenligt med handelsreglerna eller kan förbudet, enligt kommissionen, direkt eller indirekt utgöra ett verkligt eller eventuellt hinder för handeln inom gemenskapen?

Vilka åtgärder kommer kommissionen att vidta om detta förbud genomförs? Har kommissionen beaktat det faktum att förbudet mot pälsdjursavel i Europa endast skulle leda till att verksamheten flyttades utanför Europa och utanför Europeiska unionens och medlemsstaternas kontroll?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(9 mars 2000)

Kommissionen känner till Förenade kungarikets förslag till lagstiftning om förbud mot uppfödning av djur enbart för pälsen. Lagförslaget har meddelats kommissionen enligt bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter(1).

Enligt bestämmelserna i direktivet ska en frysperiod på tre månader tillämpas från och med det datum då medlemsstaten i fråga lämnat lagförslaget. Denna period löper ut den 13 mars 2000.

Kommissionen granskar för närvarande det lagförslag som Förenade kungariket lämnat mot bakgrund av gällande bestämmelser i gemenskapens lagstiftning, däribland de som parlamentsledamoten tagit upp.

Om kommissionen efter granskningen kan konstatera att Förenade kungarikets lagförslag visar sig vara oförenligt med gemenskapens lagstiftning kommer medlemsstaten att informeras enligt det förfarande som fastslås i direktiv 98/34/EG.

Kommissionen kommer att meddela parlamentsledamoten sin ställning i frågan så snart ett definitivt beslut har fattats enligt tidigare nämnda direktiv.

(1) EGT L 204, 21.7.1998.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0184/00

från Konstantinos Hatzidakis (PPE-DE) till kommissionen

(31 januari 2000)

Ämne: Greklands underlåtenhet att följa gemenskapslagstiftningen

Enligt årsrapporten för 1998 om hur medlemsstaternas nationella lagstiftning harmoniserats med gemenskapens ser det för Greklands del ut som om detta inte skulle ha skett i 241 fall. Skulle kommissionen kunna upplysa mig om hur situationen såg ut 1999, det vill säga hur många fall av underlåtenhet att följa gemenskapslagstiftningen kan man konstatera för Greklands del och vilka direktiv är det fråga om. Jag undrar också över vilka framsteg som Grekland gjort med avseende på de 241 fall av underlåtenhet som konstaterades 1998?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(9 mars 2000)

I årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning, som utarbetas av kommissionen, innehåller alla överträdelseförfaranden som inletts av kommissionen enligt artikel 226 (tidigare artikel 169) i EG-fördraget, antingen de väckts genom klagomål eller på eget initiativ, därför att en medlemsstat inte följt gemenskapsrätten. Den 31 december 1998 pågick 241 förfaranden mot Grekland. Den 31 december 1999 var antalet 259.

För mer detaljerade upplysningar om arten av Greklands överträdelser under 1999 hänvisas parlamentsledamoten till den sjuttonde årsrapporten om kontrollen av gemenskapsrättens tillämpning, som är under utarbetande och kommer att överlämnas till parlamentet inom de närmaste veckorna.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0048/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(20 januari 2000)

Ämne: Kölnbesluten och anpassning av Poseima-programmet gällande försäljningen av jordbruksprodukter

I rådets förordning (EEG) nr 3763/91(1) (Poseidom) föreskrivs särskilda åtgärder för avsättning och försäljning i närliggande regioner av vissa jordbruksprodukter från regioner i gemenskapens yttersta randområden.

Den autonoma regionen Azorerna har specialiserat sig på mjölkmat och kött av hög kvalitet, som normalt sett exporteras till det europeiska fastlandet, om än med viss svårighet beroende på transportproblem och bristande försäljningsstrukturer.

Tror kommissionen att det skulle vara möjligt att i Poseima-programmet införa liknande åtgärder som de som finns i Poseidom-förordningen (särskilt i dess artikel 3) för att stimulera export av jordbruksprodukter från Azorerna till andra närliggande regioner (till exempel andra ögrupper i Atlanten, de östra staterna i USA och Kanada?

(1) EGT L 356, 24.12.1991, s. 1.

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0038/00, E-0043/00, E-0044/00, E-0045/00, E-0046/00, E-0047/00, E-0048/00, E-0049/00, E-0050/00, E-0051/00 och E-0052/00 ingivet av Franz Fischler för kommissionen

(28 februari 2000)

Parlamentsledamoten har ställt en hel rad frågor om Poseima-programmet för Azorerna.

Vad gäller kommissionens rapport om åtgärderna för att genomföra artikel 299 (tidigare artikel 227) punkt 2 i EG-fördraget så är denna under utarbetande.

Kommissionen kan för närvarande inte svara på de frågor som parlamentsledamoten ställt om rapporten, dvs. innan kommissionen har antagit den.

Vad gäller kommissionens arbetsprogram för år 2000 föreskriver detta att rådet och Europaparlamentet skall föreläggas en rapport om genomförandet av rådets förordning (EEG) nr 1600/92 av den 15 juni 1992 om särskilda bestämmelser för Azorerna och Madeira angående vissa jordbruksprodukter(1) (Poseima). Rapporten skall konkret behandla genomförandet vad avser jordbrukssektorn inom Poseima och vid behov innehålla förslag till anpassningar som visar sig behövas för att uppnå programmets mål. Alla åtgärder som avser jordbruket på Azorerna kommer här att tas upp.

(1) EGT L 173, 27.6.1992.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0949/00

från Marie-Noëlle Lienemann (PSE) till kommissionen

(29 mars 2000)

Ämne: Massuppsägningar vid ABB-Alsthom-koncernen

Kan kommissionen bekräfta att förfarandet i samband med de uppsägningar som planeras vid ABB-Alsthom Power i ett stort antal EU-länder inte strider mot gemenskapslagstiftningen, och kan kommissionen vidta åtgärder för att förhindra uppsägningarna?

Inte nog med att flertalet av dessa friställningar inte grundas på reella industriella krav samt leder till enorma sociala problem, utan besluten har dessutom fattats utan att en dialog eller förhandlingar har förts med fackföreningarna och europeiska företagsråd.

Det förefaller som om direktivet om europeiska företagsråd inte är lämpat för samgående mellan två företag, särskilt när ett sådant samgående sker mellan två jämbördiga parter, och inte garanterar samråd med arbetstagarna när uppsägningar följer efter ett samgående.

Om detta skulle vara fallet, bör direktivet ändras så att denna lucka täpps till. Kommer kommissionen därför att föreslå en uppdaterad, ändrad version av direktivet om inrättande av europeiska företagsråd i händelse av samgående mellan företag?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Anna Diamantopoulou

(17 april 2000)

Kommissionen hänvisar ledamoten till sitt svar på hans muntliga fråga nr H-0238/00 ställd under frågetiden vid parlamentets möte den mars I 00(1)

(1) Europarlamentets debatter (mars I 2000).
SKRIFTLIG FRÅGA E-0077/00

från Gianfranco Dell'Alba (TDI) till kommissionen

(24 januari 2000)

Ämne: Utebliven utnämning av generaladvokat vid domstolen

I artikel 222 i EG-fördraget föreskrivs att domstolen skall biträdas av nio generaladvokater från och med den 6 oktober 2000. När generaladvokat La Pergola utnämndes till domare efter domare Mancinis bortgång blev en tjänst vakant, och den berörda medlemsstaten har i flera månader underlåtit utse en ersättare. Det faktum att antalet generaladvokater inte är fullständigt förefaller innebära en kränkning av fördraget.

Anser kommissionen inte att den i sin roll som fördragens väktare bör påpeka detta missförhållande för medlemsstaterna och framför allt för den italienska regeringen, eftersom det är omöjligt att tillsätta en generaladvokat genom en gemensam överenskommelse om denna regering inte utser någon?

Svar från Romano Prodi på kommissionens vägnar

(25 februari 2000)

Enligt artikel 223 (tidigare artikel 167) i EG-fördraget skall domarna och generaladvokaterna vid EG-domstolen utses av medlemsstaternas regeringar i samförstånd.

Det är riktigt att utebliven eller försenad utnämning av domstolens ledamöter kan påverka domstolens verksamhet negativt.

Parlamentsledamoten bör dock notera att det i det aktuella fallet är fråga om att utse en nionde generaladvokat för resten av mandattiden på en tjänst som skapades vid den senaste utvidgningen och som skall försvinna den 6 oktober 2000.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0053/00

från Torben Lund (PSE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Nitrosaminer i köttprodukter

Fem konsumentorganisationer har nyligen offentliggjort slutsatser från en undersökning om hur mycket nitrosaminer flera vanliga slag av köttprodukter innehåller i fem EU-länder (Belgien, Frankrike, Spanien, Italien och Portugal). Det har sammanlagt gjorts 600 prover.

Nitrosaminer, ett starkt cancerframkallande ämne, bildas genom tillsatser av nitrat eller nitrit i köttprodukter. I diversedirektivet (direktiv 95/2/EG om andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel(1)) fastställs gränsvärden för tillåtna restmängder av nitrat och nitrit i olika köttprodukter. Restmängderna säger emellertid ingenting om den tillsatta mängden nitrat och nitrit. Det finns däremot ett tydligt samband mellan den mängd nitrat och nitrit som tillsätts och mängden nitrosaminer. Sambandet bekräftades 1990 och 1995 av Vetenskapliga kommittén för livsmedel.

Det avslöjas i den undersökning som nämns ovan att nitrosaminer förekom i helt oacceptabla mängder i ett mycket stort antal prov.

Kommer kommissionen att ta initiativ till att:

- mätmetoden för nitrat och nitrit i köttprodukter ändras så att den avser tillsatta mängder i stället för restmängder,

- de tillåtna halterna sänks betydligt,

- det fastställs gränsvärden för hur mycket nitrosaminer köttprodukter får innehålla,

- det införs ett obligatoriskt kontrollsystem för förekomsten av nitrosaminer i köttprodukter med nitrat- eller nitrittillsatser,

- märkningsreglerna förbättras, så att konsumenterna informeras om hur mycket nitrat eller nitrit som tillsatts och om nitrosaminernas hälsofarliga effekter?

(1) EGT L 61, 18.3.1995, s. 1.

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(22 februari 2000)

I Europaparlamentets och rådets direktiv nr 95/2/EG av den 20 februari 1995 om andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel(1) regleras användningen av nitrat och nitrit i vissa kött, mejeri och fiskprodukter. För ost och fiskprodukter samt för konserverad bacon uttrycks de tillåtna nivåerna endast såsom restmängd. För övriga köttprodukter anges utöver restmängden en vägledande tillsatsmängd. Det är detta tillvägagångssätt som godkändes av rådet och Europaparlamentet när direktivet antogs 1995. Gränsvärdena sattes för att den nödvändiga konserveringseffekten skulle uppnås och för att det beräknade säkerhetskravet för dessa livsmedelstillsatser skulle uppfyllas. Dessa gränsvärden är för närvarande föremål för ett rättsligt förfarande i domstolen som har inletts av Danmark mot kommissionen (fall C-3/00). Parlamentsledamotens frågor är därmed relaterade till den sakfråga som är föremål för det rättsliga förfarandet och bör behandlas i nämnda forum.

I vitboken om livsmedelssäkerhet har kommissionen likväl redan nämnt att den avser att företa en allmän revision av direktivet i år. Såsom en del av revisionen kommer kommissionen att beakta alla nya vetenskapliga upptäckter som har gjorts.

(1) EGT L 61, 18.3.1995.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0101/00

från Jonas Sjöstedt (GUE/NGL) till rådet

(19 januari 2000)

Ämne: EU:s asylpolitik

I ett svar på en muntlig fråga från mig (H-0722/99), klargör rådet att det i EU saknas gemensamma definitioner på vad som är säkert ursprungsland och uppenbart ogrundad asylansökan.

Med bakgrund av detta svar har jag följande följdfrågor:

1. Har besluten som togs om asylpolitiken i Tammerfors några konsekvenser för hur medlemsländerna skall bedöma asylfall där den ansökande har varit utsatt för icke-statlig förföljelse?

2. Har toppmötets beslut om att tillämpningen av Genèvekonventionen skulle vara full and inclusive några praktiska konsekvenser för hur medlemsländerna skall handlägga och bedöma enskilda asylärenden?

Svar

(13 mars 2000)

Europeiska rådet i Tammerfors föreskriver att det framtida gemensamma europeiska asylsystemet skall grundas på en fullständig och allomfattande tillämpning av Genèvekonventionen och att det på kort sikt fastställs bl.a. gemensamma normer för ett rättvist och effektivt asylförfarande, tillnärmade regler för erkännande och innebörd av flyktingstatus samt åtgärder för andra former av skydd. Europeiska rådet uppmanar rådet att genomföra dessa mål på grundval av förslag från kommissionen. Konsekvenserna för medlemsstaterna, vilka nämns i den ärade parlamentsledamotens frågor, kommer att framgå av dessa förslag, vars granskning rådet kommer att prioritera.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0055/00

från Marie-Noëlle Lienemann (PSE) till kommissionen

(18 januari 2000)

Ämne: Undersökningsprogram för att upptäcka BSE

På vilket sätt och vid vilken tidpunkt avser Europeiska kommissionen införa ett sådant undersökningsprogram för att systematiskt upptäcka BSE som Schweiz införde i mars 1999?

Detta program för att upptäcka BSE i Schweiz visar att den prion som ger upphov till sjukdomen är mycket mer utbredd i nötkreatursbeståndet än vad man trodde, och att de smittade djuren kan komma in i livsmedelskedjan.

Är det inte i högsta grad brådskande och nödvändigt att kommissionen med beaktande av försiktighetsprincipen, som är ett rättsligt bindande kriterium, bringar klarhet när det gäller detta fruktansvärda problem, innan ytterligare livsmedelskatastrofer inträffar i Europa?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(9 februari 2000)

Som jag angav vid parlamentets utfrågning i september, anser jag att ett systematiskt testprogram för att upptäcka BSE bör införas. Kommissionen har, i syfte att kunna lägga fram ett förslag till Ständiga veterinärkommittén före april 2000, inlett diskussioner med medlemsstaterna om införandet av BSE-tester efter slakt.