SKRIFTLIG FRÅGA P-1645/02

från Roberta Angelilli (UEN) till kommissionen

(4 juni 2002)

Ämne: Casino de la Vallée i Saint Vincent

Casino de la Vallee i Saint Vincent i den italienska, autonoma regionen Valle d'Aosta, är ett av de största kasinona i Europa och det näst största i Italien. Det förvaltas av en extraordinär förvaltning som enligt en regional lag av den 21 december 1993, i stället för den tidigare privata förvaltaren. Regionen har ett dominerande inflytande över kasinots förvaltning (utser företagets ledning och utövar även kontroll över, och övervakar ledningen), och har systematiskt beviljat kasinot finansiella bidrag med stöd av regionala lagar och åtgärder som den regionala regeringen fattat beslut om. Dessa bidrag har stigit avsevärt under årens lopp och har antagligen tagits från lämpliga budgetanslag och tagits upp som tillfälliga bidrag i samband med överskott. Dessutom har regionen uppenbarligen gjort det omöjligt att överlåta kontraktet till en tredje part, och på så sätt gjort det omöjligt för en eventuell privat förvaltning att ta över, som skulle respektera de grundläggande reglerna när det gäller ekonomisk förvaltning, effektivitet och öppenhet.

De nämnda bidragen skulle kunna betraktas som statligt stöd till ett företag som gått med förlust ända sedan det startade, för att systematiskt kompensera dess förluster utan minsta försök att förbättra dess resultat. Dessutom begränsades inte dessa bidrag till en viss period, utan har de facto stigit och kan därför sägas utgöra kränkningar av konkurrens- och marknadsbestämmelserna och av de kriterier som fastställts för att stödja företag med problem.

Mot bakgrund av det ovanstående tillfrågas kommissionen följande:

- Anser kommissionen att den regionala lagstiftningen i Valle d'Aosta strider mot gemenskapsdirektiven?

- Anser kommissionen att man bör inleda ett kontrollförfarande gentemot regionen Valle d'Aosta?

- Vad anser kommissionen rent generellt om det ovanstående?

Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar

(25 juni 2002)

Parlamentsledamoten tar upp en rad komplicerade spörsmål som för att besvaras skulle kräva en ingående analys av lagstiftningen och av de ekonomiska förbindelserna mellan Casino de la Vallée i Saint Vincent och regionen Aostadalen.

På grundval av de allmänna uppgifter som lämnas i frågan kan kommissionen bara försöka att göra några preliminära och allmänna observationer i ämnet.

Enligt artikel 295 i EG-fördraget skall gemenskapen inte i något hänseende ingripa i medlemsstaternas egendomsordning. Detta betyder att kommissionen inte kan ifrågasätta äganderätten till ett företag, oavsett om företaget ägs av den offentliga sektorn eller av privatpersoner.

Därför kan inte kommissionen i detta fall och på detta stadium komma till slutsatsen att den regionala lagen av den 21 december 1993, enligt vilken regionen äger kasinot, strider mot gemenskapsrätten.

I frågan talas också om att kasinot har fått offentliga medel från regionen (finanziamenti ad hoc connessi ai resultati di gestione), även om det alltid har gått med förlust.

Neutralitetsprincipen innebär också att EG-fördragets regler, särskilt konkurrensreglerna, gäller alla typer av företag, oavsett vem som äger dem. En naturlig följd av neutralitetsprincipen är att den offentliga sektorn kan göra ingrepp på marknaden så länge agerandet i allt väsentligt överensstämmer med hur en privat investerare i en marknadsekonomi skulle handla (principen om investerare i en marknadsekonomi). Om den principen iakttas är det inte fråga om sådant statligt stöd som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Det bör också tilläggas att reglerna om statligt stöd i EG-fördraget endast är tillämpliga om stödet påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

I syfte att kontrollera om regionen Aostadalens åtgärder till förmån för kasinot följer principen om investerare i en marknadsekonomi kommer kommissionen att begära närmare uppgifter från de italienska myndigheterna om åtgärderna.