ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SKRIFTLIG FRÅGA P-0280/00

från Juan Naranjo Escobar (PPE-DE) till kommissionen

(3 februari 2000)

Ämne: Direktiv om förnybara energikällor

Kommissionen har flera gånger misslyckats med att lägga fram ett förslag till direktiv om tillträde för producenter av förnybara energikällor till den inre marknaden för

elektricitet. Den har nämligen inte fört någon dialog med industrin för förnybara energikällor och dess företrädare. Denna brist på dialog har lett till starkt motstånd från små och medelstora företag inom sektorn och från de medlemsstater som har mer omfattande stödordningar. Har kommissionen för avsikt att höra företrädarna för sektorn för förnybara energikällor liksom energiproducenterna i medlemsstaterna i syfte att undvika en ny konflikt mellan de olika stödordningarna och harmoniseringssträvandena?

Svar från Loyola de Palacio på kommissionens vägnar

(28 februari 2000)

I mars 1999 lade kommissionen fram arbetsdokumentet El från förnybara energikällor och den inre marknaden för energi(1). Syftet med detta dokument var att belysa de olika alternativ som kommissionen har när det gäller elgenerering från förnybara energikällor i den inre elmarknaden. Innan detta dokument offentliggjordes företog kommissionen omfattande samråd med alla berörda parter inbegripet företrädare för alla sektorer inom branschen för förnybar energi (vind, sol, vattenkraft, biomassa). Den rådgivande energikommittén, i vilken branschen för förnybar energi är representerad, har formellt rådfrågats om denna fråga och kommit med ett yttrande.

Efter offentliggörandet av ovan nämnda arbetsdokument har kommissionen igen fått många synpunkter på frågan från branschen för förnybar energi och andra berörda parter. Ytterligare undersökningar har gjorts och diskussioner har hållits. I arbetsdokumentet klargjorde kommissionen att den skulle fatta ett slutligt beslut om frågan endast mot bakgrund av reaktionerna på arbetsdokumentet. Dessutom har den rådgivande energikommittén återigen diskuterat frågan grundligt och kommer att avge ett formellt yttrande inom en nära framtid. Intensiva diskussioner i kommitténs arbetsgrupp med deltagande av samtliga sektorer inom branschen för förnybar energi har redan ägt rum.

Kommissionen kommer att ta hänsyn till alla åsikter när den fattar det slutliga beslutet om denna fråga, inbegripet de som branschen för förnybar energi redan har uttryckt och som är särskilt relevanta och betydelsefulla i detta hänseende.

(1) SEK(1999) 470.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0093/00

från Camilo Nogueira Román (Verts/ALE) till kommissionen

(26 januari 2000)

Ämne: Investeringar i järnvägar i Galicien 20002006

Den spanske ministern Mariano Rajoy och finansministern i den galiciska regionala regeringen, Xosé Antón Orza, har offentligt förklarat att den spanska staten kommer att investera 150 miljarder pesetas (901,5 miljoner euro) i galiciska järnvägar under 20002006. Kan kommissionen bekräfta dessa uppgifter samt att beloppet kommer att säkerställa att Galicien knyts samman med det transeuropeiska höghastighetsnätet och att det regionala nätet moderniseras?

Gemensamt svar på de skriftliga frågorna E-0088/00, E-0092/00 och E-0093/00 ingivet av Loyola de Palacio för kommissionen

(13 mars 2000)

På det nuvarande stadiet i överläggningarna i arbetet med att förbereda en revidering av Europaparlamentets och rådets beslut nr 1692/96/EG av den 23 juli 1996 om gemenskapens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet(1), känner kommissionen inte till några nya konkreta projekt för höghastighetståg i Spanien. De belopp som frågeställaren nämner gäller

främst ombyggnad av konventionella järnvägslinjer till Galicien för att tågen skall kunna komma upp i hastigheter närmare 200 km/h på sträckan Madrid-Monforte de Lemos, samt ombyggnad av konventionella järnvägslinjer till Orense och Santiago och till La Coruña, Vigo och Porto (Portugal).

Vad beträffar den utredning om en utbyggnad av Atlantkorridoren Vigo-Porto som frågeställaren nämner kan kommissionen bekräfta att den under 1999 medfinansierade utredningen till 50 %. Utredningen har två huvudsyften: att få igång satsningar på transportinfrastrukturen i området (Galicien och norra Portugal) genom att ta fram en lämplig modell samfinansiering mellan den offentliga och privata sektorn, samt att bidra till en successiv integrering av de infrastrukturella näten för mark-, sjö- och lufttransporter och samtidigt garantera en hållbar rörlighet för personer och egendom. Utredningen beräknas vara klar 2001.

(1) EGT L 228, 9.9.1996.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0272/00

från Paulo Casaca (PSE) till kommissionen

(7 februari 2000)

Ämne: Rättslig grund för måttet köpkraftsparitet (PPP)

I de två första styckena i sitt svar E-2218/99(1) anser kommissionen att användandet av PPP i gemenskapens rättsakter grundar sig på dessa dokument, dvs. på gemenskapens rättsakter.

Av detta kan man dra slutsatsen att kommissionen anser att PPP:s trovärdighet grundar sig på dess användande i gemenskapens rättsakter, medan användandet av PPP i gemenskapens rättsakter grundar sig på dess trovärdighet.

Anser inte kommissionen att den för ett tautologiskt och cirkelgående resonemang?

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 124.

Svar avgivet av Pedro Solbes Mira på kommissionens vägnar

(30 mars 2000)

Argumentationen i de två första styckena i svaret på parlamentsledamotens skriftliga fråga E-2218/99(1) var ej avsedd att upprepa eller kringgå densamma utan att gå på djupet och förklara.

Det rörde sig för det första om att rådet den 21 juni 1999 under hänvisning till den politiska överenskommelse som nåddes vid Europeiska rådet i Berlin (24 och 25 mars 1999) och till parlamentets därmed överensstämmande yttrande (6 maj 1999) såg till att nya förordningar om strukturfonderna för perioden 20002006 formellt antogs; där i artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna(2) fastslås att de regioner som omfattas av mål 1 skall motsvara nivå II-regioner i Nomenklaturen för statistiska territoriella enheter (NUTS II) vars bruttonationalprodukt (BNP) per invånare mätt i köpkraft och beräknad på de senaste tre årens siffror, som finns tillgängliga den 26 mars 1999, är lägre än 75 % av gemenskapens genomsnitt; och där i artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 1267/1999 av den 21 juin 1999 om upprättande av ett strukturpolitiskt föranslutningsinstrument (ISPA)(3) fastslås att en vägledande fördelning mellan de stödmottagande länderna av det totala stödet från gemenskapen genom ISPA skall göras av kommissionenmldr på grundval av kriterierna befolkning, BNP per capita i köpkraftsparitet och yta.

Oavsett den rättsliga grunden till själva köpkraftspariteterna har användning av och därmed ändamålsenligheten hos begreppet köpkraftspariteter således i officiella sammanhang åskådliggjorts i såväl rådet som parlamentet.

Det rörde sig för det andra om att understryka att internationella institutioner (Världsbanken, Internationella valutafonden (IMF), Förenta nationerna (FN), Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD)), offentliga myndigheter, universitet, forskningsinstitut, offentliga och privata företag, banker, massmedia och enskilda själva sedan flera år tillbaka använder begreppet köpkraftspariteter.

(1) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 124.

(2) EGT L 161, 26.6.1999.

(3) EGT C 219 E, 1.8.2000, s. 124.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0167/00 från Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) och Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen. Kostnader för övergång till fri konkurrens och marknadsvariabler för den spanska elsektorn.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 330 E , 21/11/2000 s. 0096 - 0097



SKRIFTLIG FRÅGA E-0167/00 från Rosa Díez González (PSE), Fernando Pérez Royo (PSE) och Luis Berenguer Fuster (PSE) till kommissionen (31 januari 2000) Ämne: Kostnader för övergång till fri konkurrens och marknadsvariabler för den spanska elsektorn Det finansieringssystem som fastställs i den sjätte övergångsbestämmelsen i lag 54/97 för den spanska elsektorn gör det i dagens läge möjligt för elbolag att erhålla ersättning grundad på de så kallade kostnaderna för övergång till fri konkurrens. Har kommissionen mot denna bakgrund redan uppmanat den spanska regeringen att ändra nämnda bestämmelse och göra den beroende av marknadsvariabler (efterfrågan, priser, räntor m.m.), i linje med kommissionens metod för analys av statliga stöd förknippade med kostnader för övergång till fri konkurrens? Svar från Mario Monti på kommissionens vägnar (27 mars 2000) De spanska myndigheterna har gentemot kommissionen förbundit sig att inte tillåta att elföretag till tredje man överlåter rätten till ersättning för kostnader för övergång till fri konkurrens, förrän kommissionen har fattat ett slutligt beslut i frågan. Sådan överlåtelse är tillåten enligt sjätte övergångsbestämmelsen till den spanska lagen 54/1997, men hittills har de spanska myndigheterna inte gett tillstånd till sådana överlåtelser. Och även om överlåtelse skulle ske, finns det bestämmelser i den spanska lagen som gör det möjligt att justera ersättningen för övergång till fri konkurrens till att omfatta endast kostnader som i praktiken inte är återvinningsbara. Kommissionen kommer att fatta beslutet om kostnader för övergång till fri konkurrens på det sätt som anges i utkastet till metodregler. I synnerhet kommer kommissionen att försäkra sig om att bestämmelserna om utbetalning av stödet tar hänsyn till det framtida konkurrensläget. Konkurrensläget torde kunna bedömas utifrån mätbara faktorer såsom pris, marknadsandelar och andra relevanta faktorer.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0623/00 från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen. Anslag från Leader+ till Irland.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 374 E , 28/12/2000 s. 0121 - 0121



SKRIFTLIG FRÅGA E-0623/00 från Avril Doyle (PPE-DE) till kommissionen (3 mars 2000) Ämne: Anslag från Leader+ till Irland De tidigare Leader-programmen har varit framgångsrika och har haft stor betydelse för landsbygdsområdena i Irland. Kan kommissionen, med tanke på att det råder stor osäkerhet kring anslagens omfattning och fördelning vid nästa omgång av Leader+, redogöra för läget i sina förhandlingar med den irländska regeringen samt ange när man kan räkna med att detaljerade planer för initiativ inom Leader+ offentliggörs, uttala sig om hur den tror att fördelningen per område kommer att se ut och ange exakt hur medlen kommer att delas ut? Svar från Franz Fischler på kommissionens vägnar (21 mars 2000) Kommissionen håller på att slutföra texten till Leader+ och den slutliga versionen kommer att antas formellt och offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning inom kort. Medlemsstaterna kommer att uppmanas att lägga fram sina programförslag inom sex månader efter offentliggörandet. De har informerats om de föreslagna anslagen. Förhandlingarna med Irland kommer inte att påbörjas innan förslaget till program för Leader+ har lagts fram för kommissionen. Den detaljerade information som efterfrågas kommer att göras tillgänglig tillsammans med förslaget när Irland har valt ut lokala handlingsgrupper för finansiering.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0449/00

från Harlem Désir (PSE) till rådet

(14 februari 2000)

Ämne: Den politiska situationen i Österrike och ändring av fördragen

Kommissionens ordförande Romano Prodi erinrade i sitt uttalande inför Europaparlamentet den 2 februari 2000 om att fördragen för närvarande inte innehåller någon bestämmelse som tillåter att någon av medlemsstaterna utträder, frivilligt eller inte, ur unionen. Detta är fallet även om de grundläggande principer som anges i artikel 6 i Amsterdamfördraget allvarligt och ihållande åsidosätts.

Borde inte denna fråga föras upp på dagordningen för nästa regeringskonferens, inför den kommande utvidgningen av unionen och med hänsyn till att ett extremt högerparti inträtt i en medlemsstats regering, vilket föranlett det portugisiska ordförandeskapet och de 14 övriga medlemsstaternas stats- och regeringschefer att frysa de bilaterala förbindelserna med sagda medlemsstat? Vore det inte lämpligt att föreskriva en ändring av fördragen i syfte att införa en klausul om suspension eller uteslutning av en medlemsstat som åsidosätter Europeiska unionens grundläggande värderingar och principer om frihet, demokrati och iakttagande av de mänskliga rättigheterna?

Svar

(2 maj 2000)

1. Enligt artikel 48 i Fördraget om Europeiska unionen åligger det konferensen mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar, och inte rådet, att i samförstånd komma överens om de ändringar som skall göras i fördragen.

2. När det gäller den aktuella regeringskonferensen erinrar rådet den ärade parlamentsledamoten om att det har bestämts att två observatörer från Europaparlamentet skall delta vid mötena för företrädarna för medlemsstaternas regeringar samt att de får yttra sig för att framföra Europaparlamentets synpunkter i samtliga frågor som diskuteras.
SKRIFTLIG FRÅGA P-0732/00 från Francesco Turchi (UEN) till kommissionen. Objektivitet i informationen från statliga TV- och radiosändare.



Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 330 E , 21/11/2000 s. 0212 - 0212



SKRIFTLIG FRÅGA P-0732/00 från Francesco Turchi (UEN) till kommissionen (6 mars 2000) Ämne: Objektivitet i informationen från statliga TV- och radiosändare Den information om de politiska partiernas verksamhet som ges i TV- och radiosändningar från RAI (Radio Televisione Italiana) och i synnerhet i dess nyhetssändningar TG1 (Telegiornale della prima rete), följer inte reglerna om likvärdighet utan privilegierar bara vissa partier. Kan kommissionen meddela om detta är förenligt med de kriterier som den fastställt i lagar om informationsspridning inom multimediesektorn? Svar från Viviane Reding på kommissionens vägnar (31 mars 2000) I kommissionens lagstiftning om fri rörlighet för tjänster, och särskilt i bestämmelserna i rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television(1), ändrad genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG av den 30 juni 1997(2), berörs inte frågan om objektivitet och opartiskhet i den politiska informationen i TV-sändningar. (1) EGT L 298, 17.10.1989. (2) EGT L 202, 30.7.1997.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0724/00

från Joaquim Miranda (GUE/NGL) till rådet

(14 mars 2000)

Ämne: Stöd till fredsprocessen i Djibouti

Fronten för enhet och demokrati (FRUD) undertecknade tillsammans med regeringen den 7 februari i Paris ett ramavtal vars syfte är att skapa förutsättningar för fred i Djibouti.

Rådets ordförandeskap har uttryckt sin glädje över att striderna mellan regeringsstyrkorna och rebellerna nu upphört.

Hur tänker rådet främja och stödja genomförandet av avtalet?

Svar

(25 maj 2000)

Den 7 februari undertecknades ett ramavtal om reformer och civil endräkt mellan Djiboutis regering och Fronten för enhet och demokrati (FRUD), enligt vilket fientligheterna mellan regeringen och rebellstyrkorna skall upphöra och de fångar som hålls av de båda sidorna frisläppas. Detta avtal, som den ärade parlamentsledamoten åberopar, välkomnades i ett uttalande från ordförandeskapet av den 21 februari 2000. Europeiska unionen uttryckte förhoppningen att avtalet, tillsammans med det som undertecknades i december 1994, skulle bidra till att stärka den civila freden samt konsolidera demokratin och utvecklingsprocessen i landet.

Beträffande den ärade parlamentsledamotens fråga om att främja och stödja genomförandet av ramavtalet erinrar rådet om att Djibouti är mottagare av bistånd från gemenskapen genom Loméavtalet. Ett eventuellt ytterligare stöd med inriktning på politiska målsättningar och finansierat genom budgetposterna i EU:s allmänna budget för stöd till mänskliga rättigheter och demokrati kan alltid övervägas, beroende på ett förslag från kommissionen.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0073/00

från Phillip Whitehead (PSE) till kommissionen

(24 januari 2000)

Ämne: Avloppsslam i foder

Rapporter om att djurfoder är förgiftat med avloppsslam väcker oro bland konsumenterna i EU. Kan kommissionen lindra dessa farhågor och försäkra att det inte förekommer någon som helst risk för människors hälsa? Är kommissionen likaledes säker på att sjukdomar som hotar människors hälsa inte kan återföras från förgiftat foder till livsmedelskedjan?

Svar från David Byrne på kommissionens vägnar

(3 mars 2000)

Det råder inga tvivel om att djurfodersektorn är betydelsefull för att få fram hälsosamma livsmedel av animaliskt ursprung.

Det är inte acceptabelt att använda slam som foderråvara. Eftersom slammet innehåller tungmetaller kan det även efter en högtrycksbehandling och värmebehandling vid hög temperatur utgöra en risk för folk- och djurhälsa om det används som foderråvara. För att upprätthålla en hög nivå av konsumentskydd och för att skydda folkhälsan förbjuds uttryckligen användning av slam från reningsverk som behandlar avloppsvatten genom kommissionens beslut av den 9 september 1991 om upprättande av en förteckning över råvaror vilkas användning är förbjuden i foderblandningar(1).

För att undanröja tvivel om det rådande förbudets räckvidd har kommission redan utarbetat ett utkast till beslut som tydliggör att allt material som erhålls från de olika faserna i reningen av avlopssvatten förbjuds i foderblandningar, oavsett vidare behandling av materialet och avloppsvattnets ursprung. Ständiga foderkommittén granskar för närvarande utkastet till beslut.

Tyvärr kan foder sprida sjukdomar som kan överföras från djur till människor (zoonoser). Till exempel kan foderblandningar som smittats av salmonella utgöra smittkällan för denna farliga bakterie. För att miska riskerna för folkhälsan får följaktligen endast riskfritt material användas som foder enligt gemenskapslagstiftningen. Vidare måste betydelsen av att tillämpa god tillverkningssed betonas.

(1) EGT L 281, 9.10.1991.
SKRIFTLIG FRÅGA E-0685/00

från Andrew Duff (ELDR) till kommissionen

(9 mars 2000)

Ämne: Regeringskonferensen

Vilka skillnader ser kommissionen mellan en öppen marknadsekonomi och en social marknadsekonomi?

Understödjer kommissionen en ändring av ordalydelsen i artiklarna 4 och 98?

Svar från Pedro Solbes Mira på kommissionen vägnar

(11 maj 2000)

Skillnaden mellan en öppen marknadsekonomi och en social marknadsekonomi är enligt kommissionen att den förra syftar på den rättsliga och institutionella ramen för olika marknader där företag konkurrerar med varandra, medan den senare betecknar en vägledande princip för en ekonomiska politik som regeringarna kan vilja ansluta sig till. Öppna marknader betyder att konkurrensen är fri och att några hinder inte finns för deltagande. En social marknadsekonomi däremot är ett uttryck för de politiska målen i artikel 2 i EG-fördraget, nämligen att man skall främja en harmonisk, väl avvägd och hållbar utveckling av näringslivet och en hög nivå i fråga om sysselsättning och socialt skydd. Självklart måste man liksom inom alla andra politiska områden uppnå en balans mellan olika mål. Viktigt är dock att betona att det inte finns någon motsättning mellan en öppen marknadsekonomi och en strävan efter att skapa en ekonomi med tydliga sociala dimensioner.

Ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet i Lissabon den 23 och 24 mars 2000 visar att det finns en politisk strävan efter enhetliga politiska och sociala mål. Rådet har beslutat att övervaka utvecklingen vad gäller socialskydd och social sammanhållning som en del i en bred satsning som även omfattar sysselsättning, innovation och ekonomiska reformer. Detta är en bekräftelse på målsättningen om ekonomisk framgång och sammanhållning genom att formulera och arbeta för politiska mål, jämföra de bästa lösningarna och göra benchmarking av strukturella indikatorer. Härav följer att de mål som fastslagits i artiklarna 4 och 98 (f.d. artiklarna 3a och 102a) i EG-fördraget måste betraktas inom EG-fördraget som helhet och följaktligen ser kommissionen ingen anledning att ändra skrivningen i dessa artiklar.
SKRIFTLIG FRÅGA E-1328/00

från María Ayuso González (PPE-DE) till kommissionen

(27 april 2000)

Ämne: Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om avslutning av finansieringsinstrumentet EC Investment Partners

Den 31 januari 2000 lade kommissionen fram ett förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om tillämpningen av finansieringsinstrumentet EC Investment Partners, i vilket man föreslår avveckling av de nuvarande projekten (KOM(1999) 726).

Stämmer det att det har förekommit förseningar inom kommissionen i samband med projekttilldelningsförfarandet? Kan kommissionen ange om det skedde en praktiskt taget total blockering av EC Investment Partners under 1999 i och med att kommissionens gemensamma enhet för externa frågor inrättades och började sin verksamhet, kommissionsledamöternas kollegium upphörde och den nya kommissionen omstrukturerades? Stämmer det att dessa omständigheter har gjort så att vissa ansökningar, exempelvis 3749 (Mercosur) och 3750 (Mexiko) har beviljats men inte behandlats av kommittén för godkännande?

Anser kommissionen inte att de åtgärder som planeras helt strider mot bestämmelserna om att säkerställa att (mldr) den sunda förvaltningen (mldr) fortsätter, trots att det talas om åtgärder för sund finansiell förvaltning? Anser kommissionen inte att det mot bakgrund av de nuvarande omständigheterna runt denna fråga vore lämpligare att ge de berörda parterna en välgrundad redogörelse för orsakerna till att projekten avvecklas?

Svar lämnat av Christopher Patten på kommissionens vägnar

(13 juni 2000)

ECIP-instrumentet infördes under 1990-talet och blev snabbt en stor framgång. Dess förvaltning, som från början var anpassad till ett fåtal åtgärder, blev av olika skäl allt mer tungrodd bl.a. beroende på en kraftig ökning av antalet projekt som snabbt kom att överstiga kapaciteten hos den personal vid kommissionen som skulle förvalta det (tack vare två enheter för tekniskt bistånd (1997) och finansiellt bistånd (1999) kunde man gradvis men endast delvis lindra personalbristen) samt att en förstärkning av kommissionens finansiella förfaranden som en följd av Revisionsrättens kommentarer medförde en försening i förfarandet (kommissionsbeslut genom skriftligt förfarande i stället för enkel befogenhetsförklaring) och detta medförde att de tekniska och finansiella funktionerna kom att delas upp.

Följdverkningarna av dessa problem var i första hand en anhopning av försenade betalningar, vilka sedan dess i stor utsträckning undanröjts samt fördröjningar i beslutsfattandet. Sedan instrumentets rättsliga grund löpte ut den 31 december 1999 och trots kontinuerlig begäran om finansiering, befinner sig ECIP-programmet nu i avslutningsfasen som en följd av kommissionens beslut att under år 2000 och 2001 ge särskild prioritet åt finansiellt verkställande och avsluta befintliga ECIP-avtal och åt uppbörd av outnyttjade och återbetalningsbara fonder. Meddelande om detta har skickats ut till alla berörda finansiella institutioner.

Åtgärderna 3749 och 3750 som mottogs i juni 1999 har av de skäl som anförs ovan inte lagts fram för styrkommitténs godkännande.