ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA E-0535/02

från Rainer Wieland (PPE-DE) till kommissionen

(28 februari 2002)

Ämne: Erkännande av rättigheter som lektorer i främmande språk förvärvat i Italien

Till följd av domarna av den 30 maj 1989 i mål 33/88 och av den 2 augusti 1993 i mål C-259/91, C-331/91 och C-332/91 samt ett första fördragsbrottsförfarande (nr 92/4660) som kommissionen inlett med stöd av artikel 169 i EG-fördraget (nu artikel 226 EG) antog Italien lag nr 236 av den 21 juni 1995 om reformering av undervisningen av främmande språk vid italienska universitet. Sedan lag nr 236 trätt i kraft mottog kommissionen flera klagomål från före detta lektorer i främmande språk angående den påstått diskriminerande behandling som italienska universitet tillämpat vid övergången till det system som infördes. Till följd av dessa klagomål inledde kommissionen ett fördragsbrottsförfarande gentemot Italien. Domstolen beslutade den 26 juni 2001 (C-212/99) att Italien åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 48 i EG-fördraget (nu artikel 39 EG) genom att inte säkerställa erkännande av de rättigheter som har förvärvats av före detta lektorer i främmande språk.

Till följd av ovannämnda domstolsbeslut skulle jag vilja ställa följande frågor:

1. Känner kommissionen till om Italien under tiden sett till att en nationell bestämmelse som är förenlig med artikel 39 i EG-rätten införts i samband med de rättigheter som tidigare lektorer i främmande språk förvärvat?

2. Om så inte är fallet, ämnar kommissionen inleda ett förfarande mot Italien för att genomföra den ovannämnda domen i enlighet med artikel 228 i EG-fördraget, eftersom Italien underlåtit att vidta åtgärder som framgår av domstolens dom av den 26 juni 2001 (C-212/99), samt be domstolen att förelägga Italien att betala ett vite om Italien även i fortsättningen vägrar vidta åtgärder?

Svar från Anna Diamantopoulou på kommissionens vägnar

(4 april 2002)

Kommissionen sände den 31 januari 2002 en formell underrättelse till de italienska myndigheterna och bad om information om de åtgärder Italien vidtagit för att följa EG-domstolens dom av den 26 juni 2001 i mål C-212/99. Om kommissionen anser att Italien inte har vidtagit sådana åtgärder eller om de vidtagna åtgärderna anses tillfredsställande eller otillräckliga, kan kommissionen, enligt artikel 228.2 i EG-fördraget, avge ett motiverat yttrande.

Om Italien underlåter att vidta nödvändiga åtgärder för att följa domen inom den tidsfrist som fastställts av kommissionen, kan den ta upp målet inför domstolen igen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0377/02

från Stavros Xarchakos (PPE-DE) till kommissionen

(19 februari 2002)

Ämne: Jägarnas laglösa eller inte laglösa godtycke

Att sällsynta flyttfåglar och andra fåglar kontinuerligt dödas i Grekland av skott från samvetslösa jägare med eller utan tillstånd är ett välkänt faktum. Trots att grekiska miljöorganisationer envetet påtalat detta har ingenting gjorts för att begränsa denna barbariska sport för vilken tusentals oskyldiga djur varje år får sätta livet till. Ibland har också människor skadats allvarligt eller dött av skott från jägarnas vapen.

Hur ställer sig kommissionen till detta, att sällsynta fåglar i Grekland kontinuerligt dödas med jägarkulor? När beräknar kommissionen att ett förbud mot den allvarliga och konservativa sedvänja som jakt utgör skall bli verklighet? Är den tillåtna jaktperioden i Grekland kortare eller längre än i de övriga EU-länderna?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(21 mars 2002)

Som regel är det enligt gemenskapslagstiftningen (rådets direktiv 79/409/EEG av den 2 april 1979 om bevarande av vilda fåglar(1)) förbjudet att döda sällsynta fåglar, och de nationella myndigheterna måste vidta alla åtgärder som krävs för att genomdriva de nationella bestämmelserna på området. Därför kommer kommissionen att delge de grekiska myndigheterna frågeställarens betänkligheter, som understryker behovet av effektiva kontrollmekanismer för illegala handlingar av denna typ.

Jakt är en fullt legitim aktivitet enligt fågeldirektivet. Den begränsas däremot till ett visst antal arter som finns förtecknade i bilaga II till direktivet, och omfattas av de särskilda villkor som anges i artikel 7. Medlemsstaternas myndigheter måste särskilt, i enlighet med artikel 7.4, se till att jakten överenstämmer med principerna om ett förnuftigt utnyttjande och en ekologiskt balanserad kontroll av de berörda fågelarterna och att de arter på vilka jaktlagstiftning tillämpas inte jagas under uppfödningssäsongen eller under häckningens olika stadier, eller, beträffande flyttfåglar, under återvändandet till häckningsplatserna. Kommissionen avser inte att föreslå ett generellt förbud mot jakt, men den vidtar alla åtgärder som krävs, inbegripet rättsliga åtgärder, för att se till att de jaktrelaterade kraven i direktivet genomförs korrekt i den nationella lagstiftningen.

I enlighet med ovannämnda principer beror jaktsäsongen i de olika medlemsstaterna, för olika arter som får jagas, på ett antal faktorer och, vilket är viktigast, på de berörda arternas biologi. Därför går det inte att införa fasta start- eller slutdatum. En jämföresle av jaktsäsongen i Grekland med den i andra medlemsstater är därför av begränsat värde. Det bör emellertid noteras att jaktsäsongen i Grekland för många flyttfågelarter nyligen förkortades, som ett resultat av rättsliga åtgärder från kommissionens sida.

(1) EGT L 103, 25.4.1979.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0384/02

från Bernard Poignant (PSE) till kommissionen

(21 februari 2002)

Ämne: Kinas medlemskap i WTO och aktningen för de mänskliga rättigheterna

Vid plenarsammanträdet i Strasbourg i oktober i fjol antog Europaparlamentet Gahrtons betänkande om Kinas anslutning till WTO (A5-0366/2001). I och för sig är det bara gott att säga om att detta land integreras i Världshandelsorganisationen. Såvitt man kan bedöma kommer ju följderna av detta inte att bli annat än gynnsamma för det kinesiska folket. Frågeställaren antar att samma tänkesätt ligger till grund för beslutet att låta Peking få de olympiska spelen 2008.

Dock har vissa farhågor börjat inställa sig hos våra medborgare. Att den kinesiska kommunistregimen tas med i denna internationella krets får inte föranleda oss att glömma de kränkningar av de mänskliga rättigheterna som denna regim dagligen gör sig skyldig till: det är vardagsmat att människor döms till döden, torteras, fängslas godtyckligt o.s.v.

Om Kina går med i WTO:s system måste landet följa reglerna för det. En av dessa berör Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) från 1947, i vars artikel 20 det stadgas om undantag från avtalet, framför allt när det handlar om import av varor som tillverkats i fängelser.

Många kineser har i själva verket dömts till tvångsarbete och tvingas där tillverka varor för export.

Europeiska unionen är skyldig att hålla ett vakande öga på detta. Hur tänker kommissionen handla på denna punkt?

Svar från Pascal Lamy på kommissionens vägnar

(18 mars 2002)

Kommissionen delar fullständigt parlamentsledamotens oro beträffande tvångs- och fängelsearbete.

Respekten för de mänskliga rättigheterna, inklusive grundläggande arbetsnormer, utgör en prioriterad målsättning för kommissionen. I kommissionens meddelande Att främja grundläggande arbetsnormer och förbättra den sociala styrningen (social governance) i samband med globaliseringen(1) presenterades en

heltäckande strategi för att främja grundläggande arbetsnormer i samband med globaliseringen. I strategin ingår åtgärder på internationell och europeisk nivå, i samtliga yttre förbindelser samt i den Internationella arbetsorganisationen för att tillse att grundläggande arbetsnormer tillämpas.

Med avseende på handelspolitiken föreslås i meddelandet ett incitamentsbaserat tillvägagångssätt genom en förstärkning av det Allmänna preferenssystemets sociala stimulansordning. Rådet antog det omarbetade Allmänna preferenssystemet i december 2001 och har därigenom bekräftat det föreslagna tillvägagångssättet.

Vad beträffar fängelsearbete är parlamentsledamotens påpekande att GATT-avtalets artikel XX ger rätt att vidta handelsåtgärder mot fängelsearbete riktigt. Kinas medlemskap i Världshandelsorganisationen (WTO) medger i själva verket en större insyn i handelsbruk i samband med fängelsearbete. Kommissionen kommer att följa utvecklingen i Kina i ljuset av WTO-bestämmelserna och vid behov vidta nödvändiga åtgärder.

(1) KOM(2001) 416 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0151/02

från Jan Andersson (PSE) och Hans Karlsson (PSE) till kommissionen

(1 februari 2002)

Ämne: Nedläggning i samband med strukurstöd svenska Gislaved

Företaget Continental har beslutat att lägga ned sin tillverkning av bildäck i Gislaved i Sverige. Beslutet innebär att ca 800 anställda blir arbetslösa. Dessutom påverkar det direkt ett antal personer som utför uppgifter för företaget. Här kan nämnas transportörer av företagets produkter. Men nedläggningen kommer också att indirekt påverka handel och andra servicefunktioner i samhället, både kommersiell och offentlig service, och därmed försvinner ytterligare ett antal arbetstillfällen. Motivet för nedläggningen sägs vara att företaget genom att flytta tillverkningen till Portugal kan dra nytta av stöd från EU. Det uppges att detta stöd medför att flyttningen av produktionen blir kommersiellt lönsam, vilket inte annars varit fallet. Jag vill med anledning av ovanstående fråga kommissionen:

1. Är det riktigt att använda EU:s strukturstöd för att flytta produktion och arbetstillfällen från ett medlemsland till ett annat?

2. Om så är fallet, är kommissionen då beredd att ta initiativ till en översyn av dessa regler?

Svar från Michel Barnier på kommissionens vägnar

(1 mars 2002)

Parlamentsledamoten hänvisas till de svar som kommissionen gav på de muntliga frågorna H-0009/02, H-0031/02 respektive H-0040/02 från J. Sjöstedt, P. Gahrton och O. Schmidt vid frågestunden i parlamentet den 1 februari 2002(1).

(1) Skriftligt svar av den 5 februari 2002.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0085/02

från Chris Davies (ELDR) till kommissionen

(25 januari 2002)

Ämne: Allmänhetens tillgång till Europas vildmarksområden

Är det kommissionen avsikt att tillskynda lagstiftning för att främja eller skydda allmänhetens tillgång till Europas vildmarksområden, i synnerhet till de särskilda naturskyddsområden som ingår i Natura 2000-programmet (där detta är möjligt utan att det skadar eller medför risker för skyddade arter)?

Förutom lagstiftning, har kommissionen kännedom om andra gemensamma initiativ från medlemsstaternas sida med detta syfte?

Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar

(1 mars 2002)

Kommissionen har inte för avsikt att tillskynda lagstiftning som skulle utvidga allmänhetens tillgång till vildmarksområden i gemenskapen. Det finns inte några relevanta artiklar i EG-fördraget som ger gemenskapen befogenheter på detta område. Kommissionen är emellertid mån om att bidra till allmänhetens ökade kunskap om och utnyttjande av Natura 2000-områden, under förutsättning att det inte inverkar negativt på naturskyddet. Flera av de projekt som har finansierats inom ramen för LIFE-Nature-programmet har innehållit viktiga komponenter vad gäller faciliteter för och förvaltning av besökande, dvs. besökscentra, natur- och promenadstigar samt besöksinformation och utbildningsmaterial.

I samband med årets Gröna vecka stödjer kommissionen, i samarbete med Eurosite (en Europatäckande sammanslutning av organisationer som förvaltar skyddade naturområden), ett program med gröna dagar. Ansvariga för förvaltningen av Natura 2000-områden uppmuntras att under dessa dagar anordna evenemang som äger rum i deras respektive områden och som riktar sig till allmänheten. Syftet är att göra allmänheten mer medveten om vikten av enskilda områden och Natura 2000-nätet i sin helhet. Beroende på hur arrangemanget faller ut i år kommer kommissionen att ta ställning till om detta skall bli ett årligt evenemang.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0266/02

från Sir Robert Atkins (PPE-DE) till kommissionen

(1 februari 2002)

Ämne: Förberedelser för Europeiska rådets möte i Barcelona

Europeiska rådet i Lissabon 2000 uppmanade medlemsstaterna att tillsammans med kommissionen sträva mot att införa mer konkurrens i lokala accessnät före utgången av 2000 och bolagisera lokala

nät som en hjälp att betydligt minska kostnaderna för Internetanvändning. Vilka kostnadsminskningar för Internetanvändning har uppnåtts inom EU efter toppmötet i Lissabon?

Svar från Erkki Liikanen på kommissionens vägnar

(6 mars 2002)

En förteckning över tillträdespriserna för Internet i medlemsstaterna i mars 2000, vid tidpunkten för Europeiska rådets möte i Lissabon (23 och 24 mars 2000), och i augusti 2001, vilket är de senaste uppgifterna som tillgängliga för närvarande skickas direkt till parlamentsledamoten och till parlamentets sekretariat. Dessa uppgifter visar att priserna i hela gemenskapen har sjunkit med mellan 19 och 37 %, beroende på hur mycket Internet används. Bland de fyra uppsättningarna uppgifter anses uppgifterna om 20 tim mars användning under lågtrafiktid och 40 tim mars användning under högtrafiktid vara de mest relevanta uppgifterna. De senare motsvarar en typisk hushållsanvändare och de senare en typisk företagsanvändare.

Parlamentsledamoten bör emellertid vara medveten om att det på grund av det stora antal prisstrukturer som är tillgängliga både för uppkoppling och abonnemang till Internettjänsteleverantörer, inte är möjligt att göra en omfattande analys av priserna för Internettillträde. Uppgifterna i ovannämnda förteckning gäller de lägsta priser som tillämpas av de största telekommunikationsoperatörerna för varje vald användarprofil i enlighet med OECD:s metod. De priser som tillämpas av de alternativa telekommunikationsoperatörerna och Internettjänsteleverantörerna kan skilja sig från de priser som anges och de kan mycket väl vara lägre.

Man bör också komma ihåg att Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2887/2000 av den 18 december 2000 om tillträde till accessnät(1) trädde i kraft först i början av 2001. Med tanke på den tid det tar för konkurrenter att investera i utrustning och få igång sin infrastruktur kommer den huvudsakliga inverkan av tillträdet till accessnät på priserna inte att kännas av omedelbart. I sin sjunde genomföranderapport(2) har kommissionen även påpekat att utnyttjandet av tillträde till accessnät i gemenskapen hittills har varit nedslående. I detta sammanhang bör det påpekas att det är troligt att andra regleringsåtgärder eller marknadsåtgärder, t.ex. införandet av erbjudanden av fasta avgifter för Internettillträde, kommer att ha en inverkan på priset för tillträde. Kommissionen följer noggrant denna utveckling, särskilt mot bakgrund av dess avsikt att främja användningen av bredband.

(1) EGT L 336, 30.12.2000.

(2) KOM(2001) 706 slutlig.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0019/02

från Marco Cappato (NI) till kommissionen

(14 januari 2002)

Ämne: Respekten för de medborgerliga och politiska rättigheterna i Demokratiska folkrepubliken Laos

Den 15 februari 2001 godkände Europaparlamentet en brådskande resolution(1) som översändes till kommissionen. I resolutionen togs de laotiska samvetsfångarnas situation upp, bland annat fallet med de fem som ingick i 26 oktober-rörelsen från 1999, nämligen Keuakoun, Sisa-At, Phengphanh,

Chanmanivong och Keochay, som arresterades den 26 oktober och därefter är försvunna. De laotiska myndigheterna uppmanades befria samtliga samvetsfångar och garantera att de fullständigt kan utöva sina grundläggande rättigheter, och dessutom garantera grundläggande medborgerliga och politiska rättigheter genom att ratificera och tillämpa FN:s konventioner i ämnet.

Då Christopher Patten för kommissionens räkning svarade på fråga nr P-3175/01(2), förklarade han att kommissionen är fast besluten att betona behovet av att respekten för de medborgerliga och politiska rättigheterna ökar i Laos.

1. Hur tänker kommissionen konkret följa upp de krav som framfördes i Europaparlamentets resolution av den 15 februari 2001?

2. Har kommissionen officiellt begärt några exakta uppgifter från de laotiska myndigheterna om vad som hänt de fem studentledare som arresterades den 26 oktober 1999 och vars öde ingen vet något om? Om svaret är nej, varför? Om svaret är ja, vilken information har man då fått?

3. Anser inte kommissionen det nödvändigt att snabbt sammankalla ett möte med den gemensamma parlamentarikerkommitté som föreskrivs i artikel 14 i samarbetsavtalet mellan Europeiska unionen och Folkrepubliken Laos, för att man på nytt skall kunna uppmana de laotiska myndigheterna att garantera respekten för de medborgerliga och politiska rättigheter som erkänns i förklaringen om de mänskliga rättigheterna, och att efterleva kraven i Europaparlamentets resolution av den 15 februari 2001?

(1) EGT C 276, 1.10.2001, s. 281.

(2) Se s. 67.

Svar från Christopher Patten på kommissionens vägnar

(7 februari 2002)

Såsom nämndes i kommissionens svar på parlamentsledamotens skriftliga fråga P-3175/01 har kommissionen deltagit i unionens demarcher med begäran om information om de politiska fångarna, däribland den grupp av personer som arresterades i oktober 1999. Kommissionen har även tagit upp frågan om de politiska fångarna och andra frågor med anknytning till de mänskliga rättigheterna i de bilaterala kontakterna med de laotiska myndigheterna.

Kommissionen har inte för avsikt att i detta skede sammankalla något brådskande möte i den gemensamma kommittén, eftersom det fortlöpande ges tillfälle att med den laotiska regeringen ta upp frågor som rör de mänskliga rättigheterna genom andra kanaler.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0073/02

från Michael Cashman (PSE) till kommissionen

(25 januari 2002)

Ämne: Hemsändande av en avliden anhörigs kropp från en medlemsstat till en annan

Är kommissionen medveten om de förseningar, utgifter och lidanden som efterlevande ofta får utstå i sina ansträngningar att få hem en anhörig som har avlidit i en annan medlemsstat?

Med tanke på de skillnader som råder medlemsstaterna emellan vad gäller såväl tillvägagångssätt som lagstiftning, skulle kommissionen vara beredd att undersöka denna fråga och att lägga fram förslag om att införa en gemensam politik?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0073/02, E-0087/02,E-0210/02, E-0344/02, E-0346/02, P-0407/02 och E-0679/02ingivet av Frederik Bolkestein för kommissionen

(25 mars 2002)

Kommissionen är medveten om att hemsändandet av avlidna från en medlemsstat till en annan är en känslig och svår fråga som kan vara mycket smärtsam för de efterlevande.

Kommissionen känner också till ett antal fall, som nyligen belysts genom skriftliga frågor, där detta har varit förenat med problem. Kommissionen har emellertid inte några uppgifter eller någon statistik som skulle kunna ge en överblick över hur omfattande detta problem eventuellt är.

I samband med detta ämne uppstår en rad frågor, varav vissa rör några av gemenskapens politikområden, t.ex. transport, hälsa, fri rörlighet osv. Det förefaller emellertid inte som om gemenskapen har någon klar behörighet som täcker alla dessa olika aspekter. De bestämmelser som styr hur avlidna personers kvarlevor skall transporteras fastställs i den internationella överenskommelsen i Berlin (1937, nr 4391 i Nationernas förbunds traktatsamling) och genom den överenskommelse om transport av avlidna som träffades i Europarådet i september 1973. Framhållas bör dock att medlemsstater som lagstiftar om transport av avlidna, i enlighet med domstolens rättspraxis, måste tillämpa alla krav på icke-diskriminerande basis. Alla undantag som medges av folkhälsoskäl måste också stå i överensstämmelse med domstolens rättspraxis.

Kommissionen kommer mot bakgrund av ovanstående att följa dessa frågor noggrant, men planerar för närvarande inte några specifika initiativ.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0335/02

från Theresa Villiers (PPE-DE) till kommissionen

(12 februari 2002)

Ämne: Import av hästar

Kan kommissionen uppge hur många levande hästar som importerades till EU från länderna i Central- och Östeuropa under (a) 2000 och (b) 2001?

Hur många levande hästar importerades till EU under vart och ett av åren från

1. Polen,

2. Litauen,

3. Rumänien?

Svar avgivet på kommissionens vägnar av Franz Fischler

(11 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0223/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Barbados

Beträffande Barbados, kan kommissionen sammanställa en rapport över de projekt som godkänts för finansiering ur unionens budget år 2001, och ange vilket belopp investeringarna för detta år totalt uppgår till?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 och E-0228/02ingivet av Nielson för kommissionen

(25 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0099/02

från Christopher Huhne (ELDR) till kommissionen

(29 januari 2002)

Ämne: Regional ökning av BNP

Kan kommissionen också beräkna BNP:s spridning från medelvärdet för varje region under den aktuella tioårsperioden och inplacera varje region i fyra kvartiler beroende på hur långt ifrån den genomsnittliga nominella ökningen av BNP som den har legat?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0098/02 och E-0099/02ingivet av Pedro Solbes Mira för kommissionen

(20 mars 2002)

Frågeställaren kan i de tabeller som kommer att sändas direkt till honom och till parlamentets sekretariat hitta de upplysningar som efterfrågas.

Särskild uppmärksamhet bör riktas på följande punkter:

- Beräkningarna har gjorts på grundval av bruttonationalprodukten (BNP) i nationella valutor (i euro för EUR 15), för att undgå de ändringar i tillväxten som orsakats av förändringar i valutakursen och folkmängden i regionerna.

- Uppgifterna gäller från 1995 eftersom det är från och med 1995 som uppgifterna finns tillgängliga i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen(1). Uppgifter över en längre period skulle dessutom påverkas av ändringarna i den regionala klassificeringen (NUTS 2).

- Alla basuppgifter som använts vid beräkningarna finns tillgängliga på följande webbplats: http://europa.eu.int/comm/eurostat/Public/datashop/print-catalogue/EN?catalogue=Eurostat, som frågeställaren hänvisas till. Denna databas innehåller dessutom mer detaljerade uppgifter (t.ex. när det gäller NUTS 3).

Uppgifterna för 2000 kommer att finnas tillgängliga i januari 2003.

(1) EGT L 310, 30.11.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0218/02

från Fernando Fernández Martín (PPE-DE) till kommissionen

(6 februari 2002)

Ämne: Angola

Beträffande Angola, kan kommissionen ange vilka projekt som år 2000 finansierades ur unionens budget?

Kan kommissionen ange vilket totalbelopp stödet uppgick till under 2000 på alla områden som berör detta land?

Gemensamt svarpå de skriftliga frågorna E-0215/02, E-0216/02, E-0217/02,E-0218/02, E-0219/02, E-0220/02, E-0221/02, E-0222/02, E-0223/02,E-0224/02, E-0225/02, E-0226/02, E-0227/02 och E-0228/02ingivet av Nielson för kommissionen

(25 mars 2002)

På grund av svarets längd, inräknat ett antal tabeller, sänder kommissionen det direkt till ledamoten och till parlamentets generalsekretariat.