SKRIFTLIG FRÅGA P-3978/97 från Jaak Vandemeulebroucke (ARE) till kommissionen (9 december 1997)

Ämne: Rapporter om illegal export av brittiskt nötkött från Belgien till Zaire i augusti 1996, för vilken det utgått exportbidrag

Pressen i Flandern har offentliggjort en kopia av ett dokument ur vilket det framgår att ett företag från Zele i augusti 1996 lyckades exportera 36 ton brittiskt nötkött till före detta Zaire och att en tjänsteman vid det belgiska folkhälsoministeriet haft kännedom om saken och givit sitt uttryckliga godkännande. Händelsen inträffade knappt fem månader efter det att Europeiska unionen förbjudit export av brittiskt nötkött till EU-länder och tredje land (beslut 96/239) ((EGT L 78, 28.3.1996, s. 47. )) senare ändrat genom beslut 96/362 ((EGT L 139, 12.6.1996, s. 17. )).

Enligt uppgift har tjänstemannen pressat de belgiska veterinärinspektörerna att underteckna de tillstånd som var nödvändiga för att det brittiska nötköttet skulle kunna exporteras och för att den belgiska byrån för interventioner och exportbidrag (BIRB) skulle betala ut exportbidraget.

Om uppgifterna i pressen är riktiga, innebär det att det redan 11 månader innan skandalen med bedrägerier med nötkött uppdagades den 2 juli 1997 och knappt ett år innan det brittiska nötköttet avsett för Vitryssland upptäcktes hos ett företag i Zele (25 augusti 1997), såväl ansvariga vid det belgiska hälsovårdsministeriet som inspektörer vid institutet för veterinärkontroll (IVK) kände till att det fanns brittiskt nötkött i Belgien. Det betyder varken mer eller mindre än att skandalen kring bedrägerierna med kött och bedrägerierna med brittiskt nötkött har förekommit i Belgien under flera år och varit av större omfattning än man hittills trott.

1. Kände kommissionen, redan innan dessa uppgifter offentliggjordes i pressen, till fakta avseende existensen och exporten av brittiskt nötkött från Belgien 1996? Om ja, vilka åtgärder vidtog i så fall kommissionen i ärendet? Om nej, har kommissionen för avsikt att vidta några åtgärder i framtiden?

2. Hur förklarar kommissionen att det vidtas åtgärder mot de berörda företaget i Zele först ett år efter de ovan beskrivna händelserna inträffat och först efter det att det upptäckts ett nytt parti brittiskt nötkött avsett för Vitryssland?

3. Förfogar kommissionen över en förteckning över de exporttillstånd till tredje land som detta företag beviljats och där exportbidrag utgått? Kan kommissionen ge mig en sådan förteckning med angivande av de mängder nötkött som exporterats, de beviljade och utbetalade exportbidragen samt till vilka företag och orter denna export skett?

4. Vilka åtgärder avser kommissionen att vidta för att ta ett helhetsgrepp om köttsskandalen och få ett slut på den illegala exporten av brittiskt nötkött?

Svar från Emma Bonino på kommissionens vägnar (6 februari 1998)

Först och främst måste det framhållas att totalförbudet mot att exportera brittiskt nötkött till EU-länder och tredje land trädde i kraft först i och med beslut 96/239/EEG av den 27 mars 1996 om vissa nödåtgärder vad beträffar skydd mot bovin spongiform encefalopati. Embargot gällde inte brittiskt kött som exporterats tidigare.

Efter att ha klarlagt detta kan kommissionen besvara de frågor parlamentsledamoten ställer.

1. Svaret är nej. De uppgifter som kommissionen nu förfogar över visar inte att köttet ifråga förts in i Belgien efter det att embargot trätt i kraft.

2. Enligt de uppgifter kommissionen förfogar över bröt inte de partier som var avsedda för Zaire och Vitryssland mot embargot.

De belgiska myndigheterna har meddelat kommissionen vilka åtgärder de vidtagit mot det nämnda företaget. Det rör sig om ett stopp för nötkött från företaget, beslutat den 25 augusti 1997 efter brott mot den belgiska hälsolagstiftningen, om hävning av stoppet efter gjorda undersökningar och om ett nytt tillstånd som meddelades den 17 november 1997, med krav på ständig veterinärkontroll.

3. Enligt gemenskapslagstiftningen förfogar inte kommissionen över någon förteckning över tillstånd som handläggs av de nationella myndigheterna.

4. Kommissionen vill gärna framhålla för parlamentsledamoten att händelserna framför allt visar på brister i medlemsstaternas kontroll. Kommissionen följer inte desto mindre utvecklingen på fältet, genom rapporter från sina inspektörer, och föreslår ändringar av lagarna så fort den bedömer det nödvändigt.