SKRIFTLIG FRÅGA E-1577/00

från William Newton Dunn (ELDR) till kommissionen

(19 maj 2000)

Ämne: Pension för föreläsare på deltid i Storbritannien

För mera än fem år sedan, den 28 september 1994, meddelade Europeiska gemenskapernas domstol en dom enligt vilken föreläsare på deltid med timlön skulle vara pensionsberättigade från och med den 8 april 1976.

Även om det är en avsevärt lång tid sedan domen meddelades, har man i Storbritannien under flera regeringsperioder låtit bli att erlägga ifrågavarande pensioner. Vissa pensionärer misstänker till och med att finansdepartementet i London med avsikt fördröjer utbetalningen av dessa pensioner för att spara pengar eftersom antalet pensionärer fortsättningsvis minskar genom dödsfall.

Kommer kommissionen att uppmana den brittiska regeringen att följa lagen och betala ifrågavarande pensioner för att rättvisan skall ha sin gång, även om detta borde ha skett betydligt tidigare?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(26 juni 2000)

Enligt EG-domstolens rättspraxis (dom i Barber-målet(1) och senare domar(2)) kan utestängning av deltidsanställda från sådana system innebära indirekt diskriminering i strid med artikel 141 i EG-fördraget (tidigare artikel 119) om det är många fler kvinnor än män som drabbas och om inte arbetsgivaren kan visa att detta beror på objektivt motiverade faktorer som inte har något samband med diskriminering på grund av kön.

I domen av den 16 maj 2000 i mål C-78/98 Preston, Fletcher m.fl.(3) bekräftar domstolen sin tidigare rättspraxis, dvs. att de tidsgränser som fastställs i Barber-domen och i protokoll nr 2 till artikel 141 i EG-fördraget (Barber-protokollet) inte gäller deltidsanställda arbetstagares rätt att ansluta sig till ett yrkesbaserat pensionssystem. Deltidsanställda har sedan den 8 april 1976 möjlighet att ansöka om retroaktiv anslutning till ett yrkesbaserat pensionssystem (det datum då artikel 141 i EG-fördraget fick direkt verkan). Ansökan om retroaktiv anslutning skall dock göras inom vissa tidsgränser enligt nationell lagstiftning, och avgifter skall betalas in retroaktivt till pensionssystemet i fråga.

Enligt etablerad rättspraxis, och eftersom det inte finns några relevanta gemenskapsbestämmelser, är det den nationella rättsordningen i varje medlemsstat som är avgörande när det gäller att utse behöriga domstolar och fastställa regler för förfarandet, så att de rättigheter skyddas som individer förvärvar genom gemenskapsrättens direkta verkan, förutsatt att dessa regler inte är mindre gynnsamma än de som avser liknande nationella åtgärder och att de inte är utformade på ett sådant sätt att det i praktiken blir omöjligt att utöva de rättigheter som gemenskapsrätten ger.

Rådets direktiv 96/97/EG av den 20 december 1996 om ändring av direktiv 86/378/EEG om genomförandet av principen om likabehandling av män och kvinnor i företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet(4) trädde i kraft den 1 juli 1997. Syftet var att se till att rådets direktiv 86/378/EEG av den 24 juli 1986(5) överensstämmer med primärrätten, dvs. artikel 141 i EG-fördraget, enligt domstolens tolkning. Medlemsstaterna skall införa genomförandebestämmelser retroaktivt med verkan från den 17 maj 1990 (datum för dom i Barber-målet) avseende deltidsanställdas rätt att omfattas av ett yrkesbaserat pensionssystem från den 8 april 1976. Förenade kungariket har redan infört genomförandebestämmelser och har fullgjort sina skyldigheter enligt artikel 141 i EG-fördraget och direktiv 96/97/EG. Därför bör deltidsanställda vända sig till de nationella myndigheterna om de har frågor som rör detta ämne.

(1) Rec. 1990 I-1889.

(2) Mål C-57/93 Vroege Rec. 1994 I-4541, C-128/93 Fisscher Rec. 1994 I-4583, C-246/96 Magorrian Rec. 1997 I-7153.

(3) Rec.

(4) EGT L 46, 17.2.1997.

(5) EGT L 225, 12.8.1986.